google/wiki40b huggingface dataset:
Alergia

Alergia je prehnaná, neprimeraná reakcia imunitného systému organizmu na látky, s ktorými sa bežne stretávame v našom prostredí. Spôsobuje ju nesprávne aktivovanie protilátok zo skupiny imunoglobulínu E (IgE) vplyvom daného alergénu. Spektrum prejavov alergických reakcií je veľmi široké, od banálnej nádchy až po anafylaktický šok, ktorý sa môže skončiť aj smrťou.
Alergická reakcia je hypersenzitívna reakcia organizmu na antigény bežne prítomné v našom prostredí. Imunitná odpoveď je regulovaná aj neuroendokrinnými a psychickými vplyvmi, ako aj výživou. Malnutrícia, ale aj nadbytočný príjem potravín môžu zvyšovať výskyt infekcií aj rakoviny. Absencia proteínov, vitamínov a stopových prvkov, ako aj nadbytok mastných kyselín zhoršuje činnosť imunitného systému. Na imunitný systém nepriaznivo vplýva aj okolité prostredie, ak je znečistené exhalátmi alebo rôznymi chemikáliami – východným smogom (oxidy síry) alebo západným smogom (oxidy dusíka).
Slovo „alergia“ vytvoril lekár Clemens von Pirquet a Béla Schick v roku 1906. Zaznamenali, že niektorí pacienti sú precitlivení na bežne neškodné látky, ako prach, peľ alebo niektoré potraviny. Tento jav nazvali alergia, podľa gréckych slov allos (iný alebo zmenený stav) a ergon (práca, reakcia, reaktivita).

Atopia

Atopia je dedične založený sklon na alergiu, má preto zreteľný rodinný výskyt. Typickými prejavmi atopie sú atopický ekzém (atopická dermatitída), peľová alergia (alergická nádcha a alergický zápal spojiviek a alergická astma). Atopici majú vrodenú schopnosť vytvárať si vo zvýšenom množstve protilátky v triede IgE. Tieto IgE protilátky reagujú na alergény vonkajšieho prostredia (peľ, pleseň, roztoče atď.)...

Dedičnosť

Pri dieťati, jeden rodič ktorého trpí na alergiu, je riziko vzniku alergického ochorenia 30%. Ak sú alergici obidvaja rodičia, riziko sa zvyšuje na 60%. No môže sa stať, že dedičný základ „preskočí“ jednu generáciu.

Pseudoalergia

Príznaky nádchy, astmy, urtiky, opuchov nemusia mať vždy alergický pôvod. Nie je tu zrejmá dedičná dispozícia, nevytvárajú sa vo zvýšenej miere IgE protilátky, pôvod týchto prejavov je mimo imunitného systému.

Peľová informačná služba

Vo väčšine európskych štátov existuje peľová informačná služba (PIS), ktorá sleduje obsah peľov, poprípade a iných biologických objektov v ovzduší. V Česku sa dá sledovať výskyt peľov v ovzduší a byť informovaný v týždenných predpovediach e-mailovým peľovým spravodajom  alebo pomocou SMS . Podobná služba funguje aj na Slovensku (www.alergia.sk), kde je k dispozícii aj peľový kalendár, záznamník prejavov alergie a kontakty na ambulancie.
Cemboing

Poloha

Obec má rozlohu 10,51 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 209 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pozitivizmus

Pozitivizmus je súčasný filozofický smer, ktorý vychádza z toho, čo je pozitívne, čiže dané, faktické.
Na toto pozitívne aj obmedzuje svoju výskumnú aktivitu, všetko, čo je mimo tohto pozitívne daného, považuje za transcendentné, metafyzické a výskum zameraný na metafyzické považuje za neužitočný a nevedecký. Pozitivizmus v spore s novokantovstvom a filozofiou života utvára v poslednej tretine 19. storočia prvú ideovú formáciu poklasickej filozofie. Zakladateľom pozitivizmu ako filozofického smeru je August Comte.
Vo fyzike je pozitivizmus chápaný ako filozofické stanovisko, podľa ktorého majú vo vede zmysel iba tie veličiny, ktoré sú priamo merateľné. Úloha vedy potom spočíva v tom, aby harmonizovala a skĺbila dokopy dané veličiny a výsledky ich meraní - avšak bez toho, aby sa starala o pozadie odpovedajúcej reality, ktorá tieto výsledky spôsobila.

