google/wiki40b huggingface dataset:
Alexander Klimáček

Život a dielo

V rokoch 1890 – 1896 navštevoval ľudovú školu, v období rokov 1896 – 1904 študoval na gymnáziu v Ružomberku. Bol administrátorom časopisu Národný hlásnik v Martine, v roku 1909 – 1910 redaktorom časopisu Prúdy, ktorý vychádzal v Bratislave. V období rokov 1910 – 1914 pôsobil ako kníhkupec v Ružomberku, súčasne v rokoch 1912 – 1914 bol redaktorom a vydavateľom Veselých novín. V roku 1914 žil vo Švajčiarsku, potom v Prahe. V rokoch 1907 – 1910 bol autorom krátkych próz pesimistického charakteru v časopisoch: Prúdy, Dennica a Robotnícke noviny. V roku 1912 bol účastníkom ankety o organizovaní slovenského kníhkupectva, odporúčal založiť ľudové kníhkupectvo alebo nakladateľstvo družstevného typu, ktoré by kolportovalo slovenské knihy.
Alexander Klimáček v roku 1912 vydal dve série pohľadníc zo západnej časti Tatier a Chočských vrchov. Ich výrobcom bola známa firma Stengel z Drážďan. Popisy obrázkov u oboch vydavateľov boli buď v slovenčine alebo v maďarčine.
Jeho synom bol Fedor Klimáček.
Mrázik (film)

Mrázik (rus. Морозко – Morozko) je farebný sovietsky film z roku 1964. Film režíroval Alexandr Arturovič Rou a scenár napísal Nikolaj Robertovič Erdman.

Dej

Film je o manželoch, ktorí majú dve nevlastné dcéry. Starčekova dcéra Nasťa je milá, pôvabná a šikovná, zatiaľ čo macochina Marfuša je nešikovná, hlúpa a o poznanie škaredšia od sestry. Nasťa je však v nemilosti macochy a musí robiť všetky domáce práce, zatiaľčo Marfuša využíva všetok čas na "parádenie sa", povaľovanie a hľadanie ženícha. Pýchou je "obdarený" aj Ivan z neďalekej dediny, ktorý stretáva krásnu Nastenku. Vyťahuje sa pred ňou, no čoskoro je potrestaný a jeho tvár sa zmení na medvediu. Túla sa krajinou a časom si uvedomuje, aký povýšenecký a namyslený bol. Cesty Nastenky a Ivana sa napokon stretnú a po zmiznutí kliatby sa stanú manželmi.
Garrigues (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 4,92 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaumé

Polohopis

Beaumé má rozlohu 9,18 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Beaumé má 97 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Mesnil-Rouxelin

Poloha

Obec má rozlohu 4,74 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 518 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Týniště nad Orlicí – Letohrad

Dejiny

List povolenia Františka Jozefa Prvého z 25. júna 1870 udelil koncesionárovi právo k stavbe a užívaniu železnice rušňovej od niektorého miesta trate z Dolní Lipky do Ústí nad Orlicí k príhodnému miestu rakúskej severozápadnej železnice pri Chlumci.
Dráhu vybudovala do roku 1874, vlastnila a prevádzkovala spoločnosť Rakúska severozápadná dráha od januára 1874 až do svojho zoštátnenia 1. januára 1908.
V roku 1900 boli podľa vtedajšieho cestovného poriadku v prevádzke tieto stanice:
Týniště, Častolovice, Kostelec n. O., Doudleby, Potštýn, Litice, Bohousov, Žamberk, Kyšperk

Prevádzka

Na trati prevádzkujú České dráhy osobné a expresné vlaky; rýchliky sa postupne obmedzili na minimum. Trať sa ocitla trochu stranou záujmu po tom, čo ju preťala hranica medzi Královohradeckým a Pardubickým krajom. V roku 2011 oznámil Pardubický kraj zámer nezastavovať osobnými vlakmi v Sopotnici, kde je zastávka mimo zástavbu, a v Lukavici, ktorá sa však rozhodla svoju zastávku brániť. Už od sedemdesiatych rokov 20. storočia sa pripravovala modernizácia a elektrifikácia, na ktorú táto trať stále márne čaká. S ohľadom na nešťastne riešenú administratívnu reformu regionalizácie územia východných Čiech na Královohradecký a Pardubický kraj, k tomu už asi nedôjde.

Vlečky

Zaniknutá vlečka do podniku Perla Doudleby nad Orlicí, zrušená a znesená v rokoch 2005-2006, bola zaujímavo trasovaná po hlavnej mestskej ulici medzi vozovkou a múrmi domov. Na vlečke boli oblúky s polomerom len 100 m, v podniku dokonca len 80 m, preto na ňu mala prechodnosť len ​​veľmi obmedzená skupina vozidiel.
Tetrajóddifosfán

Reakcia

Tetrajóddifosfán reaguje s brómom za vzniku zmesi jodidu fosforitého (PI₃), bromid fosforitého (PBr₃), PBr₂I a PBrI₂.

Použitie

Tetrajóddifosfán sa používa v organickej chémii pre konverziu karboxylových kyselín na nitrily, k odstráneniu ochranných skupín u acetálu (na aldehydy) a ketály (na ketóny) a ku konverzii epoxidov na alkény a aldoximy na nitrily. Môže tiež cyklizovať 2-aminoalkoholy na aziridíny a prevádzať α, β-nenasýtené karboxylové kyseliny na α, β-nenasýtené organobromidy.
V Kuhn-Wintersteinovej reakcii sa tetrajóddifosfán používa pre konverziu glykolov na alkény.
Ján I. (Anglicko)

Životopis

Svoje priezvisko získal pravdepodobne tak, že sa narodil nečakane a „neskoro“, keď už jeho otec Henrich II. Plantagenet rozdelil svoje panstvá medzi svojich troch starších synov. Neskôr sa toto priezvisko stalo ešte obľúbenejším, keď ako anglický kráľ stratil vo vojnách s francúzskym kráľom Filipom II. Augustom väčšinu kontinentálnych dŕžav svojho rodu (najmä Akvitánsko a Maine).
Jeho vláda bola poznamenaná bezohľadnosťou, s akou presadzoval svoje priania a miestami až chorobnou pomstychtivosťou a bezzásadovosťou, ktorou sa vyznačovala jeho povaha. Aj keď občas prejavoval politického génia, často mu chýbal cit pre to, kedy je vhodné nejaký prečin odpustiť a najmä nedokázal rozlíšiť záväzky, ktoré možno porušiť, od tých, ktoré sa porušiť nedajú.
Nakoniec sa dostal do situácie, keď musel bojovať súčasne s inváziou francúzskych jednotiek (vedených francúzskym princom Ľudovítom, ktorého časť anglickej šľachty prehlásila anglickým kráľom) a vzburou Welšanov, Škótov a väčšiny svojej domácej šľachty. V roku 1215 bol prinútený podpísať Veľkú listinu práv a slobôd, ktorá zásadne obmedzovala kráľovskú moc.
Zomrel na kombináciu celkového vyčerpania a úplavice vo veľmi ťažkej vojenskej situácii. Jeho smrť však situáciu vyriešila, pretože väčšina anglickej šľachty sa vzbúrila proti nemu a nie proti trónu. Keď zmizol dôvod vzbury, vrátila sa väčšina britskej šľachty na stranu jeho syna Henricha III. a francúzske vojská vyhnala z krajiny. Novozavedené obmedzenia kráľovskej moci však ostali prevažne zachované.
Boisgasson

Poloha

Obec má rozlohu 7,5 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bácsalmássky obvod

Bácsalmássky obvod (maď. Bácsalmási kistérség) je bývala administratívna jednotka v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Bácsalmás. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Ján Beniač

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Levoči, na slovenskom gymnáziu v Revúcej, teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove, štúdium nedokončil, neskôr získal učiteľský diplom v Prešove. Učiteľ v Hajdušici, vo Švábovciach a v Nemeckej Ľupči.
V pedagogickej práci propagoval spoluprácu školy a rodiny, organizátor školského divadla, majálesov, autor viacerých príležitostných detských hier a básní. Ochotnícky herec, organizátor ochotníckeho divadla v Nemeckej Ľupči, pracoval v miestnej sporiteľni a lesnom komposesoráte. Autor príspevkov v slovenskej tlači, svetský funkcionár evanjelickej cirkvi, predseda vdovsko-sirotského ústavu liptovského seniorátu.
Mayo (grófstvo)

Geografia

Grófstvo Mayo leží na západnom pobreží Írska, obmývané Atlantickým oceánom zo severu a západu. Podnebie grófstva je vďaka Atlantiku a Golfskému prúdu extrémne oceánske, s malými teplotnými rozdielmi medzi zimou a letom. Na západ od pobrežia grófstva leží ostrov Acaill (Achill Island), administratívne patrí do grófstva Mayo.
Mayo susedí s tromi grófstvami: s grófstvom Galway na juhu, s grófstvom Roscommon na východe a s grófstvom Sligo na severovýchode.

Írčina

Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (125 129 ľudí) ovládalo írčinu 45,5 % (56 935 obyvateľov). Niečo vyše štvrtina z nich (27,8 % – 15 837) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
V grófstve Mayo sa nachádza rozlohou tretí najväčší írsky gaeltacht (905 km²), žije v ňom 10 886 (8,5%) obyvateľov grófstva. Írčina sa tu zachovala vo väčšej miere ako v ostatných grófstvach vďaka geografickej odľahlosti Maya.
Squirtle

Charakteristika

Squirtla je možné získať len v regióne Kanto, avšak prenosom sa môže dostať do akejkoľvek dosiaľ vydanej Pokémon hry. Voľne žijúci neexistujú, získať sa dá len ako štartovný pokémon od profesora Oaka v hrách Pokémon Red a Blue alebo od policajtky v meste Vermillion v hre Pokémon Yellow.
Squirtle je bledomodrej farby a chvost má na konci stočený. Vyzerá ako korytnačka a tiež sa vie skryť do svojho panciera. Učí sa základný vodný útok – Water Gun. Na 16. úrovni sa Squirtle vyvíja na Wartortlea.
Dvojnásobné zranenie Squirtleovi spôsobujú útoky elektrického a trávového typu. Malé zranenia mu spôsobujú útoky ohnivého, vodného, ľadového a oceľového typu. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow sa oceľový typ nenachádza.
Röntgenova ulica

Významné objekty

Na ulici sa nachádza Pavlačový bytový dom, ktorý je dielom slovenského architekta Desidera Quastlera.
Čúgoku (región)

Čúgoku (jap. 中国地方 – Čúgoku-čihó) je najzápadnejšia oblasť japonského ostrova Honšú a jeden z neoficiálnych japonských regiónov.
Nachádzajú sa tu prefektúry Hirošima, Jamaguči, Šimane a Tottori.
Farincourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,08 km². Najvyšší bod je položený 360 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 51 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sharon Stonová

Herecká kariéra

Svetovo známo sa stala v roku 1992 rolou v erotickom thrilleri Základný inštinkt. Roku 1995 dostala Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v dráme za film Casino (1995). V 90. rokoch bola jednou z najlepšie platených hollywoodskych herečiek.
Za účinkovanie v troch epizódach seriálu The Practice získala v roku 2004 Primetime Emmy Award za najlepší epizódny ženský herecký výkon v dramatickom seriály. V júli 2005 navštívila Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary, kde prevzala Krištáľový glóbus za mimoriadny umelecký prínos svetovému filmu.
V roku 2005 počas rozhovoru o filme Základný inštinkt 2 vyhlásila, že má sklony k bisexualite a v minulosti udržiavala vzťah so ženami. Trpí cukrovkou.
Spolu s manželom Philom Bronsteinom adoptovali syna, s rodinou žila v San Franciscu. Po rozvode sa vrátila do Los Angeles, kde nadviazala na filmovú kariéru. Celkom adoptovala troch synov a opustenú ženu ako babičku pre synov.
Aougny

Poloha

Obec má rozlohu 7,47 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kawasaki (Kanagawa)

Kawasaki (jap. 川崎市) je mesto v Japonsku v prefektúre Kanagawa v oblasti Kantó v blízkosti hlavného mesta Tokia. Spolu s Tokiom, Jokohamou a ďalšími mestami tvorí jednu z najväčších aglomerácií na svete. V samotnom meste žije na ploche 144,35 km² vyše 1 385 003 obyvateľov.
Puiseux-Pontoise

Poloha

Obec má rozlohu 5,64 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 473 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hierónymos z Androsu

Hierónymos (starogr. Ἱερώνυμος – Hierónymos) bol olympijských víťaz v päťboji v roku 492 pred Kr.
Hierónymos z kykladského ostrova Andros zvíťazil na 72. olympijských hrách v päťboji. V Olympii túto disciplínu zaviedli na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj (pentathlon) pozostával zo skoku do diaľky, behu na na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že Hierónymos na olympijských hrách súťažil vo finále s Tisamenom, rodákom z Élidy, ktorému veštba predpovedala, že sa zaskvie piatimi víťazstvami. Tisamenos si veštbu vyložil tak, že zvíťazí v päťboji na hrách v Olympii. Tisamenos následne na hrách v behu a v skoku Hierónyma zdolal, ale v ďalších troch disciplínach prehral. Tisamenovi sa ale veštba predsa len naplnila, lebo bohovia mu neskôr päť víťastiev dopriali, avšak na bojisku. Pausanias počas prehliadky posvätného okrsku olympijskej Altidy videl i sochu Hierónyma, ktorú zhotovil sochársky majster Stomios.
Thorigny-sur-Oreuse

Poloha

Obec má rozlohu 49,23 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 477 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chèze

Poloha

Obec má rozlohu 10,07 km². Najvyšší bod je položený 2 309 m n. m. a najnižší bod 520 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 51 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Madáč

Životopis

Absolvoval právnické štúdiá. Advokátsku prax vykonával v Banskej Bystrici, kde sa zapojil do protestantského hnutia, pomáhal evanjelickej cirkvi finančne a obhajoval ju na cisárskom dvore vo Viedni, odkiaľ bol ako burič roku 1775 vykázaný. Neskôr hospodáril na rodinnom statku v Dolnej Strehovej.
Autor pohrebnej piesne, ktorá vyšla 1743 v Tranovského kancionáli. Písal latinsky aj slovensky príležitostnú, gratulačnú poéziu, ktorú venoval svojej matke.
Larreule (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 10,14 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 437 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boustroff

Poloha

Obec má rozlohu 3,47 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 152 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaroslav Krbiľa

Životopis

Narodil sa vo Valaskej (okres Brezno). Štúdium na PF UK absolvoval v rokoch 1952– 1957. 
V rokoch 1957 – 1961 pôsobil na VŠLD vo Zvolene, odkiaľ nastúpil v r. 1962 na VŠDS v Žiline. Vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied získal za prácu Základy teórie hyperbolických fáz diferenciálnej rovnice y' = qy. V ďalších vyše 20 vedeckých prácach publikovaných doma i v zahraničí sa zaoberal problematikou teórie transformácie lineárnych diferenciálnych rovníc a jej využitím v teórii kvadratických funkcionálov. Z politických príčin (pre svoje niektoré postoje v r. 1968) nedostal možnosť obhajovať svoju habilitačnú prácu dokončenú v r. 1974. 
Zomrel 27. januára 1981 v Žiline.
Saint-Langis-lès-Mortagne

Poloha

Obec má rozlohu 12,61 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 897 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tournan

Poloha

Obec má rozlohu 12,56 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 184 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chapelle-Villars

Poloha

Obec má rozlohu 8,25 km². Najvyšší bod je položený 785 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 554 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petr Zenkl

Životopis

Študoval na filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V rokoch 1906 – 1918 pôsobil v Prahe ako profesor češtiny na Českoslovanskej obchodnej akadémii v Resslovej ulici, neskôr na obchodnej akadémii v Karlíne. Venoval sa tiež osvetovej činnosti. 
Do politiky vstúpil pred prvou svetovou vojnou. V roku 1913 sa stal členom národno socialistickej stany a členom zastupiteľstva v Karlíne. Bol iniciátorom osláv 500. výročia smrti Jána Husa v roku 1915. Od roku 1919 bol starostom Karlína, až do jeho pripojenia k Prahe začiatkom roku 1922. Od roku 1923 bol členom mestského zastupiteľstva hlavného mesta Prahy. V rokoch 1937 – 1939 bol primátorom Prahy. 
Angažoval sa najmä v oblasti sociálnej starostlivosti. V rokoch 1918 – 1925 pôsobil na ministerstve sociálnej starostlivosti. Od roku 1923 bol predsedom Ústredného sociálneho zboru hlavného mesta Prahy. Podieľal sa na realizácii sociálneho programu návrhom na vybudovanie Ústredných ústavov sociálnej starostlivosti v Prahe-Krči (Masarykove domovy). V roku 1926 sa stal jedným z riaditeľov Ústrednej sociálnej poisťovne. V roku 1932 inicioval program núdzových prác pre nezamestnaných. 
Pôsobil ako minister bez portefeuille v prvej úradníckej vláde generála Jana Syrového (22. september – 4. október 1938). V druhej úradníckej vláde generála Syrového zastával post ministra sociálnej starostlivosti a ministra verejného zdravotníctva a telesnej výchovy (4. október – 1. december 1938).
V septembri 1939 ho zatklo gestapo. Bol väznený v koncentračných táboroch Dachau a Buchenwald. Po oslobodení sa vratil k politike. Stal sa predsedom Československej strany národno socialistickej (1945 – 1948). V auguste 1945 sa stal opäť primátorom Prahy, túto funkciu vykonával do mája 1946. Po parlamentných voľbách v roku 1946 sa stal prvým podpredsedom vlády. Bol zásadným odporcom politiky KSČ. 20. februára 1948 podal spolu s ďalšími nekomunistickými ministrami demisiu, na protest proti neústavným krokom komunistického ministra vnútra Václava Noska. 
Po Februári 1948 emigroval cez Nemecko, Londýn až do USA. Tu sa podieľal na vzniku Rady slobodného Československa, ktorej predsedom bol až do roku 1974.
El Himno de Bayamo

Text

Al combate, corred, bayameses,

Que la Patria os contempla orgullosa;

No temáis una muerte gloriosa,

Que morir por la Patria es vivir.
En cadenas vivir, es vivir

En afrenta y oprobio sumido;

Del clarín escuchad el sonido;

¡A las armas, valientes, corred!
Riemannova hypotéza

Údajné dôkazy

Na Heidelberg Laureate Forum mal 24. septembra 2018 prednašku britský matematik Michael Atiyah, kde predstavil svoj dôkaz Riemannovej hypotézy. Prvotné reakcie sú skeptické.
Bobuľa

Bobuľa (lat. bacca) je pravý dužinatý plod. Väčšina bobúľ je cenokarpných (plody ríbezlí a konvaliniek), vcelku vzácna je bobuľa apokarpná (plody samorastlíkov či datle). Zvláštnym typom cenokarpnej bobule je vysychavá bobuľa (paprika, granátové jablko) a hesperidium (plod citrusov).
Louky pod Skalami

Ochrana

Predmetom ochrany sú mokraďové ostricové lúky s bohatou kvetenou.
Alexander Mocsáry

Alexander Mocsáry (maď. Sándor Mocsáry; * 27. september 1841, Oradea, Uhorsko, dnes Rumunsko – † 26. december 1915, Budapešť, Maďarsko) bol známy a významný maďarský entomológ, ktorý sa špecializoval predovšetkým na rad Hymenoptera.

Entomologické aktivity

Počas svojho života pracoval ako kurátor v Maďarskom národnom múzeu. Popísal veľa nových druhov hmyzu, hlavne z radu blanokrídlovcov (Hymenoptera). Zaoberal sa aj sieťokrídlovcami (Neuroptera).
Jeho privátna zbierka maďarského hmyzu je cca od roku 1870 uložená v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti.
Zaventem

Obyvateľstvo

Obec má približne 30 446 obyvateľov (2010).
Striebro (minerál)

Charakteristika

Kryštály striebra v tvare kociek sa vyskytujú veľmi zriedkavo. Vyskytuje sa v podobe vlákien, stromčekovitých útvarov a drôtikov. Niekedy býva celistvé. Farba striebra je striebrobiela, na vzduchu však černie, vryp je takisto striebrobiely. Striebro je nepriehľadné a má kovový lesk.

Vznik

Vzniká na rudných žilách a v oxidačných zónach rudných ložísk (tzv. cementačné striebro, vyzrážané z rozložených strieborných minerálov ako stephanit, polybazit atď.). Spolu so zlatom tvorí striebro prirodzenú zliatinu, zvanú elektrum.

Poznávanie

Je rozpustné v kyseline dusičnej a je taviteľné. Je vynikajúcim vodičom elektrického prúdu a tepla.

Výskyty na Slovensku

V minulosti najmä v Hodruši-Hámroch a v Banskej Štiavnici (Štiavnické vrchy).
Titan 4

Pozadie

Titan 4 patrí do rodiny rakiet Titan, ktorých história siaha do druhej polovice päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Prvým zástupcom tejto série rakiet bola prvá americká dvojstupňová medzikontinentálna balistická raketa SM-68 Titan. Táto skorá verzia bola poháňaná motormi na RP-1 a kvapalný kyslík. RP-1 nemohlo byť skladované dlhodobo a preto bolo nutné rakety pred vypustením natankovať. Kvôli zníženiu reakčnej doby bola vyvinutá vylepšená verzia LGM-25 Titan 2 s motormi na skladovateľné pohonné látky. Z Titanu 2 potom vznikla kozmická verzia Titan 2 GLV pre program Gemini a pridaním dvoch pomocných rakiet na tuhé pohonné látky vznikol rad Titan 3, pôvodne plánovaný pre program MOL (Manned orbiting Laboratory). Po zrušení programu MOL boli rakety Titan 3 vybavené slabšími pomocnými raketami a používané USAF ako nosič prevažne vojenských nákladov. Vzniku Titanu 4 predchádzala nehoda raketoplánu Challenger, po ktorej sa letectvo z programu Space Shuttle stiahlo a začalo vyvíjať vlastný nosič schopný dopraviť na obežnú dráhu rovnaký náklad, ako raketoplán.

Popis a verzie

Titan 4 bol vyrábaný v dvoch variantoch. Variant Titan 4A bol v prevádzke od roku 1989 do roku 1998. Titan 4A bol v podstate predĺžený Titan 3 s pomocnými motormi prevzatými z programu MOL a kompletne prepracovanou elektronikou. Ďalej bolo možné pripojiť tretí stupeň, na výber bol nový stupeň Centaur G alebo Inertial Upper Stage, používaný pre štarty z nákladového priestoru raketoplánu. Verzia Titan 4B bola v prevádzke v rokoch 1997 až 2005. Táto verzia bola vybavená novými pomocnými motormi Titan USRM, ktoré boli silnejšie, účinnejšie a bezpečnejšie než predchádzajúce verzie Titan UA-1207. Kvôli rozsiahlym vylepšeniam a hlavne bezpečnostným opatreniam, ktoré boli potrebné z dôvodu toxicity pohonných látok, cena rakety a náklady na odpálenie veľmi narástli a v roku 1999 dosahovala cena jedného štartu 432 miliónov dolárov. Po roku 2000 sa do služby dostali nové rakety Delta IV a Atlas V, ktoré sa nosnosťou Titanu 4 vyrovnali a náklady na ich prevádzku boli nižšie. Titan 4 bol preto v roku 2005 vyradený. Za svoju kariéru vynášal prevažne vojenské družice. Najznámejším civilným nákladom bola planetárna sonda Cassini-Huygens, vyslaná na prieskum Saturnu a jeho mesiaca Titan.

Vyššie stupne

Titan 4 mohol štartovať v dvojstupňovej konfigurácii, alebo mohol byť vybavený tretím stupňom Centaur alebo Inertial Upper Stage. Dvojstupňová verzia bola používaná na vynášanie nákladov na nízku obežnú dráhu Zeme. Verzia Titan 4A bola schopná vyniesť 17 110 kg a verzia Titan 4B až 21 680 kg. Ďalšie stupne sa používali na vynášanie nákladov na vyššie obežné dráhy.
Bandol

Poloha

Obec má rozlohu 8,59 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arrhachión z Figaleie

Arrhachión alebo Arrhichión (starogr. Ἀῤῥαχίων, Ἀρριχίων – Arrhachión, Arrhichión) bol olympijský víťaz v pankratiu v rokoch 572, 568 a 564 pred Kr.
Arrhachión z arkádskej Figaleie zvíťazil v pankratiu na 52. a na 53. olympijských hrách v rokoch 572 a 568 pred Kr. Na nasledujúcich hrách v roku 564 pred Kr. sa znova prebojoval do finále a zápas vyhral, i keď ho v poslednom kole čakala smrť. Stalo sa to tak, že mu súper v leže zovrel nohami krk a škrtil ho, keď sa už chcel vzdať, jeho tréner Eryxias zvolal: „Aká to krásna smrť, takej sa človek v Olympii nezrieka!" Tieto slová Arrhachióna povzbudili a s vypätím posledných síl vykrútil súperovi prst a ten sa od bolesti zdvihnutím ruky vzdal. Arrhachión ale škrtiace kliešte nevydržal a naposledy vydýchol. Podľa Pausania ho súper zadusil, ale pravdepodobnejšie je, že mu zlomil väzy. Hellanodikovia následne Arrhachióna aj tak vyhlásili za víťaza, lebo sa jeho súper vzdal.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že sochu Arrhachióna videl v jeho rodnej Figaleii. Bola to typicky archaická kamenná socha, (podobala sa soche kúroa) nohy mala len málo od seba, ruky jej viseli po boku a jej nápis už vyhladil čas.