google/wiki40b huggingface dataset:
Ján Kobezda

Klubový hokej

K hokeju ho (rovnako ako brata Michala) priviedol otec, niekdajší hokejový brankár. Začínal hrať v klube Dubnice, bol člen tímu starších žiakov, ktorý vybojoval titul majstra Slovenska (spolu s bratom a Pavlom Demitrom).
 V seniorskom mužstve debutoval v ročníku  1993/94 v 1. SHL, klub postúpil do slovenskej extraligy po dramatickom boji s Banskou Bystricou. V Dubnici pôsobil aj ďalšie tri extraligové roky. Sezónu 1997/98 odohral v rámci základnej vojenskej služby v Dukle Trenčín. 
Nasledujúce dva roky hral v nižších zámorských súťažiach, v prvej sa dostal do výberu All Stars ECHL. Ročník 2000/01 pôsobil opäť v Dukle Trenčín, jeho mužstvo vyradilo v semifinále play-off Slovan Bratislava, vo finále podľahlo Zvolenu. So 127 minútami patril k najtrestanejším hráčom. Pred ďalšou sezónou ho angažoval fínsky klub IFK Helsinki (SM-liiga), vedenie ho ešte pred štartom súťaže poslalo na hosťovanie do Ilves Tampere], kvôli nesplnenej kvóte piatich zahraničných hráčov.

Už po piatich zápasoch si bolestivo poranil slabiny a v Helsinkách podstúpil operáciu, sezóna sa tak pre neho skončila.

Ďalší rok začal v Slovane Bratislava, po desiatich stretnutiach však ohlásil pre dlhotrvajúce problémy s bedrovými kĺbmi koniec kariéry.
Následne pôsobil ako tréner tri roky na Islande, kde viedol mužstvo Skautafélag Akureyrar. V ročníku 2013/14 dosiahol majstrovský titul s juniorským mužskom Dukly Trenčín. Od apríla 2015 bol generálnym manažérom Dukly Trenčín, v sezóne 2015/16 bol zároveň hlavným trénerom. 4. januára 2017 sa opäť stal aj hlavným trénerom, keď nahradil Josefa Tureka. 27. januára 2017 počas ranného rozkorčuľovania pociťoval nevoľnosť. Po následnom prevoze do trenčianskej nemocnice zomrel na následky infarktu.

Reprezentácia

Reprezentoval na ME C 18 v roku 1993. V seniorskej reprezentácii odohral dva zápasy, keď ho v októbri 1995 nominoval tréner Július Šupler na turnaj štyroch krajín v Taliansku, neskóroval.

Rodina

Od roku 1999 bol ženatý s Annou Homerovou.
Columbia (raketoplán)

Konštrukcia

Stavba Columbie sa začala 25. marca 1975 v Palmdale v Kalifornii. Svoj názov dostala podľa lode menom Columbia, ktorej velil Američan Robert Gray, a ktorá ako prvá americká loď oboplávala svet. Podľa iných zdrojov bola pomenovaná po malej plachetnici, ktorá skúmala ústie rieky Columbia. Tento istý názov niesol aj veliteľský modul Apolla 11. 28. júna 1976 sa začala montáž kabíny pre posádku, v januári nasledujúceho roka konštrukcia vertikálneho stabilizátora. V júli 1978 bolo ukončené pripájanie dverí do nákladového priestoru ku konštrukcii orbitera. V marci 1979 bola Columbia prevezená z Palmdale na leteckú základňu Edwards.

Testovanie

Po dokončení výroby bol raketoplán 24. marca 1979 lietadlom Shuttle Carrier Aircraft (SCA) dopravený do Kennedyho vesmírneho strediska (KSC) na Floride, a začal byť pripravovaný na svoju prvú misiu. Na KSC prebehlo niekoľko ďalších testov, napríklad testy turbočerpadiel hydrauliky APU (Auxiliary Power Unit), ktoré prebehli 3. novembra 1979. 19. marca 1981 došlo v priebehu pozemných testov k nehode. Po úspešnom zakončení záverečných predštartovných operácií chcela skupina technikov skontrolovať systémy motorov SSME (Space Shuttle Main Engines). Technici uvoľnili panel, v následku čoho došlo k úniku dusíka. V nedýchateľnej atmosfére čistého dusíku stratili vedomie, pričom jeden z nich na mieste zomrel, a o dva týždne na následky tejto nehody zomrel aj ďalší technik.

Misie

Prvej misii (STS-1) velil skúsený John Young a pilotom bol nováčik Robert Crippen. Columbia bola na obežnej dráhe od 12. apríla do 14. apríla 1981 a Zem obehla 36-krát. Columbia potom absolvovala ešte ďalšie štyri lety za sebou, kým nebol v prevádzke ďalší americký raketoplán – Challenger. Pri prvých misiách, kedy posádku tvorili iba dvaja piloti, bola dokonca vybavená katapultovacími kreslami. Nijaký iný operačný raketoplán nikdy nemal katapultovacie kreslá, a aj na Columbii sa prestali používať od prvého letu viacčlennej posádky, pretože z technických dôvodov nie je možné na palubu raketoplánu umiestniť viac ako dve katapultovacie kreslá. V roku 1983 sa uskutočnila prvá misia so šiestimi astronautmi (STS-9), medzi ktorými bol aj prvý neameričan na palube raketoplánu Ulf Merbold. 12. januára 1986 vyniesla Columbia na obežnú dráhu prvého amerického hispánca, ktorým bol Franklin Chang Díaz, a taktiež prvého člena Snemovne reprezentantov, Billa Nelsona. Ďalšie prvenstvo si Columbia pripísala 5. marca 1998, keď NASA vymenovala veliteľku ďalšej misie raketoplánu Columbia Eileen Collinsovú, ktorá sa tak stala prvou veliteľkou raketoplánu.
Počas 22-ročného obdobia svojich letov Columbia dvakrát absolvovala dôkladnú údržbu, opravu a modernizáciu nazývanú OMDP (Orbiter Maintenance Down Period). Prvú úpravu absolvovala v rokoch 1994 – 1995, druhú v rokoch 1999 – 2000. Po druhej úprave prekonala vyše 100 zmien a jej hmotnosť klesla približne o 500 kg, vďaka odstráneniu nepotrebných káblov a prístrojov. Prázdny orbiter s motormi SSME tak vážil 80 700 kg.
Ľuboš Lackovič

Ing. Ľuboš Lackovič (* 17. september 1957, Trenčín) bol primátor Považskej Bystrice vo rokoch 1994–2006 a podpredsedom ĽS-HZDS pre územnú správu od 14. júna 2003 do 4. júna 2005.
Ľuboš Lackovič v roku 1981 absolvoval Stavebnú fakultu SVŠT v Bratislave. V rokoch 1993–1994 bol prednostom Obvodného úradu v Považskej Bystrici. V roku 1994 bol zvolený za primátora mesta Považská Bystrica. Bol predsedom Asociácie primátorov a starostov.
Ľubomír Lackovič zastával v roku 2002 post poslanca NR SR za HZDS.
Do funkcie podpredsedu ĽS-HZDS pre územnú správu bol zvolený 14. júna 2003. Snem ĽS-HZDS, konaný dňa 4. júna 2005 v Prešove, schválil zníženie počtu podpredsedov strany zo šesť na dvoch. Ľuboša Lackoviča na funkciu podpredsedu Vladimír Mečiar nenavrhol.
Prídavné spaľovanie

Prídavné spaľovanie alebo forsáž je súčasť niektorých prúdových motorov, prevažne v nadzvukových vojenských stíhačkách. Jeho úlohou je dočasné zvýšenie ťahu prúdového motora v situáciách, kde je požadované zväčša krátkodobé zvýšenie výkonu stroja. Sú to situácie ako vzlet, bojové manévre alebo nadzvukový let.

História

Za predchodcu lietadiel s prídavným spaľovaním je možné považovať projekt lietadla Caproni-Campini N.1, navrhnutý v roku 1931 a postavený v roku 1940. Ten mal ale ešte prúd vzduchu vytváraný piestovým motorom. Pre turbínový motor bolo prídavné spaľovanie použité v projekte lietadla Miles M.52 počas posledných rokov druhej svetovej vojny.

Princíp

Zvýšenie ťahu je dosiahnuté vstrekovaním paliva priamo do výtokovej trysky za turbínou. Palivo je zapálené horúcimi prúdiacimi plynmi a okamžite zvyšuje ťah prúdového motora približne o jednu tretinu. Z princípu je prídavné spaľovanie veľmi náročné na spotrebu paliva, preto sa používa iba v určitých situáciách a v obmedzenom čase. Výnimkou je motor Pratt & Whitney J58 použitý na pohon lietadla SR-71 Blackbird a  Soloviov D-30F6 pre lietadlo MiG-31 ktoré boli konštruované na dlhé lety s režimom zapnutého prídavného spaľovania.

Použitie

Jediné civilne lietadlá, vybavené motormi s prídavným spaľovaním, sú Concorde a Tupolev Tu-144. Tie používajú „wet“ režim pri štarte a pre skrátenie času stráveného pri podzvukovom lete (na prekonávanie zvukovej bariéry), kedy je najväčší odpor vzduchu. Okrem týchto dvoch civilných výnimiek je možné nájsť motory s prídavným spaľovaním iba vo vojenských a experimentálnych lietadlách.
Jakob Winter

Životopis

Jakob Winter sa narodil v Sandorfe (dnešné Prievaly), na vtedajšom čísle domu 27. Jeho otec Lipót bol pekársky majster z Búrov, jeho matka Mali pochádzala z Prievalov. V rodine vyrastal spolu s bratom Šalamúnom a Dávidom. Študoval v Myjave (1861), v Bratislave (1874 – 1875). Židovskú teológiu študoval na rabínskych seminároch v Berlíne a Breslau. V roku 1886 získal doktorát na Filozofickej fakulte univerzity v Halle. V roku 1912 získal v Sasku profesorský titul.
Bol člen Zväzu nemeckých Židov, Zväzu izraelských učiteľov v Sliezsku a Poznani, Zväzu liberálnych rabínov v Nemecku a hebrejského literárneho zväzu Mekize Nirdamim. V roku 1898 bol menovaný čestným členom bratstva Drážďan, kde 50 rokov pôsobil ako rabín, kde zomrel v Drážďanoch a kde je aj pochovaný na Neuer israelitischer Friedhof.
Alxión

Alxión (starogr. Ἀλξίων – Alxión) je v gréckej mytológii otec Oinomaa, kráľa élidskej Pisy.
Podľa antického autora Pausania Alxión bol otec Oinomaa, kráľa Pisy. Väčšina starovekých autorov však uvádza, že otcom Oinomaa bol boh vojny Ares. Jeho matkou bola najáda Harpiné, alebo Asteropé.
Plerguer

Poloha

Obec má rozlohu 20,19 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 223 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Insígnie prezidenta Turecka

Insígnie prezidenta Turecka (po turecky Türkiye Cumhuriyeti Cumhurbaşkanlığı Forsu) sú oficiálne insígnie prezidenta Tureckej republiky.
Tvorí ich veľká centrálná šestnásťcípa hviezda (Slnko, symbolizujúce Turecko) obklopená šestnástimi hviezdami symbolizujúcimi „šestnásť veľkých tureckých štátov“ (turecky: 16 Büyük Türk Devleti), ktorých sa Turecko považuje za dediča.

Prezidentská pečať

Pôvod tureckej prezidentskej pečate (a vlajky) siaha do septembra 1922, kedy podobnú vlajku používal na svojom automobile Mustafa Kemal Atatürk. Vzhľad pečate stanovil zákon (Sancak Talimatnamesi) z 22. októbra 1925. Vtedy bolo slnko dvadsaťcípe, s desiatími ostrými a desiatimi oblými cípmi. Roku 1978 bol počet lúčov znížený na šestnásť, súčasnú podobu má pečať od roku 1985.

Právny základ

Použitie, výroba a vzhľad vlajky sú upravené zákonom 2893 zo dňa 22. októbra 1983 a sú regulované ministerskou vyhláškou č. 85/9034 zo dňa 25. januára 1985.
Quilen

Poloha

Obec má rozlohu 4,06 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 59 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrenovec-Brusno

Poloha

Obec je situovaná vo východnej časti okresu, v centrálnej časti Handlovskej kotliny. Stredom obce prechádza cesta I/9, vedúca z Prievidze cez Handlovú do Zvolena, ako aj železničná trať Prievidza – Horná Štubňa. Na západe susedí s obcou Lipník, na východe s Jalovcom.
Južná časť obce, časť Brusno, sa rozkladá na výbežkoch pohoria Vtáčnik, severná časť, Chrenovec, vystupuje na úbočia Žiaru. Obcou preteká rieka Handlovka, ľavostranný prítok Nitry, do ktorej ústi ľavostranný, cez Brusno tečúci Jalovský potok a pravostranný Kolárová, do ktorej sa v obci vlieva Jelení potok a niekoľko menších miestnych tokov.
Aulon (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 14,9 km². Najvyšší bod je položený 483 m n. m. a najnižší bod 312 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 356 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sauzet (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 6,7 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 713 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Connantray-Vaurefroy

Poloha

Obec má rozlohu 28,83 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
When Trumpets Fade

When Trumpets Fade (čes. Když utichly trumpety) je názov americko-maďarského vojnového filmu, ktorý v roku 1998 natočil režisér John Irvin. Film sa v produkcii HBO natáčal na území Maďarska.

Dej

Film sa ako jeden z mála zaoberá sčasti zabudnutou bitkou v Hürtgenskom lese z druhej svetovej vojny. Hlavnou postavou je David Manning (Ron Eldard), americký vojak, ktorý ako jediný z celej čaty prežije krvavé boje v hustom lese. Následne je povýšený a je mu pridelená čata neskúsených nováčikov.
Po malej prieskumnej akcii je Manningovej skupine pridelená úloha zlikvidovať dve nemecké delá, ktoré zdržiavajú postup amerických jednotiek. Za pomoci ručných zbraní a plameňometov sa im to aj podarí, avšak niekoľko mužov je zabitých a ďalší počas náhleho ústupu padne do nemeckého zajatia.
Na scénu však dorazia nemecké tanky, náhrada za zničené kanóny. Manning sa spoločne so svojimi priateľmi rozhodne na vlastnú päsť vykonať nebezpečnú a riskantnú akciu, ktorá povedie k ich zničeniu. Nasleduje tvrdý boj, počas ktorého je väčšina mužov zabitá a Manning vážne zranený. Film končí rovnakou scénou akou začal; zranený muž je svojím spolubojovníkom odtiahnutý preč z boja.
Tento nízko rozpočtový film bol uvedený krátko predtým, ako do kín dorazil film Stevena Spielberga Zachráňte vojaka Ryana.
Le Bouscat

Poloha

Mesto má rozlohu 5,28 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 23 075 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Poussay

Poloha

Obec má rozlohu 8,69 km². Najvyšší bod je položený 327 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 714 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andipaxos

Andipaxos (iné prepisy: Adipaxos, menej presne Antipaxos; novogr. Αντίπαξος) alebo menej často Andipaxi (iné prepisy: Adipaxi, menej presne Andipaxoi) je ostrov patriaci ku skupine Iónskych ostrovov.
Je to malý ostrov, ktorý má iba 2 km². Je turistickou destináciou pre piesočnaté pláže na severe. Hlavné mesto Andipaxosu je Vigla, ktorá má v lete len 150 obyvateľov, ktorí sa cez zimu sťahujú na blízky ostrov Korfu.
Maryland

Dejiny

Maryland bol založený ako kolónia roku 1634 a pomenovaný po Henriete Marii, manželke kráľa Karola I. Jeho ekonomická prosperita lákala množstvo osadníkov. Na rozdiel od ostatných kolónií sem chodili prevažne katolíci. 27. apríla 1788 sa Maryland stal 7. štátom Únie. 16. júla 1790 bol z marylandského a virgínskeho územia vykrojený District of Columbia pre budúce hlavné mesto USA, ktoré nemalo podliehať jurisdikcii žiadneho z členských štátov únie.
Na konci vojny, v roku 1812 sa Briti pokúsili dobyť koloniálne jednotky. Ich útok bol však odrazený pevnosťou Fort McHenry v Baltimore. V americkej občianskej vojne sa štát pridal na stranu Únie. Vzhľadom na tu, že susedil s nepriateľskou Virgíniou, prebehlo tu niekoľko bojov.

Geografia

Hlboko do vnútrozemia (až k Baltimoru) sa zarezáva záliv Chesapeake Bay. Územie na západ od neho sa nazýva Eastern Shore. Je úplne rovinaté a miestami močaristé. Západne od zálivu sa pozvoľne zdvíha pahorkatina, ktorá vrcholí v Allegheny Mountains s najvyšším vrcholom Backbone Mountain (1 024 m) na hranici so Západnou Virgíniou.
Podnebie je teplé a vlhké. Ročné zrážky sa predstavujú približne 1 000 mm. Priemerné júnové teploty 25 °C a januárové približne 0 °C.

Ekonomika

Z ekonomických aktivít vynikajú služby a obchod; v poľnohospodárstve hlavne chov dobytka; elektrotechnický priemysel.
Accolay (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,27 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 423 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ris-Orangis (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 8,71 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 26 988 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov .
Zdroje: INSEE
Prvok množiny

Prvok množiny alebo bod množiny je najjednoduchšia čast množiny. Pojem prvku množiny je základný matematický pojem.
Čeremka

Prameň

Pramení v Horehronskom podolí, v geomorfologickom podcelku Heľpianske podolie, pod výbežkom Kráľovohoľských Tatier na južnom úpätí Kráľovej skaly (1 690,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 940 m n. m., VSV od obce Šumiac.
ISO 3166-2:ER

Kódy ISO 3166-2 pre Eritreu identifikujú 6 regiónov. Prvá časť (ER) je medzinárodný kód pre Eritreu, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich región.

Zoznam kódov

ER-AN Anseba (Keren)
ER-DK Debubawi-Keih-Bahri (Assab)
ER-DU Debub (Adi Ugri)
ER-GB Gash-Barka (Agordat)
ER-MA Maekel (Asmara)
ER-SK Semienawi-Keih-Bahri (Massawa)
Pravotický potok

Prameň

Pramení v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, juhozápadne od obce Brezolupy pri štátnej ceste č. 50, v nadmorskej výške približne 255 m n. m.
Augustín Kubíni

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na kolégiu v Debrecíne, právo na univerzite v Budapešti. Od roku 1821 pôsobil v správe Novohradskej stolice, riaditeľ Maďarského národného múzea v Budapešti, riadiaci člen UAV. Záujem o prírodné vedy v ňom vzbudil na banskobystrickom gymnáziu prof. Andrej Zipser. Spoluzakladateľ a začas predseda Uhorskej geologickej spoločnosti. Skúmal archeologické lokality v Rimavskej Sobote, Cinobani, Pohorelej, florizoval v Liptove a na Kráľovej Holi. Autor knižných prác, botanických, prírodovedeckých, archeologických, numizmatických, cirkevnopolitických štúdií. Člen vedeckých spoločností. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Ozillac

Poloha

Obec má rozlohu 15,93 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 662 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nuncq-Hautecôte

Poloha

Obec má rozlohu 6,64 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 393 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bergerac (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 56,1 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 27 433 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Marek Čech (1983)

Reprezentácia

Marek Čech reprezentoval Slovensko v juniorských kategóriách, získal bronz na Majstrovstvách sveta do 19 rokov a zúčastnil sa Majstrovstiev sveta do 20 rokov v Spojených arabských emirátoch.
V slovenskej reprezentácii debutoval 9. júla 2004 na turnaji v Japonsku. Vtedy nastúpil na celý zápas proti Japonsku.
Novohrad (región)

Novohrad je jedným zo slovenských regiónov a turistických regiónov. Dnes tento región netvorí samostatnú územnosprávnu jednotku, pomenovanie Novohrad sa používa ako neformálny názov príslušného regiónu.
Na Slovensku územie Novohradu dnes pokrýva takmer celý okres Lučenec, približne 2/3 okresu Poltár, východnú polovicu okresu Veľký Krtíš, južnú časť okresu Zvolen (Lešť a okolie), južnú časť okresu Detva a malé časti okresu Rimavská Sobota. Medzi historicky význámné obce Novohradu patrí Halič a Divín.
V súčasnosti patrí Novohrad medzi najchudobnejšie slovenské regióny s mierou nezamestnanosti dosahujúcou takmer 30%. Najvýznamnejším centrom Novohradu je Lučenec a taktiež Veľký Krtíš.
Krušičova kúria

História

Kúria je už ako „Perghauz“ spomínaná v listine z roku 1425. Vtedy išlo o nárožný dvojpodlažný kamenný dom, ktorý bol približne štvorcového pôdorysu. 
Budova do sedemnásteho storočia patrila vždy aktuálnym majiteľom panstva a hradu. Vlastnil ju aj Ján Krušič z Lepoglavy, ktorý bol v rokoch 1575 až 1580 záložným pánom mesta a panstva. Postupne sa rozširovala a v 17. storočí sa približovala k svojej dnešnej podobe, kedy už predstavovala reprezentatívne šľachtické sídlo. 
Po Krušičovej smrti sa stal majiteľom kúrie kráľ a v roku 1615 sa po zámene stala majetkom mesta. Slúžila pre rôzne potreby mesta, najmä ako obecný dom a ubytovňa pre vojsko. Po roku 1634 v nej mali svoje modlitebne aj pezinskí evanjelisti. Mesto Pezinok sa v roku 1871 stalo sídlom Kráľovského okresného súdu.
Začiatkom dvadsiateho storočia bola budova prestavaná a získala súčasný ucelený architektonický výraz. Vtedy slúžila potrebám súdu, pretože ju mesto Pezinok v roku 1925 darovalo československému eráru. Mesto však naďalej malo možnosť využívať pivničné priestory budovy ako svoje mestské vínne pivnice.

Architektúra

Je to nárožná stavba, pričom jej hlavná fasáda je orientovaná smerom do námestia. Má štvorkrídlovú dispozíciu, s obdĺžnikovým vnútorným nádvorím a je podpivničená. Stavba je dvojpodlažná s výnimkou východného krídla, ktoré má len jedno zvýšené poschodie. 
Výrazným architektonickým prvkom v juhovýchodnom rohu nádvoria je hmota preskleného moderného schodiska. Strechy severného a západného krídla sú sedlové a v ich prepojení je valba. Strecha južného krídla, ktorá sa dotýka susednej budovy, je pultová. Strechy sú zobytnené a presvetlené strešnými oknami.
Hlavné, severné krídlo je na prízemí rozdelené prejazdom, v ktorom sa nachádza aj vstup do pivnice pod ľavou časťou tohto krídla. Ide o najstaršiu gotickú časť budovy. Pivnice sa tiež nachádzajú pod celým východným krídlom a sú zaklenuté valenými klenbami, ako aj v miestnosti na prvom podlaží severného a východného krídla. Ostatné stropy sú rovné. Stavba má jednoduché fasády. 
Okná a dvere majú obdĺžnikový tvar a sú zvýraznené mierne predstúpenými paspartami, ktoré ich buď lemujú po obvode, alebo ich spájajú do dvojíc, trojíc a štvoríc. 
Zvislo fasádu rozdeľujú lizény a vodorovne soklový pás, rímsy a lizénový pás pod strechou. V budove sa nachádzajú aj viaceré hodnotné historické prvky, napríklad gotické murivá s interiérovými a exteriérovými omietkami, goticko-kamenné prvky, renesančné omietky, barokové výmaľby a iné.
Astrofyt ježovkový

Astrofyt ježovkový (lat. Astrophytum asterias) je kaktus, ktorý má ploché alebo guľovité tmavo zelené telo. Vyskytuje sa vo východnej časti mexického štátu Tamaulipas a v Texase. Nemá tŕne, ale biele vločky zoradené v rade na plochých rebrách rovnobežne s areolami. Kvety sú žltej farby.
Hrochovité

Hrochovité (lat. Hippopotamidae) je čeľaď z radu párnokopytníkotvaré.

Charakteristika

Hrochovité sú ťažkopádne mohutné zvieratá. Majú širokú hlavu a veľké kolíkové zuby, ktoré stále dorastajú. Našľapujú na posledné články 4 prstov.
Henry Kissinger

Život

Henry Kissinger sa narodil v Nemecku v židovskej rodine ako Heinz Alfred Kissinger. V roku 1938 emigroval so svojou rodinou do Spojených štátov.
Tam už od pätnástich rokov pracoval v továrni a pri tom navštevoval večernú školu. Nakoniec sa stal doktorom filozofie a začal vyučovať na Harvardovej univerzite. V roku 1962 bol na tejto univerzite vymenovaný za profesora. Bol poradcom amerických prezidentov Dwight D. Eisenhowera, Johna F. Kennedyho a Lyndona B. Johnsona, ale do povedomia širšej verejnosti sa dostal až za Richarda Nixona, ktorý ho vymenoval za hlavného poradcu bezpečnosti USA.
V roku 1973 sa stal ministrom zahraničia USA a v tom istom roku mu bola udelená Nobelova cena za mier. Po zvolení Jimmyho Cartera opustil svoju vládnu funkciu.
Počas jeho pôsobenia bol spoluzodpovedný najmä za urovnanie vzťahov USA s Čínou, za americkú blízkovýchodnú politiku a kroky podniknuté pri vojne vo Vietname, ktoré viedli k ukončeniu americkej angažovanosti v Juhovýchodnej Ázii. Mierová zmluva podpísaná v Paríži s predstaviteľmi komunistického Severného Vietnamu bola hodnotená vo svete ako ukončenie vojny. Kissinger a jeho vietnamský oponent Lê Ðức Thọ boli za tieto mierové rokovania ocenení Nobelovou cenou za mier. Zmluva však znamenala faktické ponechanie proamerického Južného Vietnamu napospas agresii komunistov, ktorá po odchode Američanov mala za následok porážku demokratických síl v krajine a nastolenie komunistickej vlády. Býva tiež často spájaný s antikomunistickým prevratom, ktorý uskutočnil Augusto Pinochet v Čile.
Aj po opustení najvyšších funkcií zostáva Kissinger vplyvnou postavou americkej politiky.
Svojimi odporcami z ľavicovej strany politického spektra býva obviňovaný z vojnových zločinov a rozsiahleho porušovania ľudských práv. Obviňoval ho aj americký spisovateľ Joseph Heller v knihe Gold nad zlato, kde kritizoval vládnu garnitúru, vrátane Henryho.
Daniel Kopa

Životopis

Ľudovú školu navštevoval v Radvani, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na Učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici. Učiteľ v Radvani, kde 16 rokov spolupracoval s Andrejom Sládkovičom, potom na evanjelickej škole v Hlbokom. Blízky spolupracovník Jozefa Miloslava Hurbana. V roku 1905 po Jánovi Bežovi redaktor Novín mladých, od 1909 na odpočinku v Modre.
Autor slovenskej gramatiky, spoluautor učebnice pre evanjelické školy, v ktorej spracoval prírodopisnú časť. Dopisovateľ Cirkevných listov, Národných novín a Obzoru.