India

Názov

Názov India je odvodený od staroperzskej verzie slova Sindhu, historického miestneho mena pre rieku Indus. Ústava Indie uznáva ako bežné používanie aj výraz Bharat (hin.: भारत /bʰɑːrət̪/ ) ako oficiálne pomenovanie rovnakého statusu. Tento názov je odvodený od sanskritského mena kráľa Hindov, Bharata, ktorého príbeh je spomenutý v epickej básni Mahábhárata. Tretie meno, Hindustan (hin.: हिन्दुस्तान /hin̪d̪ust̪ɑːn/) (per. Hindská krajina), sa používa od dvanásteho storočia, hoci jeho súčasné použitie je obmedzené z dôvodov vnútroštátnych konfliktov o tom, ako toto slovo reprezentuje krajinu.

Dejiny

Úkryty s maľbami z kamennej doby v Bhímbétke v štáte Madhjapradéš sú najstaršími známymi stopami ľudského osídlenia na území súčasnej Indie. Prvé známe trvalé osídlenie sa objavilo pred 9 000 rokmi a postupne sa vyvinulo do civilizácie povodia Indusu, ktorá začala okolo 3 300 pred Kr. a kulminovala medzi 2 600 pred Kr. a 1 900 pred Kr. Nasledovala ju védska civilizácia. Zhruba od roku 550 pred Kr. vzniklo veľa nezávislých kráľovstiev. 
Na severe územia sa nachádzala ríša Maurjovcov, ktorá prispela vo veľkej miere ku kultúrnemu dedičstvu krajiny. Od roku 180 pred Kr. nasledovali série invázií zo strednej Ázie, ktoré viedli k vzniku Indo-gréckeho, Indo-skýtskeho a Indo-partského kráľovstva.
Od tretieho storočia pred Kr. panovali Guptovci a ich obdobie má prívlastok „Zlatý vek“ starovekej Indie. Na severe krajiny sa vystriedalo zopár dynastií v priebehu niekoľkých období vrátane dynastií Čálukjovci, Čérovci, Čólovci, Kadambovci, Pallavovci a Pándjovci. Veda, umenie, literatúra, matematika, astronómia, náboženstvo a filozofia prekvitali pod patronátom týchto kráľov. 
Po islamských inváziách zo strednej Ázie a Perzie (7. - 12. stor.) väčšina severnej a strednej Indie padla pod nadvládu dillíjskeho sultanátu a neskôr pod Mughalskú dynastiu, ktorá postupne rozšírila ich vládu do väčšiny Indického subkontinentu. Aj napriek tomu niekoľko pôvodných kráľovstiev prosperovalo, špeciálne v krytých oblastiach juhu, ako napríklad ríša Vidžajanagar. V polovici druhého tisícročia niekoľko európskych krajín vrátane Portugalska, Holandska, Francúzska a Spojeného kráľovstva, ktoré pôvodne chceli obchodovať s Indiou, využili situáciu v krajine, kedy zničené kráľovstvá bojovali proti sebe, a zriadili v krajine kolónie. Povstanie z roku 1857, miestne známe ako prvá vojna za indickú nezávislosť, proti Britskej východoindickej spoločnosti zlyhalo. Potom ako bola vzbura potlačená, väčšina indického územia padla pod priamu správu Britského impéria. Na začiatku 20. storočia dlhotrvajúce, nenásilné úsilie o nezávislosť, vedené Mahatmom Gándhim, široko známym pod označením „Otec národa“, vyvrcholilo 15. augusta 1947, kedy India získala úplnú nezávislosť od Británie a stala sa republikou 26. januára 1950. 
Ako multietnický a multináboženský štát zažila India niekoľko náboženských násilností a povstaní v rôznych častiach krajiny, no to ju neoslabilo a pokračuje ako suverénna demokracia. Má niekoľko nedoriešených sporov o hranice s Čínou, ktoré sa vystupňovali do krátkej čínsko-indickej vojny v roku 1962 a s Pakistanom, ktoré vyústili do vojen v rokoch 1947, 1965, 1971 a v roku 1999 v Kargile. India je zakladajúci člen Hnutia nezúčastnených krajín a OSN. V roku 1974 India vykonala podzemné skúšky jadrových zbraní, čo ju neoficiálne robí členom „jadrového klubu“. V roku 1998 nasledovala séria ďalších piatich testov. Významné ekonomické reformy, ktoré začali v roku 1991, transformovali Indiu medzi krajiny s najrýchlejšie rastúcim hospodárstvom na svete a pridala si na celosvetovom a regionálnom vplyve.

