google/wiki40b huggingface dataset:
FK Lokomotíva Devínska Nová Ves

História

Futbalový klub v Devínskej Novej Vsi vznikol v roku 1923 pod názvom ŠK Devínska Nová Ves. O pár rokov neskôr vznikol v Devínskej  ďalší klub s názvom Rudá hviezda. V roku 1927 zmenil ŠK svoj názov na Slovan Devínska Nová Ves. V roku 1929 zanikla Rudá hviezda a prestal pôsobiť aj Slovan. Začiatkom roka 1930 však vznikol nový klub ŠK Slovan Devínska Nová Ves. Prvé futbalové ihrisko v Devínskej Novej Vsi bolo v štvrti Grba. Neskôr bolo ihrisko premiestnené za novú obecnú ľudovú školu. Súčasný štadión na Vápencovej ulici sa vybudoval svojpomocne v roku 1964. V obodobí druhej svetovej vojny postúpila Devínska Nová Ves medzi najlepšie bratislavské a okolité kluby. V tom čase musel svoj názov prispôsobiť dobe na Športový oddiel Hlinkovej gardy Devínska Nová Ves (ŠOHG). Po vojne v roku 1945 začínali futbalisti Devínskej Novej Vsi v západoslovenskej divízii s mužstvami Nitry, Pezinku, Topoľčian, Nových Zámkov, Hlohovca a Slovana Bratislava B. V povojnových rokoch mala Devínska Nová Ves veľmi dobré dorastenecké mužstvo. v ročníku 1946/47 hralo o titul majstra Slovenska. Až vo finále západnej skupiny podľahlo dorastu Spartaka Trnava. O úspešné účinkovanie v tomto období sa zaslúžil veľkou mierou dlhoročný predseda klubu Jozef Schrek. Od roku 1949 mal klub názov Sokol Devínska Nová Ves. S výkonnosťou futbalu to išlo dolu vodou. Vzostup nastáva opäť po roku 1953 (už TJ Lokomotíva Devínska Nová Ves).
 V roku 1956 víťazí Devínska Nová Ves v juhozápadnej skupine krajského preboru. Dorast v tom čase postúpil do dorasteneckej ligy. O popularite futbalu v Devínskej Novej Vsi svedčí aj fakt, že v ročníku 1987/88 hralo až 7 mužstiev (3 žiacke, 2 dorastenecké a 2 dospelých). Spomedzi trénerov sa o rozvoj futbalu v Devínskej Novej Vsi zaslúžili Ján Baláž, Ladislav Horváth, Milan Moravec, Ing. Kmetz, Vojtech Skyva, Karol Borhy, Emil Pažický, Karol Jokl, Ján Turner, Miroslav Kucharič, Vladimír Hrivnák a iní. V roku 1993 sa TJ Lokomotíva premenoval na FCL Devínska Nová Ves. Futbalový klub je napočetnejšou telovýchovnou organizáciou v DNV. Medzi najznámejších futbalistov z Devínskej Novej Vsi patrí Juraj Tóth, ktorý pôsobil v Slovane Bratislava. V sezóne 1999/2000 obsadila FC Lokomotíva 3. miesto v III. lige, čo je najlepšie umiestnenie klubu v histórii. O pár rokov neskôr sa klub prepadol až do V. ligy. V súčasnosti pôsobí FCL DNV v IV.A lige. V roku 2009 sa zúčastnili hráči Lokomotívy Walter Rischer, Juraj Šašík a Michal Polák Majstrovstiev Európy amatérov. Trénerom mužstva bol Ľubomír Bohúň. 
V sezóne 2014/2015 sa Lokomotíva pod vedením trénera Jozefa Baloga stala víťazom IV. bratislavskej ligy skupiny A s právom postupu do najvyššej regionálnej bratislavskej ligy.
Paul Johann Ludwig Heyse

