google/wiki40b huggingface dataset:
Kežmarská Biela voda

Tok rieky

Rieka vzniká sútokom Zeleného potoka, odvodňujúceho dolinu Zeleného plesa a Bieleho potoka, pritekajúceho z Doliny Bielych Plies. Na svojom toku priberá Napájadlový potok, tečie na východ popri Mlynčekoch a neďaleko Kežmarku ústi do rieky Poprad.
Niektoré pramene za zdrojnicu rieky chybne označujú Biely potok, vytekajúci z Bielych plies. V zmysle väčšiny historických prameňov však toponymom Kežmarská Biela voda označujeme až tok poniže sútoku Bieleho potoka s Zeleným potokom.
Názov Bielej vody patrí medzi prvé geografické názvy vo Vysokých Tatrách, pod názvom aqua Bela quae fluit de miueis montibus (rieka Bela tečúca z Snežných hôr - ako sa historicky Tatry označovali) sa spomína už v pozemkových listinách z roku 1285.
V starších latinských textoch Dávid Fröhlich (1639, 1644) rieku označuje Albula Amnis - Biela bystrina, čo vychádza z pravdepodobne jej horského bystrinného charakteru s množstvom štrkovitých nánosov bielej farby. Slovenský polyhistor Matej Bel v roku 1736 už uprednostňuje prívlastok Albula Kesmarkiensis - Kežmarská Biela voda. Kartograficky ju prvýkrát znázornil v mape Spiša Pavol Kray v roku 1715 s nemeckým názvom Weiss Wasser.
Pretože Bielych vôd je veľa, zvykne sa v názve riečky používať adjektívum Kežmarská Biela voda alebo správnejšie Biela voda kežmarská, pretože dodatkový miestopisný prvok nie je možné považovať za konštantu a tobôž nie za hlavnú zložku rozvitého názvu.

Splavnosť

Kežmarská Biela voda nie je splavná vzhľadom na nízky prietok a veľa skál v riečisku. V prípade VV je teoreticky splavná od Mlynčekov, resp. od Cesty slobody (prvosplav).
Saint-Nicolas-de-Redon

Poloha

Obec má rozlohu 22,32 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 063 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sextus Iulius Africanus

Život

Iulius Africanus pochádzal zrejme z Líbye, aj keď sám uvádza, že pochádza z Jeruzalema. Je možné, že slúžil vo vojsku Septimia Severa počas jeho výpravy proti Osrhoene roku 195. Nie je o ňom veľa známe, okrem toho, že žil v Emauzoch a že bol vyslaný k cisárovi Heliogabalovi so žiadosťou o rekonštrukciu mesta. Jeho misia bola úspešná a Emauzy sa i naďalej nazývali Nikopolis. Dionýsios bar Salibi ho označuje za biskupa, ale iní o tom pochybujú, podľa nich bol len presbyter.

Dielo

Iulius Africanus je predovšetkým známy ako autor diela Χρονογραφίαι (Chronografiai) – kroniky sveta –, ktoré zahrňuje obdobie od stvorenia sveta po rok 221. Dielo sa zachovalo len fragmentárne v dielach iných autorov, predovšetkým Eusebia z Kaisareie a Georgia Synkella. Autor v diele porovnáva udalosti židovsko-kresťanských dejín s udalosťami dejín gréckych a rímskych. Iulius Africanus je tak právom považovaný za zakladateľa kresťanskej historiografie.
Iulius Africanus je autorom i ďalších menších diel, ktoré sa ale podobne ako jeho najdôležitejšie dielo nezachovali. Sú však známe niektoré ich názvy: Epistula ad Aristidem rieši problém rozdielu medzi rodokmeňmi Ježiša Krista v Matúšovom a Lukášovom evanjeliu. Ďalším z jeho zachovaných dopisov je list adresovaný Órigenovi, ktorý sa zaoberá hodnovernosťou starozákonného príbehu o Zuzane.
Iulius spísal tiež spis nazvaný Výšivky (starogr. Κεστοί - Kestoi), ktorý venoval cisárovi Alexandrovi Severovi. Ide o dvadsaťštyridielnu zbierku tém z oblasti hospodárstva, mágie, vojenského umenia, prírodných vied či medicíny.
Mesvres (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 23,46 km². Najvyšší bod je položený 645 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 780 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Phatthajá

Phatthajá (angl. prepis Pattaya; thajským písmom พัทยา) je mesto v Thajskom kráľovstve na východnom pobreží Thajského zálivu (12°55′39″S 100°52′31″V), približne 165 km juhovýchodne od Bangkoku v provincii Čhon Burí. Ide o jedno z najnavštevovanejších turistických centier v Thajsku s 5 miliónmi návštevníkov v roku 2004 a o 6,5 % viac turistov v roku 2005.
La Hérie

Poloha

Obec má rozlohu 4,22 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Benjamín Tinák

Životopis

Narodil sa v roľnícke rodine a vzdelanie získaval v Mani, Liberci, Ružomberku a v Bratislave, kde v roku 1957 absolvoval štúdium medicíny na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského. Pracoval ako sekundár na chirurgickom oddelení v nemocnici v Ružomberku, v rokoch 1960 – 1968 bol obvodným lekárom v Likavke. V roku 1966 bol lekárom československej geologickej expedície v Mongolsku, v rokoch 1968 – 1972 pôsobil v nemocnici v Harrare (Etiópia), najprv ako prednosta interného oddelenia, a neskôr ako riaditeľ nemocnice. V roku 1972 sa vrátil na Slovensko a začal pracovať v nemocnici v Martine, od roku 1975 pracoval opäť v nemocnici v Ružomberku.
Zomrel 17. februára 2008 v Ružomberku.

Tvorba

Popri náročnej práci lekára sa venoval i literárnej činnosti. Prvé verše uverejňoval pod pseudonymom v rôznych časopisoch (Pionierske noviny, Kultúrny život, Smena a i.). V roku 1962 debutoval zbierkou básní, v roku 1975 vydal prvú knižnú prózu. V oblasti poézie sa venoval témam koncentračných táborov, svetu chudoby či vykorisťovaniu, ale tiež používa motívy atómovej bomby. V próze sa zaoberá rozsiahlou výpoveďou o zážitkoch a faktoch z Etiópie, problémami zodpovednosti lekára voči pacientovi či otázkou interrupcií a novodobou pliagou ľudstva – drogovou závislosťou. Všetky jeho prozaické diela sú inšpirované vlastnými zážitkami. Ako autor spolupracoval so Slovenským rozhlasom.
Zapadnyj Kavkaz

Geológia

Podložie je veľmi rôznorodé. Nachádzajú sa tu usadené aj premenené horniny a tmavé vyvreniny z rôznych časových období od prekambria až po paleozoikum. Severné časti pohorí sú charakteristické krasovými vápencovými jaskyňami, ktoré patria k najväčším v Rusku. Reliéf je členitý s typickými črtami po ľadovcoch, ktorých zvyšky sa tu ešte dajú nájsť, väčšinou sa ale stopy po nich objavujú vo forme morén a vysokopoložených modrých a zelených jazier, ktorých je tu viac ako 130. Priezračné vody Západného Kaukazu majú dve povodia. Severné rieky (Labá, Bélaja,...) sa vlievajú do rieky Kubáň a do Azovského mora, rieky stekajúce južnými svahmi sú kratšie a vlievajú sa do Čierneho mora. Pozoruhodné sú aj početné vodopády, ktorých výška je niekedy až 250 metrov.

Flóra

Pre rastlinstvo je charakteristická nielen vertikálna, ale aj horizontálna zonácia zo západu na východ. V najzápadnejšej časti sú typické dubovo-hrabové, bukové a bukovo-jedľové lesy. Vo vyšších polohách stredných častí Západného Kaukazu sa vyskytujú jedľovo-smrekové lesy s brezou a javorom vo vysokých polohách. Vo východných častiach sa zase vyskytujú smrekovo-jedľové a borovicovo-cédrové lesy. Nad hranicou lesa (2500 m) sa nachádzajú húštiny endemických rhododendronov a subalpínske a alpínske lúky. Spolu tu bolo zaznamenaných až 1580 druhov cievnatých rastlín, asi desatina z nich je v Rusku na pokraji vyhynutia.
Takisto sa tu nachádza až 700 druhov húb, z ktorých 12 je v Rusku ohrozených.

