google/wiki40b huggingface dataset:
Karosa C 954

Konštrukcia

C 954 je základným modelom autobusov radu 950. Je to dvojnápravový autobus s mechanickou prevodovkou a s motorom umiestneným za zadnou nápravou. Karoséria bola, na rozdiel od C 934, zostavená do skeletu, až potom prešla kataforickým kúpeľom a bola nalakovaná a oplechovaná zinkovým plechom. Nápravy vyrobili firmy RI (predná tuhá) a Meritor (zadná hnacia). Predné čelo vozu je podobné typu C 934, bolo ale mierne upravené. Naopak, zadné čelo sa podstatne líši – nie je vypuklé, ale ploché, akoby useknuté. Vďaka tomu mohol byť predĺžený vnútorný priestor vozidla. Všetky sedačky pre cestujúcich sú rozmiestnené systémom 2+2 na vyvýšených miestach, čo umožnilo zväčšiť objem batožinového priestoru, nachádzajúceho sa pod podlahou medzi nápravami, na 6,1 m³.
Na pravej bočnici sú umiestnené dvoje dvojkrídlové výsuvné dvere približne rovnakej šírky. Prvé sú pred prednou nápravou, druhé, pri ktorých sa nachádza priestor na prepravu kočíkov, sú umiestnené pred zadnou nápravou. Oproti vozidlám radu 930 má C 954 väčší rázvor a je teda i celkovo dlhší.
Na jeseň roku 2003 boli tieto vozidlá mierne modifikované a začali sa vyrábať pod označením C 954 E. Najvýraznejšou zmenou bolo nahradenie okien uchytených v gume lepenými sklami, pri ktorých nedochádza v takej miere k zatekaniu. Okrem toho bolo vykonaných ešte niekoľko ďalších zmien.

Výroba a prevádzka

Vozidlá C 954 sa začali vyrábať ako jedny z prvých autobusov nového radu 950 v roku 2001, od roku 2003 sa vyrábali iba inovované autobusy C 954 E. Ich sériová výroba prebiehala až do konca výroby radu 900, spôsobeného prechodom na emisnú normu Euro 4, v roku 2006.
Typ C 954 je určený predovšetkým pre medzimestskú prevádzku, v dnešnej dobe ho vlastní väčšina prevádzkovateľov regionálnej dopravy.
Ozbrojená islamská skupina

Ozbrojená islamská skupina (arab. Al-Džamá'a al-islámíja al-musallaha‎, franc. Groupe islamique armé, skr. GIA) bola najväčšia alžírska teroristická organizácia.
Svoje aktivity začala vyvíjať v roku 1992 po tom, ako alžírska armáda násilne anulovala demokratické voľby, v ktorých vyhrala umiernená, nábožensky orientovaná politická strana, Islamský front spásy. Hnev, ktorý nastal po týchto udalostiach, tak v Alžírsku podnietil vznik viacerých radikálnych skupín a vyústil do občianskej vojny. GIA si kládla za cieľ vytvoriť z Alžírska fundamentalistický islamský štát a proti vojenskému režimu začala bojovať hlavne s pomocou terorizmu, ktorý však zameriavala hlavne proti nevinným civilistom. Vrchol aktivít tejto organizácie nastal v rokoch 1994 až 1998, pričom počas tohto obdobia sa stala známou hlavne kvôli rozsiahlej kampani brutálnych útokov proti civilnému obyvateľstvu. Tieto útoky boli uskutočňované hlavne v odľahlých vidieckych oblastiach, v ktorých zväčša v noci ozbrojení členovia GIA napádali a masakrovali celé dediny. Medzi najhoršie prípady patria napr. masakre v dedinách Rais a Bentalha z augusta a septembra 1997, pri ktorých bolo brutálne zavraždených po viac ako 200 ľudí. Niektoré dôkazy však naznačujú, že na týchto násilnostiach mala podiel aj samotná armáda, ktorej tajné služby infiltrovali GIA, manipulovali a provokovali jej členov k stupňovaniu teroru. Armáda tak mala zámienku k udržovaniu a posilňovaniu svojho vojenského režimu v krajine.
GIA bola aktívna aj v zahraničí, predovšetkým vo Francúzsku, ktoré považovala za hlavného podporovateľa alžírskeho režimu. 24. decembra 1994 štyria členovia skupiny uniesli let Air France 8969 a do úspešného zásahu francúzskej polície zabili troch pasažierov. V lete roku 1995 zorganizovala GIA v Paríži sériu bombových útokov, ktoré si vyžiadali celkovo 8 mŕtvych a desiatky zranených. V marci 1996 z kláštora v alžírskom Tibhirine uniesli a neskôr zavraždili siedmich francúzskych mníchov.
Ku koncu 90. rokov sa organizácia začala zmietať vo vnútorných konfliktoch a rozdeľovať do viacerých frakcii (napr. v roku 1998 sa od GIA odštiepila Salafistická skupina výzvy a boja (al-Safája), neskôr považovaná za vetvu organizácie Al-Ká’ida). Výrazne ju oslabili aj armádne protiteroristické operácie a jej posledný dôležitý líder, Antar Zouabri, bol zabitý vo februári 2002. Posledné známky aktivity organizácie GIA sa prejavili ešte v r. 2005, no sporadické teroristické akcie uskutočňované hlavne jej frakčnými skupinami pokračujú v Alžírsku aj naďalej (napr. 5. júla 2002 zahynulo po výbuchu bomby na tržnici v juhoalžírskom meste Larbá viac ako 30 ľudí). Terorizmus, reprezentovaný hlavne skupinou GIA a jej nasledovníkmi si v Alžírsku vyžiadal za posledných 20 rokov už viac ako stotisíc obetí a stále vo svojich krvavých aktoch pokračuje.
Bouzincourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,11 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 545 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tove Janssonová

Životopis

Narodila sa v Helsinkách ako prvé dieťa detskej ilustrátorky Signe H. Janssonovej a sochára Viktora Janssona. Jej súrodenci boli taktiež umelci – jej brat Pier Olof bol fotografom a druhý brat Lars bol zas autorom komiksov. Detstvo prežila sčasti na letnom byte v Porvoo, vzdialenom asi 50 km od Helsínk. Toto mesto sa nachádzalo na ostrove vo Fínskom zálive, a väčšinu svojho dospelého života prežila na ostrove Klovharu, neďaleko mesta Porvoo. Vďaka tomu sa more stalo pre ňu bohatým zdrojom inšpirácie a jej celoživotnou láskou. 
Tove študovala v Helsinkách (Graphic School of the Finnish Art Academy 1933 - 1937), Štokholme (Stockholm Art School 1930 - 1933) a Paríži, no hlavne veľa cestovala po Európe. Svoju kariéru začala ako maliarka. Štýl jej maľby sa časom menil (prešla od klasického impresionizmu až po abstraktnú modernu) a hoci sa preslávila najmä ako spisovateľka, maľovala celý svoj život. Od 30. rokov až do roku 1953 pracovala ako karikaturista pre časopis Garm. Počas 2. svetovej vojny venovala veľké úsilie a mnoho času politickej protifašistickej karikatúre. Tu sa zrodila aj prvá kresba Mumina – bol to akýsi charakteristický grafický prvok jej podpisu. Žila so svojou partnerkou, grafičkou Tuulikki Pietilä.

Tvorba

Napriek tomu, že žila vo Fínsku, jej materinským jazykom bola švédčina, v ktorej aj písala svojej knihy. Jej prvá kniha o Muminovcoch s názvom Potopa u Muminovcov vyšla v roku 1945 a hneď zaznamenala  výrazný úspech vo svete literatúry pre deti. Tieto knihy boli spracované aj ako kreslené seriály (v spolupráci s jej bratom Larsom Janssenom), v televíznej podobe, a taktiež ako opera. Prvý náčrtok Mumina vznikol už v jej mladosti a namaľovala ho ako svoju najškaredšiu predstavu (tento náčrtok sa nachádzal na ich WC). Pomenovanie tejto postavičky má na svedomí jej strýko zo Švédska, u ktorého bývala počas štúdií v Štokholme – ten sa snažil zastaviť jej krádeže jedla tým, že ju strašil – tvrdil jej, že v kuchynskej skrinke žije Mumin. 
Jej knižky o Muminovcoch vďačia za svoj vznik 2. svetovej vojne. Podľa autorkiných vyjadrení bola z vojny natoľko deprimovaná, že túžila vytvoriť niečo naivné a nevinné. Jej diela ju preslávili po celom svete a sú zaujímavé i tým, že si ich všetky aj ilustrovala.
Knihy o Muminovcoch boli preložené do 34 jazykov, vrátane thajčiny, waleštiny, japončiny, hebrejčiny a esperanta. Po Kalevale a knihách Mika Waltariho sa jej knihy stali najviac a najširšie prekladanými dielami vo fínskej literatúre.
Múzeum Muminovcov v Tampere zobrazuje väčšinu prác Tove Janssenovej o Muminovcoch. V Naantali sa tiež nachádza aj park tematicky zameraný na Muminovcov.
Príbehy trollov Muminovcov sa často prirovnávajú k Tolkienovému Hobbitovi a k Carollovej Alenke v ríši divov, pričom Tove Janssenová obe diela taktiež ilustrovala.
Čajkov