Pozitivizmus Augusta Comta

V prvej polovici 19 storočia vzniká sociológia ako samostatná veda vyčlenením sa z filozofie. Názov pozitivizmus má svoje základy v "pozitívnej filozofii" Augusta Comte(1798–1857). Comte rozlišuje vývojové štádia ľudstva, ktoré vychádzajú zo schopnosti ľudí poznávať a vstupovať do spoločenských procesov. Tieto procesy su nevyhnutné v ľudskej spoločnosti na základe progresu.
Teologické – vyznačuje sa všeobecným výkladom spoločnosti ( podstata spočíva na Bohu a jeho vôli obdobie feudalizmu )
Metafyzické – vysvetlenie a fungovanie spoločností založené na základnej téze poväčšine však špekulatívne vyvodené z filozofických koncepcií čo znemožnuje spoločnosť racionálne usporiadať a riadiť ( obdobie revolučných prevratov ako napr. Veľká francúzska revolúcia)
Pozitívne – racionálne založené vysvetlenie a fungovanie  ľudskej spoločnosi
Vedecké riadenie ľudských spoločností musí prevziať Comtom založená nová veda, ktorú nazval sociológia.  Hlavnou úlohou pozitivistickej sociológie je jej predpokladaná schopnosť pretvoriť spoločnosť na funkčnú spoločnosť založenú na spoločenskej zhode a vyvázených sociálnych vzťahoch.
Skúmanim sociálnych javov sa dá dospieť k formulácii zákonistostí a ľudia, ktorí disponujú týmito znalosťami dokážu kontrolovať sociálne dianie.
Pozitivizmus - myšlienkový prúd uznávajúci jedinú metódu – presné vedecké skúmanie, na základe ktorého možno dospieť k ozajstnému poznaniu skutočnosti.
Základom všetkého je jav, fakt. Jediné, čoho sme schopní, je po prvé konštatovať fakty dané formou javu, po druhé pokúsiť sa ich usporiadať podľa určitých zákonov a po tretie z takto poznaných zákonitostí predvídať budúce javy a podľa nich sa riadiť. „Savoir pour prévoir“: vedieť, aby sme mohli predvídať, to je zmysel každej vedy. Tento pozitivizmus sa naplní živým obsahom len vtedy, keď si uvedomíme zákonitú postupnosť vývinu. Podľa Comteho spoločnosť môže byť riadená odborníkni, na jednej strane technici schopní zveľadovať premyslenú výrobu a na druhej stranej sociológovia odborníci na organizovanie spoločenských vzťahov.
Salman Khan (učiteľ)

Život a vzdelanie

Narodil sa v New Orleans v zmiešanej bangladéšsko-indickej rodine. Je držiteľom troch akademických titulov z Massachusetts Institute of Technology: bakalárskeho z matematiky, magisterských z elektrotechniky a informatiky. Taktiež je držiteľom MBA z Harvard Business School.
Rennemoulin

Poloha

Obec má rozlohu 2,22 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Landry (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 10,62 km². Najvyšší bod je položený 2 680 m n. m. a najnižší bod 724 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 809 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Korab

Charakteristika

Horský celok sa nachádza v severovýchodnom Albánsku a severozápadnom Macedónsku. Patrí do Šarského horského systému.
Charles Bukowski

Život

Narodil sa v nemeckom mestečku Andernach, kde sa jeho matka, rodená Nemka, zoznámila s jeho otcom, americkým vojakom slúžiacim v Nemecku počas okupácie na konci 1. svetovej vojny. Keď mal Bukowski dva roky, rodina sa presťahovala do Ameriky. Vyrastal v Los Angeles, kde prežil 40 rokov. Bukowski mal škaredé detstvo. Otec ho bil, niektoré pramene uvádzajú, že ho dokonca zneužíval. Bukowski začal piť ako trinásťročný, aby zmiernil následky neradostného života. Alkohol neprispel zdraviu jeho pleti sužovanej akné, vďaka ktorému vyzeral staršie. Alkohol sprevádzal Bukowského počas celého jeho života. V roku 1955 Bukowského hospitalizovali s krvácajúcim vredom, ktorý spôsobil alkoholizmus. Vred mu vyliečili, z alkoholizmu sa však nedostal. Po prepustení začal znova piť, ale aj písať. Bukowski viedol zaujímavý život, raz bol dokonca zadržaný vo vyšetrovacej väzbe pre podozrenie z vyhýbania sa vojenskej službe. Vystriedal veľa zamestnaní. Pracoval na pošte takmer 10 rokov. O tejto etape života napísal román Poštový úrad. Ako sám hovoril, pracoval aj v tých najpodradnejších zamestnaniach len preto, aby mal peniaze na alkohol. Zomrel na dôsledky leukémie v San Pedre v Kalifornii vo veku 73 rokov.

Tvorba

Svoj prvý príbeh vydal vo veku 24 rokov, aktívne však začal písať až keď mal 34 rokov. Vydal viac ako 45 kníh básni a próz. Svojou tvorbou aj spôsobom života sa Bukowski niekedy dáva do súvislosti s beat generation. V skutočnosti však s nimi nemal nič spoločné. Jeho ciele a prístup k životu boli totiž úplne iné a do podvedomia verejnosti sa ako spisovateľ výrazne zapísal až v osemdesiatych rokoch 20. storočia. Bukowského tvorba sa úplne odlišuje od do tej doby uverejňovanej literatúry. Texty sú ľahké a oplývajú drsným humorom, ktorý samozrejme nie je pre každého. Počas písania Bukowski rád počúval vážnu hudbu, čo je v súvislosti s charakterom jeho textov zvláštny paradox. Obľúbil si hlavne Mahlera a Brahmsa. Bukowského knihy sú príbehmi obyčajných ľudí, ukazujú ich rutinný život taký vzdialený ideálu amerického sna.
Airoux

Poloha

Obec má rozlohu 5,49 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ron Perlman

Osobný život

Perlman sa narodil vo Washington Heights, Manhattan, New York. Jeho matka, Dorothy, bola komunálna zamestnankyňa, otec jazzovým bubeníkom a opravárom. Navštevoval George Washington High School a neskôr na Lehman College v New Yorku v roku 1971, kde získal titul bakalára hudby a divadelného umenia. Perlman tiež chodil na University of Minnesota, kde promoval ako magister teatrológie. Svojho času sa prihlásil ako dobrovoľný pomocník do programu Young Storytellers Foundation (zal. 1997), v ktorom profesionálny herci pomáhajú školou povinným deťom rozvíjať ich tvorivé schopnosti prostredníctvom písania scenárov.
Je židovského pôvodu. So svojou ženou Opal sa vzali 14. februára 1981; majú 2 deti, dcéru Blake Amandu (* 1984) a syna Brandona Averyho (* 1990).

Kariéra

Hral v mnohých filmoch a televíznych seriáloch počas 80. a 90. rokov i po roku 2000. Prvýkrát bol obsadený francúzskym režisérom Jean-Jacques Annaud do jeho slávneho filmu bez slov Boj o oheň (1981), situovaného do praveku, kde predstavoval neandertálca Amukara, jedného z ústrednej trojice postáv. Ten istý režisér využil Perlman aj do svojho ďalšieho známeho diela, stredovekej detektívky Meno ruže (1986), kde stvárnil postavu polodementného, znetvoreného hrbáča Salvatoreho. Potom hral v rôznych menších a vedľajších úlohách vo filmoch a televíznych seriáloch; zlomová bola až úloha Vincenta v TV seriáli Kráska a zviera, spolu s Lindou Hamiltonovo v rokoch 1987 – 1990. To mu roku 1989 vynieslo Zlatý glóbus za najlepšieho herca v televíznom seriáli a veľké množstvo fanúšikov.
Ďalšie filmy nasledovali: Romeo krváca (1993), Dobrodružstvo Huckleberryho Finna (1993), Ostrov Dr. Moreaua (1996), Votrelec: Vzkriesenie (1997), Nepriateľ pred bránami (2001), Blade II (2002). Tiež sa objavil vo dvoch filmových adaptáciách románov Stephena Kinga Sleepwalkers a Beznádej. Predstavil sa iv seriáloch Highlander: seriál, Krajné medze a Sedem statočných.
Vo všetkých uvedených filmoch ale hral vedľajšie úlohy (okrem seriálu Kráska a zviera), príležitosť k tej hlavnej dostal až v roku 1995, keď sa objavil vo filme Jean-Pierra Jeuneta a Marca Cara Mesto stratených detí, kde sa predstavil ako silák One, putujúca za záchranou uneseného chlapca. Ďalšie hlavnú úlohu dostal v roku 2004, keď stvárnil komiksového hrdinu vo filme Hellboy. Mexický režisér Guillermo del Toro, ktorý s ním predtým pracoval na filme Cronos a Blade II, obhajoval Perlman na rolu aj napriek tomu, že štúdio chcelo obsadiť do úlohy niekoho známejšieho, ako napríklad Vin Diesela. Perlman si zopakoval rolu Hellboya vo filme Hellboy 2: Zlatá armáda(2008).
Strihol si aj menšiu rolu v ocenenej TV reklame na pivo značky Stella Artois. Šot menom Devil's Island (Diablov ostrov) vyhral zlatú medailu Britskej reklamné ceny.
Bandrélé (obec)

Polohopis

Bandrélé má rozlohu 36,56 km².

Obyvateľstvo

Bandrélé má 6838 obyvateľov (2009).
Pierrepont-sur-l’Arentèle

Poloha

Obec má rozlohu 6,23 km². Najvyšší bod je položený 380 m n. m. a najnižší bod 322 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 161 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Open Source Initiative

Open Source Initiative (OSI) je organizácia, ktorá sa zaoberá presadzovaním open-source softvéru.
Organizácia bola založená vo februári 1998, Brucom Perensom a Ericom S. Raymondom,keď vyzývali Netscape Communications Corporation k publikovaniu zdrojového kódu ich hlavného výrobku - Netscape Communicator.
Raymond bol prezidentom od jeho založenia až do februára 2005. Súčasným prezidentom je Michael Tiemann.

Vzťahy s hnutím slobodného softvéru

Hoci OSI vznikalo v rovnakom období ako hnutie slobodného softvéru, ktorú začal Richard Stallman a jeho Free Software Foundation, Open Source iniciatíva vznikla a vybrala si termín open source ako hlavnú myšlienku, kde pri vývoji nie je dôležitá akási politická "náklonnosti", OSI chcelo zavedenie open source softvéru z čisto pragmatického hľadiska.
Stallman bol proti OSI z toho dôvodu,že OSI sa zameriavalo čisto iba na praktický prístup ku kódu sa nesnažilo sa o zamedzenie komerčného použitia. Pretože práve Stallman obhajoval slodobný sofvér pretože ten zostal vždy slobodným - GNU GPL licencia neumožňovala použitie kódu takto licencovaným žiadne iné licencovanie (výnimkou je multilicencia). Zatiaľ čo OSI obhajovalo akúkoľvek formu licencovania, kde dochádzalo ku zverejneniu kódu. Typickým príkladom rozdielnosti je BSD licencia, kde sa nekladú žiadne obmedzenia a kód môže byť použitý aj komerčne.
Tottenham Hotspur FC

Štadión

Prvým štadiónom Tottenhamu bol štadión Tottenham Marshes. V roku 1898 sa presťahoval klub na štadión Northumberland Park. Tam ale hrali len jeden rok a od roku 1899 hrajú na terajšom štadióne White Hart Lane s kapacitou 36 310 miest, ale rekord White Hart Lane je až 75 038 divákov počas FA Capu proti Sunderlandu. Prvý zápas na White Hart Lane hral Tottenham proti Notts County a vyhrali 4-1.

Sezóna 2008/2009

Pred sezónou 2008/09 trénerovi Juande Ramosovi odišli z klubu až štyria kľúčoví hráči: Jermain Defoe do Portsmouthu, brankár Paul Robinson prestúpil do  Blackburnu(ale do klubu za Paula Robinsona prišiel z PSV Eindhoven Brazílčan Heurelho Gomez), odišlo aj útočné duo Dimitar Berbatov do Manchestru United a Robbie Keane do Liverpoolu. Náhradou za nich sú Roman Pavľučenko zo Spartaku Moskva a Luka Modrić z Dinama Záhreb. Úvod do sezóny sa Tottenhamu nepodaril. Po ôsmich kolách bol Tottenham na poslednom mieste, a tak vedenie tímu sa rozhodlo ukončiť spoluprácu so španielskym trénerom Juanom Ramosom. Na jeho miesto prišiel Harry Redknapp z Portsmouthu. A hneď v prvých troch zápasov získal 7 bodov. Ale hlavne proti ťažkým súperom. Bod proti Arsenálu a dokonca porazil FC Liverpool, ale až po 14. kole postúpili v tabuľke nad hranicu zotrvania v lige. Počas jarného prestupovom období sa do Tottenhamu vrátil z Portsmouthu útočník Jermain Defoe sa 15 miliónov libier a Robbie Keane z Liverpoolu za 12 miliónov libier. Nakoniec bojovali o Európsku ligu, ale skončili na 8. mieste, s dvojbodovým odstupom na siedme miesto.

Sezóna 2009/2010

Do klubu sa vrátila dvojica Jermain Defoe a Robbie Keane. Novým trénerov sa stal Harry Redknapp. Tottenham má v tíme množstvo anglických reprezentantov ( Jermain Defoe, Aaron Lennon, Peter Crouch, Jermain Jenas, Ledley King či Michael Dawson). Úvod sezóny vyšiel Tottenhamu výborne a hral o popredné priečky. V strede sezóny síce prišoel útlm, no po tom, ako v 32. kole zdolal doma Arsenal FC a v 34. kole vedúci tím Premier League - Chelsea FC, sa dostal na 4. miesto o 2 body pred Manchester City a stále mal reálnu šancu na ligu majstrov, kde sa napokon aj prebojoval a ako 4. tím Premier League si zahrá predkolo Ligy majstrov.
Bell Labs

Predošlé názvy a vznik

Alexander Graham Bell založil vo Washingtone prvé Alexander Graham Bell Laboratory, známe aj ako „Volta Laboratory and Bureau“ (iné názvy Volta Bureau, Bell Carriage House, Bell Laboratory či Volta Laboratory).
Francúzska vláda v roku 1880 ocenila Alexandra G. Bella Voltovou cenou za objav telefónu. Peniaze Bell použil na stavbu Volta Laboratory. Jeho prvé výskumy boli zamerané na analýzu, nahrávanie a prenos zvuku. Značné zisky, plynúce z práce laboratória Bell používal k ďalšiemu výskumu a vzdelávaniu v oblasti "šírenia poznatkov, týkajúcich sa nepočujúcich".
V roku 1889 sa Volta Laboratory stalo spolu s Volta Bureau na čísle 1527 v 35-tej ulici vo Washingtone riaditeľstvom spoločnosti. V roku 1893 pribudla na čísle 1537 nová budova, ktorá bola v roku 1972 označená za Národnú kultúrnu pamiatku (National Historic Landmark).

Formovanie spoločnosti

V roku 1925 výskumné laboratóriá spoločnosti Western Electric a časť inžinierskeho oddelenia spoločnosti AT&T boli zlúčené do samostatného celku s názvom Bell Telephone Laboratories (Bell Labs). Vlastníctvo bolo rozdelené medzi AT&T a Western Electric Company. Hlavnou náplňou a cieľom boli návrhy a správa zariadení spoločnosti Western Electric, ktoré boli konštruované pre telefónne spoločnosti "Bell System". Podporné práce pre telefónne spoločnosti zahŕňali aj tvorbu a udržiavanie uceleného radu technických príručiek „Bell System Practices“ (BSP). Bell Labs vykonávali aj poradenskú činnosť pre Bell Telephone Companies a americkú vládu, vrátane armádneho protilietadlového raketového systému „Nike“ a vesmírneho projektu Apollo. Niekoľko pracovníkov bolo zaradených do základného výskumu, čo pritiahlo veľkú pozornosť, obzvlášť po tom, ako niektorí z nich získali Nobelovu cenu.
Lassy (Ille-et-Vilaine)