Vláda

India je suverénna, sekulárna a demokratická republika s kvázi - federálnou formou vlády a dvojkomorovým parlamentom fungujúcim podľa westminsterského parlamentného systému. Má tri formy riadenia: legislatívu, exekutívu a súdnu moc. Prezident je hlavou štátu a má z veľkej časti reprezentatívnu úlohu, ktorá zahŕňa interpretovanie ústavy, podpisovanie zákonov, udeľovanie milostí a vyhlasovanie stavu núdze. Je aj vrchným veliteľom Indických ozbrojených síl. Prezident a viceprezident sú volení nepriamo voličmi na päťročné obdobie. 
Premiér je predsedom vlády a má najviac výkonných právomocí. Je volený zákonodarcami politických strán alebo koalíciou majúcou parlamentnú väčšinu a slúži päť rokov. Ústava otvorene neustanovuje funkciu zástupcu predsedu vlády, ale táto možnosť bola občas praktizovaná. Zákonodarný zbor Indie je dvojkomorový parlament, ktorý sa skladá z hornej snemovne zvanej Radžja Sabha (Rada štátov), a dolnej snemovne zvanej Lok Sabha (Snemovňa ľudu). 245 – členná Radžja Sabha je volená nepriamo voličmi na funkčné obdobie šesť rokov. 545–členná Lok Sabha je volená priamo všeľudovým hlasovaním na päťročné obdobie a je ustanovujúcou zložkou politickej sily a vládneho zoskupenia. Všetci indickí obyvatelia nad 18 rokov majú právo voliť. Premiér predsedá Rade ministrov.
Exekutíva je zastúpená prezidentom, viceprezidentom a ministerským kabinetom, vedeným predsedom vlády. Každý minister spravujúci ministerský úrad musí byť členom  jednej z komôr parlamentu. V indickom parlamentnom systéme je výkonná moc podriadená zákonodarnej. Nezávislá súdna moc Indie pozostáva z Najvyššieho súdu na čele s predsedom Najvyššieho súdu v Indii. Najvyšší súd ma oboje, prvostupňovú jurisdikciu nad spormi medzi štátmi a odvolaciu jurisdikciu nad vrchnými súdmi. India má 18. odvolacích vrchných súdov, každý má jurisdikciu nad zväzovým štátom alebo skupinou menších zväzových štátov. Každý z týchto štátov má odstupňovaný systém nižších súdov. Prípadný konflikt medzi legislatívou a justíciou je prenechaný prezidentovi.

Politika a zahraničné vzťahy

Na čele krajiny stojí Indická národná kongresová strana (INC), ktorá si udržuje svoj vplyv už od vzniku nezávislej Indie. INC, často vedená členom rodiny Nahru – Gándhi, sa tešila parlamentnej väčšine s výnimkou krátkych období počas 70. a 80. rokov. Medzi rokmi 1996 a 1998 nastalo obdobie politickej nestability a vláda bola najprv zostavená pravicovou nacionalistickou stranou Bharatija Džanata (BJ) a neskôr ľavicovou koalíciou Spojený front (United Front). V roku 1998 BJ s menšími regionálnymi stranami vytvorila Národnú demokratickú alianciu (NDA) a stala sa prvou nekongresovou stranou, ktorá dokončila celé päťročné volebné obdobie. Vo voľbách v roku 2004 zvíťazila Národná kongresová strana a získala dostatočný počet kresiel, aby mohla vytvoriť koalíciu s pomocou ľavicových strán. 
India si udržuje priateľské vzťahy s väčšinou krajín, no roky, ktoré nasledovali po vyhlásení nezávislosti, sú poznačené neustálymi konfliktami s Pakistanom a Čínou o územie Kašmíru a Arunáčalpradéšu. Počas Studenej vojny sa India pokúsila udržať si svoju neutralitu a bola jedným zo zakladajúcich členov Hnutia nezúčastnených krajín. Po čínsko-indickej vojne v roku 1962 sa zlepšili vzájomné vzťahy Indie so Sovietskym zväzom, čo ale narušilo vzťahy so Spojenými štátmi. Stav sa opäť ustálil po skončení Studenej vojny. Súčasne priateľské ponuky predkladané Indickou vládou posilnili vzťahy so Spojenými štátmi, Čínou a Pakistanom. V ekonomickej sfére má India blízky vzťah s inými rozvojovými krajinami v Južnej Amerike, Ázii a Afrike, špeciálne s Brazíliou a Mexikom. India je taktiež zakladajúci člen OSN a do veľkej miery prispela k úspechu operácií OSN prebiehajúcich na štyroch kontinentoch. Viac ako 55 000 indických príslušníkov bojových a policajných síl slúžilo v 35 mierových misiách Spojených národov.