Fauna

Je takisto bohatá. Žije tu 384 stavovcov a 60 cicavcov: vlk, rys, medveď, diviak, kaukazský jeleň, kamzík a európsky bizón, ktorý je celosvetovo na pokraji vyhynutia. Okrem toho tu žije veľa druhov vtákov, obojživelníkov, plazov a rýb, mnohé z nich ohrozené v Rusku, alebo celosvetovo. Boli zaznamenané tisíce druhov hmyzu.
Diagram komunikácie

Diagram komunikácie (angl. communication diagram, prípadne collaboration diagram) je typ diagramu v jazyku UML 2.0.
Je to zjednodušená verzia diagramu kolaborácie alebo diagramu spolupráce z UML 1.x.
Diagram komunikácie modeluje interakcie medzi objektami alebo časťami v rámci sekvenčných odkazov. Diagramy spolupráce reprezentujú kombináciu informácie prevzatú z diagramu tried, sekvenčného diagramu alebo diagramu použitia a popisujú tak statickú štruktúru, ako aj dynamické správanie systému.
Diagram komunikácie a sekvenčný diagram popisujú podobné informácie a zvyčajne je možné jednoducho transformovať jeden typ na druhý.
Komunikačné diagramy však používajú voľné usporiadanie objektov a odkazov podobne ako diagram objektov. Na dodržanie poradia správ v takýchto voľne usporiadaných diagramoch musia byť správy chronologicky označené číslom a umiestnené v blízkosti odkazu správy. Čítanie takýchto diagramov vyžaduje začať od správy 1.0 a pokračovať ďalšími správami.
Kallias (syn Fainippa)

Kallias (starogr. Kαλλιας – Kallias) bol aténsky politik, dvojnásobný olympijský víťaz v 6. stor. pred Kr.
Kallia, syna Fainippa z Atén, na 54. olympijských hrách v roku 564 pred Kr. korunovali olivovým vencom za víťazstvá v tethrippe a v jazde na koni. Podľa starovekého historika Herodota dosiahol Kalias okrem dvoch olympijských triumfov ešte skôr aj víťazstvo v niektorej jazdeckej disciplíne na pýtických hrách v Delfách. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 680 pred Kr. a dostihy (kelés) na 33. hrách v roku 648 pred Kr.
Jazdecký šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil jazdec alebo vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní. Kalias bol tiež jedným z najbohatších občanov, ako uvádza Herodotos, povestný svojou pýchou a márnivosťou, ale aj ako politik, ktorý vykonal v prospech Atén mnohé záslužné činy. Jeho syn Hipponikos, známy politik a vojvodca, sa tiež zúčastňoval na súťažiach v jazdeckých pretekoch. Svojim trom milovaným dcéram daroval mimoriadne bohaté vená a slobodnú vôľu vybrať si budúceho manžela.
Maďarská republika rád

Vznik

Po rozpade Rakúsko-Uhorska a vojenskej porážke bola 16. novembra 1918 vyhlásená Maďarská demokratická republika (vedená Mihálom Károlyim), ktorá mala priniesť liberálno-demokratické reformy. Budapešť dúfala, že ak obetuje starý režim, ponúkne Slovákom i Rumunom autonómiu a začne používať samourčovací jazyk amerického prezidenta Wilsona, tak sa víťazná Dohoda nad Maďarskom zľutuje a podarí sa udržať maďarský štát v jeho historických uhorských hraniciach (pred 1. sv. vojnou). Snaha nakloniť si Dohodu nebola úspešná a tak niektorí upriamili pozornosť na Rusko, zmietajúce sa v občianskej vojne.  Podľa Čiernej knihy komunizmu v tomto období prišlo do Maďarska 250 až 300 ,agitátorov‘ a poverencov“. Bol medzi nimi aj Béla Kun.  
Po nezdare tejto republiky (Károlyi, medzičasom  prezident, bol neschopný vládca)  prevratom prevzala v Maďarsku 21. marca 1919 moc komunistická strana vedená Béla Kunom, ktorý ustanovil MRR s proletárskou vládou vedenou ideológiou diktatúry proletariátu.
MRR zoštátnila kľúčové odvetvia (továrne a bane nad 20, neskôr 10 zamestnancov, ale tiež dopravné spoločnosti, banky a nájomné domy  ) a veľkostatky nad 40 hektárov, pričom však pôdu nerozdelila roľníkom. Podporu obyvateľstva však komunisti získali vďaka prísľubu obnoviť Veľké Maďarsko v pôvodných hraniciach.

