google/wiki40b huggingface dataset:
ALH 84001

ALH 84001 (Allen Hills, 1984 #001) je meteorit nájdený v Allan Hills v Antarktíde v decembri 1984 tímom amerických výskumníkov v rámci projektu ANSMET. Podobne ako iné typy meteoritov skupiny SNC, aj tento meteorit takmer s istotou pochádza z Marsu. Jeho hmotnosť pri objave bola 1,93 kg.

História meteoritu

Pomocou rádioizotopického datovania bol určený vek horniny tvoriaci meteorit ALH 84001 na 4,5 miliardy rokov, čo z neho robí jednu z najstarších vzoriek slnečnej sústavy.

Objav možných mikrofosílií

Viac ako 10 rokov po jeho objave boli uskutočnené nové analýzy meteoritu a tie objavili cyklické uhľovodíky nezvyčajného zloženia a tvaru. Tie boli niektorými laboratóriami určené ako fosílne zvyšky jednobunkových organizmov, ktoré sa mohli vyskytovať na povrchu Marsu pred viac ako 3,6 miliardami rokov. Ďalším skúmaním sa podarilo identifikovať magnetické kryštáliky veľmi podobné tým, ktoré produkujú niektoré pozemské baktérie žijúce vo vode. Debata o interpretácii týchto nálezov dodnes neskončila, aj keď väčšinový postoj je skôr odmietavý.
Laval-en-Laonnois

Poloha

Obec má rozlohu 4,51 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 255 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Teória veľkého impaktu

Teória veľkého impaktu alebo hypotéza veľkého impaktu, zrážková teória vzniku Mesiaca, big splash je teória resp. hypotéza o vzniku Mesiaca zrážkou protozeme s protoplanétou Theia (Theia o veľkosti Marsu). Materiál z oboch telies vymrštený pri zrážke sa dostal na obežnú dráhu Zeme, kde sa z neho akréciou utvoril Mesiac. Táto teória sa snaží vysvetliť niektoré zvláštnosti jedinej prirodzenej družice Zeme, napríklad jej nadpriemernú veľkosť vzhľadom k materskej planéte, alebo veľmi malé kovové jadro. 
Táto teória vznikla potom, čo astronauti z programu Apollo doniesli vzorky mesačných hornín na Zem. Po ich analýze sa vedci dozvedeli, že horniny mesačného povrchu majú podobné zloženie ako najvrchnejšie vrstvy Zeme, ale jadrá oboch telies sú z iného materiálu. Vedci dodnes modelujú scenár zrážky, ktorej následkom sa mal sformovať Mesiac, pričom najnovší scenár vypracoval Robin Canup z Juhozápadného výskumného inštitútu v Boulderi (Colorado). Canup vypočítal, že kolízna rýchlosť obidvoch telies, t. j. protozeme a protoplanéty s rozmermi Marsu musela byť približne 36 000 km/h a uhol zrážky bol 45°.

Priebeh kolízie

Protozem je pojem pre veľké teleso, ktoré sa počas vzniku slnečnej sústavy vytvorilo v protoplanetárnom disku. Naša planetárna sústava sa sformovala pred 4,57 miliardami rokov. V tom čase protozem pokrýval globálny oceán magmy a jej hrubá atmosféra bola tvorená najmä oxidom uhličitým, čím vznikal silný skleníkový efekt. V slnečnej sústave práve prebiehalo intenzívne bombardovanie. Terestrické teleso s rozmermi Marsu do nej vrazilo o 40 až 50 miliónov rokov po jej vzniku. Po zrážke sa vyparili kôra a plášť Zeme a tiež tá časť atmosféry, ktorá bola nad zasiahnutou pologuľou. Druhá časť atmosféry nad odvrátenou stranou sa zmiešala s plynmi, ktoré vznikli po dopade a postupne obalila aj druhú stranu. Z materiálu vymršteného na obežnú dráhu Zeme sa sformoval prstenec, z ktorého vznikol Mesiac. Od tej doby prebieha jeho postupné vzďaľovanie.