Život

Predpoklady pre svoju rozsiahlu umeleckú činnosť získal Heyse od svojich rodičov (otec bol lingvista, univerzitný profesor, matka pochádzala z hudobného prostredia). Vyštudoval klasickú filológiu v Berlíne a potom v Bonne  románsku filológiu so zvláštnym zameraním na provensálčinu (roku 1852 napísal dizertačnú prácu týkajúcu sa trubadúrskej poézie).
Už jeho prvá práca, tragédia Francesca da Rimini (1850, Franzeska von Rimini) a výpravné básne Urica (1851)  a Bratia (1852, Die Brüder) boli prijaté s neobyčajnou priazňou, ktorá ešte vzrástla v súvislosti s vydáváním jeho noviel. Roku 1854 ho bavorský kráľ Maximilián II. povolal do Mníchova, poskytol mu veľkorysú penziu (ktorej sa Heyse roku 1867 vzdal) a ustanovil ho svojim dvorným básnikom. Heyse potom preukázal úžasnú tvorivú činnosť, ktorá zahrňovala skoro všetky hlavné literárne žánre: lyrickú poéziu, epickú poéziu, novely, romány i divadelné hry. So svojim priateľom, básnikom Emanuelom Geibelom, stál na čele skupiny spisovateľov, ktorí oponovali rastúcim tendenciám prikláňať sa k realizmu.
Heysove rozsiahle dielo oslavuje harmonickú krásu a odmieta akékoľvek prvky ošklivosti. Preslávil sa najmä svojimi novelami. Ďalej je autorom niekoľkých románov a mnohých dramatických diel (tragédie, komédie aj jednoaktovky). Prekladal predovšetkým Williama Shakespeara a diela talianskej a španielskej literatúry. V roku 1910 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru „... ako vysoké uznanie za dokonalé a idealizmom predchnuté umenie, ktoré uplatnil počas dlhej a významnej činnosti ako lyrik, dramatik, autor románov a svetovo preslávených noviel“ (citát z odôvodnenia Švédskej akadémie).
Kondor veľký

Opis

Má tmavé zafarbenie s belavými predlakťovými letkami na vrchnej strane, zafarbenými podobne ako príslušné veľké a stredné krovky a biely golier. Hlavu a časť krku má holú, ako ostatní príslušníci podradu - na hlave sa mu však tiahne počínajúc od polovice zobáka až na temeno hrebeňovitý výrastok. Koža holej časti je bradavičnatá a červeno zafarbená. Ostatné znaky sú charakteristické pre celý podrad. Nosové štrbiny oboch strán vzájomne komunikujú - nemajú kostenú priehradku, zobák je relatívne slabší, s hákom iba na konci čeľuste, a nohy, bez výrazného charakteru dravčích nôh, nesú na prstoch iba slabšie pazúry. Z prstov je najdlhší prostredný. Jeho priemerná výška je asi 110 centimetrov a môže dosahovať hmotnosť až 12 kilogramov. Rozpätie krídel môže mať i viac ako 3 metre. Lieta vo výške až do 7000 metrov a môže sa dožiť do 70 rokov. Jeho najbližší príbuzný je kondor kalifornský (Gymnogyps californianus).

Pôsobisko

Areál kondora veľkého sa rozprestiera v Južnej Amerike v Andách, od Ekvádora až po Patagóniu a Ohňovú zem.

Potrava

Kondor veľký sa živí zväčša zdochlinami, pri tom sa správa ako supy Starého sveta a načína prvú brušnú dutinu. Jeho nezvyčajne veľké krídla (má najväčšiu plochu krídel medzi vtákmi) mu dovoľujú pri plachtivom lete prekonávať jednak veľké plošné vzdialenosti, jednak výškové rozdiely. Kondory sledujú jeden druhého a zletujú sa na zdochliny. Útoky na živú zver sú zriedkavé, a ak sa vyskytnú ide vždy o mladé, alebo choré zvieratá.

Mláďatá

Samec kondora veľkého je väčší, ako samica. Hniezdia na skalách, bez výraznejšej úpravy hniezda, často iba na holej skale. Znášajú dve vajcia. Inkubačný čas je okolo dvoch mesiacov. Mláďatá sa vyvíjajú pomaly a starajú sa o nich obaja rodičia. Celkom operené sú v 6 mesiacoch. Pohlavnú zrelosť dosahujú v siedmom až ôsmom roku.

Chov v zoo

Na Slovensku ho aktuálne chová  Zoologická záhrada Košice.
Svietivosť (astronómia)

Svietivosť alebo menej vhodne luminozita či žiarivý výkon hviezdy (značka L) je množstvo energie vyžiarenej hviezdou za 1 sekundu v celej oblasti elektromagnetického spektra.
Vyjadruje sa v jednotkách svietivosti Slnka alebo v jednotkách hviezdnej veľkosti (absolútna bolometrická jasnosť), niekedy vo wattoch či ergoch za sekundu.
Svietivosť Slnka je 3,827×10²⁶ W.
Volejbalová extraliga žien 2014/15

Systém súťaže

Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže rozdelili na 3 skupiny, o 1. – 4., 5. – 7. a 8. – 9. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti, v ktorej odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a vonku. Družstvá na 1. až 8. mieste po nadstavbovej časti postúpili do štvrťfinálových zápasov play-off. Štvrťfinále sa hralo na 2 víťazné zápasy; semifinále, finále a o 3. miesto na 3 víťazné zápasy a stretnutia o umiestnenie na 2 hrané zápasy. Zo súťaže nevypadol priamo nikto, družstvá na 9. a 10. mieste odohrali prelínaciu baráž s víťazmi regionálnych skupín 1. ligy.
La Rue-Saint-Pierre (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 7,68 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 720 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cyril Gallay

Životopis

Narodil sa v rodine notára a vzdelanie získaval v Revúcej a roku 1876 na preparandii v Lučenci. Roku 1875 učiteľ v Banskej Bystrici-Radvani, od roku 1876 učil v Čáčove pri Senici a pôsobil tam až do odchodu do dôchodku v roku 1909. Zomrel v roku 1913 v Senici.

Tvorba

Debutoval v roku 1882 zbierkou básní Slzy osudu, no jeho činnosť bola omnoho rozmanitejšia. Svoje diela publikoval najmä v časopisoch (Orol, Včelka, Slovenský týždenník, Noviny mladých, Zornička, Dom a škola a i.). Písal články o výchove mládeže v rodinách, state s národnou tematikou, náboženské diela, prekladal diela svetovej literatúry, venoval sa tvorbe pre deti a mládež a napísal tiež činohru, ktorá sa hojne hrávala na dedinských ochotníckych divadlách. Publikoval tiež dialektologické výskumy ratkovského a senického nárečia a taktiež napísal učebnicu fyziky pre národné školy, ktorá bola súčasťou Školníka pre školy evanjelické, vydaného nitrianskym seniorátom v roku 1901. Gallayov Silozpyt obsahuje 58 článkov, ktoré možno zadeliť do týchto oddielov: Základné pojmy, Všeobecné vlastnosti telies, Sila a pohyb, Rovnováha na jednoduchých strojoch, Povetrie, Voda a jej využitie, Zákon Archimedov, Teplo a teplota, Zvuk, Svetlo, Magnetizmus, Elektrina. Je zaujímavé, že za nadpisom každého článku je v zátvorke uvedené jeho znenie v maďarčine. Podobne v článkoch pri jednotlivých pojmoch je v zátvorke uvedený jeho maďarský preklad. Budúcim používateľom tejto učebnice chcel Gallay uľahčiť prípravu na vyučovanie tým, že za úvodným článkom Základné pochopy starostlivo ako vzor pripravil 17 otázok, ktorými celkovo vyčerpal rozsah učiva celého článku. Ukázal, ako treba v budúcnosti postupovať pri ďalších článkoch.

Pamiatka

V bratislavskej Dúbravke je na jeho počesť pomenovaná ulica.
Golbey

Poloha

Obec má rozlohu 9,49 km². Najvyšší bod je položený 386 m n. m. a najnižší bod 313 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Meličko

Životopis

Základnú školu navštevoval v Martine, strednú v Gemeri a v Banskej Bystrici, od 1864 štud. na učiteľskej prípravke v Nyíregyháze. Spočiatku pomocný učiteľ neskôr riadny učiteľ a kantor, od roku 1875-1926 v Martine. Od marca 1883 viedol Slovenský spevokol v Martine (do roku 1914). Spolu s K. Ruppeldtom redaktor Slovenských spevov. Ako evanjelický kantor komponoval cirkevné a príležitostné spoločenské skladby i vlastnenecké piesne. Jeho dcéra Hana Meličková bola významná slovenská herečka.
Fermež

Fermež je upravený (sušený) ľanový olej, prípadne nariedený ľanový olej (napúšťacia fermež), používa sa na penetráciu (napúšťanie) dreva a betónu pod následné nátery farbou.
Fermež slúži predovšetkým na napúšťanie savých podkladov, na zníženie savosti ďalších náterov a pre dobrú priľnavosť ďalších náterových vrstiev. Ako samostatný, finálny náter nie je vhodná aj keď zabraňuje prieniku vlhkosti do podkladu. Napúšťanie sa vykonáva bežnou aplikáciou - náterom, striekaním a pod.

Výroba

Fermež sa vyrába zahrievaním ľanového oleja v medených, železných alebo alumíniových kotloch bez prístupu vzduchu, pri teplote cca 300 °C, pokiaľ nedosiahne požadovanú hustotu 0,932-0,937 a bod topenia pod 18 °C. Takto pripravená fermež schne relatívne dlho. Pre zväčšenie vysychavosti sa pridávajú vysúšače tzv. sikatívy.
Náhražky fermeže sa pripravujú miešaním pravej fermeže s menej kvalitnými olejmi napr. repkovým, bavlníkovým, kukuričným alebo aj z rybieho tuku (tranová fermež). Umelá fermež je zmes roztokov kolofónie, živíc, solí (hlinitých, zinočnatých, horečnatých) a mastných kyselín v benzíne alebo benzole.
La Charité-sur-Loire (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 15,78 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 118 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milhas

Poloha

Obec má rozlohu 19,68 km². Najvyšší bod je položený 1 608 m n. m. a najnižší bod 466 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ontário

Etnické zloženie

Provicia Ontário je prevažne anglofónna, ale aj napriek tomu má obyvateľstvo veľmi pestrého etnického pôvodu. Najviac obyvateľov sa hlási k anglickému pôvodu (24,7 %). Pomerne veľa obyvateľov sa hlási k škótskemu pôvodu (17,5 %) a k írskemu pôvodu (16,5 %). K francúzskemu pôvodu sa hlási 11,2 % obyvateľov provincie. Časť z nich tvoria frankofónni obyvatelia vo východnej časti Ontária, hlavne v hlavnom meste Kanady Ottawa. Je ich asi 5 %. Ostatní sú potomkovia neskorších prisťahovalcov v iných častiach provincie. Asi 9,5 % obyvateľov sa hlási k nemeckému pôvodu. V provincii žije aj veľa obyvateľov talianskeho pôvodu (7,2 %), holandského pôvodu (4,1 %), poľského pôvodu (3,9 %)a ukrajinského pôvodu (2,8 %). Menšie skupiny sa hlásia k potugalskému (2,4 %), ruskému (1,4 %), španielskemu (1,2 %), maďarskému (1,3 %), gréckemu (1,1 %) a inému európskemu pôvodu. 

Je tu aj veľa prisťahovalcov z Ázie. Najviac z nich má čínsky pôvod (5,4 %) a indický pôvod (4,8 %). Filipínsky pôvod udáva 1,8 % obyvateľov provincie a pakistanský pôvod 0,8 % obyvateľov. K obyvateľom iránskeho pôvodu sa hlási 0,6 % obyvateľov.

K indiánskemu pôvodu sa hlási 2,6 % obyvateľov.

Náboženské zloženie

Náboženské zloženie je veľmi pestré. Protestanti predstavujú 34,9 % obyvateľov, ale sú veľmi roztrieštení do mnohých denominácií. Najviac protestantov sa hlási k Zjednotenej cirkvi Kanady (12 %) a k anglikánom (9 %). Ostatní sa hlásia k presbyteriánom, baptistom, lutheránom, pentekostalistom, metodistom, Svedkom Jehovovým a k iným skupinám. K protestantom sa hlásia najmä obyvatelia anglického, škótskeho, nemeckého a škandinávskeho pôvodu.

K rímskokatolíckej cirkvi sa hlási 34,7 % obyvateľov Ontária. Ide najmä o frankofónne obyvateľstvo na východe provincie, ale aj potomkov prisťahovalcov írskeho, talianskeho, slovenského, poľského, portugalského, španielskeho a filipínskeho pôvodu. Časť sa hlási aj k ukrajinským katolíkom. 

K rôznym pravoslávnym cirkvám sa hlási 2,3 % obyvateľov Ontária. Ide o potomkov prisťahovalcov gréckeho, ruského, ukrajinského a rumunského pôvodu.

Z nekresťanských náboženstiev je tu najviac prívržencov islamu. Tvoria 3,1 % obyvateľov provincie. Islam vyznávajú prisťahovalci z Pakistanu, Iránu a z arabských krajín. K hinduistom sa hlási 1,9 % obyvateľov indického pôvodu. K budhistom (1,1 %) sa hlási časť prisťahovalcov čínskeho pôvodu a prisťahovalci z Vietnamu, Thajska, Japonska. Sikhov je 0,9 %. Je tu aj pomerne veľká komunita židov (1,7 %).
Európska cesta 22

Spojené kráľovstvo

V Spojenom kráľovstve sa E22 začína mestom Holyhead, pokračuje po A55 do Chesteru, odtiaľ po M56 do Warringtonu, ďalej po M62 do Doncasteru, ďalej pokračuje po M180 a po A180 do mesta Immingham.

Holandsko

V Holandsku sa cesta začína v Amsterdame diaľnicou A10, potom  ide cestami diaľnicou A8 a diaľnicou A7 a končí v meste Nieuweschans.

Nemecko

Trasa sa začína mestom Bunde diaľnicou A280, ďalej ide po A31, A28. V meste Delmenhorst sa napája na B322, v Stuhre sa napája na diaľnicou A1, Lübecku sa napája na diaľnicou A20, v Rostocku ide po diaľnicou A19 a B105, v meste Stralsund sa napája na B96 smerom do mesta Sassnitz.

Švédsko

V Švédsku E22 spája mestá Trelleborg, Malmö, Kalmar, Norrköping a končí pri Baltskom mori.
Vo Švédsku niektoré cesty nie sú pomenované ako diaľnice, ale iba ako európske cesty. Týka sa to ciest E4, E6, E18, E20, E22 a E65.

Lotyšsko

V Lotyšsku sa E22 začína pri Baltskom mori, odkiaľ smeruje po A10 do Rigy, odtiaľ po A6 do mesta Jēkabpils a po A12 do Zilupe.

Rusko

V Rusku sa E22 začína pri meste Sassitino, po M9 do Moskvy, odtiaľ po M7 do mesta Igra, kde sa napája na P242 do Jekaterinburgu, ďalej na P351 do Ťumeňu a na P402 do mesta Išim. Od Moskvy prechádza E22 Transsibírskou magistrálou.
Eucharistická adorácia

Eucharistická adorácia je jedným z prejavov úcty k Ježišovi Kristovi prítomnému v premenenej hostii. Táto činnosť sa môže praktizovať vtedy, keď je Najsvätejšia Sviatosť vystavená k verejnej úcte v monštrancii, ale aj keď je zatvorená za dvierkami tabernákulua.
Adorácia, čiže klaňanie sa, má v katolíckej cirkvi západného aj východného obradu dlhú tradíciu. Evanjelici adoráciu nepraktizujú.
Je to znak oddanosti a uctievania Ježiša Krista, ktorý je podľa katolíkov prítomný ako Telo, Krv, Duša a Božská podstata v premenenej hostii, ktorá je posvätným chlebom. Z teologického pohľadu je adorácia forma Latrie založenej na reálnej prítomnosti Krista v hostii.
Kresťanská meditácia praktizovaná za prítomnosti eucharistie mimo svätej omše je nazývaná Eucharistická meditácia. Bola praktizovaná napríklad týmito ľudmi: Peter Julián Eymard, Ján Mária Vianney, Terézia z Lisieux.
Keď je vystavenie hostie stále (celodenné) ide o neustálu adoráciu. V kláštoroch alebo konventoch je vykonávaná tamojšími rezidentnými rehoľníkmi a rehoľníčkami. Vo farnostiach sú od 20. storočia pri Sviatosti prítomní dobrovoľníci farníci. Pri otváraní kaplnky na neustálu adoráciu v Bazilike svätého Petra v Ríme sa svätý otec Ján Pavol II. modlil za to, aby bola neustála adorácia v každej farnosti na svete. Pápež Benedikt XVI. zaviedol neustálu adoráciu pre laikov v každom z piatich sektorov Rímskej diecézy.
Eucharistická adorácia je spojená s čiastočnými odpustkami, prípadne s plnomocnými, ak trvá aspoň pol hodiny a sú splenené obvyklé podmienky.

Priebeh adorácie

Adorácia sa koná spravidla v kostole alebo v kaplnke. Konsekrovaná svätá Hostia je uložená do monštrancie, ktorá je umiestnená do prostriedku oltára k úcte veriacim. Podľa miestnych zvyklostí môže mať špecifickú podobu a veľkosť. Väčšinou nejakým spôsobom nadväzuje na slávenie svätej omše, začína sa modlitbou kňaza, pokračuje osobnou modlitbou veriaceho a končí udelením požehnania so Sviatosťou oltárnou a potom je Kristus späť umiestnený do svätostánku.
Je spojená aj so spevom hymnu Ctime túto sviatosť slávnu, na ktorom ak sa veriaci zúčastní na Zelený štvrtok a na Sviatok Najsvätejšieho Kristovho Tela a Krvi a spĺňa obvyklé podmienky, môže získať odpustky.

Dni s adoráciou

Adorácia sa koná najmä na Zelený štvrtok, Veľký piatok a Bielu sobotu. Počas prvého dňa veľkonočného tridua môže byť doprevádzaná aj spevmi, v ostatných častiach veľkonočného trojdnia má prebehnúť v tichosti.
V niektorých farnostiach sa ustálila prax krátkej adorácie a eucharistického požehnania vždy v prvý piatok v mesiaci, ktorý je zasvätený k úste Najsvätejšiemu srdcu Ježišovmu a dlhej (aspoň pol hodinovej) adorácie každý štvrtok.
Argein

Poloha

Obec má rozlohu 11,09 km². Najvyšší bod je položený 1 675 m n. m. a najnižší bod 517 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 176 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Kindernay

Životopis

Navštevoval základnú školu v Brezne, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, kde 1933 maturoval. Štúdium medicíny absolvoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave kde štúdium v roku 1939 ukončil titulom MUDr. Od 1940 asistent, po roku 1945 vedúci lekár a zástupca prednostu Ortopedickej kliniky Lekárskej fakulty UK v Bratislave. Popri tom v období 1951 – 1959 pôsobil ako konziliár Výskumného ústavu reumatických chorôb v Piešťanoch, externý učiteľ na Inštitúte pre ďalšie vzdelávanie lekárov a farmaceutov a oblastný odborník pre ortopédiu.
Počas SNP bol veliteľom zberne ranených 1. československej armády, po ústupe do hôr pôsobil v ilegalite.
Špecializoval sa na choroby osteoartikulárneho systému. Významné boli jeho práce traumatologické, najmä o pseudoartrózach, fraktúrach collum femoris a luxačných fraktúrach bedrového kĺbu, i práce zamerané na reumatológiu o hydrokortizóne, koxatrózach, artroplastikách kĺbov, syndróme paralytického bedrového kĺbu. Autor ortopedickej časti Vademecum medici (1972).
Perilaos (syn Ikaria)

Perilaos alebo Perileos (starogr. Περίλαος, Περίλεος – Perilaos, Perileos) syn Ikaria zo Sparty a najády Periboie.
Perilaos syn Ikaria mal štyroch bratov, Thoanta, Damasippa, Imeusima, Aléta a sestru Penelopu, ktorá sa vydala za Laertovho syna Odysea. Odyseus dostal od rodičov Penelopy Ithaku s priľahlými ostrovmi a stal sa tam kráľom.
Podľa Pausania Perilaos obvinil pred súdom Oresta, že zavraždil vlastnú matku Klytaimnéstru, ktorá bola jeho sesternicou.
Pohár AHF v pozemnom hokeji

Pohár AHF v pozemnom hokeji je druhé najvyššie ázijské podujatie národných tímov v pozemnom hokeji, ktoré riadi Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Slúži ako kvalifikácia na majstrovstvá Ázie. Obyčajne sa zvyknú kvalifikovať 2 družstvá. Turnaj sa nezvykne organizovať pravidelne, z dôvodu nie vždy dostatočného počtu účastníkov. Jeho história siaha do roku 1997, kedy sa v Hongkongu konalo prvé podujatie mužov, a v Singapure prvé podujatie žien.
V roku 2008 sa mal na Srí Lanke uskutočniť Pohár AHF žien. Bol však zrušený z bezpečnostného rizika po sérii bômb v Kolombo. Ázijských majstrovstiev žien 2009 sa zúčastnili preto všetky družstvá, ktoré o ne prejavili záujem.
Orovnica

Polohopis

Najvyšší bod chotáru obce je vrch zvaný Čaračín 719 m.n.m a najnižším bodom je breh rieky Hron 185 m.n.m Humná.
Rozloha chotáru obce je 1454 ha a je z veľkej časti porastený dubovými a bukovými lesmi.
La Répara-Auriples

Poloha

Obec má rozlohu 15,03 km². Najvyšší bod je položený 534 m n. m. a najnižší bod 239 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thumeréville

Poloha

Obec má rozlohu 7,89 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podtribus

Podtribus (iné názvy: subtribus, skupinka, podskupina, podzhluk, podzoskupenie ; lat. subtribus) je v biológii taxón nižší ako tribus a vyšší ako rod.
Without Shame Festival

Without Shame Festival bol košický hudobný festival zameraný na rockovú a metalovú hudbu. Prvý „ročník“ sa konal 18. marca 2000, pričom cieľ organizátorov bol oživenie metalovo-rockovej kultúry v meste a pomoc domácim kapelám. Festivalu sa zúčastňujú okrem skupín zo Slovenska i hudobné formácie z Česka, Poľska, Maďarska i vzdialenejšieho zahraničia. Hlavným organizátorom tohto festivalu bol Ján Košč, vtedy člen skupiny CARESS a hudobný publicista, dnes bloger, komentátor SME, Pole, DenníkN, socio-ekonomický analytik a odborársky aktivista.

Zaujímavosti

Medzi najväčšie a najznámejšie skupiny, ktoré počas šesťročného fungovania festivalu na ňom účinkovali, patrili Sadist (Taliansko), Ancient (Nórsko), Decapitated (Poľsko), Sceptic (Poľsko), Dimension Seven (Holandsko), NEGLECTED FIELDS (Lotyšsko), SKYFORGER (Lotyšsko), VUVR (Česko), ROOT (Česko), INSANIA (Česko), DARK GAMBALLE (Česko) a ďalší.
Without Shame Festival sa postupne počas rokov konal na štyroch miestach v Košiciach (kultúrny dom Myslava, Butterfly club v Jumbocentre (Dom odborov), dvor reštaurácie Nebo-Peklo a Butterfly club v Starej sladovni).
Od roku 2000 do roku 2006 sa konalo 26 pokračovaní festivalu. Okrem klasických radových sa konali aj dve neradové: v roku 2002 to bol Without Shame Festival 7 a pol a v lete roku 2004 Without Shame open Air festival 2004.
Fotonásobič

Fotonásobič alebo fotoelektrický násobič alebo násobič elektrónov je veľmi citlivý detektor žiarenia využívaný vo fyzike častíc, ktorý registruje a zosilňuje žiarenie v ultrafialovej, viditeľnej a blízkej infračervenej časti spektra. Tieto detektory zosilňujú signál vytváraný dopadajúcim žiarením faktorom až 10⁸, a tak je možné registrovať prítomnosť čo i len jedného fotónu. Výhodou fotonásobiča je okrem vysokého zisku aj nízky šum a rýchle čítanie dát.

Štruktúra a operačný princíp

Fotonásobiče sú konštruované zo sklenenej vákuovej trubice, ktorá obsahuje fotokatódu, niekoľko dynód a anódu. Fotóny dopadajúce na materiál tenkej fotokatódy pri vstupe do prístroja z nej vyrážajú elektróny produkované v dôsledku fotoelektrického javu. Tieto elektróny sú usmerňované fokusačnými elektródami smerom k elektrónovému zosilňovaču, kde je elektrónový signál vďaka sekundárnej emisii zosilnený.
Vallauris

Poloha

Obec má rozlohu 13,04 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Podnebie

Priemerná zimná teplota je 11 °C, letná 25 °C.

Doprava

Vallauris je dostupné po diaľnici A6 a A7. Asi 25 km od mesta leží medzinárodné letisko Aéroport International Nice-Côte d’Azur.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 27 991 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE