google/wiki40b huggingface dataset:
Opatovce nad Nitrou

Poloha

Obec sa nachádza na rozhraní Hornonitrianskej kotliny a južných výbežkov Malej Magury. Na severnom okraji zástavba nadväzuje na mesto Bojnice, Prievidza sa nachádza asi 2 km severovýchodne a obec Kocurany asi 1 km západne. Centrom obce preteká rieka Nitra, ktorá tu preberá trojicu pravostranných prítokov. Za jej korytom sa východným smerom nachádza prievidzské letisko. 
Obcou prechádza cesta III. triedy z Bojníc do Novák.

Dejiny

Nálezy pobytu človeka z obdobia doby kamennej v Bojniciach, no sporadicky v celej oblasti Hornonitrianskej kotliny dávajú predpoklad na včasné osídlenie aj opatovského chotára. Priamym dôkazom osídlenia sú žiarové hroby ľudu lužickej kultúry z doby bronzovej, ktoré sa našli v lokalitách Krásne diely, Seľovo, Končušiare a v areáli roľníckeho družstva. Pri presune koryta rieky Nitra bolo v lokalite Široké v roku 1972 objavených ďalších 26 mohýl a 84 hrobov z tohoto obdobia. Z prelomu 5. a 6. storočia sa v regióne zachovali prvé stopy Slovanov, ktorí osídľujú aj oblasť okolia Bojníc. 
Prvú, aj keď nepriamu písomnú zmienku o obci poskytuje Zoborská listina z roku 1113, ktorá opisuje okolité lokality. Pomenovanie obce vychádza z majetku opáta, ktoré tu už v 12. storočí evidovali aj tieto vzácne rukopisy. Názov Apathy sa v listinách prvýkrát objavuje až v roku 1424, kedy osada stále patrila benediktínom zo Zobora. O necelé polstoročie, v roku 1468 boli Opatovce už majetkom biskupského domínia v Skačanoch. Pri súpise majetku bolo v roku 1553 v obci 13 „port“ (usadlostí) a mlyn, o storočie neskôr to už bolo 47 poddanských a 12 želiarskych usadlostí, v ktorých žilo 214 obyvateľov. Prosperitu obce dokladá súpis z roku 1778, ktorý uvádza už 366 obyvateľov v 50 poddanských, 5 želiarskych a 2 zemianskych domácnostiach. Pri reorganizácii cirkevných majetkov v roku 1777 sa skačianske panstvo stalo kapitulským majetkom. Cirkevná správa dedín v oblasti sa dostala pod vplyv Nitrianskej diecézy.
Obyvatelia Opatoviec sa živili poľnohospodárstvom, chovom dobytka, pastierstvom, ovocinárstvom a furmančením. Neskôr sa rozšírilo olejárstvo - výroba oleja zo semien ľanu, konope, slnečnice, maku a iných plodín, ktorý sa používal na varenie, no aj svietenie a pri liečení chorôb a zranení. Postupnú zmenu spôsobu života znamenalo budovanie komunikácii a železnice do Prievidze, čo umožnilo jednoduchšie dochádzanie za prácou. Mnohí obyvatelia odchádzali na sezónne práce, nezriedka však celé rodiny putovali za lepším životom do zahraničia, predovšetkým Francúzska. V súčasnosti je väčšina Opatovčanov zamestnaná v podnikoch v Prievidzi a Novákoch, no oživuje sa sektor služieb v cestovnom ruchu, podporovaný blízkosťou bojnických kúpeľov.
Májka

Májka (Meloe) je rod chrobákov z čeľade májkovité (Meloidae).
Pleure

Poloha

Obec má rozlohu 5,07 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 420 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
S/2003 J 19

S/2003 J 19 je retrográdny prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov vedených Brettom J. Gladmanom.
S/2003 J 19 má v priemere asi ~2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 22,709 Mm, ktorú obletí každých 699,125 dní, s inklináciou 165° k ekliptike (164° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,1961. S/2003 J 19 patrí do rodiny Carme.
Étival-Clairefontaine

Poloha

Obec má rozlohu 27,12 km². Najvyšší bod je položený 591 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 469 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veronika Vadovičová

Reprezentácia

Je zamestnaná v Športovom centre polície ministerstva vnútra a trénuje ju Milan Goleňa. Jej paralympijskú medailovú kolekciu tvoria dve zlaté medaily z Ria 2016, zlato z Pekingu 2008, z Ria striebro a z Londýna 2012 bronz.
Na podujatí svetového pohára v Al Ain v Spojených arabských emirátoch získala začiatkom marca 2017 štyri prvenstvá a zároveň vytvorila štyri svetové rekordy. Zlatú medailu a nový svetový rekord zaznamenala v disciplíne R3 vzduchová puška v ľahu mix, R8 v trojpolohovej súťaži žien (malokalibrovka na 50 m po 20 rán), R2 vzduchová puška v stoji 40 rán a R6 malokalibrovka v ľahu mix. Aj vďaka týmto úspechom sa Veronika stala víťazkou ankety Medzinárodného paralympijského výboru o najlepšieho paralympionika sveta za február 2017.
Fridrich Valentšík

Životopis

Jeho otec bol Jozef Valentšík a matka Zuzana rod. Čiefová. V rokoch 1922 – 1926 absolvoval Štvortriednu rímsko katolícku školu ľudovú v Rajci. Študoval na Československom štátnom gymnáziu Andreja Sládkoviča v Banskej Bystrici (1926 – 1934) a počas rokov 1934 – 1940 medicínu na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde bol promovaný za „doktora všetkých vied lekárskych“.
V októbri 1940 nastupuje na vojenskú prezenčnú aj záložnú službu. Do 31. októbra 1943 pôsobí na Východnom fronte: Dnepropetrovsk, Kalinovka, Kyjev, Ľvov, Ovruč, Minsk.
Od 1. novembra 1943 do 4. februára 1950 pôsobil najskôr ako náhradný asistent neskôr ako asistent v Bratislave na Klinike ženskej a pôrodníckej Štátnej nemocnice Bratislava. Do 31. mája 1945 činný v Štátnej náhradnej nemocnici v Trenčianskych Tepliciach, odkiaľ bol kvôli likvidácii pracoviska v júni 1945 preložený do Bratislavy. Od 1. októbra do 31. decembra 1947 poverený zastupovaním riadenia Nemocnice pre choroby ženské v Košiciach (za MUDr. Ernesta Dlhoša). Od 7. júla 1948 do 31. júla 1948 zastupuje primára v Štátnej nemocnici v Ružomberku.
V rámci distribúcie lekárov v Bratislavskom kraji preložený do Skalice ako prednosta novootvoreného gynekologicko-pôrodníckeho oddelenia v Štátnej okresnej nemocnici v Skalici, kde je činný od 1. augusta 1951 do 15. novembra 1953. Počas tohto obdobia zastupuje primárov na  gynekologicko-pôrodnííckych pracoviskách mimo Skalice: Piešťany, Lúčky. Vedie tiež preškoľovacie kurzy pôrodných asistentiek a vychováva ošetrovateľský dorast.
16. novembra 1953 preložený na OÚNZ Trenčín, kde do 30. júna 1959 pracuje ako prednosta gynekologicko-pôrodníckeho oddelenia. Počas tohto obdobia poskytuje v závode Merina n.p. Trenčín ambulantné a preventívne služby a tiež je vymenovaný za „stáleho prísažného znalca z odboru lekárstva pre gynekológiu a pôrodníctvo v okrese Trenčianskom“. Od 1 júla 1959 do 31. mája 1965 pracuje na oddelení ako zástupca primára.
Od 1. júna 1965 v rámci misie zdravotníckej pomoci ČSSR rozvojovým krajinám vyslaný na 2 roky do Alžírska: Bou Saâda „Hôpital civil de Bou-Saâda“ a tiež „Hôpital Étienne Sergent Bou Saâda“. Zazmluvnená práca gynekológa, no pracuje aj ako všeobecný lekár. 1. júna 1966 preložený do „Hôpital regional Bougie“ ako gynekológ, ako „chef de service“ na gynekologicko-pôrodnícke oddelenie. Zomrel na infarkt myokardu počas vykonávania svojich funkcií (komplikácia ťažkého forceps), pričom bol sám ako gynekológ-pôrodník v Bougie v nepretržitej službe.
Zaoberal sa poruchami v odlupovaní placenty, publikoval práce o profúznom krvácaní z ovária pri myelotickej leukémii ovária. Vynikajúci psychoterapeut.
Mužská dvojhra na US Open 2009

Štátna príslušnosť hráčov v hlavnej časti

18: USA

13: Nemecko a Španielsko

12: Francúzsko

8: Argentína a Rusko

5: Austrália a Taliansko

3: Švajčiarsko, Brazília, Srbsko, Česko, Belgicko, Chorvátsko a Čile

2: Ekvádor, Portugalsko

1: ďalších 21 krajín
Calan

Poloha

Obec má rozlohu 12,29 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 905 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sea Island

Sea Island je obchodné označenie pre vlákna získané z bavlníku Gossypium barbadense, ktorý je dopestovaný na ostrovoch pri pobreží Južnej Karolíny a Georgie v USA.
Bavlník pochádza z Peru, odkiaľ sa dostal koncom 18. storočia na juhovýchod USA, kde sú pre neho optimálne podmienky na pestovanie. Ešte v polovici 20. storočia sa ho tu zberalo niekoľko tisíc ton, od začiatku 21. storočia však prichádza z tejto oblasti už len niekoľko balíkov tejto raritnej suroviny.

Spôsob pestovania a vlastnosti

Osev bavlníka pozostáva z tzv. čiernych semien, zber sa vykonáva zásadne ručne a odzrňovanie na valcovom čističi.
Dĺžka vlákien sa udáva 52-55 mm, jemnosť 1,2 dtex (priadza sa dá priemyselne vyrábať do jemnosti cca 5 tex).
Ročná úroda sa na začiatku 21. storočia udáva medzi 100 a 2000 ton (0,0004-0,008% celosvetovej spotreby bavlny), za Sea Island sa údajne platí až päťnásobok ceny iných dlhovláknových bavĺn.

Použitie

Špecializované združenie WISICA kontroluje úrodu Sea Island a udeľuje certifikát o pôvode vlákien. Pretože však druh bavlny vo výrobkoch nie je ľahko preukázateľný, je ponuka textílií údajne vyrobených zo Sea Island podstatne vyššia ako množstvo certifikovaných vlákien.
Jazídíja

Jazídíja alebo jezídíja je islamská sekta, ktorá má dualistické a synkretické črty. Jej príslušníci sú označovaní ako jazídi, jezídi alebo jezidi (sg. Jazíd, jazíd, jezíd, jezid); žijú (stav 2012) najmä v severnom Iraku, menšie skupiny v severnej Sýrii, východnom Turecku, Arménsku a Gruzínsku.
Sami používajú etnonymum Dásim alebo Dawásim (dosl. poslední).
Jazídi sa považujú za Kurdov, časť, ktorá žije v diaspóre a Arménsku, za samostatnú etnickú skupinu. Až na niekoľko skupín, ktorých jazyk je arabčina, je kurdčina ich materinský a obradový jazyk.
Väčšina súčasných jazídov odmieta akúkoľvek súvislosť medzi jazídíjou a islamom.

Dejiny

Hoci niektoré zdroje udávaju vznik v 7.-8. storočí po Kr., potvrdená je až existencia jázidíje v horách pred rokom 1111. Ich náboženstvo bolo pravdepodobne iránskeho pôvodu. Sufijský mystik Adí ibn Musáfír al-Umawí založil v mieste Láliš (severne od Mosulu) svoj sufijský rád. Tento mal nasledovníkov aj mimo Kurdistanu. Po smrti Musáfíra v roku 1162 sa vedúcim rádu stal Hasan ibn Adí a kurdské skupiny, ktoré k nemu patrili sa postupne začínali líšiť od ostatných členov rádu. Narastajúce rozdiely ich odcudzovali od väčšinovej moslimskej populácie a k prvému väčšiemu konfliktu došlo v roku 1414. Mocné kurdské kmene, ktoré sa k jazídíji pripojili, mali významnú mocenskú úlohu v miestnej politike. Postupne ich moc slabla a od 16. storočia čelili narastajúcim perzekúciam. V 19. storočí časť jazídov emigrovala do Arménska a Gruzínska a následne počas 2. polovice 20. storočia najprv tureckí a potom aj irackí jazídi imigrovali do západnej Európy, čo sa zosilnelo po 3. vojne v Perzskom zálive a najmä po vzostupe Islamského štátu.
Somotor

Polohopis

Obec sa nachádza na Východoslovenskej nížine vzdialená asi osem kilometrov vzdušnou čiarou od štátnej hranice s Maďarskom. Najbližšou obcou je Streda nad Bodrogom, ktorá leží približne päť kilometrov na juhozápad.

Ulice

V Somotore sa nachádza deväť ulíc: Agátová, Gaštanová, Hlavná, Nová, Novoviešťanská, Obchodná, Podbodrožská, Staničná a Vinohradská.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1319 (rok 1263 pochádza z falošne datovanej listiny). V ďalších rokoch došlo k drobnej zmene názvu na Zomothar, ktorý sa uvádza v roku 1358. V nasledujúcich storočiach dochádzalo len k drobným obmenám obecného názvu - v roku 1773 sa udáva názov Szomothor, v 1786 Somothor a v roku 1808 sa ustaľuje na podobe Szomotor. V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako prevažne maďarská s 380 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Somotore 640 obyvateľov, z toho bolo 633 Maďarov, 4 Rómovia a 3 Nemci.
Obed odvádzala dane z: v roku 1567 6 port, 1582 3,5, 1610 1,5 a 1635 0,75 porty.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal poslovenčený názov Somotor i pôvodný maďarský Szomotor. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no po druhej svetovej vojne bola opätovne pričlenená k ČSR. Od roku 1948 sa v oficiálnej podobe používa už len slovenský názov Somotor. 
V roku 1943 bola k obci pripojená dovtedy samostatná obec Véč (maď. Bodrogvécs, Vécs). Podobná situácia nastala aj v roku 1964, keď k Somotoru pričlenili Novú Viesku pri Bodrogu (pôvodne Malý Újlak, maď. Kisújlak).
Vlajka Alžírska

Vlajka Alžírska – tvoria ju dva zvislé pruhy, zelený a biely, uprostred listu je umiestnený červený polmesiac a červená päťramenná hviezda, ktorá sa dvoma ľavými cípmi dotýka zeleného poľa.
Polmesiac aj hviezda sú symboly islamu; alžírsky polmesiac je uzavretejší, ako býva v iných moslimských krajinách – v Alžírsku to znamená šťastie. Zelená je farba islamu, biela symbolizuje čistotu, červená slobodu.
Vlajka sa prvýkrát objavila zrejme pri proti-francúzskych demonštráciách v roku 1928, od roku 1954 bola symbolom národnej oslobodeneckej vojny, od roku 1958 vlajkou dočasnej vlády, v roku 1962 sa stala vlajkou štátnou.
Námorná vlajka je identická s národnou, v ľavom hornom rohu sú však dve červené prekrížené kotvy.
Viliam Šulek

Životopis

Študoval na evanjelickom gymnáziu v Modre, kde ho učil Karol Štúr. V roku 1848 býval u svojej sestry Ludviky Márie Štefánikovej v Krajnom. Spolu s bratom Ľudovítom sa pridali k slovenským dobrovoľníkom a patrili k najvernejším pomocníkom Jozefa Miloslava Hurbana. Slovenská národná rada ho v septembri roku 1848 vyslala ako splnomocnenca na spostredkovanie jej rozkazov a získanie dobrovoľníkov pre povstanie do Krajného a okolia. V Krajnom sa pridalo 400 dobrovoľníkov a tí sa zúčastnili prvej víťaznej bitky 22. septembra 1848 v Brezovej pod Bradlom. 28. septembra 1848 utrpeli hurbanisti porážku, po ktorej museli ustúpiť na Moravu. Vilko Šulek netušil o tomto ústupe a zorganizoval pri Krajnom ozbrojený odpor občanov voči maďarským gardistom, proti ktorým sa pridali aj obyvatelia Brezovej pod Bradlom a Myjavy. Cesty do Krajného zabarikádovali pozväzovanými bránami na bránenie polí a skryli sa za ne. Nápor maďarskej armády sedliaci nevydržali. Šulek ostal u švagra v Krajnom a neodišiel na Moravu ako mu radili. Chytili ho a uväznili v Hlohovci. Maďari mu chceli odpustiť odpor proti ich gardistom, ak by zanevrel na slovenský národ, prešiel na maďarskú stranu a prisahal na maďarskú vlajku. Tento návrh Vilko Šulek odmietol a celú vinu za odboj v Krajnom vzal na seba. Preto ho 19. októbra 1848 štatariálny súd odsúdil, ako buriča a veliteľa slovenského povstania, na trest smrti obesením. Ten vykonali Maďari 20. októbra 1848. Pred smrťou chcel predniesť svoju záverečnú reč, ale prerušili ho bubny a stihol vykríknuť iba: „Zbohom národe, pozdrav moju rodinu. Nech žijú Slováci, sláva slovanstvu!“ Jeho smrť opísal na Holubyho žiadosť evanjelický kňaz Karol Adamiš a poslal posledný pozdrav popraveného rodine Pavla Štefánika. Podľa Adamišových slov bol Šulek pochovaný 23. októbra 1848.  O 3 dní neskôr (26. októbra 1848) bol na rovnakom mieste popravený jeho kamarát Karol Holuby.

Pohreb

4. februára 1849 ich exhumovaných pochovali slovenskí dobrovoľníci so zaslúženými poctami. Na ich pohrebe rečnil Ján Francisci-Rimavský a Janko Kráľ predniesol, im venovanú, svoju báseň Dumu dvoch bratov. Dnes stojí na mieste Šulekovej popravy pamätník od architekta Dušana Jurkoviča z roku 1928.

Dopad Holubyho a Šuleka

Obeť dvoch mladíkov za slobodu slovenského národa inšpirovala slovenských tvorcov hneď po ich smrti. Označili ich za martýrov a ich obete za ideálne príklady hodné nasledovania. V roku 1849 im Janko Kráľ venoval báseň s názvom Duma dvoch bratov, o roku neskôr vyšla smutnohra Jozefa Podhradského Holuby a Šulek. Voľnejšie sa objavujú aj v Hurbanovej novele Slovenskí žiaci z roku 1853. Odlišný, polemický pohľad priniesla Záborského hra Holub, ktorá vyšla až v roku 1962.
Luke Shaw

Klubová kariéra

Shaw hral v mládežníckych tímoch klubu Southampton FC. V A-mužstve debutoval v septembri 2011. V júni 2014 prestúpil za cca 30 miliónov britských libier do Manchester United FC, podpísal tu štvorročnú zmluvu.

Reprezentačná kariéra

Luke Shaw reprezentoval Anglicko v mládežníckych výberoch od kategórie U16.
V A-mužstve Anglicka debutoval 5. marca 2014 v priateľskom zápase v Londýne proti tímu Dánska (výhra 1:0).
Tréner Roy Hodgson ho vzal na Majstrovstvá sveta 2014 v Brazílii, kde Angličania vypadli už v základnej skupine D, obsadili s jedným bodom poslednú štvrtú priečku.
Ken Block

2005

V roku 2005 zahájil svoju národnú kariéru v rely s tímom Vermont SportsCar. Vermont SportsCar pre neho pripravil Subaru WRX STi 2005. Jeho prvé preteky sezóny boli Sno*Drift, kde skončil na 7. mieste a 5. mieste vo svojej triede Group N. Počas sezóny 2005 Block päťkrát došiel v prvej päťke, umiestnil sa na 3. mieste v triede Group N a na 4. mieste v národnom šampionáte Rally America. Na záver svojho prvého roku v rely, vyhral ocenenie "Rally America Rookie of the Year" (nováčik roka).

2011

Block štartuje s vozidlom Ford Fiesta RS WRC v Majstrovstvách sveta v rely 2011. Takisto natočil v poradí štvrté (takmer 10-minútové) video ze série Gymkhana, ktoré sa odohráva v hollywoodských štúdiách spoločnosti Universal.
Veľkonočná oktáva

Veľkonočná oktáva je týždeň rímskokatolíckeho liturgického roka, ktorý sa začína nedeľou Zmŕtvychvstania Pána a končí sa na Bielu nedeľu, t. j. 2. veľkonočnú nedeľu čiže nedeľu Božieho Milosrdenstva (o 8 dní neskôr, preto oktáva). V kresťanstve je Veľká noc slávnosťou Kristovho víťazstva nad smrťou najväčším sviatkom, preto samotný deň slávnosti je akoby predĺžený o 8 dní, kedy si veriaci majú uvedomiť veľkosť a význam Kristovho vzkriesenia pre svoj život.
Sviatočné dni veľkonočnej oktávy majú liturgické náležitosti Veľkonočnej nedele, čiže dve čítania, hymnus glória aj krédo a nepovinnú sekvenciu. 
Pendantom v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi je Svetlý týždeň.
Druhy regiónov na Slovensku

Regióny na Slovensku sú historicky, tradične, alebo turisticky vymedzené časti územia Slovenska. Sú to neoficiálne a nie vždy presne vymedzené útvary, pre ktoré platí charakteristický výskyt istého jav, alebo súborov javov.
Pern

Poloha

Obec má rozlohu 25,66 km². Najvyšší bod je položený 325 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 453 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prázdniny na Zemi

Zaujímavosť

Album má svoju anglickojazyčnú verziu. „Holidays On Earth“ (vyšlo v roku 1980). Na rovnakú hudbu boli anglicky otextované všetky piesne.
Éréac

Poloha

Obec má rozlohu 21,21 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 636 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Sen

Poloha

Obec má rozlohu 51,1 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ibn Rusta

Ibn Rusta (iné prepisy: Ebn Rosta, Ibn Rustah, Ibn Rosteh; celým menom: Abú Alí Ahmad bin Umar ibn Rusta/iné prepisy: Abú Alí Ahmad b. Omar ebn Rosta, Abú Alí Ahmed ibn Omar Ibn Rosteh; * 9. stor., Isfahán – † po 913, možno 923) bol arabsko-perzský geograf, cestovateľ a encyklopedista.
O jeho živote sa vie okrem miesta narodenia málo. Okolo roku 903 cestoval po Arábii a Jemene.

Kniha vzácnych drahocenností

Je autorom encyklopedickej po arabsky písanej knihy Kitáb al-a'lák an-nafísa (iný prepis: Ketáb al-a'aláq al-nafísa, do slovenčiny prekladané ako: Kniha vzácnych drahocenností alebo Kniha cenných drahokamov).  Písal ju pravdepodobne medzi rokmi 903 až 913. Pri zostavovaní textu autor pravdepodobne okrem vlastných cestovateľských skúseností využil aj Kitáb al-masálik wa l-mamálik od Ibn Hurdádbiha z roku 885, ako aj stratenú knihu rovnakého mena, ktorú pred rokom 900 zostavil sámánovský vezír Abú Abdalláh Muhammad al-Džajhání. Kniha vzácnych drahocenností je dôležitým prameňom poznania dejín raných Slovanov, najmä Rusov a Chorvátov. Zachoval sa z neho len 7. diel, ktorý sa zaoberá geografiou a obsahuje aj informácie o Bulharoch, Burtásoch, Slovanoch/Slovenoch, Maďaroch, Chazaroch a iných národoch. Spomína v ňom aj kráľa Svätopluka (870-894), uvádza, že je to panovník Slovanov (Slovenov), títo Slovania majú kráľovstvo, Svätopluk má hodnosť raís ar-ru'asá (teda vládca vládcov/knieža kniežat/vodca vodcov a pod.), je korunovaný a ďalej ho v texte označuje aj priamo ako kráľ (vo voľnejšom preklade vládca) a jeho zástupca je subandž - župan. Jeho sídlo je uprostred krajiny Slovanov a volá sa "Dž.rwáb" (dnes bližšie neidentifikovateľné).
Omaha poker

Texas hold 'em je hazardná kartová hra pre 2 až 9 hráčov, ktorá je variáciou pokru. Pravidlá sú podobné ako pri normálnom pokri. Jediný rozdiel spočíva v tom, že hráč dostane štyri karty namiesto dvoch. Následne tvorí výhernú kombináciu z dvoch svojich kariet a z troch kariet ktoré sú vyložené na stole.
V tomto type pokru sú dokopy 4 stávkové kolá, t. j. pred príchodom Flopu, Turnu, Riveru a po príchode Riveru. Každý hráč má pri každom stávkovom kole štyri možnosti a to: Fold (položiť), Check (pokračovať), Call (dorovnať) a Raise (prihodiť).

Pre – Flop

Každému hráčovi dealer rozdá štyri karty, ktoré patria iba hráčovi. Hráč si svoje karty môže prezrieť a po ich prezretí má na výber medzi akciami call, fold, check, raise, podľa svojej pozície pri stole. Keď sa stávkove kolo ukončí prichádza flop.

Flop

Na stôl sa vyložia prvé tri spoločné karty pre všetkých hráčov. Ako prvý ma možnosť stávky hráč nachádzajúci sa hneď za formálnym dealerom. Hneď po dorovnaní všetkých stávok sa pokračuje ďalej. Táto fáza sa nazýva turn.
Spojka (jazykoveda)

Spojka alebo konjunkcia je neohybný slovný druh, ktorý vyjadruje syntaktický vzťah medzi vetami v súvetí alebo medzi vetnými členmi v jednoduchej vete.
Spojky patria medzi spájacie výrazy, čo je širší pojem zahŕňajúci napríklad aj vzťažné opytovacie zámená (ktorý...) a isté príslovky (kedy...).
Botans

Poloha

Obec má rozlohu 2,29 km². Najvyšší bod je položený 397 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 283 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albert Sabin

Životopis

Narodil sa v Białystoku na území vtedajšej Ruskej ríše rodičom Jacobovi Sapersteinovi a Tillie Krugmanovej. V roku 1921 emigroval s rodinou do New Yorku. 
V roku 1931 ukončil štúdium medicíny na New York University.
Vynašiel orálne podávanú vakcínu proti detskej obrne, ktorá tak nahradila staršiu, injekčne podávanú vakcínu Jonasa Salka. Sabinova vakcína vznikla roku 1962 (Salkova v roku 1954) a okrem jednoduchšej aplikácia bola efektívnejšia a mala dlhší účinok. Pri zavádzaní vakcíny musel Sabin zviesť boj s Public Health Service, ktorá dlho preferovala Salkovu vakcínu, takže zatiaľ čo Sovieti Sabinovu vakcínu už masívne využívali (predovšetkým zásluhou sovietskeho mikrobiológa Michaila Chumakova), bežným Američanom nebola dostupná.

Vyvinul aj lieky proti encefalitíde a horúčke dengue. Okrem toho skúmal možný vplyv niektorých vírusov na vznik niektorých foriem rakoviny. 
V roku 1970 získal National Medal of Science, roku 1986 Presidential Medal of Freedom.
Beaulieu-les-Fontaines

Poloha

Obec má rozlohu 12,6 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 589 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Scribonius Largus

Scribonius Largus (1. storočie po Kr.) bol lekár cisára Claudia a autor lekárskeho spisu Compositiones (Recepty).
Okolo roku 47 spísal na žiadosť prepustenca cisára Claudiua, Gaia Iulia Callista, zoznam 271 lekárskych predpisov a vydali ich pod svojim menom. Niektoré z predpisov prevzal od svojich učiteľov, priateľov alebo slávnych kolegov alebo išlo o tradičné receptúry. Dielo Scribonia Larga je čisto účelovou prácou – chýba akýkoľvek náznak umeleckého štýlu, naopak nechýba hovorový jazyk.
Compositiones prevzal, bez toho, aby to priznal, do svojho diela De Medicamentis empiricis physicis et rationabilibus neskorší autor-lekár Marcellus Empiricus (5. storočie).