Polohopis

Obec Čajkov leží v severnej časti Levického okresu, neďaleko rieky Hron. Je súčasťou Nitrianskeho kraja. Čajkovský chotár má rozlohu 2394 ha. Prevažnú časť tvoria hrebene a svahy Štiavnických vrchov. Obec patrí do Tekovského regiónu.

Kultúra

Dodnes je možné vidieť v uliciach Čajkova tradičný tekovský kroj a počuť mäkký typ stredoslovenského nárečia — tzv. čilejkárske nárečie. Aj v dnešnej dobe v obci prežíva remeslo zhotovovania náročných a bohato zdobených krojov. Krojované bábiky z Čajkova sú obľúbeným suvenírom pre domácich, ale aj zahraničných hostí.
Každoročne sa v obci konajú dožinkové slávnosti „Čajkovské vinobranie“, ktorých súčasťou je prehliadka folklórnych súborov spojená s prezentáciou ľudových remesiel a ochutnávkou tradičných jedál Tekovského regiónu.

Vinohradníctvo

Obec Čajkov je známa svojimi vinohradmi a produkciou vína. Vinohradníctvu a pestovaniu hrozna sa venuje väčšina obyvateľov, aj keď pre mnohých z nich už nemá táto činnosť existenčný význam. Čajkovské vinohrady sú súčasťou Nitrianskej kráľovskej vínnej cesty.
Každý rok v jarných mesiacoch sa v Čajkove koná Oblastná degustácia vín, ktorú organizuje miestny vinohradnícky spolok v spolupráci s obecným úradom.

Turistika

Štiavnické vrchy boli v roku 1979 vyhlásené za Chránenú krajinnú oblasť (CHKO). Do tejto oblasti bola zahrnutá aj severná časť katastrálneho územia Čajkova. Krásy prírody sprístupňuje turistom náučný chodník „Čajkovské bralie“.

Občianska vybavenosť

V obci sa nachádza obecný úrad, kultúrny dom, poštový úrad, rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša, fara, základná škola pre ročníky 1-9, materská škola a školská jedáleň, tenisové kurty, futbalové ihrisko, telocvičňa, zubná ambulancia, cintorín a dom smútku, Vinohradnícke múzeum a Dom ľudových remesiel.
Thomer-la-Sôgne

Poloha

Obec má rozlohu 9,1 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 312 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montiron

Poloha

Obec má rozlohu 10,54 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skalky (prírodná pamiatka, okres Prostějov)

Ochrana

Predmetom ochrany je skalnaté návršie s pôvodným zmiešaným lesom a bohatým bylinným podrastom.

Flóra

Na malom skalnatom návrší sa dochoval zvyšok pôvodného lesného porastu s prevahou buku a hrabu. Druhovo pestré je aj zastúpenie kríkového poschodia.
V bylinnom poschodí nájdeme rad vzácnych a chránených rastlín, ako napr. konvalinku, kokorík voňavý, vtáčiu prilbu bielu, kruštík širokolistý, orlíček obyčajný, prvosienku jarnú, hniezdovku hlístovú, zvonček klbkatý, zvonček okrúhlolistý.
Arnoštov (Křišťanov)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o osade pochádza z roku 1805. V roku 1807 vznikla skláreň, okolo ktorej sa rozrástla osada. Arnoštov bol súčasťou schwarzenbergského panstva. Ubytovanie dôležitých hostí zabezpečovala hájovňa s hosťovskými izbami. V roku 1910 tam stálo 21 domov s 318 obyvateľmi (z toho 313 nemeckými).
Po veľkých polomoch v roku 1917 sa Arnoštov stal centrom spracovania kalamity - bola tam postavená Arnoštovská lesná železnica. V rokoch 1918 - 1922 tam bola v prevádzke parná píla. Prevádzku sklárskej huty za prvej svetovej vojny zastavili a potom boli budovy sklárne využité pre ubytovanie lesných robotníkov spracovávajúcich veľké polomy. Prevádzku obnovil až v roku 1924 majiteľ sklárne v Chlume u Třeboně, Václav Hrdina. Definitívne bola uzatvorená v roku 1945.