Štáty a zväzové teritóriá

India je rozdelená na 28 štátov (ktoré sa ďalej delia na okresy), šesť zväzových teritórií a teritórium hlavného mesta Dillí. Štáty majú svoju vlastnú volenú vládu, kým zväzovým teritóriám vládne správca menovaný zväzovou vládou (len niektoré majú volené vlády).
India má dve výskumné základne v Antarktíde - Dakšin Gangotri a Maitri, no zatiaľ sa nedomáha práva na územie.

Geografia

Himaláje, tvoriace severnú hranicu Indie, sú najvyšším pohorím na svete. Najvyšším vrchom Indie je Káčaňdžunga, ležiaca na hranici indického štátu Sikkim a Nepálu, vysoká 8 586 m. Najvyšší vrch ležiaci iba na území Indie je Nandádéví, vysoký 7 816 m. Na východe India hraničí s Bangladéšom a Mjanmarskom. Za severnou hranicou leží Čína, Bhután a Nepál. Na severozápade, kde leží púšť Thar prebieha hranica s Pakistanom. Zvyšok severnej, strednej a východnej Indie pozostáva z úrodnej Indogangskej nížiny, ktorá sa nachádza v povodí riek Indus, Ganga a Brahmaputra. 
Južný indický polostrov sa skoro celý rozkladá na Dekanskej plošine, ktorá je z juhozápadu, juhu a juhovýchodu obmývaná Indickým oceánom. Pobrežie je dlhé okolo 6 tisíc kilometrov a je pomerne málo členité. Len na západe sú dva väčšie polostrovy Kačchský a polostrov Káthijávar. Časť západného pobrežia od Khambhátskeho zálivu po Paňdžim, sa nazýva Konkán. Ďalej na juh pokračuje ako lagúnové Malabarské pobrežie. Najjužnejším bodom pevninovej časti Indie a polostrova Predná India je mys Kumári. Ostrov Srí Lanka oddeľuje od Indie Mannársky záliv a Palcký prieliv. Južná časť východného pobrežia Indie medzi ústím Kávérí a Krišny sa nazýva Koromandelské pobrežie. Rovnako ako ďalšia časť východného pobrežia je nízke, lagúnové a menej vhodné na budovanie prístavov. Súčasťou Indie sú aj súostrovia Andamany a Nikobary v Bengálskom zálive a Lakadivy a ostrov Mimikoj v Arabskom mori.
Podnebie Indie sa líši od tropického na juhu až po mierne na severe krajiny. Časti Indie, ktoré ležia v Himalájach majú podnebie tundry. Väčšina dažďov je spôsobená monzúnmi.