Poloha

Obec má rozlohu 9,76 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 381 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grenoble Foot 38

História klubu

Klub bol založený v roku 1892. V roku 1997 sa spojil klubom Norcap Olympique a zmenil si názov z Olympique Grenoble Isère na terajší názov Grenoble Foot 38. Roku 2004 ho odkúpila japonská firma Index. Táto firma postavila pre klub nový štadión Stade des Alpes, ktorý otvorili vo februári 2008, a v tomto istom roku sa podarilo klubu postúpiť po prvýkrát do prvej ligy. Doposiaľ nevyhrali žiadnu známu trofej.
Priemyselný a logistický Park Košice

IMMOPARK je priemyselný a logistický park, ktorý sa nachádza v Košiciach.
Rozprestiera sa na území 60 ha medzi medzinárodným letiskom Košice a cestou E 58. Nachádza sa 80 km od hranice s Ukrajinou, 90 km od hranice s Poľskom a 20 km od hranice s Maďarskom. Má rozlohu 250 000 metrov štvorcových a je rozdelený na tri zóny skladov, logistických a kancelárskych priestorov.
Jozef Moravčík (ochotník)

Životopis

Študoval na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici. Inšpektor odboru kultúry ONV, riaditeľ Okresného osvetového strediska a pracovník Stredoslovenského múzea v Banskej Bystrici. Člen speváckeho zboru Hron v Banskej Bystrici. Spoluzakladateľ a herec ochotníckeho Divadla Andreja Sládkoviča v Banskej Bystrici. Člen Miestneho odboru MS v Banskej Bystrici (1968). Dlhoročný moderátor slávností a podujatí v Banskej Bystrici, zaslúžil sa o rozvoj kultúry v meste a v okrese Banská Bystrica.
Nositeľ niekoľkých štátnych vyznamenaní za rozvoj kultúry.
Eduard Kojnok

Životopis

Eduard Kojnok sa narodil 14. augusta 1933 vo Veľkej Suchej, dnes súčasť obce Hrnčiarska Ves. V roku 1952 v Lučenci zmaturoval a následne začal študovať na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave. Za kňaza bol vysvätený v Bratislave 10. júna 1956. V rokoch 1956 až 1958 absolvoval základnú vojenskú službu. Od roku 1956 do roku 1964 pôsobil ako kaplán vo viacerých obciach: Breznička, Smolník, Veľká nad Ipľom a Hodejov. Od roku 1964 bol farárom v Smolníku. V roku 1967 bol menovaný za špirituála kňazského seminára sv. Cyrila a Metoda v Bratislave. V rokoch 1968 – 1977 pôsobil opäť ako kaplán vo farnostiach Hnúšťa, Lučenec a Jaklovce. V rokoch 1977 - 1982 bol správcom farnosti Dolná Strehová a od roku 1982 farnosti Gemerská Poloma.
14. februára 1990 ho pápež Ján Pavol II. menoval za rožňavského biskupa. Bol prvým rožňavským biskupom od roku 1945, keď zomrel Michal Bubnič, keďže biskup Róbert Pobožný spravoval diecézu len ako apoštolský administrátor. Vysviacku prijal v Rožňave z rúk kardinála Jozefa Tomka 18. marca 1990. Spolusvätiteľmi bol trnavský arcibiskup Ján Sokol a nitriansky biskup Ján Chryzostom Korec.
Dňa 27. decembra 2008 pápež Benedikt XVI. prijal rezignáciu biskupa Eduarda Kojnoka z dôvodu veku podľa kán. 401 - § 1. CIC.
Zomrel vo veku 78 rokov v skorých ranných hodinách dňa 27. októbra 2011. Pochovaný bol vo svojom rodisku v Hrnčiarskej Vsi.
Chodník Pavla Jozefa Šafárika

Chodník Pavla Jozefa Šafárika je turistická magistrála na Slovensku, vedúca pohoriami Volovské vrchy, Stolické vrchy a Revúcka vrchovina. Prevažne zeleno značená trasa je pomenovaná po Pavlovi Jozefovi Šafárikovi a spája Nálepkovo a Jelšavu. Celková dĺžka trasy je 95,6 km, prevýšenie 3 967/4 237 metrov a odhadovaný čas na jej zdolanie je 27:35 hodín.