Súčasnosť

V súčasnosti tam stojí 23 domov.
Avressieux

Poloha

Obec má rozlohu 8,07 km². Najvyšší bod je položený 477 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 464 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvalifikácia na Majstrovstvá Afriky v basketbale žien 2013

Zóna 2

Kapverdy sa ako jediné zúčastnili kvalifikácie, preto postúpili priamo.
Ján Záhor

Životopis

Zakladateľ detskej chirurgie, zároveň vedúci chirurg-ordinár Chirurgickej kliniky NsP KÚNZ v Banskej Bystrici.
Châtel-sur-Moselle (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 11,86 km². Najvyšší bod je položený 393 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 656 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cupertino

Cupertino je mesto v prímestskej oblasti Santa Clara v tzv. Silicon Valley v Kalifornii. Časť mesta zasahuje do pohoria Santa Cruz. Pri sčítaní obyvateľstva v roku 2000 tu žilo 50 546 obyvateľov.
Cupertino vzniklo v 19. storočí ako malá vidiecka osada.
Dnes v meste sídlia významné spoločnosti z oblasti informačných technológií ako Apple Computer, Borland a Symantec. Svoje kancelárie tu majú i Hewlett-Packard, IBM a Sun Microsystems. Celkove v meste sídli vyše 60 technologických firiem, no v meste prakticky neexistuje priemysel. Sídli tu len manažment a prípadne dizajnérske kancelárie spoločností. Cupertino je pre vysokú koncentráciu IT-spoločností niekedy nazývané aj srdcom Silicon Valley.
Golden Foot

Golden Foot (slov. Zlatá noha) je medzinárodné futbalové ocenenie udeľované hráčom, ktorí vynikajú svojimi výkonmi (či už individuálnymi alebo tímovými), svojou osobnosťou a vystupovaním. Udeľuje sa každoročne od roku 2003 v septembri alebo októbri. Cenu môžu získať len aktívni hráči nad 28 rokov a len raz v kariére.
Každý rok vyberie medzinárodný výbor novinárov 10 hráčov na základe ich futbalových, ale aj osobných úspechov. Následne, skrze sociálne siete alebo oficiálnu webovú stránku, vyberú fanúšikovia z celého sveta svojho favorita. Víťaz získa možnosť otlačiť svoje chodidlá na Promenáde šampiónov v Monte Carlu a ručne tvarovanú trofej zo zlata v tvare stopy spolu so zlatou hviezdou vyrobenou z 0,58 karátových diamantov.
Od roku 2009 sa spolu s predávaním ceny koná aukcia, ktorej výťažky putujú do nadácie the Fight AIDS Monaco na podporu ľudí, ktorí žijú s vírusom HIV.
Leváranek

Kroje

Levársky dievčenský kroj je typický bielou výšivkou a čipkou - biela, belasá a ružová farba a pre chlapčenský a mužský kroj je biela výšivka a čipka - biela, belasá, modrá a červená farba.
Časti typického Levárskeho kroja sú tzv. rukáfce, ktoré označujú bielu blúzku nariasenú okolo krku do límca a s nariasenými rukávmi, ktoré sú ozdobené bielou výšivkou a čipkovým okrajom – tzv. candlami.
Dievčatá aj ženy nosili dve–tri nariasené sukne: spodné biele, naškrobené, na dolnom okraji ozdobené bielou výšivkou, vrchná sukňa bola belasá, brokátová.
Pruslek, lajblík je vesta z belasého brokátu, zdobená striebornou lemovkou a kovovými gombíkmi.
Fjertoch je biela zástera, na bokoch a dolnom okraji zdobená výšivkou a candľami rovnako ako rukávce.
Krézl je biely nariasený golier zdobený výšivkou a čipkou ako rukávce.
Kocúrek alebo čipky je venček ušitý z bielych, belasých, bielych alebo ružových stužiek, ktoré dievčatá nosili vo vlasoch.
Chalou-Moulineux

Poloha

Obec má rozlohu 10,47 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 410 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germer-de-Fly

Poloha

Obec má rozlohu 19,9 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 758 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carlo Scarpa

Životopis

Narodil sa v Benátkach ako syn učiteľa na základnej škole. Ako dvojročný sa s rodinou presťahoval do Vicenzy, kde absolvoval strednú technickú školu. Po smrti svojej matky v roku 1919 sa vrátil do Benátok, kde začal navštevovať Accademia di Belle Arti In Venice.
Po získaní titulu v roku 1926 sa stal učiteľom architektonického kreslenia na tejto škole. Po promóciach začal pracovať v M.V.M. Cappelin, kde čoskoro vymenil Vittoria Zecchina ako umelecký vedúci. Tento smer, ktorý založil Zecchin, kde pôvodne vytváral priehľadné fúkané sklenené kúsky v základných formách, kde detailné kúsky charakterizovali ich kuželovitý základ. Scarpa neskôr navrhol sklenené kúsky vo svetlých zafarbených vitrážach alebo dekoráciu s vencami. Cappelin sa zavrel pre bankrot v roku 1932.

Priemyselný a interiérový design

V roku 1934 sa stal výtvarný vedúci po boku Veniniho (kde zostal do roku 1947/). Tu experimentoval v širokom potenciáli skla, používajúc a inovujúc mnoho tradičných techník, s ktorými získal extrajednoduché moderné kúsky. S Veniniho sklenenými prácami v Benátkach Carlo Scarpa vytvoril mnoho návrhov. Tu začal svoju kariéru ako interierový dizajnér a primyselný dizajnér.

Architektúra

Po vojne sa vrátil k práci architekta a učiteľa. Zotrval ako učiteľ na Univerzite v Benátkach, ale začal získavať úlohy, ktoré by mohli byť jeho majstrovskými kúskami. Najdôležitejšie sú Canova Plaster Cast Gallery in Possagno /1955-1957/, Castelvecchio Museum in Venice /1956/ za ktoré získal národnú cenu, možno jeho najvýznamnejšie dielo, Olivetti showroom in Piazza S. Marco, Venice /1957-1958/, Querini- Stampalia Foundation in Venice /1961-1963/, Brion Cemetery in San Vito d´Altivole /1969/, Banca Popolare di Verona in Verona
Carlo Scarpa odolal postmodernistickým a neoracionálnym vplyvom sedemdesiatych rokov, preferujúc vypracovávanie dekoratívneho systému odvodzovaného z materiálov modernej architektúry používanej v tradičnom remesle. Carlo Scarpa bol neustále v spojení s jeho remeselníkmi, a jeho kresby boli revidované takmer denne aby odzrkadlovali tzv. Preindustrializovanú pozornosť k starým metódam konštrukcie. Ako mnohí renesanční architekti, Carlo Scarpa zriedka musel stavať celé budovy. 
V čase smrti bol na vrchole jeho slávy a vplyvu. Jeho budovy a projekty sú študované architektmi a študentmi na celom svete, a jeho dekoratívny štýl sa stal modelom pre architektov, ktorí si prajú oživiť remeslo a zmyselné materiály v súčasných metódach. Doteraz Carlo Scarpa zostáva záhadný charakter v histórii modernej architektúry a dizajnu. Jeho práca sa nepodrobuje ľahko vysvetleniu a analýze, navzdory pokusom mnohých architektov a historikov.
Estos

Poloha

Obec má rozlohu 3,22 km². Najvyšší bod je položený 346 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 504 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rudolf Cortés

Meno

Otec Rudolfa Cortésa - sa volal Rudolf Kraisinger a bol debnár, syn Víta Kraisingera a Marie rod. Kreismannovej z Plzne. Matka Rudolfa Cortésa - sa volala Mercedes rod. Cortés, narodila sa v Sao Paolo v Brazílii, bola dcéra Manuela Cortésa reštauratéra v Sao Pablo a Marie rod. Rodrigézovej narodenej v Španielsku. V roku 1955 sa Rudolf Kraisinger oficiálne premenoval na Rudolfa Cortésa: - 12. septembra 1955 Odbor pro vnitřní věci rady Obvodního národního výboru v Prahe 3 povolil oficiálne prijať a používať meno Cortés namiesto Kraisinger. Toto meno dovolil používať tiež manželke Dagmar, dcére Dagmar a synovi Rudolfovi.

Životopis

Jeho otec Rudolf sa v čase keď pracoval v Južnej Amerike ako debnár, zoznámil s Mercedes Cortésovou s ktorou sa potom oženil a spolu žili v Čechách. Narodili sa im dvaja synovia. Od 15.8.1935 do 25.11.1942 sa Rudolf najprv vyučil a potom pracoval ako samostatný kožušník vo Velkozávodě s kožešinami v Prahe. Od roku 1940 začal spievať v speváckom spolku Smetana, kde spieval I.bas a potom chodil aj do Komornej spevohry.

Rodina, koníčky

Prvýkrát sa oženil 22. decembra 1945 a za manželku si vzal Dagmar. V roku 1947 sa im narodilo prvé dieťa, dcéra Dagmar, v roku 1951 druhé dieťa, syn Rudolf ml. V roku 1965 sa manželia rozviedli. Neskôr sa znova oženil, jeho druhá manželka sa volá Alena. Narodil sa im syn David Cortés. Rudolf Cortés bol vášnivým rybárom, na každú cestu autom si brával so sebou tašku s rybárskymi prútmi a udicami.

Diskografia

diskografia nie je úplná
Ikarios (Sparta)

Ikarios alebo Íkarios (starogr. Ἰκάριος – Ikarios, lat. Icarius) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Periéra (iné verzie uvádzajú messénskeho kráľa Periéra alebo spartského kráľa Oibala) a jeho manželky Gorgofony.
Ikarios syn spartského kráľa Periéra bol po spore o vládu v Sparte aj so svojím bratom Tyndareom z krajiny vyhnaný. Ikarios sa následne stal kráľom v Akarnanii. Oženil sa s najádou Periboiou a mali spolu piatich synov, Thoanta, Damasippa, Imeusima, Aléta, Perilaa a dcéru Penelopu, ktorá sa vydala za Laertovho syna Odyssea. Odyseus dostal od rodičov Penelopy Ithaku s priľahlými ostrovmi a stal sa tam kráľom.
Estetická výchova

Estetická výchova je umelecká výchova a pestovanie citovych vzťahov k prírode, ľuďom a veciam, k prežívaniu krásy; chápanie a prežívanie umeleckého stvárnenia skutočnosti a vlastná umelecká tvorba žiakov; jeden z vyučovacích predmetov.
Estetická výchova ako školský vyučovací predmet zahŕňa výchovu dramatickú, hudobnú, literárnu, pohybovú/tanečnú a výtvarnú.

Expresia

Pojem expresia navrhol na prelome 19. a 20. storočia taliansky estetik a teoretik umenia Benedetto Croce ako súhrnné pomenovanie tvorivých činností estetického typu. Je to jeden zo spôsobov obsahovej reprezentácie založenej na referencii, t. j. na prisudzovaní významu určitému výrazu.
Rokkó no šúgó džútaku

Rokkó no šúgó džútaku (jap. 六甲の集合住宅, angl. Rokko Housing) je obytný súbor v meste Kóbe v Japonsku. Jeho autorom je Tadao Andó. Budova je železobetónová a má 9 poschodí určených pre málopodlažné bývanie. Výstavba prebiehala v 3 etapách prvá v 1978-1983, druhá 1985-1993 a tretia 1991-1998.
Budova je umiestnená na 60° stúpajúcom teréne južnej orientácie. Boli prekonané zložité terénne obmedzenia a využilo sa prírodné prostredie a výškové rozdiely.

Koncept a princípy

Cieľom budovy je spätosť s prírodou, nový spôsob kolektívneho bývania. Vzťah medzi verejným a súkromným riešil koncept chodbových priestorov s verejnými terasami. Obytné jednotky boli individuálne: izby lícujúce zeleň stúpajúceho svahu, izby zachytávajúce svetlo vnútorných nádvorí a izby smerom k oblohe. Úsilím konceptu riešenia budovy bolo slúžiť obyvateľom.
Využily sa prírodné terénne danosti na rozdiel od bežného zarovnania terénu alebo stavania na pilótach. Demonštrovala sa tak spätosť stavby s prírodou a dosiahla rôznorodosť architektonickej formy. Verejné terasy rozdeľujú časti stavby pozdĺž terénu a podporujú tak sociálnú interakciu (stretávanie obyvateľov).

Prefabrikacia

V III. etape bytového komplexu Rokko (1991) pribudol nový element - prefabrikácia Znížili sa tak náklady na bývanie.
Voisins-le-Bretonneux

Poloha

Obec má rozlohu 2,38 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 631 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE