Egyptské hieroglyfické písmo

Dejiny

Podľa niektorých názorov vzniklo ako „hotový produkt“ niekedy pred zjednotením Horného a Dolného Egypta, podľa iných názorov malo svoje primitívne predstupne (najmä tzv. egyptské piktografické písmo) už dávno predtým a často sa predpokladá, že vzniklo z klinového písma (alebo naopak).
Najstarším známym nápisom v hieroglyfickom písme bola dlho Narmerova paleta nájdená počas vykopávok v Hierakónpole (staroeg. Nechen, dnes arab. Kawm al-Ahmar) v deväťdesiatych rokoch predminulého storočia, ktorá bola datovaná do roku 3150 pred Kr. Nedávne archeologické nálezy však odhalili, že symboly na o sto rokov staršej gerzskej keramike pripomínajú známe hieroglyfické znaky. Roku 1998 tiež nemecký tím archeológov pod vedením Güntera Dreyera, ktorý robil vykopávky v Abyde (staroeg. Abidžu, dnes arab. Umm al-Ka’ab) odkryl hrob patriaci preddynastickému vládcovi a našiel tristo hlinených tabuliek popísaných protohieroglyfickým písmom. Tieto tabuľky spadajú do obdobia Nagáda IIIA, približne do 33./35. storočia pred Kr.. Vo svetle tohto nového nálezu nie je isté, či je staršie klinové písmo alebo egyptské hieroglyfické písmo.
Hieroglyfy sa neprestali používať ani počas perzskej nadvlády (prerušenej v 6. storočí pred Kr. a 5. storočí pred Kr., po Alexandrovom dobytí Egypta a počas nasledujúcej macedónskej a rímskej epochy. Je pravdepodobné, že zložitosť posledných hieroglyfov bola ovplyvnená zmenenou politickou situáciou. Niektorí bádatelia sa domnievajú, že hieroglyfy slúžili na rozlíšenie „pravých Egypťanov“ a cudzích dobyvateľov a ich domácich pomáhačov. Iným vysvetlením prežitia hieroglyfov však môže byť tendencia gréckej a rímskej kultúry „rešpektovať“ domácu kultúru.
V 4. storočí po Kr. už hieroglyfy dokázal čítať len málokto; ich používanie takmer úplne prestalo po Theodosiovom zákaze nekresťanských chrámov roku 391. Zanikli po roku 500 po Kr. Hieroglyfické písmo vystriedala abeceda veľmi podobná gréckej abecede. V podstate koptská abeceda vychádzala z gréckej, len okrem pôvodných 24 gréckych znakov mala ešte ďalších šesť alebo sedem, pochádzajúcich z démotického písma, ktoré zastupovali fonémy nenachádzajúce sa v pôvodnej gréckej alfabete (napr. š, dž, q). Reč Egypťanov sa odvtedy nazýva koptčina (ako živý jazyk vymrela postupne od 14. do 17. storočia). S príchodom Arabov sa začalo používať arabské písmo.
Po roku 500 sa na význam jednotlivých znakov hieroglyfického písma zabudlo. Hieroglyfy však prežili v dvoch podobách: priamo sa dostalo 6 démotických znakov do koptskej abecedy, nepriamo mali hieroglyfy vplyv na utváranie semitského písma, z ktorého pochádzajú ostatné hláskové písma, vrátane alfabety a latinky.
O rozlúštenie egyptských hieroglyfov sa pokúšali viacerí učenci, medzi nimi aj Johannes Goropius Becanus v 16. storočí a jezuita Athanasius Kircher (1601–1680), ktorý rozlúštil jeden hieroglyf. 
Najvýznamnejší podiel na rozlúštení hieroglyfov majú Thomas Young a Jean-François Champollion (1790–1832). Nález tzv. rosettskej dosky s nápisom v troch typoch písma (v hieroglyfickom, hieratickom a gréckom písme) v roku 1799 pri Napoleonovej výprave do Egypta poskytol dostatočný kritický materiál, ktorý Champollionovi umožnil v 20. rokoch 19. storočia definitívne rozlúštiť hieroglyfy.

Štyri egyptské písma

Od počiatku sa v Egypte používalo paralelne s hieratickým písmom (podľa starších názorov hieratické písmo vzniklo z hieroglyfického). Hieratické písmo sa používalo najmä počas Strednej ríše na zápis súkromných dokumentov, pretože sa ním písalo oveľa rýchlejšie ako hieroglyfmi. V posledných storočiach pred Kr. bolo hieratické písmo nahradené démotickým písmom.
Popri hieroglyfickom písme existovalo kurzívne hieroglyfické písmo.