google/wiki40b huggingface dataset:
Emil Scheimer

Život

Narodil sa v Banskej Hodruši (v súčasnosti Hodruša-Hámre) ako jeden zo siedmich synov baníka a školníčky a upratovačky kostola. Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, (maturoval v Bratislave). Od roku 1945 študoval teológiu v Bratislave. Za kňaza bol vysvätený 6. mája 1950 biskupom Ambrózom Lazíkom. Odmietol vstúpiť do vzniknutej organizácie vlasteneckých kňazov, preto bol poslaný do vojenského pracovného tábora, kde strávil tri a pol roka (Mimoň, v Mílovice a ďalšie). Spriatelil sa s viacerými kolegami, napr. gréckokatolíckym biskupom Jánom Hirkom.
V rokoch 1954 – 1957 pôsobil ako kaplán v Banskej Štiavnici, neskôr krátky čas v Zlatých Moravciach a potom ako správca fary v Jedľových Kostoľanoch a Veľkom Záluží.
14. marca 1962 nastúpil ako správca fary v Topoľčiankach, kde pôsobil 42 rokov, do 1. augusta 2004. Zomrel 4. februára 2007 v Zlatých Moravciach, pochovaný je v Topoľčiankach.

Dielo

Ako kaplán v Banskej Štiavnici sa osobne podieľal na oprave známej Banskoštiavnickej Kalvárie.
Mal zásluhu na každoročnej púti, ktorá sa v Topoľčiankach koná od roku 1986 v nasledujúcu nedeľu po sviatku Panny Márie Škapuliarskej (16. júl). Toto pútnické miesto zveľaďoval a udržiaval. Po roku 1989 zaviedol v predvečer Škapuliarskej púte sviečkový sprievod, ktorý sa koná po sobotnej omši od kostola do kaštieľa.
Bol členom zboru konzultorov Trnavskej arcidiecézy, ktorý po smrti biskupa Gábriša v novembri 1987 volil diecézneho administrátora. Väčšinou hlasov bol za administrátora zvolený Ján Sokol.
Šikmá veža v Pise

(Šikmá) veža v Pise alebo zriedkavo pis(ans)ká veža je najznámejšia pamiatka talianskeho mesta Pisa, ktorá stojí v severozápadnej časti mesta na tzv.Campo dei Miracoli alebo Dómske námestie. Toto námestie je z dvoch strán obkolesené starými mestskými hradbami. Stojí tu Dóm, baptistérium, camposanto a Šikmá veža. Stavba veže so zvonicou začala pod vedením architekta Bonanna Pisana v roku 1174.
Základ veže tvorí kamenný prstenec vysoký 3 metre s priemerom 15,484 metra. Keď stavba dosiahla tretie poschodie a výšku asi 11 metrov, prstencová základňa sa naklonila na stranu presne o 15 cm. Pisano sa snažil vyrovnať sklon v štvrtom poschodí ale nepodarilo sa mu to, preto z obavy aby stavba nespadla sa rozhodol nepokračovať.
V roku 1234 architekt Giovanni di Simone však postavil ďalšie tri poschodia veže v rovnakom prevedení ako Pisano. Tým bola postavená základná veža v tvare valca. Na prízemí sú vchodové dvere a na ďalších šiestich podlažiach sú galérie so stĺporadím. Všetky stĺpy sú zakončené hlavicami a polkruhovými oblúkmi. Toto sú typické znaky románskeho slohu.
Celé toto architektonické dielo dokončil v roku 1350 Tommaso Pisano, ďalší architekt z rodu Pisanovcov tým, že pristavil zvonicu. Vo zvonici je sedem zvonov naladených na sedem hudobných tónov. Šikmá veža sa preslávila aj tým, že na nej fyzik Galileo Galilei, ktorý sa tu narodil v roku 1564, prevádzal merania a štúdiá o gravitácii a voľnom páde.
V dôsledku mäkkého podložia sa sklon veže stáročiami zväčšoval a na konci 20. storočia už bol sklon veľký 4,5 metra. Aj preto sa udávajú vždy dva údaje o výške veže. Na severnej strane je výška 55,22 metra a na južnej 54,52 metra. Talianska vláda sa rozhodla zachrániť vežu a preto poverila odborníkov na statiku aby našli riešenie ktoré by zastavilo zvyšujúci sa sklon. V roku 1993 bolo nainštalovaných 800 ton olovených dosiek do zeme na severnej strane ako protizávažie, ktoré by malo zabezpečiť stabilizáciu tejto unikátnej pamiatky z 12. storočia. Patrí medzi pamiatky kultúrneho dedičstva UNESCO.
Brosville

Poloha

Obec má rozlohu 7,2 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 656 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cizancourt

Poloha

Obec má rozlohu 1,83 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 42 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ďumbier (korenie)

Liečivé vlastnosti

Liečivo pôsobí na celý organizmus. Podporuje trávenie a zvyšuje produkciu slín a žalúdočnej šťavy, stimuluje srdcovú činnosť a mierne znižuje krvný tlak a hladinu cholesterolu. Používa sa ako prevencia proti chrípke a na povzbudenie imunity. No má aj mnohé nežiaduce vedľajšie účinky, o ktorých je dobré byť oboznámený, pri používaní ďumbieru ako liečiva.
Ďumbier obsahuje celý rad látok. Z hľadiska liečivých účinkov sú ale najzaujímavejšie rôzne druhy vitamínov (A, B1, B2, B6, C alebo E), rovnako ako draslík, horčík, sodík, fosfor, vápnik, železo a pod. Všetky tieto látky totiž majú priaznivé účinky pri rôznych ťažkostiach. Ďumbier ich však obsahuje dokonca v menšom množstve než tradičná zelenina, ktorá je súčasťou jedálnička.
AFL Europe

História

Počas posledných 10 rokov vzrástol záujem o austrálsky futbal v Európe. Najprv v roku 2005 vznikla Aussie Rules Europe, ktorá však nebola zastrešujúcou európskou organizáciou, ale slúžila iba na propagovanie austrálskeho futbalu v Európe. S pomocou nej však vzniklo prvé európske vrcholné podujatie – Európsky pohár. Prvé rokovania o založení strešnej organizácie padli na konferencii v chorvátskom Záhrebe v roku 2009 pri príležitosti Európskeho pohára 2009. V januári 2010 na konferencii vo Frankfurte nad Mohanom aj pri účasti zástupcov AFL (austrálsky národný zväz austrálskeho futbalu) došlo k založeniu European Australian Football Association (EAFA). AFL sa zaviazala podporiť asociáciu aj finančnými príspevkami. Na konferencii v talianskom Parabiago v októbri 2010 je asociácia premenovaná na AFL Europe.
Priama reč

Priama reč alebo oratio directa je doslovne verné opakovanie cudzej reči.
Príklad: „Ja to urobím,“ [povedala Katka].
Opakom je nepriama reč ([Katka povedala,] že to urobí).
Ako literárny vyjadrovací prostriedok sa používa v umeleckom jazykovom štýle. Autor ňou dramatizuje, oživuje rozprávanie. Pomocou priamej reči oživíme napríklad rozprávanie, beletrizovaný životopis, ale i charakteristiku.
Continvoir

Poloha

Obec má rozlohu 41,19 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 470 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Candas

Poloha

Obec má rozlohu 17,27 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 033 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaurevoir

Polohopis

Beaurevoir má rozlohu 21,73 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Beaurevoir má 1527 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Washington Monument

Washington Monument je obelisk vo Washingtone D.C.. Bol postavený na pamiatku prvého prezidenta USA Georgea Washingtona. Osovo stojí pred „zrkadlovým bazénom“ a Lincolnovým pamätníkom. Je vysoký 169 m. 
Je postavený z mramoru, žuly a pieskovca a je ukončený 2,85 kg hliníkovým vrcholom. Táto kamenná stavba je najvyššou stavbou na svete bez oceľovej výstuže, najvyššou kamennou stavbou a najvyššou stavbou v meste Washington D.C. 
Základný kameň bol položený 4. júla 1848 a pamätník bol dokončený 21. februára 1885. Po dokončení bol najvyššou stavbou na svete a výškou tak prekonal Kolínsky dóm. Obelisk mal štatút najvyššej stavby do roku 1889, keď bola jeho výška prekonaná Eiffelovou vežou.
Frausseilles

Polohopis

Frausseilles má rozlohu 5,87 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Frausseilles má 95 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vianočná dohoda

Vianočná dohoda je dokument podpísaný v Bratislave pred Vianocami roku 1943, na základe ktorého vznikla (v dejinách posledná a doteraz pôsobiaca, v tej dobe ilegálna) Slovenská národná rada (SNR). Po vypuknutí Slovenského národného povstania (SNP) v auguste 1944 SNR vyšla z ilegality a začala pôsobiť na povstaleckom území.
Dokument je rozdelený do dvoch častí, prvá sa vzťahuje na činnosť SNR: SNR má za úlohu viesť odboj proti Prvej Slovenskej republike na čele s prezidentom Dr. Jozefom Tisom. Keď nastane príležitosť SNR ju má zvrhnúť a má sa uchopiť moci na Slovensku. Má byť hlavným orgánom Slovenska, kým sa nenájdu vhodní zástupcovia, ktorí prevezmú moc. SNR má udržiavať kontakty "česko-slovenskou vládou a s celým zahraničným odbojom, ktorých prácu na medzinárodnom a vojenskom poli uznáva a podporuje".
Druhá časť dokumentu sa vzťahuje na vznik budúcej Československej republiky na princípe rovnosti slovenského a českého národa. Budúci štát má byť v úzkom kontakte s ostatnými slovanskými národmi a hlavne so Sovietskym zväzom. Nová republika má byť demokratická a v jej politike majú byť odstránené zložky "fašistické, rasistické, totalitné a také, ktoré budú v rozpore s týmito zásadami". V tomto duchu sa má viesť aj hospodárstvo, sociálne otázky, kultúra, školstvo a výchova v budúcej republike. V dokumente sa hovorí aj o náboženskej otázke v budúcej ČSR: "Zachovaná má byť sloboda náboženských vyznaní, vylúčený má byť však vplyv cirkvi na smer a vedenie štátu." Dokument sa končí ústavnoprávnou záležitosťou vo vzťahu slovenského a českého národa.

Vojensko-politická situácia a vznik Vianočnej dohody

Česko-slovenská exilová vláda v Londýne, na ktorej čele bol Edvard Beneš, vyvíjala aktivity proti Prvej slovenskej republike. Prívrženci exilovej vlády začali na Slovensku pripravovať povstanie. Ich participácia na odboji však nebola podnietená len Benešovými tézami o čechoslovakizme. Viacerí z priaznivcov Povstania boli významní činitelia Prvej Slovenskej republiky (napr. Jozef Lettrich, Imrich Karvaš) alebo dobre situovaní odborníci (dr. Husák, dr. Kvetko). Väčšina z nich sa bála o postavenie v budúcom štátnom zoskupení, keďže Hitlerova Tretia ríša začala postupne upadať. Preto predstavitelia KSS a demokratických a občianskych skupín a sociálnej demokracie boli ochotní spolupracovať. Za komunistickú stranu dohodu podpísali Karol Šmidke, Gustáv Husák a Ladislav Novomeský, za občianske skupiny Jozef Lettrich, Ján Ursíny, Matej Josko, Peter Zaťko, Rudolf Fraštacký, Martin Kvetko a za sociálnodemokratickú stranu Ivan Horváth. Neskôr sa členom SNR stal aj sociálny demokrat Jozef Šoltés a ďalší zástupcovia občianskych skupín.
Ladislav Mikulaj

Životopis

V roku 1949 absolvoval Lekársku fakultu UK v Bratislave. Vedúci vedecký pracovník, neskôr riaditeľ Ústavu experimentálnej endokrinológie SAV v Bratislave. Autor 50 štúdií a popularizačných článkov v odborných časopisoch. Roku 1961 člen Kolégia lekárskych vied SAV a ČSAV, 1967 Európskej spoločnosti porovnávacej endokrinológie, 1968 International society of endocrinology.
La Roche-des-Arnauds

Poloha

La Roche-des-Arnauds má rozlohu 53,75 km². Najvyšší bod je položený 2 709 m n. m. a najnižší bod 885 m n. m.

Obyvateľstvo

La Roche-des-Arnauds má 1372 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Andrej Čipkár

Životopis

Andrej Čipkár sa narodil v obci Hložany, v roľníckej rodine. Základnú školu vychodil v rodisku, kedy sa po ukončení zapisuje na Slovenské gymnázium do Báčskeho Petrovca, ktoré končí v roku 1951. Počas školenia na gymnáziu zapája sa do samovzdelávacieho krúžku Sládkovič, kde uverejňuje svoje prvé básne a neskôr sa tu stáva aj predsedom. Ako stredoškolák svoje básne uverejňoval v v Hlase ľudu, Rozhľadoch, Novom živote a Ľudovom kalendári.
Hneď po ukončení gymnázia sa zapisuje na Filozofickú fakultu v Belehrade, kde na odbore Juhoslovanská literatúra a srbochorvátsky jazyk, končí štúdium v roku 1956. Počas štúdia prestal literárne tvoriť, ale to neznamenalo, že navždy.
V septembri roku 1956 sa zamestnal na základnej škole v Kysáči a od roku 1959 pôsobil v Kovačici (najprv na ZŠ a potom na Ekonomickej škole). V tom čase u Andreja Čipkára začína záujem o tvorbu učebníc (ktoré neskôr vypracoval spolu s manželkou Máriou Kardelisovou) a zostavil aj veľký počet vydaní domáceho čítania. Jeho bibliografia počíta vyše tristo jednotiek knižných vydaní. Od roku 1963 žil v Novom Sade, kde dva roky pôsobil ako osvetový poradca v Ústave pre zveľaďovanie všeobecného a odborného vzdelávania a potom bol prijatý do Ústavu pre vydávanie učebníc, kde pracoval najprv ako odborný spolupracovník, potom ako zodpovedný redaktor pre srbochorvátsky jazyk, hlavný a zodpovedný redaktor a nakoniec ako riaditeľ. V dôsledku transformácií Ústavu pre vydávanie učebníc dva roky pôsobil ako hlavný a zodpovedný redaktor Vydavateľstva Znanje a do výslužby odišiel roku 1994 ako pracovník JP Zavoda za udžbenike i nastavna sredstva Beograd, Odeljenje u Novom Sadu.
Spisovateľ Andrej Čipkár zomrel 5. októbra 2009 v Novom Sade, po krátkej a ťažkej chorobe.

Tvorba

Andrej Čipkár sa venoval krátkej poviedke, ale napísal aj zaujímavý román z nášho dedinského prostredia, ale videný nezvyčajnými autorskými subjektívnymi očami - ponáranie do sna a postáv, ako mimetistické písanie súčasných autorov v 90 rokoch minulého storočia.
Sain-Bel

Poloha

Obec má rozlohu 3,68 km². Najvyšší bod je položený 351 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koloman Ivanička

Životopis

V rokoch 1949 – 1952 začal štúdium geografie na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V rokoch 1952 – 1954 pokračoval v štúdiu ekonomickej geografie (antropogeografie) na univerzite vo Varšave, ktoré ukončil ako  magister. Po návrate do vlasti nastúpil na Katedru ekonomickej geografie (teraz Katedra humánnej geografie a demografie) Fakulty geologicko-geografických vied (fakulta pôsobila v rámci UK/SU po rozdelení prírodovedeckej fakulty v päťdesiatych rokoch). Do roku 1959 pokračoval externe vo vedeckej príprave u profesora Jaromíra Korčáka na Karlovej univerzite v Prahe, kde aj obhájil ašpirantúru a získal vedeckú hodnosť kandidáta vied CSc. V roku 1960 sa stal docentom a v roku 1964 bol vymenovaný za mimoriadneho univerzitného profesora na Univerzite Komenského v Bratislave. V roku 1972 obhájil hodnosť doktor vied (DrSc.) na Slovenskej akadémii vied v Bratislave. V roku 1975 sa stal riadnym profesorom. 
Absolvoval viaceré študijné a pracovné cesty skoro do všetkých európskych štátov, do Japonska, Číny, Indie, USA, Kanady a i. 
Na Univerzite Komenského v Bratislave pôsobil  ako asistent, docent a profesor, hosťoval na univerzitách v USA, na Ekonomicko-správnej fakulte Masarykovej univerzity v Brne. Od 31. decembra 1994 sa jeho hlavným pracoviskom stalo Centrum strategických štúdií SR a prednášal na Ekonomickej univerzite v Bratislave. V roku 1995 bol menovaný do funkcie podpredsedu Úradu pre stratégiu rozvoja spoločnosti, vedy a techniky SR. Aktívne podieľal na príprave založenia Fakulty politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Po jej vzniku bol vymenovaný za vedúceho Katedry politickej geografie, synergetiky a prognostiky, pôsobil aj vo fakultných a univerzitných štruktúrach. Ako vysokoškolský pedagóg a neskôr profesor vychoval celú generáciu výskumných a vedeckých pracovníkov, vysokoškolských docentov a profesorov, riadiacich a  informačných pracovníkov. Bol členom mnohých zahraničných a domácich profesných spoločností a organizácií. Autor a  spoluautor odborných publikácií, televízneho scenára 9-dielneho seriálu Kozmos, planéta, človek, informácia. Je držiteľom mnohých medailí z univerzít, akadémií, Literárneho fondu a rôznych ďalších organizácií.
Zvezda

Zvezda (služobný modul) je modul Medzinárodnej vesmírnej stanice. Je základom ruskej časti stanice. Postavila ho firma RKK Energia. Vynesená bola raketou Proton 12. júla 2000. K stanici sa pripojila 26. júla. Má valcový tvar s dĺžkou 13 m a maximálnym priemerom 4,2 m. Je vybavený párom slnečných panelov.
Obsahuje riadiaci počítač DMS-R, ktorý slúži na celkovú kontrolu ruského segmentu stanice. Zároveň plní funkcie navádzania, navigácie a riadenia celej stanice (napr. riadenie a úpravu výšky), preto býva označovaný aj ako "mozok" stanice. Vyvinula a vyrobila ho ESA, čím sa stal prvým európskym (pôvodom z ESA) hardvérom na stanici.
Glasgow School of Art

Ohlasy

Hoci stavba bola obľúbená a jej užívateľmi oceňovaná, mimo Glasgowa vyvolávala oveľa menší obdiv v porovnaní s nasledovníkmi Art Nouveau vo Viedni.
Vo vtedajšom Anglicku sa tento projekt stretol s hlbokou kritikou a apatiou. Mackintosh sa rýchlo vytratil z verejného povedomia a jeho práca bola ocenená až posmrtne.
Guntis Galviņš

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu HK Riga 2000 v najvyššej lotyšskej súťaži. Nasledujúcu začal v českom Vsetíne, no ukončil v predošlom pôsobisku.
Švajčiarska filozofia

Švajčiarska filozofia je filozofia svojím pôvodom viažúca sa k Švajčiarsku, súčasť európskej filozofie. Do druhej svetovej vojny sa používalo skôr označenie filozofia vo Švajčiarsku (Philosophie in der Schweiz).
O vlastnej švajčiarskej filozofii sa hovorí najmä v spojení s Paulom Häberlinom, Ferdinandom Gonsethom, Jeanom Piagetom, Hansom Barthom, Michaelom Landmannom a Waltherom Christophom Zimmerlim.
Champdôtre

Poloha

Obec má rozlohu 10,44 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 573 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Smalt

Smalt je kremičitá tavenina príbuzná sklu, ale aj porcelánu, ktorá vytvorí na kove celistvý ochranný povlak hladkého a lesklého charakteru. Teplotou výpalu v peci je presne na rozhraní skla a porcelánu. Aj keď je smalt krehký, dokáže bez zmeny farby aj lesku prečkať stovky rokov. Dodnes sa vyrábajú smaltované cedule pre označenie ulíc a čísiel domov.
Pôvodne sa smaltovanie používalo predovšetkým ako zdobiaci prvok na šperkoch, neskôr prešlo aj ako povrchová úprava kovov liatin, plechov, ktoré tak boli chránené proti korózii a poveternostným vplyvom. Význam má tiež v zubnom lekárstve pri metalokeramike, kedy je zubná náhrada, zhotovená z kovu, tavením pokrytá vrstvou dentálnej keramiky.

História

Technológia smaltovania bola už používaná v starovekých krajinách ďalekého východu (Japonsko, India, Čína a v Egypte). Výraznejší zlom v použití smaltu nastal v období Byzancie, kedy sa ním zdobili reliéfy z kovov. V 5. až 7. storočí n.l. technológia smaltovania bola prenesená aj do Európy.
Smalt ako povrchová úprava kovov je použitá v 19. storočí (okolo r. 1850). Smaltovali sa najskôr železné nádoby na vodu, potom i pekáče, vedierka a aj celé liatinové vane na kúpanie. Smaltované nádoby odolávali hrdzi a bolo možné ich keramickými farbami zdobiť. Na nanášanie smaltu sa používalo sypanie suchého smaltu sitkom alebo neskôr máčanie v mokrej smaltovej kaši, čo bol vlastne vírený smaltový púder vo vode. Smalt sa potom pred vypálením musel starostlivo vysušiť. Teplota pre vypaľovanie smaltu na kov leží medzi 750-850° C a jej pôsobenie je veľmi krátke. Teplota vypaľovania keramických farbitiek do smaltu je medzi 700-750° C.
Je nutné poznamenať, že časť výrobcov používajúcich číre alebo prefarbené polymérové​​ živice radi vydávajú tento materiál za smalt, tým ale uhľovodíkové polyméry naozaj nie sú. Niekedy sú ako smaltované označované tiež vodiče pre vinutia cievok elektrických strojov. Ani tu nejde o pravý smalt, ale skôr o lak, ktorý musí byť pružný, tak aby bolo umožnené navíjanie cievok.
Tibor Šalát

Prof. RNDr. Tibor Šalát, DrSc. (* 13. máj 1926, Lúčnica nad Žitavou (Vajka nad Žitavou) – † 14. máj 2005, Bratislava) bol slovenský matematik. Venoval sa hlavne teórii čísel a reálnej analýze. Je autorom veľkého množstva odborných kníh a vysokoškolských učebníc.

Život

Tibor Šalát sa narodil v rodine učiteľa v obci Vajka nad Žitavou na západnom Slovensku. Základnú školu vychodil v Zlatých Moravciach a Šuranoch. Neskôr študoval na prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Štúdium dokončil v roku 1950. Počas svojho vysokoškolského štúdia bol silne ovplyvnený osobnosťami českej matematiky, ktoré vtedy v Prahe pôsobili, napr. Eduardom Čechom, Vojtěchom Jarníkom, či Milošom Kösslerom.
Cena Dušana Jurkoviča

Dejiny

Cenu Dušana Jurkoviča zriadil Zväz slovenských architektov v roku 1964 (štatút ceny schválili na II. zjazde ZSA v júni 1964).
Udeľovanie Ceny ustanovili na výročie Slovenského národného povstania. Prvé ceny odovzdal vtedajší predseda ZSA, profesor Jozef Lacko, 28. augusta 1964 ako ocenenie tvorby za predchádzajúce obdobie resp. za rok 1963. Tento princíp odovzdávania cien sa až na niekoľko výnimiek uplatňoval permanentne (rozlišuje sa rok odovzdania cien a obdobie resp. rok, za ktorý sa Cena udeľuje) aj počas obdobia, keď sa cena Dušana Jurkoviča nahradila Cenou Zväzu slovenských architektov, ktorú prvý raz udelili za rok 1975.
Po nežnej revolúcii v roku 1989 Zväz slovenských architektov zanikol. Zhromaždenie architektov Slovenska v Bratislave 10. marca 1990 založilo Spolok architektov Slovenska (SAS ako právny nástupca ZSA). SAS obnovil Cenu Dušana Jurkoviča. Štatút Ceny schválila Rada SAS 12. februára 1991, prvý raz bol zverejnený v treťom čísle novozriadeného mesačníka Fórum architektúry (I. roč., č.3., s. 5). Prvé udeľovanie obnovenej Ceny sa udialo na výstave laureátov v budove Slovenského národného múzea v Bratislave (zároveň vtedy po prvý raz odovzdali aj novozaloženú Cenu profesora Lacka). Obnovené Ceny Dušana Jurkoviča sa označujú, oproti minulosti, len rokom jej odovzdania resp. udelenia.
Hyena pásavá

Opis

Hyena pásavá je štíhle zviera s vysokými nohami, postavou pripomínajúce psa. Dorastá do dĺžky okolo 110 cm, huňatý čiernobiely chvost meria približne 20 cm. Váži okolo 35 – 40 kg, ale vďaka vztýčiteľnej hrive vyzerá mohutnejšie. Krčná hriva, ako je to pre hyeny typické, sa na chrbte zmenšuje. Jej hrubá riedka srsť je sivej až svetlohnedej farby, s 5 – 6 vertikálnymi čiernymi pásmi na slabinách. Pásy môžu byť aj na nohách. Hlava nie je neforemná ako pri hyene škvrnitej, vyzerá viac ako psia. Nápadné sú dlhé, veľmi pohyblivé, takmer lysé ušnice a výrazné hnedé oči.

Výskyt

Tento druh sa vyskytuje v severovýchodnej a západnej Afrike, s výnimkou Sahary a pralesov. Okrem toho obýva aj Blízky a Stredný východ, Kaukaz, Arabský polostrov a väčšinu územia Indie. Jej výskyt je zväčša rozptýlený, na mnohých miestach bola hyena pásavá vyhubená ako údajný škodca.

Biotop

Ako biotop preferuje suché stepi, savany, hory a otvorené lesné oblasti. Púšťam sa vyhýba. V niektorých lokalitách sa zdržuje aj v okolí miest a osád, kde sa stravuje odpadkami alebo drobnými domácimi zvieratami.

Správanie

Hyena pásavá je samotársky živočích, ale v období rozmnožovania zvykne tvoriť páry alebo rodinné skupiny. Jej teritórium je rozsiahle okolo 50 km² (v púštiach sú jej teritória väčšie ako v savanách alebo horách). Hranice svojho územia si značí výlučkami pachových žliaz. Aktívna je predovšetkým v noci. Deň trávi spaním v nore alebo jaskyni, často využíva opustené nory hrabáčov, diviakov bradavičnatých, vlkov alebo dikobrazov, ale sama si vie vyhrabať noru hlbokú až 20 m.

Potrava

Hyena pásavá je všežravec. Často sa živí zdochlinami alebo zvyškami potravy po iných šelmách. Loví hmyz a menšie stavovce – ako sú korytnačky, dikobrazy, zajace a podobne. Požiera aj plody a iné rastliny. Jedince tohto druhu žerú všetky druhy mäsa s výnimkou supieho.

Rozmnožovanie

Hyeny pásavé sa rozmnožujú počas jesene a zimy. Od novembra do februára vyhľadávajú samce samice a pária sa s nimi. Gravidita trvá okolo 3 mesiacov. V jednom vrhu býva 3 – 5 mláďat. Mláďatá sa rodia slepé s jemnou striebristou srsťou. Prvé týždne svojho života strávia v podzemnej nore.
Súľov-Hradná

Poloha

Obec leží v Súľovskej kotline, výraznej depresii v centrálnej časti Súľovských vrchov. Nachádza sa v juhovýchodnom výbežku okresu Bytča a riečka Hradnianka pretína západne od obce Súľovskou tiesňavou veniec hôr, vytvárajúca tak priestor pre jediné cestné spojenie cez Jablonové.

Turistika

Jedinečná poloha v objatí hôr s množstvom prírodných i historických zaujímavostí vytvára zo Súľova atraktívnu lokalitu. Ponúka krásy Súľovských skál s možnosťami turistických výletov i lezeckých aktivít, vhodné terény pre cykloturistiku, ale aj dostupnosť Súľovského, Hričovského no i Lietavského hradu.