Hospodárstvo

India má síce v absolútnom ponímaní štvrtú najväčšiu ekonomiku, pretože patrí medzi krajiny s najväčším počtom obyvateľov. Jej HDP na obyvateľa ju však radí medzi chudobné krajiny. V súčasnosti má však tendenciu dobiehať vyspelé krajiny (na prelome rokov 2005 – 2006 zaznamenala India hospodársky rast 8,1 %), ale HDP na obyvateľa zostáva stále nízke.
Devízové rezervy Indie majú hodnotu vyše 145 miliárd USD. Mumbaj je finančným centrom a základňou Rezervnej banky Indie a poprednej Bombajskej burzy. Kým štvrtina obyvateľov Indie stále žije pod úrovňou chudoby, vyvinula sa spolu s informačnými technológiami a službami rozsiahla stredná trieda. 
India má pracovnú silu 496,4 milióna obyvateľov, z ktorých poľnohospodárstvo tvorí 60 %, priemysel 17 % a služby 23 %. Miera nezamestnanosti je 9 %. Poľnohospodárstvo produkuje ryžu, pšenicu, bavlnu, jutu, čaj, cukrovú trstinu, zemiaky; dobytok, bizóny, ovce, kozy, hydinu a ryby. Priemysel zahŕňa textil, chemikálie, spracovanie jedla, oceľ, prepravovanie zariadenia, cement, ropa a stroje. 
Každoročne do Indie cestujú len asi 3 milióny turistov, pričom turizmus predstavuje dôležitý, no stále nedostatočne vyvinutý zdroj národného dôchodku. Turizmus tvorí 5,3 % hrubého domáceho produktu a priamo či nepriamo vytvára asi 42 miliónov pracovných miest, čo je asi 10 percent pracovnej sily Indie. 
Hlavnými obchodnými partnermi sú Spojené štáty, Európska únia, Japonsko, Čína a Spojené arabské emiráty.

Demografia

India je druhá najľudnatejšia krajina na svete. Jazyk, náboženstvo a kasty sú determinované sociálnou a politickou organizáciou v rámci vysoko rôznorodej populácie. Indickými najväčšími aglomeráciami sú Mumbaj (kedysi Bombaj), Dillí, Kalkata (kedysi Calcutta) a Chennai (kedysi Madras). Gramotnosť obyvateľstva je 64,8 %, z toho 53,7 % žien a 75,3 % mužov. Pomer pohlaví je 933 žien na 1000 mužov. Percento pracujúcich je 39,1 %, z toho 51,7 % mužov a 25,6 % žien. Priemerný vek je 24,66 a populačný rast je 22,32 pôrodov na 1000 obyvateľov. 
Napriek tomu, že 80,5 % ľudí sú Hindovia, India je tiež domovom tretej najväčšej populácie moslimov na svete (13,4 %) po Indonézii a Pakistane. Ďalšie náboženské skupiny zahŕňajú kresťanov (2,3 %), sikhov (1,84 %), budhistov (0,76 %), džainistov (0,40 %), židov, zoroastristov, ahmadi-moslimov a bahaistov. 
India je domovom dvoch hlavných lingvistických skupín: indoárijskej (používa ju asi 74 % populácie) a drávidskej (používa ju asi 24 % populácie). Iné jazyky používané v Indii pochádzajú z austroázijských a tibetsko-barmských jazykových skupín. Indická ústava uznáva 23 oficiálnych jazykov. Hindčinu a angličtinu používa vláda na úradné účely. Dva tradičné jazyky Indie sú sanskrit a tamilčina. Počet materinských jazykov v Indii dosahuje až 1 652.

Športy a hry

Národný šport Indie je pozemný hokej, no aj napriek tomu je kriket teraz veľmi populárnym športom spôsobený úspechom a popularitou v poslednej dobe. V niektorých štátoch, najmä na severovýchode, futbal je najpopulárnejším športom a je široko sledovaný napriek tomu, že India sa umiestnila mimo top 100 národných tímov, vo svetovom rebríčku FIFA. India ma taktiež silné zastúpenie v šachu s niekoľkými hráčmi s medzinárodným statusom vrátane Višvanátan Ánand, ktorý bol FIDE šampiónom. Ďalšie populárne športy sú biliard a streľba. 
S jednou striebornou a dvoma bronzovými medailami na posledných troch olympiádach má India len málo športových úspechov. Do roku 1980 vyhrala osemkrát zlatú medailu v pozemnom hokeji. 
Tradičné domorodé športy sú jazdecké pólo, kabaddi a gilli-danda, ktoré sa hrajú v celej krajine. Šach, bedminton a carom sa považujú, že vznikli v Indii. Biliard a bedminton priniesli Indii medzinárodný úspech. Formula 1 sa taktiež teší popularite, aj keď len v mestských oblastiach.