Angelo d’Arrigo

Životopis

Angelo d'Arrigo bol synom francúzskej matky a talianskeho otca. Keď vo veku 6 rokov pozoroval rogalo bolo mu jasné, že musí ovládnuť umenie letu. Absolvoval športové štúdium na „Université du Sport de Paris“. Neskôr pracoval v sicílskej Catánii ako učiteľ lyžovania, horský vodca a učiteľ lietania na rogale a na padákovom klzáku. S rogalom vyletel vyššie, ďalej a dlhšie ako ktorýkoľvek človek predtým. Stal sa dvojnásobným majstrom sveta v extrémnom lietaní a bol víťazom mnohých leteckých sútaží.

»Metamorfóza«

Po náraze na vedenie vysokého napätia (20 000 V) si následkom tvrdého prístátia zlomil stavec chrbtice. 6 mesiacov bol od pása dolu ochrnutý a nevedel, či niekedy v budúcnosti bude chodiť. Táto nehoda zmenila jeho postoj k lietaniu. Po rehabilitácii sa pokúšal napodobniť čo najvernejšie let vtákov. To znamenalo šikovné, inštiktívne a maximálne využitie termiky a vzdušných prúdov, bez technickej pomoci. Tento nový začiatok od roku 2000 nazval Metamorfóza, premena človeka na vtáčieho človeka. D'Arrigo odpozoroval od vtákov, ako vycítia vzdušné prúdy. K nacvičeniu tohto inštinktívneho chovania využil extrémne veterné pomery nad Etnou. V roku 2001 sa mu podaril spolu so sokolom sťahovavým menom Nike fantastický prelet cez Saharu a Stredozemné more až na Sicíliu.
D'Arrigo zmenil aj svoj životný cieľ, svoje letecké umenie venoval zväčša k zachovaniu vtáčích druhov zapísných na červenej listine ohrozených druhov. V lete roku 2003 letel so svojim ultraľahkým lietadlom pred kŕdľom divých husí (lat. Gruidae) z polárneho kruhu na Kaspické more, týmto chcel tomuto ohrozenému druhu sťahovavých vtákov ukázať novú cestu. Aby si ich pripútal k sebe (správanie podmieneného inštinktu), natiahol si vtáčiu masku cez rameno.
Jeho ďalšiou ambíciou bolo postavenie lietejúceho modelu, ktorý koncipoval Leonardo da Vinci v roku 1510. V spolupráci s architektami a mnohými inžiniermi použili na výstavbu modelu hliníkové rúrky pre kostru a tkaninu z umelých vlákien na plachtovie. Test vo vzdušnom tuneli potvrdil schopnosť modelu lietať.
S dvoma nepálskymi stepnými orlami Chumi a Gaijy zo ZOO z Londýna a Moskvy trénoval dva roky na Etne, aby sa pripravil na prelet cez Himaláje. Extrémny chlad až do -50 °C, nedostatok kyslíka, vzostupné vetry na Mount Evereste a Jetstream, vzdušný prúd skoro vo výške 9 000 m s rýchlosťou až do 200 km/h, zvládol D'Arrigo v roku 2004 vďaka precíznej, minútovej príprave. Stal sa tak prvým, a zatiaľ jediným človekom, ktorý preletel Mount Everest na rogale.
Spolu s dvoma kondormi veľkými preletel začiatkom roka 2006 vo výške 9 100 m Aconcaquu a vulkán Tupungato v Andách a dosiahol tak výškový rekord s rogalom. Pre tento projekt si nechal na seba privyknúť dve kondorie mláďatá od ich vyliahnutia, a strávil s nimi prvé dva mesiace vo dne a v noci. Tak dlho trvá privyknutie (správanie podmieneného inštinktu) kondorov. Po prelete pustil oba vtáky do voľnej prírody, pretože tieto sú rovnako ohrozené vyhynutím.

Pád

Angelo d'Arrigo zomrel 26. marca 2006 o 11:30 pri leteckej prehliadke v talianskom meste Comiso na Sicílii na odstavenej vojenskej základni. Spolu s bývalým pilotom F-104 talianskych vzdušných síl a demopilotom firmy Sky Arrow (Triest), generálom Guiliom De Marchisom sa zrútili v dvojmiestnom ultraľahkom lietadle typu Sky Arrow 650TNT z výšky 150 m do olivového hája. Obaja piloti, ktorí patrili k najskúsenejším pilotom ľahkých lietadiel zomreli na mieste. Štátny zástupca mesta Ragusa nariadil k zisteniu príčin havárie vyšetrovanie. D'Arrigo zanechal manželku a dve deti.