google/wiki40b huggingface dataset:
Česko-slovenský pavilón na výstave v Paríži 1937

Poloha

Pavilón bol umiestnený na ľavom brehu Seiny na Quai d’Orsay , asi 200 m od mostu Pont d’Iéna. Stál medzi pavilónmi USA a Švédska a ostro kontrastoval s kamennými pavilónmi Nemecka a Sovietskeho zväzu na protiľahlom brehu rieky. Situácia bola skomplikovaná najmä svahovitosťou terénu a a okolím staveniska, ktoré ležalo nad železničnou traťou a v blízkosti brehu rieky.

Konštrukcia

Pavilón bol navrhnutý ako provizórna stavba, ktorá bude rozobraná a odvezená po pol roku trvania výstavy. 
Štvorpodlažná rámová konštrukcia hlavnej budovy štvorcového pôdorysu s dĺžkou strany 20,5 m spočívala na štyroch mohutných stĺpoch, z ktorých každý niesol váhu 400 ton. Na prízemí sa k hlavnej budove pripájala terasa so sklobetónovou podlahou, tiahnúca sa nad riekou. Nad strechou pavilónu sa takmer do výšky 62 m nad riekou týčil stožiar s česko-slovenskou vlajkou, kotvený štyrmi lanami. Stožiar niesol vyhliadkovú plošinu, prístupnú po točitom schodisku a chránenú plechovou strieškou. Montovaná oceľová konštrukcia pavilónu bola dopravená na miesto v dieloch s váhou až 4,5 tony. Väčšie časti fasády boli zo skla Thermolux, menšie časti plochy stien boli betónové, obložené sklom Vitracolor. Priemyslová hala na prvom podlaží bola zaklenutá kupolou zo skla a betónu s priemerom 12 m a výškou 1,5 m. Všetky materiály použité na stavbe, vrátane podlahovej krytiny Zlínolitu a dosák zo slovenského travertínu na podlahe vstupnej haly, boli česko-slovenské výrobky a mali propagovať Česko-slovenskú republiku ako modernú vyspelú priemyselnú krajinu so zrelou kultúrou.

Myšlienka

Hlavnou myšlienkou bolo navrhnúť objekt, ktorý by reprezentoval domácu architektonickú tvorbu, ale zároveň uspokojoval medzinárodný vkus, kloniaci sa k mäkším formám. Česko-slovenský pavilón bol na svoju dobu modernou stavbou, jasne vyjadroval smerovanie novodobej architektúry smerom k stavbám zo skla a ocele. V prípade pavilónu nešlo len o vyjadrenie modernej architektonickej formy, ale aj o uplatnenie materiálov a konštrukčných princípov, ktoré by samé o sebe prezentovali priemyselné možnosti Česko-Slovenska. 
Ako sa vyjadril sám architekt Krejcar: „…sledoval som súčasne cieľ demonštrovať výrobné možnosti česko-slovenského priemyslu: napríklad na zahnutých rohových tabuliach z thermo-luxorového skla, ktoré v rozmere, v akom sú použité na čs. pavilóne, sú vyrobené vôbec po prvýkrát na svete. Niet pochýb o tom, že hranaté rohy by boli rovnako funkcionálne ako zaoblené, rovnako by vyhoveli menšie tabule…“. Tento zámer sa podarilo dokonale naplniť. Krejcarov pavilón získal na Svetovej výstave v Paríži 1937 Grand Prix.
Ján Krištof Stengel

Životopis

Príslušnosť k banskobystrickým zvonolejárom potvrdzuje nápis na zvone zhotovenom pre Zvolen (1712).
Saint-Félix-de-Lunel

Poloha

Obec má rozlohu 18,98 km². Najvyšší bod je položený 684 m n. m. a najnižší bod 388 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 395 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elektronické peniaze

Elektronické peniaze (iné názvy: e-peniaze, elektronická hotovosť, elektronická mena, digitálne peniaze, digitálna hotovosť, digitálna mena) sú peniaze, ktoré sa vymieňajú výhradne elektronicky. Využívajú sa hlavne pri používaní počítačových sieti, internetu. Elektronický prevod peňazí (EFT), kreditné či debetné karty sú príkladom elektronických peňazí.
Technicky sú elektronické peniaze reprezentáciou, alebo systémom debetov a kreditov, používaných najmä na výmenu hodnoty s iným systémom alebo samotným systémom, na ktorom sa nachádzajú.
Niektoré súkromné organizácie, ako napríklad Americká armáda, používajú svoju vlastnú súkromnú menu nazývanú Eagle Cash. Súkromná mena môže byť na zvýšenie bezpečnosti krytá zlatom, potom hovoríme o zlatých elektronických peniazoch. Systém elektronických peňazí môže byť úplne krytý zlatom, čiastočne krytý alebo vôbec nemusí byť krytý zlatom.
Veľa systémov predáva elektronické peniaze priamo svojim koncovým používateľom ako napríklad PayPal, Payza a Web Money, ale niektoré, ako napríklad e-Gold, na to využívajú výlučne tretie strany nazývané digital currency exchangers. Digital currency exchangers sú nezávislí obchodníci, ktorí obchodujú na trhoch a vymieňajú elektronické peniaze za nekryté peniaze (teda peniaze, ktoré majú hodnotu na základe prísľubu vlády alebo si ich vláda vyžaduje napr. pri platení daní).
So vznikom elektronických peňazí sa otvorilo veľa nových možností ako napríklad Ripple monetary system. Je to projekt, ktorý vyvíja distribuovaný systém elektronických peňazí, ktorý bude nezávislý od lokálnej meny. Vynorilo sa aj veľké množstvo otázok napríklad so zabezpečením proti krádeži, inflácií a podobne.
Prírodný park Kersko-Bory

Ochrana

Ochrana územia bola vyhlásená v roku 1986, pôvodne ako Oblasť pokoja Kersko, od roku 1990 pod označením prírodný park. Najnovšie vymedzenie Prírodného parku Kersko-Bory bolo vyhlásené nariadením Rady Stredočeského kraja v marci 2010.

Predmet ochrany

Predmetom ochrany je rozsiahly komplex Kerského lesa a lesa Bory s borovicovými a brezovými porastmi na štrkopieskovom podklade labskej nivy, okolité otvorené priestory polabskej poľnohospodárskej krajiny a krajinná dominanta sadského kopca s kostolom sv. Apolinára.

Popis územia

V západnej časti Kerského lesa sa nachádza rozsiahla rekreačná chatová osada Kersko s minerálnym prameňom sv. Jozefa, známa okrem iného v spojitostí so životom a dielom spisovateľa Bohumila Hrabala (Slavnosti sněženek). V Kerskom lese sa nachádza tiež vyhlásené územie európskeho významu Kerské rybníčky na ochranu populácie mloka hrebenatého. Pri západnej hranici prírodného parku leží národná prírodná pamiatka Slatinná louka u Velenky s výskytom ľanolistníka bezlistencového a mečíka močiarneho, na jeho severovýchodnom okraji je situovaná prírodná pamiatka Písečný přesyp u Píst, chrániaca typickú psamofitnú vegetáciu jednej z posledných zachovaných piesočných dún v Polabí. Na severnom okraji prírodného parku, pri Hradištku, stojí kameň, považovaný niektorými bádateľmi za prehistorický menhir.
Kódex kánonického práva

Kódex kánonického práva (lat. Codex iuris canonici (CIC)) je systematický súbor cirkevného práva Rímskokatolíckej cirkvi. Prvýkrát bol vydaný v roku 1917 pápežom Benediktom XV. Nové prepracované vydanie, ktoré zohľadňuje zmeny po Druhom vatikánskom koncile, bolo promulgované 25. januára 1983 a vstúpilo do platnosti v prvý adventný deň roku 1983 za pápeža Jána Pavla II.
V roku 2016 boli niektoré kánony kódexu upravené tak, aby boli v súlade s Kódexom kánonov východných cirkví. Úpravu vykonal rímsky pápež František v motu proprio O súlade kódexov (lat. De concordia inter Codices).
Pendantom pre východné katolícke cirkvi je Kódex kánonov východných cirkví.
Krištof Lyci

Životopis

Študoval na gymnáziu v Modre a v Bratislave a na univerzite vo Wittenbergu. Od roku 1775 pôsobil ako evanjelický kňaz v Banskej Bystrici, v roku 1787 ako zvolenský senior, 1807 superintendent banského okolia.
Podporoval založenie katedier reči a literatúry čs. na evanjelických lýceách v Bratislave a v Banskej Štiavnici, spoluzakladateľ Učenej spoločnosti banského okolia. Tlačou vydal kázeň.
Bol (Brač)

Bol (tal. Vallo della Brazza) je známe prímorské letovisko na juhu chorvátskeho ostrova Brač, situované pod najvyšším vrchom dalmátskych ostrovov Vidovou gorou.

Zlatni rat

Bol je preslávený svojou kamenitou plážou Zlatni rat (Zlatý mys), ktorá sa považuje za symbol chorvátskeho turistického ruchu. Nachádza sa 3 km západne od centra.

Tenisové kurty

Bol ponúka množstvo antukových tenisových kurtov, pred časom hostil turnaj najvyššej ženskej kategórie WTA (v roku 1997 na ňom vyhrala štvorhru Slovenka Henrieta Nagyová).

Doprava

Existuje priame lodné spojenie do Splitu prostredníctvom katamaranu, turisti s autami musia cestovať do Supetaru a nalodiť sa na trajekt. Je možné i letecké spojenie prostredníctvom charterových letov z neďalekého letiska.

Zaujímavosť

Bol v chorvátčine znamená bolesť.
Saint-Jean-Pierre-Fixte

Poloha

Obec má rozlohu 6,91 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 287 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krátkozrakosť

Krátkozrakosť alebo myopia (z gréčtiny) je refrakčná chyba zraku, pri ktorej sa lúče svetla usmernené očnou šošovkou zbiehajú už pred sietnicou, a na sietnici tak nevzniká ostrý obraz. Jej prejavom je zlá viditeľnosť postihnutého na vzdialené predmety. Na korekciu (opravu) neostrého obrazu vznikajúceho v krátkozrakom oku, sa používajú rozptylné šošovky, ktoré sa umiestňujú pred šošovku oka. Rozptylná šošovka musí mať správnu optickú mohutnosť (v dioptriách), ktorú určí pri prehliadke lekár - očný špecialista. Ohnisková vzdialenosť rozptylnej šošovky musí byť stanovená tak, aby sa rovnobežné lúče vstupujúce do oka po prechode okom pretínali na sietnici.Opakom krátkozrakosti je ďalekozrakosť.
Jarny

Poloha

Obec má rozlohu 15,6 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 454 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kochanovce (Sečovce)

Názov

Do 17. storočia sa obec zapisovala ako Kohan, zriedkavo Kohanfalua. V tereziánskom urbári z roku 1774 boli Kochanovce označené ako possessio Kohány.

Geografia

Kochanovce tvoria východnú časť katastrálneho územia mesta Sečovce, pričom ich intravilány sú priamo spojené. Územie Kochanoviec leží v nadmorskej výške od 125 do 110,7 m n. m. pri ceste I/19 na východnej hranici katastra. Južne od intravilánu preteká potok Trnávka, ktorý pred reguláciou svojho koryta v roku 1976 pretekal stredom obce a postupne sa stáčal smerom na juh.
Geologické podložie tvoria pieskovce, ílovce, štrky, spraše a iné sedimentárne horniny z obdobia mladších treťohôr až štvrtohôr. Pozostatkom sopečnej činnosti je andezit vyskytujúci sa v horných vrstvách pôdy a taktiež niekoľko minerálov a hornín vzniknutých treťohornou vulkanickou činnosťou (opál, obsidián).

Symboly obce

Erb a vlajku Kochanoviec navrhol Mgr. Marcel Bodnár v roku 2011 a je zapísaná v Heraldickom registry SR pod signatúrou K-291/2011. Erb vychádza z odtlačku pečatidla z druhej polovice 18. storočia, na ktorom je hlavnou erbovou figúrou kráčajúci baránok na šrafovanej rovnej pažiti, a kruhopis pečate je: „KOHÁNY 1786“. Odtlačok sa zachoval na listine zo 6. septembra 1866. Baránok môže poukazovať na niekdajšie zamestnanie obyvateľov Kochanoviec (chov oviec, výroba syru, spracovanie ovčej vlny) alebo je hagiografickým symbolom Ježiša Krista.
Blazón: „Erb Kochanoviec tvorí modrý štít so zelenou pažiťou s kráčajúcim strieborným baránkom v zlatej zbroji, v horných rohoch štítu sú strieborné nebeské telesá – vpravo obrátený strieborný polmesiac, vľavo strieborná hviezda. Vlajka pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov vo farbách modrej (2/6), bielej (1/6), modrej (1/6) a zelenej (2/6).“

Doprava

Ústrednou ulicou mestskej časti je Kochanovská ulica, ktorá je cestou I/50, resp. E50. Ďalšie ulice sú: Dukelská, Gorkého, Ulica Jána Horňáka, Mostová, Sládkovičova, Železničná. Pri výjazde z Kochanoviec v smere na Michalovce sa nachádza čerpacia stanica pohonných hmôt Slovnaft.
Na Železničnej ulici sa nachádza železničná stanica na trati č. 192 (Trebišov – Vranov nad Topľou), ktorá bola slávnostne otvorená 24. decembra 1903. Od 2. februára 2003 je na tejto trati zastavená osobná doprava.
Letná škola esperanta

Začiatky

Prvý ročník SESu, ešte pod názvom Slovanská škola esperanta (esper. Slava Esperanto-Studado), sa uskutočnil v roku 2007. Organizovaný bol Petrom Balážom. Na vtedajšom ročníku v Pribyline sa zúčastnilo vyše 60 ľudí z 11 krajín.
V roku 2008 organizovanie prebrala E@I za pomoci Slovenskej esperantskej mládeže a názov bol zmenený na doteraz používaný názov Letná škola esperanta.

Ročník 2011

Ročníka 2011 konaného v Nitre sa zúčastnilo 191 účastníkov z 28 krajín. V tomto ročníku sa tiež uskutočnil seminár pre učiteľov esperanta "Krídla ťažkého vetra" (esper. Flugiloj de malfacila vento), na ktorom sa zúčastnili traja záujemcovia o vyučovanie zo Slovenska. Súčasťou 5. ročníka bol aj kultúrny a spoločenský program: vystúpili napríklad hudobná skupina La Perdita Generacio zo Švédska, litovská rodinná skupina Asorti a kubánsky hudobník Julian.

Ročník 2012

Záštitu nad šiestym ročníkom prebral Dušan Čaplovič, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR, a Jozef Dvonč, primátor Nitry. Uskutočnil sa v dňoch 21. do 29. júla 2012 v študentskom domove Zobor v Nitre. Účastníci boli rozdelení do skupín podľa úrovní Spoločného európskeho referenčného rámca pre jazykové znalosti. Okrem toho mali možnosť podľa týchto úrovní skladať skúšky. Počet prihlásených 300 účastníkov podľa medializovanej správy z 11. júla 2012 o stovku prevyšoval predchádzajúci ročník. Akcie sa zúčastnilo 250 ľudí z 23 krajín.

Ročník 2014

V roku 2014 sa SES prvýkrát konal na dvoch rôznych miestach. Záštitu nad oboma podujatiami prebrali Svetový esperantský zväz (UEA) a Celosvetová esperantská mládežnícka organizácia (TEJO).
12. až 20. júla prebehol v Nitre, ktorá bola jedným zo spoluorganizátorov. Záštitu prebrali Dušan Čaplovič, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR, Milan Bielica, predseda Nitrianskeho samosprávneho kraja a Jozef Dvonč, primátor Nitry. Do programu bol prvýkrát zaradený špeciálny kurz esperantskej literatúry a kultúry, ktorý prebiehal počas celého týždňa paralelne s jazykovou výukou. Viedli ho uznávaní esperantskí básnici Jorge Camacho a Nicola Ruggiero. Obaja boli za svoju predchádzajúcu činnosť ocenený v Beletrických súťažiach UEA (esper. Belartaj Konkursoj de UEA), Camacho založil beletrickú revue Beletra Almanako a Ruggiero predsedal Zväzu esperantojazyčných spisovateľov (esper. Esperantlingva Verkista Asocio).
17. až 25. augusta prebehol 9. SES v dedine Koltyševo, blízko Moskvy v Rusku, prvý raz mimo Slovenska. V organizačnom tíme bola okrem E@I aj Moskovská esperantská asociácia MASI a Ruský esperantský zväz.
Pôvodne mal byť SES organizovaný aj v Brazílii, nakoniec sa tam neuskutočnil.

Ročník 2015

Roku 2015 sa v Martine od 11. do 19. júla konal 10. SES. Záštitu prebrali svetové esperantské organizácie UEA a TEJO, minister školstva SR Juraj Draxler, predseda Žilinského samosprávneho kraju Juraj Blanár a primátor mesta Martin Andrej Hrnčiar.
Kurz esperantskej literatúry a kultúry viedli Nicola Ruggiero a Russ Williams. Russ Williams, pôvodom zo Spojených štátov žijúci v Poľsku, je spisovateľ a prekladateľ, laureát beletristickej prekladateľskej súťaže LIRO v 2004.
Sýkorka belasá

Opis

Sýkorka belasá meria 11 – 11,5 cm a váži 10 – 12 g. Samec má belasý vrch hlavy, modrý pásik cez oko a okolo hrdla. Medzi belasým vrchom hlavy a modrým pásikom cez oko je biely pás, líca sú tiež biele. Od modrého pása okolo krku vybieha čiernomodrý klin ku spodku zobáka. Chrbát je žltozelený s nádychom do modra a smerom ku chvostu s nádychom do žlta. Na krídle majú žltobiely priečny pás. Brucho a hruď sú svetložlté. Letky a chvostové perá sú tmavohnedé so sivým nádychom, okraje letiek majú svietivo belasý nádych. Samica je podobná, len menej žiarivo belasá. Mláďatá majú hnedozelený vrchy hlavy, celkovo sú so žltým nádychom. Zobák a nohy sú tmavosivé.

Hlas

Spev "psitsi-sirrrrrrr"
3,7 s, Slovensko
Spev "psitsi-sirrrrrrr"
9 s, Rusko
V prvej časti drsný hlas "tjerr err err err", nakoniec aj spev "psitsi-sirrrrrrr"
53 s, Anglicko, na pozadí počuť hlasy a spevy nasledujúcich druhov: drozd čierny, holub hrivnák, červienka obyčajná
Spieva zvučne popevok "psitsi-sirrrrrrr". Ozýva sa aj drsným hlasom "tjerr err err err" (viď aj video v galérii), prerušovaným "tji-di-di-di" alebo "ptsi-tsi-di-di-di", "cici-cää" a jemno "psii".

Výskyt a stav na Slovensku

Sýkorka belasá je rozšírená na celom území Slovenska od nížin do 1 500 m n. m.. Nesťahuje sa, v nižších polochách (do 300 m n. m.) sú dospelé vtáky celý rok v hniezdnom teritóriu, vo vyšších polohách robia menšie potulky za potravou.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 700 000 – 1 400 000, zimujúcich jedincov 1 500 000 – 3 000 000. Veľkosť populácie i územie, na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20 %. Ekosozologický status v roku 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC – menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Sýkorka belasá obľubuje listnaté lesy od lužných lesov po horské bukové lesy 1200 – 1 400 m n. m.. V lužných lesoch riek Dunaj a Morava dosahuje maximálnu hustotu 7 párov/10 ha, v horských zmiešaných lesoch len 2,3 páru/10 ha.

Hniezdenie

Sýkorka belasá hniezdi v dutinách stromov 2-krát do roka. Do hniezda z machu znáša samička 10 - 12 bielych vajíčok s červenohnedými škvrnami, na ktorých sedí sama 13 - 15 dní. Výchova na hniezde trvá 17 - 18 dní.

Potrava

Živí sa hmyzom, bobuľami a semenami.

Ochrana

Sýkorka belasá je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 140 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.). Tento druh môže mať každoročné výkyvy ovplyvnené užívnosťou biotopu, úspešnosťou hniezdenia, úmrtnosťou v zime a tiež aj vplyvom sýkorky veľkej. Na Slovensku nie je ohrozená. V mestách a obciach, kde je málo bútľavých stromov, je možné zvýšiť jej populácie vyvesovaním vhodných búdok. Dôležitým faktorom v ochrane všetkých lesných druhov vtákov sú správne spôsoby obhospodarovania lesov, nerúbať v hniezdnej dobe a nie veľkoplošným holorubným spôsobom.
La Chevillotte

Poloha

Obec má rozlohu 7,68 km². Najvyšší bod je položený 455 m n. m. a najnižší bod 413 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coussan

Poloha

Obec má rozlohu 3,12 km². Najvyšší bod je položený 330 m n. m. a najnižší bod 231 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blicourt

Poloha

Obec má rozlohu 14,57 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 314 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auvare

Poloha

Auvare má rozlohu 18,27 km². Najvyšší bod je položený 2 133 m n. m. a najnižší bod 479 m n. m.

Obyvateľstvo

Auvare má 52 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Résigny

Poloha

Résigny má rozlohu 7,83 km². Najvyšší bod je položený 244 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Résigny má 171 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Svätojurský Rámus

Miesto

Prvé rámusy sa konali neďaleko železničnej trate, od roku 2005 sa ale presunuli na Jozefkovo Údolie, ktoré má výhodu lepšej akustiky a blízkosti bazéna.

Ročník 2003

V roku 2003 sa po prvýkrát mal premeniť na relevantný dvojdňový letný hudobný festival. Mnohí účastníci ale aj hudobné skupiny ním otvárali letnú festivalovú sezónu 2003. Akcia bola pripravená na víkend 30. - 31. mája po prvýkrát v novom areáli Vonkov (bývalé kúpele mesta Svätý Jur). Propagácia bola v porovnaní s predchádzajúcimi ročníkmi zosilnená o elektronické média - rádiá, internet, televízie. Po celom Slovensku bolo okolo 4000 plagátov. Na pódiu sa malo objaviť 24 kapiel zo Slovenska, Česka a Maďarska.
Na festivale mali pôvodne vystúpiť tieto kapely: Karpatskí pastieri, Deep star six, Second Hand, Mango Molas, Orchester nového primitivizmu, Zóna A, Tornádo Lue, Polemic, Malevil, Švihadlo, Ska-pra šupina, Smola a hrušky, Vrbovskí vítazi, Karavana, Karpatské chrbáty, Noise Cut, Puding pani Elvisovej, Oči jasajú, CsizmáSKAndú, Mňága a Žďorp, Chiki liki tu-a, Para, Laura a její tygři, Chiki-liki-presents: Okná vnímania, Chiki-liki-presents: Antracit, Chiki-liki-presents: Hudci prérie, Chiki-liki-presents: Dzigi Džabur, Chiki-liki-presents: Der Kondenzátor
Okrem kapiel bola na mieste čajovňa „U sousedu z Kunova“ a divadlo „Jurta“ zo Svätého Jura. Za areálom sa nachádzalo stanové mestečko pre návštevníkov podujatia. Pri pódiu sa nachádzala videoprojekcia. Festival bol zabezpečený občerstvením, policajnými hliadkami, zdravotníckou službou, sprchami a suchými WC. Na festival bolo v prvých hodinách predaných cca 1000 vstupeniek po 150 Sk.
30. mája 2003 proti účastníkom festivalu počas vystúpenia skupiny Zóna A zasiahli policajné jednotky.

Dôsledky zásahu

Po skončení razie väčšina účastníkov hudobného festivalu začala z areálu odchádzať. Organizátorom takto vznikla hmotná škoda - podľa odhadu niektorých médií až 200 000 Slovenských korún.
Počas akcie v Jure policajti skontrolovali 390 osôb a 12 motorových vozidiel. Policajná akcia trvala zhruba hodinu, potom sa komando a aj tzv. „zelení“ policajti z areálu vzdialili. Nebola zadržaná či predvedená ani jedna osoba. Zo zúčastnených osôb sťažnosť podala podľa informácií polície len jedna osoba z obce Šenkvice, pretože mu údajne poškodili mobilný telefón v hodnote asi 1 000 Sk. Odbor kontroly výkonu služby Prezídia Policajného zboru však po vyšetrovaní toto podanie zamietol.
Vtedajší minister vnútra Vladimír Palko dodatočne ešte požiadal predstaviteľov manažmentu Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave o preverenie údajného zneužitia právomocí verejného činiteľa príslušníkmi zásahových síl. Podľa výsledku sa polícia správala profesionálne a neporušila žiadny zákon.
Počas akcie nebol zadržaný ani jeden človek. Policajti vďaka cvičeným psom našli niekoľko balíčkov odhodených drog, avšak kvôli tme sa im nepodarilo identifikovať, od koho pochádzajú.
Drak

Anatómia

Nie je známa, pretože kosti ani žiadne iné pozostatky po drakoch neboli doposiaľ nájdené.

Umenie

Azda najväčšiou zaujímavosťou je rozšírenie povestí a príbehov o drakoch, dajú sa nájsť prakticky všade. Od Japonska po Anglicko, od Perzie po Rusko. A preto sa výraz Drak v mnohých krajinách líši. V Japonsku, Kórei a Číne existuje výraz Lung, v Rusku je to Zirnitra alebo v staroslovančine Zmej, v Polsku Smok, v Maďarsku Sárkány (z ktorého pochadza výraz šarkan), Anglicko, Irsko, Škotsko má Wyvern, Weyvern či Wyrn alebo Wurm, a konečnej latinčine Draco.
Draci su populárni najmä v literatúre a to už od legendárneho Smauga od Tolkiena. Ale výraznu premenu z beštialnych tvorov unášajúcich panny, na mierumilovné bytosti priniesla hlavne spisovateľka Anne Mccaffreyova, svojími knihami Drakeni z Pernu. Okrem literatúry zasiahli aj do filmu a to legendárnym filmom Dračie srdce či populárnym animovaným filmom Ako si vycvičiť draka. Dnes dokonca vznikajú rôzne fandomy zamerané len na draky. Taktiež drakológia sa stáva čoraz populárnejšiou témou.
Martin Straka

Klubový hokej

Martin Straka je útočník. Je 177 cm vysoký a váži 81 kg (údaj z roku 2006). S hokejom začínal v Plzni. V roku 1992 si ho vybral klub Pittsburgh Penguins v úvodnom drafte NHL v prvom kole ako 19. v poradí. Už v najbližšej sezóne sa dostal v drese Pittsburghu na ľad NHL. Okrem Pittsurghu obliekal aj dres Ottawa Senators, New York Islanders, Florida Panthers a Los Angeles Kings. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za HC Lasselsberger Plzeň v českej hokejovej extralige. V sezóne 2005/2006,2006/2007 a 2007/2008 hral v NHL za New York Rangers s príjmom 3 milióny dolárov ročne. V lete 2008 podpísal zmluvu s HC Lasselsberger Plzeň.

Reprezentácia

Martin Straka získal s reprezentáciou Česka titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a zlatú olympijskú medailu na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a bronzovú na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 28.

Zimné olympijské hry 2006

Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0. Martin Straka bol s ôsmimi bodmi za dva góly a šesť prihrávok najproduktívnejším hráčom svojho mužstva.