Havanský psík

História

Predkovia havanských psíkov pochádzajú zo Západneho stredomoria, odkiaľ boli neskôr prevezení na Kanárske ostrovy. Na Kubu ich nosili španielski námorníci ako dary (provízie) od talianskych obchodníkov pre zámožných Kubáncov.
"Malé psíky z Havany" boli neskôr v 19. storočí obľúbené v Európe ako cvičení cirkusoví psi, či domáci spoločníci. Počas Kubánskej revolúcie tieto milé rodinné psíky ako nepotrebný symbol aristokracie prestali byť pre obyvateľstvo zaujímavé. Niekoľko z nich sa spolu s utečencami z Kuby dostalo do USA. V 70. rokoch 20. storočia keď začali mať američania o osud Havanských psíkov opätovný záujem zostalo na americkom územi z tejto rasy iba okolo 11 jedincov.

Vzhľad

Havanský bišón je hravý, spoločenský, srdečný a napriek svojej veľkosti a krehkému jemnému vzhľadu silný.

Trup

Jeho výška v kohútiku má byť v rozmedzí 216- 292mm, hmotnosť 3- 6 kg. Trup svojou dĺžkou mierne presahuje jeho výšku v kohútiku.
Charakteristickým prvkom vzhľadu tejto rasy je horná línia chrbta, ktorá mierne stúpa od dolnej hranice šije po kostrč. V oblasti bedier sa línia tela mierne zaobľuje. Hopsavá chôdza havanského bišóna je prudká no nie behavá, a dáva jeho pohybu energický, hravý dojem.

Končatiny

Predné končatiny sú paralerné, rovné, vzdialenosť od zeme po lakte by mala byť rovnaká ako od lakťov po kohútik. Zadné končatiny majú byť primerane zaokrúhlené. Labky havanského psíka sú malé, mierne podlhovasté s prstami tesne pri sebe. Dlhou hodvábnou srsťou pokrytý chvost havanského psíka je v normálnom stave zdvihnutý v oblúku (tzv. "biskupskej palice") nad chrbátom.

Hlava

Hlava je stredne veľká. Pomer hlavy k dĺžke trupu (od kohútika po koreň chvosta) je 3:7. Temeno hlavy môže byť ploché až mierne zaoblené s mierne stúpajúcim čelom. Papuľa sa pozvoľna zužuje k čiernemu ňucháču. Líca musia byť ploché, nevystupujúce. Pysky havanského psíka sú suché, priliehavé. Čeľuste musia mať nožnicový zhryz.
Tvár havanského psíka s veľkými, tmavými mandľovými očami má podobne ako u jeho bolonského príbuzného šibalský výraz. Viečka majú byť tmavohnedé až čierne. Relatívne vysoko nasadené stredne dlhé ochlpené uši so zaoblenou špičkou visia voľne vedľa líc a sú stredne dlhé.

Srsť

Havanské psíky tak ako aj iné rasy podobné pudlom majú osrstenie, ktoré pravidelne nepĺzne. Podsada je slabo vyvinutá, môže aj chýbať. Veľmi dlhá (12 až 18 cm) krycia srsť je mäkká, hladká, môže byť aj mierne zvlnená. Psy treba minimálne dvakrát do týždňa prečesávať.

Farba

Aj keď sú argumenty o tom, že pôvodné havanské psíky boli biele, v súčasnosti je táto rasa akceptovaná vo všetkých farebných variáciách a vzoroch.

Výstavné štandardy

U havanského psíka sa preferuje udržiavanie jeho prirodzeného vzhľadu. Výstavné psy sa nesmú strihať s výnimkou miernej úpravy srsti okolo labiek. Každá iná zistená úprava trimovaním, či dokonca strihaním má na výstave za následok jeho diskvalifikáciu. Psom sa samozrejme nesmú kupírovať uši a chvost a počas prezentácie sa nepoužívajú mašličky, či vrkôčiky. Prekrytie očí šticou ochlpenia je v tradícii pôvodu tejto psej rasy považované za ochranu pred "ostrým kúbánskym slnkom".
Podľa AKC je štandradom správania havanských bišónikov hravosť a nie dekoratívny postoj na hodvábnom vankúši, cení sa u neho aj schopnosť prejavovať sa ako živá hračka, ktorá sa zabáva s deťmi, alebo vykonáva drobné šibalské kúsky.

Povaha

Havanské psíky sú prirodzene spoločenské plemeno, sú vnímavé a mierne. Ľahko sa začlenia do rodiny a majú vynikajúci vzťah k deťom, sú hravé a majú vysokú úroveň inteligencie. Tieto prívetivé psíky sú socializačné a dokážu pokojne existovať s každým človekom, psom, mačkami či inými domácimi miláčikmi. Ľahko sa cvičia k poslušnosti a spolunažívaniu s ostatnými psami.
Tento všetečný psík rád pozoruje svoje okolie zo stoličky, či kresla. Je veľmi citlivý na tón hlasu, nie je potrebné na neho zvlášť kričať, či ho vychovávať trestaním. Štekanie nie je pre túto rasu charakteristické. Ak majú niektorí jedinci väčšiu tendenciu ku štekaniu, je možné ich počas ich vývoja v mladom veku od toho odnaučiť. V prípade, že sa na ich území objaví cudzia osoba stanú sa z nich príkladní strážcovia. Pokiaľ zaregistrujú, že sú návštevníci jeho pánom vítaní, ihneď začnú aj oni byť k nim priateľskými. Výnimočne sa stáva, že niektorí jedinci sa prejavujú voči cudzím hanblivo.
Havanské psíky sú vďaka svojej hravej radosti z učenia známe aj ako cirkusové zvieratká. Sú ľahko trénovateľné. Dokážu sa naučiť rôzne triky ako je prosenie, beh dozadu, majú vynikajúci čuch a sú ľahko trénovateľné na vyhľadávanie skrytých vecí. Fixujú sa na svojho pána natoľko, že ho sprevádzajú po celom obydlí dokonca aj do kúpeľne. Napriek svojej oddanosti nebývajú žiarlivé voči iným rodinným príslušníkom, alebo iným zvieracím miláčikom v rodine.
Havanské psíky sú známe tým, že jedia iba v spoločnosti druhých. Ak niektorý psík konzumuje v miestnosti a jeho pán odíde, psík si odnesie žrádlo za ním a skonzumuje ho pri ňom.

Zdravie

Aj napriek tomu, že toto plemeno bolo obnovené z malého genetického základu, sú havanské psíky považované za zdravú, odolnú rasu, ktorá sa v priemere dožíva 14–16 rokov. Vzhľadom na charakter ich srsti sú tieto psíky prezentované ako minimálne až vôbec nealergénne a sú odporúčané ako milí spoločníci tak pre malé deti, ako aj pre starších ľudí.

Starostlivosť

Havanské psíky majú hustú srsť, ktorá si vyžaduje niekedy až denné prečesávanie. Pokiaľ nemienime chovať výstavného psa, môžeme mu strihaním, či trimovaním upravovať niektoré problematické miesta (na krku okolo obojka, pod pazuchami, nad očami, okolo labiek, alebo aj iné estetické úpravy).
Ovísajúce ochlpené uši havanského psíka si z dôvodu prevencie voči možným infekciám vyžadujú častejšie čistenie a kontrolu.
Tieto psíky si nevyžadujú dlhšie prechádzky, ale je dobré, keď majú niekoľkokrát denne k dispozícii voľný priestor na prebehnutie a vybitie nadbytočnej energie.