Následky kolízie

Okrem samotného sformovania Mesiaca mala kolízia ešte niekoľko následkov. Rotácia Zeme sa po nej pravdepodobne spomalila. Podľa Campových výpočtov dokonca Zem nemohla rotovať rovnakým smerom ako rotuje dnes (prográdnym), pretože zrážkou vyvolané efekty tak nemohli vzniknúť. To by znamenalo, že impakt smer rotácie Zeme dokonca obrátil. Impakt tiež spustil platňovú tektoniku, bez ktorej by život na Zemi v podobe, v akej ho poznáme dnes, nebol možný.
Podľa štúdie z roku 2019 práve táto zrážka dodala Zemi veľké množstvo uhlíka, dusíka a síry.
Akvamarín

Akvamarín je drahokamová odroda berylu modrej až zelenomodrej farby. Názov pochádza z lat. aqua marina - morská voda. V prírode sa vyskytuje pomerne hojne, tvorí väčšie kryštály hexagonálneho tvaru. Najväčší akvamarín bol nájdený v brazílskych pegmatitoch v roku 1910 - rozmery: 48,5 cm dĺžka, 41 cm šírka, hmotnosť skoro 100 kg.

Využitie

V klenotníctve ako drahý kameň. Keďže je dostupnejší, býva obvykle menej cenený.
Meistratzheim

Poloha

Obec má rozlohu 12,82 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 425 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hokejová reprezentácia Čiech

  Čechy - národné mužstvo reprezentujúce českú, moravskú a sliezsku časť Rakúsko-Uhorska v ľadovom hokeji do roku 1914. Nástupníkom Čiech sa po prvej svetovej vojne stala reprezentácia novovzniknutého Česko-Slovenska. Po nacistickom rozdelení ČSR v roku 1939 sa česká reprezentácia opäť osamostatnila, účinkovala však len krátko, necelý rok. Posledné stretnutie odohrala 24. februára 1940 v Garmisch-Partenkirchene, kde zvíťazila nad domácim Nemeckom 5:0.

Krátka, ale úspešná história

Svoje prvé národné mužstvo mali Česi už pred prvou svetovou vojnou. Aj napriek tomu, že boli súčasťou Rakúsko-Uhorska, v športe vystupovali ako samostatný subjekt pod názvom Čechy. Je to podobný prípad ako vo futbale a v niektorých ďalších športoch, kde nefiguruje reprezentácia Spojeného kráľovstva, ale samostatné národné tímy Anglicka, Severného Írska, Škótska a Walesu.

Začiatky

V roku 1909 sa Čechy reprezentované hráčmi SK Slavia Praha zúčastnili historicky prvého turnaja reprezentačných družstiev, kde podľahli všetkým súperom: štvrtému Belgicku 1:4, tretiemu Švajčiarsku 2:8, druhému Francúzsku 1:8 a víťazovi turnaja Spojenému kráľovstvu 0:11. O rok neskôr v roku 1910 sa vo Švajčiarsku konali prvé majstrovstvá Európy, ktorých sa Čechy ešte nezúčastnili, ale hneď v nasledujúcom roku 1911 získali v Berlíne titul majstra starého kontinentu.

Anulované ME 1912

Pôvodne získali Česi zlato aj v Prahe v roku 1912, ale tieto ME boli napokon anulované. Majstrovstiev, ktoré sa uskutočnili začiatkom februára na tréningovom ihrisku futbalistov SK Slavia na Letnej, sa zúčastnili tri celky: Čechy, Nemecko a Rakúsko (reprezentované tímom DEHG Praha). V rozhodujúcom stretnutí Čechy - Nemecko nastali problémy s prírodným ľadom (odmäk). Česi, ktorým na titul stačila remíza, viedli 2:1. Nemci vyrovnali, pre posunutú bránu však gól nebol uznaný. Nemci na znak protestu odišli z ľadu. Usporiadatelia im napokon gól dodatočne uznali, ale aj napriek tomu sa majstrami Európy vďaka lepšiemu skóre stali Česi. Nemci podali proti výsledku protest, ktorý im kongres IIHF v Bruseli v marci 1912 uznal a nariadil opakovaný zápas. Ten sa mal odohrať v budúcej sezóne, ale nikdy sa neodohral. Ďalší kongres IIHF výsledky ME v Prahe anuloval. A to nielen z dôvodu neodohratia opakovaného stretnutia Čechy - Nemecko, ale údajne aj kvôli neoprávnenému štartu Rakúska, ktoré v čase ME nebolo ešte členom IIHF. Stalo sa ním až na spomínanom kongrese v Bruseli.

Nová éra samostatnosti

Po rozdelení Českej a Slovenskej Federatívnej republiky (ČSFR) 1. januára 1993 sa v oboch nástupníckych štátoch vytvorili samostatné reprezentácie: česká, ktorá získala nástupnícke práva po bývalej česko-slovenskej a slovenská.
Bond Street

Bond Street je významná obchodná ulica v londýnskej štvrti Mayfair v mestskom obvode City of Westminster. Nachádza sa na sever od Piccadilly a na juj od Oxford Street, ktoré spája. Ulica bola už od 18. storočia obchodným centrom módneho oblečenia a tovar predávaný na Bond Street patrí k exkluzívnejším a výrazne drahším značkám ako na neďalekých Oxford Street a Regent Street. 
Technicky samotná "Bond Street" neexistuje. Vskutočnosti sú to dve ulice  – New Bond Street a Old Bond Street ale v bežnom živote sa toto rozdelenie nepoužíva.

História

Ulica dostala meno po Sirovi Thomasovi Bondovi, čelnom predstaviteľovi združenia stavebníkov, ktorý v roku 1836 kúpil na ulici Piccadilly Clarendon House. Ten dal zbúrať a v okolitej oblasti začal s výstavbou. Okrem Bond Street, nechal vybudovať aj neďaleké Dover Street a Albemarle Street. Postup stavebných prác smeroval od juhu na sever, čo vysvetľuje označenie jednotlivých častí Bond Street.
Svetový štrajk za budúcnosť klímy

Svetový štrajk za budúcnosť klímy bol štrajk, ktorý sa uskutočnil 15. marca 2019 ako súčasť hnutia Piatky za budúcnosť. Štrajku sa zúčastnili desaťtisíce žiakov a študentov vo viac než sto krajinách.
Na Slovensku sa štrajk konal v štyroch mestách: Bratislava, Košice, Liptovský Mikuláš a Žilina.
Štrajk začala švédska aktivistka Greta Thunbergová protestovaním pred budovou Švédskeho parlamentu.
Veľká Tŕňa

Polohopis

Obec sa nachádza v srdci vinohradníckeho regiónu Tokaj asi 4 km od slovensko-maďarskej štátnej hranice a asi 7 km od hraničného priechodu Slovenské Nové Mesto – Nové mesto pod Šiatrom.
Gertrude Steinová

Životopis

Narodila sa ako najmladšia z piatich detí židovským rodičom, ktorí pochádzali z nemeckého Bavorska. Jej otec bol úspešným podnikateľom a celá rodina bola veľmi dobre finančne zabezpečená. Gertruda už ako trojročná navštívila spoločne s rodinou Viedeň a Paríž. Po návrate z Európy v roku 1878 sa usadili v Oaklande v Kalifornii. V období rokov 1893 – 1897 navštevovala Radcliff College (Harvard University), kde sa pod vedením známeho psychológa Williama Jamesa venovala aj experimentálnemu výskumu. Dva roky strávila na Johns Hopkins Medical School v Baltimore štúdiom medicíny, ktoré predčasne opustila v roku 1901.
Spoločne s bratom Leom odišla v roku 1903 do Pariža, kde strávila zvyšok svojho života. Leo sa venoval umeleckej kritike. Obom sa podarilo v rokoch 1903 – 1914 vybudovať v ich dome na 27 Rue de Fleurus sukromnú galériu moderného umenia. Ich dom sa stal miestom, kde sa sa stretávali začínajúci spisovatelia, maliari, skladatelia. Na stenách ich štúdia viselo už v roku 1906 mnoho obrazov takých umelcov ako bol Henri Manguin, Pierre Bonnard, Pablo Picasso, Paul Cézanne, Pierre Auguste Renoir, Honoré Daumier, Henri Matisse.

V roku 1907 stretla svoju životnú partnerku Alice B. Toklas, ktorá prišla do Paríža z Ameriky. Postupne sa dôverne zblížili. Alice sa presťahovala na 27 Rue de Fleurus a od roku 1912 žili v lesbickom vťahu. Alice sa starala o domácnosť, pomáhala s korešpondenciou, organizovala a zúčastňovala sa večierkov a výletov s Gertrudou. Na jar 1914 sa Leo Stein odsťahoval do blízkosti Florencie v Taliansku. Rozsiahlu zbierku obrazov si po dohode so sestrou rozdelili.

Počas I.svetovej vojny ako dobrovoľníčka rozvážala na vlastnom aute zásoby po francúzskych nemocniciach. Už v priebehu 20–tych rokov boli steny jej známeho salónu na 27 Rue de Fleurus pokryté obrazmi mnohých avangardných maliarov. Jej umelecká zbierka a atmosféra galérie priťahovala záujem niektorých známych spisovateľov, akým bol napr. Ernest Hemingway, Ezra Pound, Sherwood Anderson či Thornton Wilder.
Etterna

História

V máji sa po rozpade kapely Khadaver stretávajú v skúšobni Tomáš Višňovský a Feral Inferis s myšlienkou vytvoriť niečo nové. Na post sólového gitaristu verbujú Štefana Korčáka, ktorý so sebou prináša speváka Adyho Hnata. Na začiatku si Etterna nevie zohnať basgitaristu, no v skúšobni zatiaľ vznikajú prvé skladby „Demon“ a „Secreto en Fragopolis“, ku ktorej neskôr vydávajú aj videoklip.
V marci 2017 zahrajú prvý koncert na krste druhého albumu kapely Gloom. Koncom tohto roka ich opúšťa gitarista Štefan Korčák, ktorého nahradí Adam Maňko.
Medzitým kapela stihne vydať ďalšie 4 videoklipy k pesničkám „The Independent Dreamland“, „My Guidance Home“, „Before our Lives“ a „Desert Ruins“, v ktorom si zahral hlavnú postavu superstarista Robo Mikla.
30. októbra 2018 Etterna vydáva svoj debutový album Chaotic pod hlavičkou vydavateľstva Sliptrick Records, a zároveň na post basgitaristu prijíma Martina Fidesa.
Pol roka po vydaní albumu je kapela prizvaná odohrať 2 koncerty v Rusku (Petrohrad, Moskva) ako špeciálny hosť po boku fínskej kapely Battle Beast.
Trasavka koscovitá

Opis

Dlhé nohy tohto pavúka pripomínajú kosca (čo vyplýva aj z názvu), no pri bližšom pohľade je zjavné delenie tela na hlavohruď a bruško. Loví bez pomoci siete. Samička nosí vajíčka v guľovitom zámotku na chelicerách. Vyliahnuté mláďatá sa spočiatku držia pohromade, ako u väčšiny pavúkov. Farba je svetlosivá, s nevýraznou tmavšou kresbou.

Ekológia a rozšírenie

Rozšírená je v celej Európe, na Slovensku bežný synantropný druh. Uprednostňuje suché stanovištia, chodby, pivnice, kúpeľne, mimo ľudských príbytkov pod kameňmi.
Cherré (Maine-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 13,91 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 539 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kannadčina

Dejiny

Kannadčina, jeden z najstarších drávidských jazykov, má dlhé a bohaté dejiny literatúry. Predpokladá sa, že pred približne 2500 rokmi vznikla ako samostatný jazyk. Prvým písomným dokladom o jej existencií je nápis z polovice 5. storočia. Z polovice 9. storočia pochádza Kavirajamarga, rozprava o básnickom umení, ako najstaršia v kannadčine napísaná literárna práca. Obsahuje odkazy na predchádzajúcich básnikov, čo značí, že kannadčina musela byť už dlho predtým vyspelým literárnym jazykom.
Dejiny kannadského jazyka môžeme rozdeliť zhruba na tri vývojové stupne: starokannadčina (do polovice 13. st.), stredná kannadčina (do 16. st.) a moderná kannadčina, približne od 16. storočia .

Geografické rozšírenie

Hlavnou oblasťou rozšírenia kannadčiny je juhoindický štát Karnátaka, kde je aj úradným jazykom. V hraničných regiónoch štátov Ándrapradéš, Maháraštra a Tamilnádu existujú tiež veľké skupiny ľudí používajúce tento jazyk. Pôvodne bola Kannadčina rozšírená aj v častiach Maháraštry, kde ale bola pozvoľna vytlačená indoeurópskym jazykom maráthčinou. Menšiny hovoriace kannadčinou žijú v USA, v Spojenom kráľovstve a v menšom množstve v Kanade a Austrálii.

Nárečia

Dovedna existuje približne 20 rôznych nárečí. V Nilgirskom pohorí Tamilnádu rozšírenú badagčinu niektorí jazykovedci tiež považujú za kannadské nárečie. Ďalší ho považujú za samostatný jazyk.

Gramatika

Kannadčina má tri gramatické rody (mužský rod, ženský rod, stredný rod), dve čísla (singulár, plurál) a sedem pádov (nominatív, genitív, datív, akuzatív, lokál, ablatív, vokatív). Predložky nie sú, ako pri mnohých indoeurópsky jazykoch, situované vpredu (prepozícia), ale postavené za slovom (postpozícia).

Písmo

Kannadčina disponuje, ako mnoho indických jazykov, vlastným písmom, ktoré sa veľmi podobá telugčine.
Vlajka Mongolska

Vlajka Mongolska – tvoria ju tri zvislé pruhy – červený, svetlo modrý a červený; v červenom pruhu pri žrdi je umiestnený žltý ideogram sojombo - národný symbol Mongolska. Jednotlivé prvky sojomba majú symbolický význam. Najhornejšia figúra predstavuje oheň, symbol šťastia a spokojnosti. Jeho tri plamene znamenajú minulosť, prítomnosť aj budúcnosť. Slnko a mesiac sú predstavou „sveta“ a večnosti (mladý mesiac je otcom Mongolska a zlaté slnko jeho matkou). Ďalší prvok, trojuholník (iný je na spodku ideogramu), symbolizuje šíp a kopiju obrátené hrotom k zemi, čo v mongolskej heraldike znamená „smrť nepriateľovi“. Úzky obdĺžnik (opäť vo dvojici) pripomína rovinu stepi, priamočiarosť, spravodlivosť a čestnosť. Uprostred znaku je kruh „Jin-jang“, starý budhistický symbol jednoty protikladov (ohňa a vody, neba a zeme, muža a ženy), pripomínajúci tu telá dvoch rýb primknutých k sebe a v nekonečnom kruhu prechádzajúcich jedna v druhú. Zľava aj sprava sú dva vysoké obdĺžniky, symbolizujúce piliere, pevnosť, tvrdosť a príslovie „dvaja priatelia sú silnejší ako kamenná hradba“. Žltá farba predstavuje zlato a jeho stálosť, nemeniacu sa ani pri skúške ohňom, modrá je tradičná mongolská farba a pripomína bezoblačné oblohy, červená je symbolom revolúcie, ale tiež lásky a víťazstva.
Vlajka bola zavedená roku 1940.
Ján XXI.

Začiatok kariéry

Narodil sa okolo roku 1210/20 v Lisabone v Portugalsku. V roku cca. 1240 absolvoval slobodné umenie v Paríži a neskôr učil medicínu na univerzite v Siene. V roku 1272 ho Gregor X. vymenoval za arcibiskupa a svojho osobného lekára. Napísal mnoho hodnotných vedeckých a filozofických diel.

Pápežstvo

Pápež Ján XX. nikdy neexistoval, meno Ján XXI. si zvolil kvôli zmätenému počítaniu pápežov s menom Ján. Ako pápež sa utiahol do cely vo svojom paláci a úradne záležitosti prenechával kardinálovi Orsinimu (neskoršiemu Mikulášovi III.). Obnovil konkláve a potrestal tých, čo boli zodpovední za nedávne neporiadky vo Viterbe. Plánoval aj križiacku výpravu. Obnovil rokovania s Gréckou cirkvou.
Zomrel 20. mája 1277 niekoľko dní potom, ako sa naňho zrútila povala.
Lapeyrouse-Mornay

Poloha

Obec má rozlohu 11,45 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 160 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mauléon (Deux-Sèvres)

Poloha

Obec má rozlohu 120,64 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 093 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Agathe-en-Donzy

Poloha

Obec má rozlohu 3,39 km². Najvyšší bod je položený 771 m n. m. a najnižší bod 566 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazilika

Bazilika (z gréckeho βασιλική στοά basiliké stoa - kráľovské stĺporadie) je pôvodne stavba v antickom Grécku, v ktorej úradovali archonti. V starovekom Ríme to bola tržnica, alebo súdna sieň na hlavnom námestí (forum). V kresťanstve je to titul pre niektoré významné chrámy alebo ich architektonický typ.
U gréckokatolíkov a pravoslávnych sa podobným spôsobom používa titul sobor.

Palácové baziliky

V čase raného cisárstva sa bazilika stala audienčnou sálou, súčasťou paláca. V 3. storočí sa už vládnuca vrstva na fóru príliš neobjavovala, namiesto toho vládla zo svojich palácov. Aristokracia sa stretávala s klientami vo svojej audienčnej sieni.

Kresťanská bazilika

Bazilika je tiež pojem, ktorý sa vzťahuje v kanonickom práve a liturgii na základe formálneho zvolenia či nepamätného zvyku na niektoré významné kostoly z dôvodov, ktoré nie sú definované. Baziliky v tomto zmysle možno deliť na väčšie či patriarchálne (basilicae maiores) a menšie (basilicae minores).

Antika

Kresťania nechceli využívať pohanské svätyne a stavať si podobné, preto si prispôsobili grécku baziliku pre svoje svätyne.
V 4. storočí dostala celý rad charakteristických prvkov, okrem iného predĺžený pôdorys so zreteľne osovým riešením a drevenou väzbou (otvorenou alebo oddelenou dreveným stropom).

Stredovek

Od stredoveku bolo označenie bazilika priznávané tiež svätyniam ako čestný titul udeľovaný niektorým kostolom, spravidla tým, ktoré boli sídlom vyššieho cirkevného hodnostára, napríklad biskupa, alebo pápežského legáta. Titul bazilika väčšia (basilica maior) je rezervovaný pre vlastné kostoly pápeža s pápežským trónom,  bazilika menšia (basilica minor) pre ostatné.
Vientian

Poloha

Mesto je situované v ohybe rieky Mekong, ktorá v týchto miestach tvorí hranicu Laosu. Práve poloha pri hranici s Thajskom pomohla k rozvoju mesta a jeho prosperite.

Klíma

Pre mesto a okolie sú typické celoročne vysoké teploty a veľké zrážky v letných a jesenných mesiacoch. Charakteristická je aj vysoká vlhkosť vzduchu.

Vzdelávanie a zdravotná starostlivosť

V meste sa nachádza Národná univerzita Laosu, jedna z troch laoských univerzít.
Najvýznamnejšie nemocnice sú Mahosotská nemocnica a Centrum zdravotnej starostlivosti na Francúzskej ambasáde.
Samuel Droppa

Životopis

Učiteľ na chlapčenskej evanjelickej elementárnej škole v Banskej Bystrici (1836-1856).
Na pytlácké stezce

Dej

Horár Straka (Gustáv Valach) dostáva list, že vnuk Vašek (Tomáš Holý) k nemu na prázdniny nepricestuje. Rodičia sú presvedčení, že dovolenka pri mori v Bulharsku bude pre syna oveľa väčšie dobrodružstvo, než pobyt v šumavskej horárni. Chlapec, ktorý sa mesiace k dedovi teší, však napokon situáciu vyrieši a na vlastnú päsť sa vydá na cestu k nemu. Napokon zažije množstvo dobrodružstiev s dedom i dovolenku pri mori.
Otakar Sedloň

Život

Akademický maliar profesor Otakar Sedloň sa narodil v rodine riadiaceho učiteľa Tomáša Sedloňa v Trpíne pri Poličke. Otec bol po roku 1886 preložený do Merklovic pri Vamberku, neskôr do Doudleb nad Orlicí, a preto v týchto obciach Otakar navštevoval obecnú aj meštiansku školu.
Po maturite na reálke v Kostelci nad Orlicí študoval maliarstvo na Umelecko-priemyslovej škole v Prahe u profesorov Emanuela Dítěťa ml., Karla Vítězslava Maška, Jana Preislera a Jakuba Schikanedera.
Po absolutóriu a zložení profesorských skúšok nastúpil roku 1908 na reálke v Lipníku nad Bečvou ako profesor kreslenia. Postupne potom pôsobil ešte na reálkach v Lounoch, Litoměřiciach a v Brne, kde pádom tabule utrpel ťažký úraz, ktorý ho na niekoľko rokov vyradil z pracovnej i umeleckej činnosti.
Styk s umeleckým svetom obnovil až po roku 1920. Roku 1922 navštívil Jadran, 1925 Paríž, 1927 Podkarpatskú Rus a v roku 1933 Rumunsko.
Obdobie medzi dvoma svetovými vojnami bolo asi najúspešnejšie v jeho maliarskej kariére. Žil a tvoril v ateliére na Národnej tříde v Prahe a patril k vtedy najvyhľadávanejším portrétistom. Vtedy sa stal aj členom spolku Myslbek, s ktorým často vystavoval. Jeho obrazy boli v majetku vtedajších bánk, ministerstiev a ďalších inštitúcií, rovnako tak ich bolo možné vidieť v pražských a mimopražských kaviarňach a reštauráciách.
Otakar Sedloň je pochovaný v rodinnej hrobke vo Vamberku.

Dielo

Dnes sa s jeho obrazmi môžeme stretnúť v Národnej galérii v Prahe, Galérii hlavného mesta Prahy, Oblastnej galérii v Liberci, malých dedinských galériách (Rybná nad Zdobnicí, Pěčín), na úradoch niektorých podorlických miest (Vamberk, Doudleby nad Orlicí, Rychnov nad Kněžnou, Žamberk) alebo v súkromných zbierkach.
Ján Kordoš

Životopis

V rokoch 1860 – 1864 študoval teológiu vo Viedni. Roku 1864 profesor gymnázia v Levoči, učiteľ elementárnej školy, 1867-68 externý profesor spevu a hudby na gymnáziu a na učiteľskom ústave v Revúcej. Vo Viedni viedol študentský spevokol Tatran, v Revúcej študentský spevácky zbor a meštiansky spevokol. Ochotník, 1881 – 1882 prispel do Slovenských spevov národnými piesňami. Od 1860 prispieval do časopisov Sokol, Dom a škola a i., 1890 spomienkami do Pamätnice Tatrana.
Davisov pohár 2009 (Ázijsko-oceánska zóna)

Formát

Osem tímov, rozdelených do dvoch skupín po štyroch, bude bojovať o dve postupové miesta, z ktorých sa dostanú do Final Four (Finálovej štvorky).
Ostatné tímy budú bojovať v skupine o udržanie sa. Posledné dva tímy zostupujú do Skupiny IV.

Postupujúci

Z III. Skupiny postupujú  Oceánia a   Srí Lanka. 

Z III. Skupiny klesajú   Tadžikistan a   Singapur.

Formát

Dvanásť tímov, rozdelených do dvoch skupín, bude bojovať o jedno postupové miesto v každej skupine. Víťazi postupujú do Skupiny III.
Maneki Neko

Maneki Neko (jap. 招き猫) je druh japonskej sošky, často z keramiky, ktorá má prinášať šťastie a bohatstvo svojmu majiteľovi.
Neko v japončine znamená mačka, maneki pozvanie. Maneki Neko je teda niečo ako vábiaca mačka. Možno ju obvykle vidieť pred japonskými obchodmi, reštauráciami, pačinko herňami a ďalšími podnikmi. Tradične je zobrazená v vzpriamenej polohe so vztýčenou prednou tlapkou. Niektoré verzie tejto sošky vedia tlapkou dokonca kývať. Toto gesto ruky je v japonskej kultúre chápané ako gesto pozvania. Hovorieva sa, že keď mačka dvíha pravú tlapku priťahuje peniaze, keď ľavú tlapku priťahuje zákazníkov. Na krku má Maneki Neko vždy červený obojok so zvončekom.