Ďalší vývoj

Vytvorené mocenské vákuum využili polooficiálne oddiely (technicky pod velením Horthyho, ale v praxi konajúce nezávisle), keď začali kampaň násilia proti komunistom, ľavičiarom a židom, známu ako „biely teror“. Mnoho priaznivcov MRR bolo uväznených, ale aj popravených, dokonca bez súdu. 
Začiatkom novembra 1919 sa rumunské vojská stiahli späť na svoje územie a 16. novembra 1919 vstúpil na čele národnej armády do Budapešti bývalý admirál námorníctva rakúsko-uhorskej armády Miklós Horthy. Situácia bola stabilizovaná a 1. marca 1920 parlament vyhlásil Maďarské kráľovstvo, ktorého regentom sa stal Horthy. Väčšina z odsúdených počas bieleho teroru bola neskôr v roku 1921 prepustená do Sovietskeho zväzu v rámci dohody o výmene väzňov medzi Maďarskom a ZSSR (spolu 415 väzňov). 
Zmeny hraníc následne potvrdila Trianonská zmluva, ktorá bola podpísaná 4. júna 1920.
Valčianska pahorkatina

Vymedzenie

Pahorkatina zasahuje pás mierne zvlneného územia na pomedzí rovinatej riečnej nivy a hornatej Malej Fatry. Z hôr pritekajú do kotliny horské potoky, vytvárajúce priečne údolia. Na severozápade vystupuje Malá Fatra podcelkom Lúčanská Fatra, východný okraj plynule prechádza do Turčianskych nív a na juhu nadväzuje Diviacka pahorkatina, oba podcelky Turčianskej kotliny. Juhozápadný okraj vymedzuje pohorie Žiar s podcelkami Vyšehrad a Sokol.

Doprava

Okrajom pahorkatiny vedie cesta z Hornej Nitry, na ktorú sú napojené cesty nižšej kategórie, obsluhujúce obce.
Robert Lewandowski

Klubová kariéra

V lete 2010 prestúpil z poľského Lech Poznań do Borussie Dortmund za čiastku presahujúcu 4,5 milióna a podpísal kontrakt do leta 2014. Po sezóne 2013/2014 sa stal hráčom FC Bayern München,keď s nemeckým tímom podpísal 5-ročný kontrakt. st
Lunery

Poloha

Obec má rozlohu 32,87 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 456 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skrzyczne

Turistika

Na vrchole sa nachádza chata PTTK vybudovaná v roku 1933. Skrzyczne je dostupné niekoľkými turistickými značenými trasami a dvojsedačkovou lanovkou zo Szczyrku, postavenou v rokoch 1958 – 1959, ktorá je rozdelená na dva úseky: Szczyrk - Hala Jaworzyna a Hala Jaworzyna - Skrzyczne. Na svahoch hory sa tiež nachádza viacero zjazdoviek s rôznou obtiažnosťou.

Vysielač Skrzyczne

Na vrchole sa nachádza 87 m vysoká oceľová konštrukcia vysielača, ktorý šíri televízny DVB-T i analógový rozhlasový signál pre Sliezske vojvodstvo a časť Malopoľského vojvodstva. Do prevádzky bol uvedený v roku 1992 a jeho poloha v značnej nadmorskej výške a pomerne vysoké vyžarované výkony umožňujú príjem signálov aj na veľkej časti severozápadného Slovenska a vo východnej polovici Moravsko-sliezskeho kraja.

Vysielanie

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Saint-Loup-des-Vignes

Poloha

Obec má rozlohu 8,86 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 444 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kanadské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa kanadské družstvo predstavilo prvýkrát a naposledy hneď na prvých MS, keď ho pozvala Medzinárodná futbalová federácia. V základnej skupine vyhralo nad Japonskom, ale prehralo zápasy s Belgickom a Argentínou a nepostúpilo ďalej. Na ďalšie šampionáty sa nekvalifikovalo, resp. sa nezúčastnilo kontinentálnych majstrovstiev, ktoré boli zároveň kvalifikáciou na MS.
Prvýkrát sa chcela Kanada zúčastniť Majstrovstiev CONCACAF-u v roku 2004, ale v kvalifikácii neprešla cez Panamu, s ktorou v dvojzápase vonku najprv vyhrala 5 : 4, ale na druhý deň prehrala 1 : 7 a nekvalifikovala sa. Na kontinentálny šampionát v roku 2012, ktorý sa konal v Guatemale sa už kvalifikovala. Priamo v dejisku majstrovstiev v kvalifikačnom dvojzápase so Salvádorom postúpila. V základnej skupine prehrala všetky 3 zápasy a skončila celkovo na predposlednom 7. mieste. O štyri roky neskôr postúpila na turnaj cez dvojzápas s USA. Na samotnom turnaji konanom v Kostarike dosiahla svoje prvé víťazstvo (s Curaçaom) a obsadila celkové 6. miesto.
Silly-le-Long

Poloha

Obec má rozlohu 11,35 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 142 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Croisette (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 7,64 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 314 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Passavant-la-Rochère

Poloha

Obec má rozlohu 29,89 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 668 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Achy

Poloha

Obec má rozlohu 12,7 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 334 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alessandro Mendini

Štúdiá a práca

Mendini absolvoval školu  Politecnico di Milano v roku 1959 s titulom architekta a potom sa zamestnal ako dizajnér v spoločnosti Marcello Nizzoli, tiež talianskeho dizajnéra. V 70. rokoch bol jedným z predstaviteľov hnutia Radikálneho dizajnu v Taliansku. Bol jedným zo zakladajúcich členov kolektívu "Global Tools", ktorý funguje od roku 1973. V rokoch 1980 až 1985 pracoval ako šéfredaktor dizajnérskych magazínov Casabella a Modo & Domus. Od roku 1979 spolupracoval a tvoril pre dizajnérsku značku Alchimia a v roku 1982 sa stal spoluzakladateľom prestížnej dizajnérskej školy Domus Academy.

Postmoderna

So svojim postmodernistickým chápaním dizajnu zmenil tvár moderného dizajnu, čo sa zrkadlí v jeho dizajnérskej práci ako kreslá Proust, alebo stolička Lassú, či stolová lampa Ramun. Mendini vniesol do svojho dizajnu ľudské hodnoty a cit, ktoré boli pred tým potláčané v duchu funkcionalizmu a striktnej komercie. Spolupracuje s poprednými svetovými značkami, vrátane Cartier, Hermès, Swatch, Alessi, Philips a Swarovski. Vo svojej tvorbe sa zameriava predovšetkým na nábytok, objekty, interiérový dizajn, inštalácie, maľby, aj architektúru.

Ateliér Mendini

V súčasnosti vedie svoj vlastný dizajnérsky ateliér v Miláne, ktorý založil v roku 1989 spolu so svojim bratom Francescom. Spoločne bratia Mendini projektovali Olympijský bazén v Trieste, divadelný komplex "Teatrino della Bicchieraia" v Arezze, Alessi továreň v Omegna, niekoľko zastávok metra v Neapole, rekonštrukciu Neapolskej radnice, Byblos Art Hotel vo Verone; Nové sídlo Trend Group vo Vicenze; ďalej pamätné veže v Hirošime v Japonsku; Groninger Museum v Holandsku; Madsack kancelársku budovu v Hannoveri, komerčné budovy v Lörrach v Nemecku a množstvo ďalších stavieb v Európe a USA.
Niagarské vodopády

Niagarské vodopády (angl. Niagara Falls, franc. Chutes Niagara) sú známe vodopády na hranici Kanady a USA. Ležia na rieke Niagara medzi kanadskou a americkou časťou dvojmestia Niagara Falls, na východnej hranici medzi Kanadou a Spojenými štátmi. Rieka Niagara je dlhá iba 56 km a odvádza vodu z Erijského jazera do Ontárijského jazera. Niagarské vodopády majú tri navzájom oddelené časti: Horseshoe Falls (Konská podkova, kanadská časť vodopádov) a American Falls (Americké vodopády, americká časť vodopádov) a priľahlé Bridal Veil Falls (Svadobný závoj, americká časť vodopádov). Niagarské vodopády nie sú významné svojou výškou, ale mohutnosťou. S priemerným ročným prietokom 5 936 m³/s sú najmohutnejšími vodopádmi v Severnej Amerike.
Horseshoe Falls sú vysoké 53 m, no American Falls sú vysoké iba 21 m, a to kvôli hromade skál, ktorá sa tam zosunula v roku 1954. Väčšie Horseshoe Falls sú široké 790 m, menšie American Falls 320 m. Maximálny prietok je až 5 700 m³/s. Počas leta, keď sa z rieky odvádza maximálne množstvo vody do elektrárne, prietok klesá na 2 832 m³/s a v noci sa ešte dokonca znižuje asi na polovicu.
Za svoj vznik vďačia Niagarské vodopády ľadovej dobe, ktorá sa skončila asi pred 10 tisíc rokmi. Mohutný ľadovec, ktorý sa vtedy plazil z východnej Kanady až do okolia dnešných vodopádov, sa posúval po teréne ako obrovský buldozér, drvil pôdu a skaly a rozhŕňal ich navôkol. Prehlboval korytá riek a vytváral priehlbiny pre budúce jazerá, iné zase zahŕňal rozdrveným materiálom a nútil rieky hľadať si nové korytá. Potom, ako sa ľadovec začal topiť, voda z Veľkých kanadských jazier si po zahrnutí bývalého odvodňovacieho kanála začala hľadať novú cestu a vytvorila sa dnešná rieka Niagara. Keď novovytvorená rieka narazila na odolné vrstvy vápenca, tieto erodovali oveľa pomalšie ako nižšie položené mäkšie horniny, hlavne bridlica. Pretože spodná mäkká vrstva erodovala oveľa ľahšie, rieka podomlela hornú odolnú vrstvu a vytvorila vodopády. Pôvodne boli vodopády o niečo severnejšie, ale erózia ich postupne posunula o niekoľko kilometrov na juh. V súčasnosti tesne nad vodopádmi rozdeľuje rieku Niagaru ostrov Goat Island a vodopády sa tak delia na tri časti. Hoci erózia bola v tomto storočí inžinierskymi zásahmi spomalená, vodopády sa budú neustále približovať k Erijskému jazeru. Technici sa snažia tento proces čo najviac spomaliť.
Jazerá navštívi približne 10 miliónov turistov ročne.
Saint-Cernin-de-l’Herm

Poloha

Obec má rozlohu 16,25 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rick Nash

Klubový hokej

Rick Nash je útočník na ľavom krídle. Je 193 cm vysoký a váži 94 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 2002/03 hrá s číslom 61 v NHL za klub Columbus Blue Jackets. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Davos v švajčiarskej hokejovej lige. Na sezónu 2005/06 mal s Columbusom uzavretú zmluvu na 3,5 mil. dolárov. 12. marca 2008 sa stal piatym kapitánom tímu Blue Jackets v histórii.

Reprezentácia

Reprezentoval Kanadu s číslom 61 na majstrovstvách sveta v roku 2005, 2007 a 2008 a na Zimných olympijských hrách 2006.
Cesta III. triedy 3359 (Slovensko)

Priebeh

Cesta sa začína v Jasove na križovatke s II/548. Pokračuje na sever do obce Poproč, kde aj končí.
La Voivre (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 11,87 km². Najvyšší bod je položený 521 m n. m. a najnižší bod 346 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gelanor

Gelanor alebo Gelanór alebo Pelasgos (starogr. Πελασγός, Γελάνωρ, – Pelasgos, Gelanor/iný prepis Gelanór, lat. Gelanor, Pelasgus) je v gréckej mytológii syn a nástupca argejského kráľa Sthenela.
Gelanor bol posledným vládcom Argu, ktorý pochádzal z kráľovského rodu legendárneho Inacha. Jeho vláda sa skončila útekom z Argu a na trón zasadol Danaos.
Danaos bol pôvodne kráľom v Líbyii a mal päťdesiat dcér o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, kráľa v Egypte. Danaos so sobášom nesúlasil, preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a porazil ho. Pretože sa Danaos bál zajatia, ušiel aj so svojimi dcérami na Peloponéz do Argu, kde ho prijal kráľ Gelanor. Onedlho však pri brehoch Argolidy pristál Aigyptos, ktorý porazil argejské vojsko a so svojimi synmi donútil Danaa, aby im dal dcéry za manželky. Danaos musel súhlasiť, ale v hneve následne prikázal svojim dcéram, aby počas svadobnej noci manželov zavraždili. Všetky poslúchli okrem najmladšej Hyperméstry, ktorá svojho manžela Lynkea zachránila. Danaos sa tak Aigypta a jeho synov zbavil a keďže Gelanor po porážke svojho vojska ušiel, zasadol na kráľovský trón a založil tak v Argu kráľovstvo Danajcov.
V antickej tragédii Prosebnice z roku 463 pred Kr. od dramatika Aischyla, kráľ Gelanor figuruje pod menom Pelasgos a v jednej scéne sa predstaví ako potomok Palaichthona. Podľa významných novovekých autorov zaoberajúcich sa gréckou mytológiou výraz "Palaichthon" v starogréčtine znamená "starej krajiny" a ďalej uvádzajú, že skutočným menom kráľa Gelanora bolo Pelasgos, lebo slovo gelanó znamená "smiech" (doslova smiešny) a Pelasgos bol tak nazvaný preto, lebo sa smiali jeho nároku na kráľovský trón v Argu od Danaa.