Priebeh trasy

Magistrála začína v Nálepkove (520 m n. m.), odkiaľ vedie údolím Hnilca a následne stúpa úpätím Streleckého vrchu do údolia Tichej vody a Henclovej. Medzi sedlom Volovec (1 150 m n. m.) a Skaliskom (1 293 m n. m.) vedie po červenej značke Medzinárodnej diaľkovej turistickej trasy E8, z vrcholu klesá opäť po zelenej značke ku chate Volovec a ďalej k mestu Rožňava (304 m n. m.). Pokračuje cez Tureckú (953 m n. m.), sedlo Filipka (450 m n. m.), Kobeliarovo (460 m n. m.) - rodnú obec P. J. Šafárika a Brdárku (595 m n. m.) na 1 476 m n. m. vysokú Stolicu. Faltenovým sedlom pokračuje na vrch Kohút (1 409 m n. m.), Ostrý vrch (870 m n. m.) a k horárni Hrádok (665 m n. m.), kde sa chodník stáča k Jelšave, kde pri železničnej stanici končí.
Drahoslav Machala

Životopis

Základnú školu navštevoval v Bošáci. Maturitnú skúšku zložil v roku 1965 na Gymnáziu v Novom Meste nad Váhom. Po ukončení stredoškolského štúdia bol prijatý na FFUK Katedru novinárstva. Prijímacie pohovory na katedru novinárstva sa skladali z dvoch častí, prvý rok bol študent prijatý a potom musel nastúpiť na rok na výrobnú prax. Začínal ako robotník v Pozemných stavbách v Novom Meste nad Váhom, neskôr v Tlačiarenských závodoch v Bratislave. Počas štúdia žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v rokoch 1966 – 1971 absolvoval trojmesačnú prax v redakcii Kultúrneho života. Základnú vojenskú službu absolvoval v redakcii Armádneho vysielania Československého rozhlasu v Prahe.
Pôsobil ako redaktor kultúry v bratislavskom Večerníku, neskôr od roku 1978 ako redaktor kultúry týždenníka Nové slovo.
Podľa registračného zväzku číslo 22659 komunistickej ŠtB bol Machala od roku 1979 vedený ako agent s krycím menom Pamír, od r. 1984 ako dôverník s krycím menom Drahoš .
Od roku 1986 pôsobil ako redaktor kultúry denníka KSS Pravda.

Ponovembrové pôsobenie

Od mája 1990 pracoval ako redaktor bratislavskej filiálky týždenníka Matice slovenskej Slovenské národné noviny. Bol spoluorganizátorom matičných zhromaždení Za zvrchované Slovensko v Bratislave 11. marca 1991, 19. septembra 1991 a 11. marca 1992. Bol účastníkom Kongresu slovenskej inteligencie (KSI) na Donovaloch 30. mája 1992 a signatárom jej vyhlásenia. Bol spoluautorom textu Deklarácie SNR o štátnej zvrchovanosti SR, ktorú KSI zaslala predsedovi SNR I. Gašparovičovi 3. júla 1992, a ktorý bol základom Deklarácie zvrchovanosti SR prijatej SNR 17. júla 1992.
Od mája 1993 bol redaktorom denníka Republika, resp. Slovenská republika. Bol zástupcom šéfredaktora týždenníka Spolku slovenských spisovateľov Literárny týždenník, v r. 1996 a 1998 publikoval zborníky rozhovorov Otvorené okná Literárneho týždenníka I., II.
V roku 2013 bol valným zhromaždením Matice slovenskej v Martine zvolený za člena Výboru MS, neskôr bol Výborom MS zvolený za člena Predsedníctva Matice slovenskej.
V období 1996 – 1998 bol riaditeľom Národného literárneho centra v Bratislave.
Patrí medzi stály autorský kruh vydavateľstva Perfekt.
18. apríla 2012 Machala fyzicky napadol spisovateľa Tomáša Janovica po Janovicovom  slovnom útoku. Machala je z minulosti známy viacerými slovnými útokmi na Janovica.
Zomrel 1. januára 2015 po ťažkej chorobe.
Lukáš Machala je synom Drahoslava Machalu.