google/wiki40b huggingface dataset:
David Chipperfield

Životopis

Po získaní diplomu z architektúry od Architectural Association of London (1977) pracoval v ateliéri Douglasa Stephena, Richarda Rogera a Normana Fostera. V roku 1984 vytvoril vlastný ateliér David Chipperfield Architects v Londýne, v roku 1987 v Tokiu. Jeho ateliér má dnes viac ako 120 zamestnancov z 15 krajín sveta, ktorí pracujú na mnohých projektoch v Európe, Spojených štátoch a v Číne.
Bol hosťujúcim profesorom na Harvardovej univerzite a ďalších: University of Naples, Royal College of Art v Londýne; University of Graz, Polytechnic institute Lausanne a Technical university Stuttgart. Vyučoval architektúru v Európe a Spojených Štátoch a prednášal vedomosti z praxe. Taktiež spolupracoval s Mies van der Rohe na Escola Tecnica v Barcelone.
Chipperfield získal cenu za návrh veslárskeho múzea na Temži, kde použil sklo, betón a zelený dub. Mnoho z jeho budov je postavených v cudzine, najmä v Japonsku a Nemecku. Pracoval aj v USA, kde v roku 2005 dokončil Figge Art Museum v Davenporte v Iowe, a centrálnu verejnú knižnicu v Des Moines v Iowe (2001). Zatiaľ posledný projekt v USA je Anchorage Museum Expansion v Anchorage na Aljaške.
Chipperfield bol vybraný ako architekt pre rekonštrukciu zničeného Neues Museum v Berlíne, ktoré bolo znovuotvorené v októbri 2009.
V septembri 2007 sa 2 Chipperfieldove budovy dostali do užšieho výberu RIBA Stirling Prize, nakoniec vyhrala budova Museum of Modern Literature, Marbach, Nemecko.

Princípy tvorby

Chipperfield patrí ku generácii britských architektov, ktorí interpretujú postmodernu a modernú antiku (Secular Modernism, J.Glancey). To sa prejavuje predovšetkým priestorom a tvarom štruktúry architektúry, predstavovanou Le Corbusierom. Ďalšia zložka jeho práce je odvodená od argumentov tradičnej a súčasnej japonskej architektúry, v podobe redukovaných meditatívnzch priestorov a precíznosti (Tadao Ando). Žiadny zo štylizačných vplyvov neprijal priamo, skôr ich spája do svojich vlastných.
Objekt rozvíja podľa patričnej funkcie, osvetľuje ho maximálnym možným prísunom denného svetla, zvýrazňujúc potenciál materiálov a ich zobrazenie.
Čertův hrádek (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je jedľobukový les na skalnatom podklade.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2017

Právo účasti

Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch (vrátane Turecka a Izraela) a ktorí 1. júla 2016 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Yvernaumont

Poloha

Obec má rozlohu 2,82 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bolešov

Poloha

Obec Bolešov sa nachádza na strednom Považí, na pravom brehu Váhu. Územie obce je súčasťou Ilavskej kotliny, ktorá je zo západu obkolesená pohorím Bielych Karpát a z východu pohorím Strážovských vrchov.

Podnebie obce Bolešov môžeme charakterizovať ako mierne s nie veľkým výkyvom zimných a letných teplôt. Priemerná ročná teplota je okolo 8 – 9 °C. V júli je priemerná teplota vyššia ako 26 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok sa pohybuje okolo 800 – 900 mm.

Dejiny

Najstaršie osídlenie obcí Bolešov – Piechov pochádza už z neolitu (4.tisícročia pred Kr.). Najstaršia známa a publikovaná písomná zmienka o obci Bolešov pochádza z roku 1331 ako „Bolleso“, Aj keď obec Piechov sa spomína v listine z roku 1238. V roku 1241 obec napadli Tatári. Od roku 1318 si obyvatelia obce od benediktínskych mníchov osvojili ovocinárstvo. V roku 1431 prenikli na Považie husiti a pustošili ho. V lete roku 1528 v lete vyčíňali vojská generála Katzianera. V roku 1605 malo stavovské povstanie proti Habsburgovcom zlý dopad na život obce. 6. septembra 1648 bolo na Považí silné zemetrasenie,  v rokoch 1748 a 1813 boli veľké povodne. V roku 1831 bola zaznamenaná cholera a vznikol bolešovský recept na jej liečenie, ktorý sa zachoval dodnes. V roku 1853 prebiehala v obci komasácia pozemkov. V roku 1910 bola uvedená do prevádzky železničná trať.

1. januára 1943 boli obce Bolešov a Piechov zlúčené do jednej obce pod názvom Bolešov. 1. mája 1945 bola obec oslobodená od Nemcov.

Kultúrne pamiatky

Najstaršou architektonickou pamiatkou je kaštieľ v kedysi samostatnej obci Piechov. Pôvodne renesančný objekt zo 17. storočia bol v nasledujúcom storočí upravený v štýle romantizmu.

Zo sakrálnych stavieb je najstaršia Kaplnka svätého Jána Nepomuckého z konca 18. storočia nachádzajúca sa v severnej časti obce. Najväčšou sakrálnou pamiatkou v obci je rímskokatolícky Kostol sv. Ondreja apoštola z roku 1939. Bol postavený na mieste starého barokového kostola postaveného v roku 1674 a zbúraného v roku 1937. Stavba nového kostola sa uskutočnila v rokoch 1937 – 1939 podľa návrhu vtedajšieho kaplána Štefana Samáka a projektu architekta Milana M. Harminca.
COOP Jednota Slovensko

Dejiny

V roku 1845 Samuel Jurkovič založil prvé družstvo na Slovensku, v tom čase Spolok gazdovský. Neskôr v roku 1869 založil Samuel Ormis predchodcu družstevného maloobchodu Potravinový spolok v meste Revúca. Po roku 1950 vznikli na vidieku spotrebné družstvá Jednota. Od roku 2002 sa zmenil názov podniku na COOP Jednota Slovensko a funguje dodnes ako spotrebné družstvo.

Sortiment

COOP Jednota predáva podľa prieskumu Slovenskej poľnohospodárskej a potravinárskej komory z novembra 2018 najvyšší podiel slovenských výrobkov. Jej sortiment tvoria potraviny, nápoje, drogéria a spotrebný tovar.
Ázijská hádzanárska federácia

Dejiny

S myšlienkou vytvorenia hádzanárskej štruktúry v Ázii prišiel šejk Ahmed Al-Fahad Al-Sabah (vtedajší kuvajtský šéf športovej delegácie) v roku 1974 v Teheráne počas organizovania Ázijských hier 1974. O 2 roky neskôr sa konalo stretnutie zástupcov 14 hádzanárskych federácií za účelom vytvorenie ázijskej kontinentálnej organizácie. V roku 1977 organizovala AHF svoje prvé podujatie – Majstrovstvá Ázie v hádzanej.
Malé Ozorovce

Polohopis

Obec Malé Ozorovce leží východne od krajského mesta, južne od známeho Dargovského priesmyku, na západnom okraji Východoslovenskej nížiny. Zo západu okolie obce ohraničuje pahorkatina juhovýchodných výbežkov Slanských vrchov. 
Cez obec preteká Močiarny potok.
Do obce je prístup štátnou cestou č. 3653 po odbočení v meste Sečovce (z hlavného ťahu Košice – Michalovce, cesta I. triedy 19, E50) smerom na Slanec a Košice, cesta II. triedy č. 552.

Dejiny

Prvá správa o tejto dedine je v listine Jágerskej kapituly z roku 1324. Kapitula potvrdila predaj a aj ohraničenie majetku Veľkých Ozoroviec od susediacich chotárov dedín Malé Ozorovce a Veľký Ruskov. 
V roku 1828 v 94 domoch žilo 692 obyvateľov, ktorí sa zaoberali najmä poľnohospodárstvom, ťažbou a prepravou. V roku 1831 sa jej obyvatelia zúčastnili kolonizácie .Medzi rokmi 1880 a 1910 mnohí z jeho obyvateľov emigrovali do zámoria.

Občianska vybavenosť

Rímskokatolícky kostol sv. Márie Magdalény a moderný gréckokatolícky kostol z roku 1998.
Ballons

Poloha

Obec má rozlohu 17,23 km². Najvyšší bod je položený 1 390 m n. m. a najnižší bod 674 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Vincent-de-Connezac

Poloha

Obec má rozlohu 14,81 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 543 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tókjó tawá

Dejiny

V roku 1953, keď začala vysielať japonská verejnoprávna televízia NHK, vznikla potreba výstavby veľkej telekomunikačnej veže na šírenie signálu v regióne Kantó. Súkromné televízie začali vysielať pár mesiacov potom, čo si NHK začala stavať vlastnú televíznu vežu. Tento telekomunikačný boom viedol k tomu, že by čoskoro celé Tokio bolo posiate anténami a tak japonská vláda predostrela návrh výstavby jednej veľkej veže, ktorá by vysielaním pokryla celý región. Navyše povojnové rýchlo rozvíjajúce sa Japonsko hľadalo symbol svojho ekonomického rastu.
Hisakiči Maeda, zakladateľ firmy Nippon Denpató, operátora a vlastníka veže, pôvodne plánoval vežu vyššiu ako Empire State Building, ktorá vtedy s 381 metrami bola najvyššou stavbou na svete. Napriek tomu sa tento plán neuskutočnil kvôli nedostatku peňazí a materiálu. Výšku veže tak určila potrebná vzdialenosť na vysielanie v celom regióne Kantó, čo je asi 150 km. Architektom veže bol vybraný Tačú Naitó, renomovaný dizajnér vysokých budov v Japonsku. Naitó, hľadajúc inšpiráciu na západe, založil dizajn veže na Eiffelovej veži v Paríži. S pomocou stavebnej firmy Nikken Sekkei Naitó tvrdil, že jeho dizajn môže vydržať zemetrasenie s dvojnásobnou intenzitou zemetrasenia v Kantó z roku 1923, či tajfúny s rýchlosťou vetra do 220 km/h.
Nový stavebný projekt pritiahol stovky tradičných japonských stavbárov tobi, ktorí sa špecializovali na konštrukcie vysokých stavieb. Každý deň sa ich na stavbe nachádzalo najmenej 400. Stavba bola postavená z ocele, z ktorej tretina pochádzala z poškodených amerických tankov z Kórejskej vojny. Keď bola 90-metrová anténa vyvŕšená 14. októbra 1958, Tokijská veža sa stala najvyššou samostatne stojacou vežou na svete, pričom zobrala tento titul Eiffelovej veži. Aj keď je Tokijská veža o 13 metrov vyššia, Tokijská veža váži len okolo 4000 ton, čo je o 3300 ton menej ako Eiffelova veža. Aj dnes, keď sú mnohé veže vyššie, Tokijská veža je stále najvyššou voľne stojacou oceľovou stavbou na svete a najvyššou stavbou v Japonsku do marca 2010, keď ju predbehla veža Tokijský nebeský strom (Tókjó Sukai Curí). Veža vola otvorená pre verejnosť 23. decembra 1958 za celkovú cenu 2,8 miliardy jenov. V roku 2000 bola veža založená za 10 miliónov jenov.
Počas zemetrasenia v roku 2011 v Tóhoku bol vrchol antény poškodený.

Význam

Hlavným zdrojom príjmov veže plynie z prenájmu antény a z turizmu. Na veži sa nachádzajú dve vyhliadkové terasy a mnoho iných atrakcií. Od jej otvorenia v roku 1958 ju navštívilo vyše 150 miliónov ľudí. Návštevnosť však klesala, až dosiahla len 2,3 milióna ľudí ročne v roku 2000. Odvtedy návštevnosť stúpa a ročne vežu navštívi okolo 3 miliónov ľudí. Prvé miesto, ktoré návštevníci navštívia, je FootTown, štvorposchodová budova umiestnená priamo pod vežou. Tu môžu turisti jesť, nakupovať a navštíviť niekoľko múzeí a galérií. Z FootTownu vedú výťahy na prvú z dvoch vyhliadkových terás, na dvojposchodové Hlavné observatórium. Za cenu ďalšieho lístka môžu návštevníci nastúpiť na ďalšie výťahy, vedúce na Špeciálne observatórium, ktoré sa nachádza priamo pod anténou.
Auxais

Poloha

Obec má rozlohu 7,76 km². Najvyšší bod je položený 19 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 178 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Riad (jedlá)

Druhy

V gastronómii rozlišujeme biely a čierny riad. Toto označenie však dnes neznamená farbu porcelánu, skla, kovu alebo iného materiálu, z ktorého je riad vyrobený, ale slúži na rozdelenie riadu podľa toho, či sa používa na prípravu jedál alebo na ich konzumáciu.

Biely riad

Biely riad sú predmety, ktoré používa hosť alebo iný stravník sú to (taniere, poháre, hrnčeky a šálky, misy, misky, príbory, tácky atď.).

Čierny riad

Čierny riad slúži na prípravu pokrmu, vo všeobecnosti ho používajú kuchári. Nádoby na prípravu jedál sú napríklad: gastronádoba, hrnce, panvice, pekáče, na zakrytie nádob slúžia pokrievky.
Nástroje na mechanické spracovanie, miešanie alebo naberanie surovín a jedál sú napríklad nože a iné rezačky a rezné nástroje, strúhadla, mlynčeky, krájače a rozmačkávače, mixéry, šľahače a metly, dosky, valčeky, paličky, formy na pečenie alebo vykrajovanie, varechy a miešačky, naberačky, sitká a cedidlá.
Ďalšími nástrojmi potrebnými často na prípravu surovín, jedál alebo nápojov sú otvárače nádob, hlavne konzerv, pohárov a fliaš. Podobný účel majú luskáčiky na orechy.
Ešus je jedálenská miska na poľné stravovanie, ktorá základný účel má podobný bielemu riadu, no je prispôsobená aj na priamu tepelnú úpravu jedla. Podobne kanvica sa podľa druhu používa buď len na prípravu nápojov, alebo aj na ich podávanie; v kanviciach sa niekedy servírujú aj omáčky.
La Ronde-Haye

Poloha

Obec má rozlohu 6,67 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 346 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sikaku

Sikaku  je logická hra pôvodom z Japonska.

Pravidlá

Sikaku sa hrá na štvorcovom poli pravidelne rozdelenom na menšie štvorce. Niektoré z nich obsahujú číslo. Cieľom hry je vyznačiť štvorce alebo obdĺžniky, z ktorých každý obsahuje jedno zo zadaných čísel, pričom jednotlivé útvary sa nemôžu prekrývať.
Tourbes

Poloha

Obec má rozlohu 15,96 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 489 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
United States Naval Academy

Dejiny

Americké námorníctvo založil Kontinentálny kongres vo Philadelphii (Continental Congres) 13. októbra 1775. Vojenská jednotka bola pomenovaná Continental Navy a založená, aby pomáhala americkým kolonistom v boji s britskou správou Severnej Ameriky (Americká vojna za nezávislosť).
O 70 rokov neskôr bola založená Námorná akadémia USA s cieľom vyškoliť dostatočné množstvo námorných dôstojníkov.
Okrem Námornej akadémie v Annapolise disponujú USA ďalšími dvoma akadémiami, vo West Point (United States Military Academy) a leteckou (United States Air Force Academy) v Colorade.
AL 666-1

AL 666-1 alebo A.L. 666-1 je nález hornej čeľuste so zubami dospelého jedinca z lokality Makaamitalu v Hadare v Etiópii, uskutočnený z 2. novembra 1994 a opísaný v roku 1997 (v článku Kimbel et al. 1997). Obyčajne sa pripisuje rodu človek (Homo). Pôvodne bol datovaný na 2,33 mil. rokov, v roku 2007 bolo datovanie zmenené na 2,36 +/- 0,06 mil. rokov.
Zlatá priadka

Dej

Mladá Hanka má za jednu noc upriasť z konope a slamy zlatú priadzu. Ak sa jej to podarí, môže sa vydať za pána, no ak nie, dajú ju zmárniť. Na pomoc jej prichádza Martinko Klingáč, ktorý ju síce naučí robiť zlatú priadzu, no má podmienku: presne o rok má Hanka buď uhádnuť jeho meno, alebo si ju odvezie na fúriku preč a zoberie si ju za ženu. Martinko Klingáč sa napokon prezradí sám, keď v lese tancuje okolo ohňa a spieva si pesničku, v ktorej spomína svoje meno. Hankin manžel, ktorý ho pri tom spozoruje prezradí jeho meno ustarostenej Hanke.

Televízna inscenácia

V roku 1975 vznikla aj rovnomenná televízna inscenácia tejto rozprávky.

Iné

V roku 2005 bol námet Zlatej priadky použitý vo vianočnej reklame firmy Slovak Telekom.
Pierre-Ernest Weiss

Životopis

Pierre-Ernest Weiss absolvoval v roku 1887 inžinierske štúdium na Zürišskej polytechnike ako najlepší v ročníku. Nasledujúci rok prešiel na École Normale Supérieure v Paríži, kde sa začal zaoberať fyzikou. V roku 1895 odišiel na univerzitu v Rennes, o štyri roky neskôr pôsobil na univerzite v Lyone a v roku 1902 bol menovaný profesorom na polytechnike v Zürichu, kde bol vedúcim laboratória pre štúdium magnetických javov. V roku 1908 spoluzakladal Švajčiarsku fyzikálnu spoločnosť. V roku 1919 sa stal vedúcim fyzikálneho inštitútu univerzity v Štrasburgu. V roku 1926 bol prijatý na parížsku Akadémiu.
Weiss položil základy para a feromagnetizmu, objasnil hlavne teplotnú závislosť magnetizácie. Objavil takzvané Weissove domény a kvantové vlastnosti magnetických momentov atómov. Taktiež rozvinul teóriu Pierra Curieho do podoby známej dnes ako Curieho-Weissov zákon. So svojím priateľom Heike Kamerlinghom Onnesom, sa zaoberal magnetizmom pri veľmi nízkych teplotách. Jeho najdôležitejšiou publikáciou je dielom Le magnétisme z roku 1926.
Thescelosaurus

Opis

Oproti ornitopodom typu hypsilofodona mal Thescelosaurus silnejšie predné končatiny a zrejme chodil zväčša štvornožky. Na zadné končatiny sa vztýčil, iba keď unikal pred nebezpečenstvom, hoci stavba jeho nôh nasvedčuje, že veľmi rýchly nebol. Chýbajúcu agilitu mu snáď vynahradil kostený pancier na chrbte, ktorým zrejme disponoval. Napriek svojej primitívnosti, ktorú prezrádzajú zuby na prednej časti je hornej čeľuste i počet prstov na nohách, býval až zarážajúco hojný a rozšírený, zrejme po celej dnešnej Severnej Amerike na úplnom sklonku éry dinosaurov. U jedného skameneného jedinca tescelosaura sa zachovalo aj srdce, ktoré oveľa viac pripomínalo srdce vtákov než krokodílov, čo indikuje tvora s telesnou teplotou nezávislou od teploty okolia.
Eva Sládeková

Peking 2008

V prvom kole mala voľno. V druhom kole, 10. augusta nastúpila proti Čchen Wang a prehrala s ňou 0:2 na sety (7:21, 8:21).
Amettes

Poloha

Obec má rozlohu 6,82 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 500 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tetra kráľovská

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (južné povodie Amazonky v Brazílii).
Spolok sv. Cyrila a Metoda

Spolok sv. Cyrila a Metoda (skratka SSCM) je náboženský a kultúrny spolok gréckokatolíkov na Slovensku. Vznikol v roku 1941 pod názvom Jednota sv. Cyrila a Metoda s cieľom rozvíjať svoju náboženskú, kultúrnu, výchovno-vzdelávaciu a organizačnú činnosť medzi gréckokatolíkmi na Slovensku aj v zahraničí, v úsilí zachovať a zveľaďovať dedičstvo svätých Cyrila a Metoda a upevňovať náboženské a národné povedomie gréckokatolíkov. V roku 1950 bola činnosť spolku násilne prerušená, obnovená bola v roku 1991.
Spolok sv. Cyrila a Metoda je náboženským a kultúrno-výchovným spolkom gréckokatolíkov na Slovensku. Je právnickou osobou a má svoj znak. Znakom spolku je trojramenný (osemčlenný) kríž s vyobrazením sv. Cyrila a sv. Metoda po boku kríža, uzatvorený tromi navzájom spojenými kružnicami v tvare trojlístka. Sídlom SSCM sú Michalovce.
SSCM rozvíja aktivitu v oblasti náboženského a  kultúrneho života aj medzi gréckokatolíkmi, ktorí žijú v zahraničí. SSCM je aktívna aj v oblasti edičnej a vydavateľskej a v rámci svojej pôsobnosti vydáva periodické  a neperiodické publikácie. Spolok má vydavateľstvo Byzant v Košiciach. SSCM v duchu ekumenizmu spolupracuje s inými náboženskými spoločnosťami a organizáciami.
Každý rok vydáva spolok Gréckokatolícky kalendár (v súčasnosti s názvom V brázde Metodovej) a podielovú knihu pre členov.
V minulosti boli predsedami spolku: Jozef Zorvan-Karpaty, Vojtech J. Dudič st. a Jozef Knežo. Veľkú zásluhu na vzniku spolku mali o. Ján Murín, Jozef Pichonský a Ján Danko.
Súčasným predsedom spolku je ThDr. Michal Hospodár (od r. 1999).
Spolok má v súčasnosti (r. 2011) 126 zakladajúcich členov, 85 skupinových členov a 3 504 riadnych členov.

Vydavateľstvo Byzant

Byzant je vydavateľstvo gréckokatolíckeho Spolku sv. Cyrila a Metoda. Pre spolok vydáva podielové knihy, kalendáre a ďalšie publikácie. Ide o publikácie súvisiace s byzantsko-slovanskou duchovnosťou, na ktorú sa Spolok sv. Cyrila a Metoda zameriava.
Medzi významnejšie publikácie patria napr. knihy pre byzantský bohoslužobný obrad ako sú cirkevnoslovanský Liturgikon a Poriadok bohoslužieb, prípadne historicky cenné dielo Joannikia Baziloviča. Ďalej vydáva knihy zaoberajúce sa dejinami Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku.
V rámci podielových kníh pre Spolok sv. Cyrila a Metoda sa vydavateľstvo venuje aj vydávaniu pôvodnej tvorby autorov najmä z východného Slovenska (napr. Mikuláša Kasardu).
Okrem knižnej produkcie vydáva aj hudobné nahrávky.
Fethullah Gülen

Životopis

Jeho otec bol imám Ramiz Gülen. Gülen začal chodiť na základnú školu v Korucuku, ale potom, čo sa jeho rodina rozhodla odsťahovať, svoje štúdium prerušil. Neskôr sa zameriaval na neformálne islamské vzdelávanie a od 14 rokov už sám kázal.
Bol ovplyvnený myšlienkami Saida Nursiho a Maulana Jalaluddeen Rumiho. Je zástancom anatólskeho prúdu tradičného islamu, ktorý sa zakladá na učeniach Said Nursiho. Gülen do jeho učení vložil aj niekoľko svojich myšlienok, čím sa ich snažil preformulovať pre súčasné moderné pomery.
Zdanlivo kvôli zdravotným problémom v roku 1998 emigroval do Spojených štátov. Dostal sa do politických konfliktov a preto sa pravdepodobne rozhodol opustiť svoju rodnú krajinu.
Podporuje medzináboženský dialóg medzi „Ľuďmi z Knihy“ t. j. so Židmi a Kresťanmi. Sám niekoľkokrát inicioval vytvoriť priestor pre spoločnú komunikáciu s Vatikánom a niektorými židovskými organizáciami. Aktívne sa zapájal do spoločenských rozhovorov zaoberajúcich sa budúcnosťou tureckého štátu a islamu v modernom svete. V tureckom kontexte je Gülen považovaný za konzervatívneho náboženského pozorovateľa. Podporuje vstup Turecka do Európskej únie a zastáva názor, že ani Turecko ani Európska únia sa nemajú čoho báť, ba naopak obe strany tým môžu iba získať.
Odmieta akúkoľvek formu terorizmu. Podľa jeho názoru terorizmus a vôbec všetko, čo nemá úctu pred ľudským životom a pred Allahom nemá v islame miesto. Bol prvým islamským predstaviteľom, ktorý otvorene odsúdil teroristický útok 11. septembra 2001. Hneď nasledujúci deň po útoku zverejnil článok vo Washington Post, v ktorom ho jednoznačne odsúdil a zastával názor, že žiadny Moslim nemôže byť terorista a ani terorista nemôže byť pravým Moslimom.

Hizmet – Verejné dobro

Gülenovo hnutie je medzinárodné spoločenské hnutie inšpirované jeho učením o „hizmet – verejnom dobre“. Prilákalo veľký počet podporovateľov v Turecku, v Strednej Ázii, ale aj z ostatných častí sveta. Členovia hnutia nadviazali kontakt s inštitúciami z celého sveta, ktoré rovnako podporujú a usilujú sa o medzináboženský dialóg. Gülen sa osobne stretol s predstaviteľmi iných náboženstiev, vrátane Jána Pavla II., gréckeho ortodoxného patriarchu Bratomolmea a izraelského rabína Eliyahu Bakshi–Dorona.

Publikačná činnosť

Je autorom viac ako 60 kníh, článkov s sociálnou, politickou, náboženskou, vedeckou ale aj športovou tematikou. Nahrával stovky audio a video kaziet. Publikuje v magazínoch a časopisoch, ktoré vlastnia jeho stúpenci. Niekoľko z jeho kníh bolo preložených do anglického jazyka, napr. Knihy od Gülena, Gülenovo hnutie.

Turecká olympiáda

Na jeho počesť sa v roku 2003 prvýkrát konala Medzinárodná olympiáda tureckého jazyka (starý názov: Súťaž tureckého jazyka pre cudzincov). Na súťaži sa mohli zúčastniť žiaci, ktorí do určitej miery ovládali turecký jazyk. Súťažiaci boli rozdelení do jednotlivých skupín na základe vedomostnej úrovne. Počet žiakov sa každým rokom zvyšuje. V roku 2003, kedy sa olympiáda konala prvýkrát, sa jej zúčastnilo 17 štátov a 62 žiakov. O sedem rokov neskôr bol počet zúčastnených štátov už 120 a žiakov 750.
Fays (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,98 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 77 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE