Portsmouth

Poloha

Väčšina mesta Portsmouth leží na ostrove Portsea v miestach, kde sa prieliv Solent napája na Lamanšský prieliv. Ide o jediné ostrovné veľkomesto Spojeného kráľovstva a zároveň 13. najhustejšie osídlené miesto v Európe. V Spojenom kráľovstve je na 2. mieste hneď za centrom Londýna.
Ostrov od pevniny na severe delí úzka zátoka s niekoľkými mostami, takže na prvý pohľad sa zdá byť polostrovom. Chránený prístav Portsmouth leží západne od ostrova a široký záliv s prístavom Langstone na východe. Na severnej strane panorámy mesta dominuje vrch Portsdown Hill (131 m), z ktorého je pekný výhľad na mesto. Na juhu od mesta sa nachádza prieliv Solent s ostrovom Wight. Väčšina územie mesta leží v nadmorskej výške len 3 metre.

Najstaršie dejiny územia

Osady v okolí mesta existovali už počas starovekého Ríma väčšinou išlo o odnože mesta Portchester. Za dátum vzniku mesta Portsmouth sa obyčajne považuje rok 1180, kedy ho založil normanský šľachtic Jean de Gisors Väčšina najstarších písomností o meste bola najpravdepodobnejšie zničená Normanmi po dobytí Anglicka Viliamom Dobyvateľom. Najstarší zachovaný podrobný popis mesta bol objavený v kronike zo Southwicku z 13. storočia.
Podľa Oxfordského slovníka britských miestnych názvov sa anglosaské meno Portesmūða vyskytovalo už v 9. storočí a znamenalo “ústie s (prístavom) Portus” (z latinčiny). V anglosaskej dobe vznikol ľudový výklad názvu ako “ústa/ústie muža menom Port”, vďaka čomu sa v Anglosaskej kronike objavil zápis, že v roku 501 “do Británie priplával na dvoch lodiach Port a jeho dvaja synovia, Bieda a Mægla, a pristáli na mieste, ktoré sa dnes nazýva Portsmouth”, ale historici sa neprikláňajú k tomuto pôvodu mena.
V knihe Domesday Book nie je o mieste nazvanom Portsmouth zmienka. Uvádza však osady, z ktorých neskôr časť mesta vznikla (Buckland, Copnor, Fratton na ostrove Portsea a Cosham, Wymering, Drayton a Farlington na pevnine). Odhaduje sa, že na území mesta v tom čase žilo najviac 200 – 300 ľudí.
Hoci v diecéze Portsea stál malý kostolík už pred rokom 1166 (dnes kostol Panny Marie vo Frattone), prvý skutočný kostol mesta Portsmouth sa objavil až v roku 1181, kedy Jean de Gisors venoval aker (40 árov) pôdy augustiniánskym mníchom v prepoštstve Southwick, aby na ňom vystavali kaplnku zasvätenú Thomasovi Beckettovi, zavraždenému arcibiskupovi z Canterbury. Na mieste pôvodnej kaplnky dnes stojí anglikánska katedrála.

Rozvoj mesta

V roku 1194 sa kráľ Richard I. Levie srdce vrátil zo zajatia, prevzal od Jeana de Gisors správu mesta a začal v Portsmouthe zvolávať loďstvo a vojsko. 2. mája 1194 dal mestu privilégiá konať 15-denný výročný trh, týždenné trhy (každý štvrtok) a zriadiť mestský súd pre prejednávanie záležitostí menšieho významu. Mesto bolo ďalej oslobodené od ročnej dane (18 libier); túto sumu mohlo venovať na mestské záležitosti. Kráľ Richard I. ďalej v Portsmouthe vybudoval radnicu a množstvo domov. Na predpokladanom mieste pôvodnej radnice dnes stoja kasárne.
Kráľ Ján Bezzemok v roku 1200 potvrdil mestské privilégiá a v snahe napadnúť Normandiu zriadil v meste trvalú námornú základňu.
Prvé doky sa v meste začali stavať v roku 1212 na pokyn arcidekana Viliama z Wrothamu, správcu kráľovských lodí. Približne v rovnakej dobe biskup z Winchestru založil nemocnicu svätého Mikuláša nazvaný Domus Dei, ktorý fungoval až do roku 1540. Následne ho spolu s ďalšími cirkevnými movitosťami zabavil kráľ Henrich VIII.
Portsmouth v 13. storočí využívali králi Henrich III. a Eduard I. ako základňu pre útoky na Francúzsko. V 14. storočí nastal rozmach obchodu, a to i napriek konkurenčnému prístavu v neďalekom Southamptone. Začala sa dovážať najmä vlna, obilie, indigové farbivo, vosk a železo; najvýznamnejším dovozným artiklom však bolo víno z prístavov Bayonne a Bordeaux.
V roku 1338 v Portsmouthe pod anglickými vlajkami pristála franúzska flotila vedená admirálom Béhuchetom. Francúzi vypálili, vyplienili a povraždili väčšinu mesta; prežil len kostol a nemocnica. Kráľ Eduard III. následne oslobodil ostávajúce obyvateľstvo od všetkých štátnych daní, aby mohli začať budovať mesto odznovu.
Len desať rokov po tejto skaze zasiahol mesto mor. Francúzi navyše bránili obnove mesta lúpežnými útokmi (v rokoch 1369, 1377 a 1380).
Kráľ Henrich V. rozhodol o vybudovaní prvých stálych hradieb. V roku 1418 dal v ústí prístavu postaviť drevený hrad Round Tower (dokončený v roku 1426). Skutočné opevnenie však Portsmouth získal až v počas vlády Tudorovcov. Hrad bol na pokyn Henricha VII. prestavaný z kameňa a vznikol nový hrad, Square Tower. V tej dobe začal vznikať v Portsmouthe prvý suchý dok na svete. Z financií získaných zrušením kláštorov dal Henrich VIII. postaviť pevnosť Southsea Castle a určil Portsmouth za domovský prístav Royal Navy.
V roku 1545 pod touto pevnosťou stroskotala jeho druhá vlajková loď Mary Rose po vyplávaní do bitky s francúzskou flotilou. Pri stroskotaní zahynulo približne 500 ľudí.
Opevnenie mesta bolo v priebehu storočí zosilňované a dnes je väčšina dochovaných stavieb sprístupnená turistom.
Dne 21. decembra 1872 vyplávala z Portsmouthu významná vedecká expedícia Challenger, ktorá položila položila základy oceánografie.

20. storočie

Počas druhej svetovej vojny mesto utrpelo ťažké škody počas náletov, pri ktorých bolo zničených množstvo mešťanských domov a radnica. Napriek tomu, že na väčšej časti meste je už nová zástavba, občas sa na staveniskách stále ešte nachádza nevybuchnutá munícia.
Na pláži v Southsea a v prístave Portsmouth sa 6. júna 1944 sa nalodila časť jednotiek určených na inváziu v Normandii. Počas samotného dňa D mal svoj štáb v jednom z palácov neďaleko Porstmouthu (Southwick House) vrchný veliteľ spojeneckých sil generál Dwight D. Eisenhower.
Po vojne bola väčšina zničenej aj zachovanej obytnej zástavby mesta strhnutá v snahe zlepšiť kvalitu bývania. Obyvateľstvo, ktorého sa asanácia dotkla, bolo vysťahované na predmestia Paulsgrove a Leigh Park.

21. storočie

V roku 2003 začala stavba 168 metrov vysokej oceľovej veže Spinnaker Tower v tvaru námornej plachty v prístave Portsmouth, ktorá mala byť oslavou námorníckej tradície mesta. Veža bola dokončená v roku 2005; slúži z časti ako turistická rozhľadňa. V roku 2004 bola zbúraná budova Tricorn Centre, nazývaná “najškaredšia britská budova”. Išlo o rozľahlý železobetónový komplex s nákupným strediskom, bytmi, nočným klubom a nadzemnými garážami v centre mesta. Demolácii predchádzali dlhodobé diskusie o jej financovaní a spor o jej zachovania ako príkladu brutalistickej architektúry 60. rokov 20. storočia.

Pamiatky

Väčšina pamätihodností mesta súvisí s jeho námornou históriou. V poslednom desaťročí prebehla potrebná rekonštrukcia turisticky atraktívnych starých lodeníc. Ďalšími atrakciami sú D-Day Museum, loď HMS Victory, zvyšky vlajkovej lode Henricha VIII. – Mary Rose, vyzdvihnutej nedávno z dna mora, prvý britský pancierový parník HMS Warrior a Kráľovské námorné múzeum.
V roku 2005 bola v rámci projektu Millennium dokončená výstavba 168 metrov vysokej veže Spinnaker Tower na nábreží Gunwharf Quays. Vyhliadkové plošiny sú vo výške morskej hladiny, v 99, 104 a 109 metroch.
Medzi ďalšie pamiatky mesta patrí rodný dom Charlesa Dickensa, akvárium Blue Reef, prírodovedné múzeum Cumberland House, Kráľovské múzeum námorníctva a hrad Southsea Castle.

Kostoly

Portsmouth je medzi britskými mestami raritou, pretože má dve katedrály: anglikánsku katedrálu sv. Tomáša a rímskokatolícku katedrálu sv. Jána Krstiteľa. Keď bolo v 19. storočí britskej katolíckej cirkvi povolené znovuzakladanie katedrál, mohli stáť len tam, kde už nebola katedrála anglikánska. Katolícka katedrála v Portsmouthe bola vysvätená v roku 1882. Neskôr keď v roku 1926 získal Portsmouth štatút mesta, anglikánsky kostol sv. Tomáša získal štatút katedrály.
Ďalším zaujímavým kostolom je posádkový kostol (Garrison Church), ktorý bol počas druhej svetovej vojne zbombardovaný a bol zachovaný ako pamätník bez strechy.

Školstvo

Mesto má jednu univerzitu, University of Portsmouth, predtým známu ako Portsmouth Polytechnic. Vysokoškolské vzdelanie však je možné získať aj na niekoľkých ďalších školách; najväčšie z nich sú Highbury College a Portsmouth College.

Doprava

Mesto má priame železničné spojenie s Londýnom a prístupné z niekoľkých železničných staníc. Z prístavu Portsmouth premávajú osobné trajekty do mesta Gosport a na ostrov Wight (neďaleko aj autotrajekt Wightlink). Spojenie s ostrovom Wight obstaráva aj najstaršia britská komerčná vznášadlová linka Hovertravel.
Kontinentálne trajekty spojujú Portsmouth s mestami Caen, Cherbourg-Octeville, Saint-Malo a Le Havre vo Francúzsku,Bilbao v Španielsku a s Normanskými ostrovmi. Po Doveri je Portsmouth druhý najrušnejší trajektový prístav v Británii; ročne prepraví približne 3 milióny cestujúcich. Prístav má priame napojenie na diaľnicu M275.
Najbližšie letisko je v Southmaptone, približne 20 – 30 minút cesty. Obe londýnske medzinárodné letiská Heathrow a Gatwick sú vzdialené približne 60 – 90 minút cesty. V Portsmouthe bolo v rokoch 1932 – 1973 v prevádzke letisko s trávnatou dráhou. Po jeho uzavretí tu vyrástol obytný, priemyselný a obchodný areál a škola.