google/wiki40b huggingface dataset:
Hormón

Hormón (z gr. hormaó – poháňam) je látka, ktorá v mnohobunkových organizmoch (rastliny, živočíchy, huby, riasy...) slúži na chemickú signalizáciu medzi rôznymi bunkami alebo skupinami buniek.
Je trieda regulačných biomolekúl / biologických chemikálii produkovaných špecifickými bunkami, žľazami a/alebo väzivom v špeciálnych častiach organizmu. Následne sú transportované do ostatných častí organizmu s cieľom ovplyvniť škálu psychologických a behaviorálnych aktivít, ako sú napríklad kontrola nálady, trávenie, metabolizmus, rast, a reprodukcia. Vo všeobecnosti je na zmenu metabolizmu bunky potrebné iba malé množstvo hormónu. V pointe je to chemický informátor, ktorý transportuje/prenáša signál z jednej bunky do druhej. Všetky mnohobunkové organizmy produkujú hormóny, rastlinné hormóny sa nazývajú aj fytohormóny. Hormóny u živočíchov sú často transformované krvou. Na prítomnosť hormónu reagujú len bunky, ktoré majú špecifický proteín na svojom povrchu, ktorý reaguje s hormónom. Hormón sa naviaže na proteínový receptor, čím aktivuje signálnu dráhu, čo má v konečnom dôsledku za následok špecifickú bunkovú odpoveď. 
Molekuly endokrinných hormónov sú uvoľňované priamo do krvného obehu, prevažne do fenestrovaných kapilár. Hormóny s parakrinou funkciou sa voľne rozptyľujú do medzibunkového priestoru v blízkosti cieľovej skupiny buniek. 
Množstvo exogénnych chemických zlúčenín, prírodných aj umelých, má na človeka a živočíchy efekt podobný ako hormóny. Ich interakcia so syntézou, sekréciou, transportom, viazaním, aktivitou alebo elimináciou prírodných hormónov v tele môže zmeniť homeostázu, reprodukovateľnosť, vývoj, a/alebo správanie, rovnako ako endogénne hormóny.

Chemické triedy hormónov

Keďže hormóny sú definované funkčne, nie štrukturálne, môžu mať rôznu chemickú štruktúru. Hormóny sa vyskytujú v mnohobunkových organizmov. Podobné zlúčeniny sú prítomné aj u jednobunkových organizmov a môžu mať funkciu signálnych molekúl, ale neexistuje konsenzus, či tieto zlúčeniny možno nazývať hormónmi.

Farmakológia

Veľa hormónov a ich analógy sa používajú v medicíne. Najčastejšie je predpisovaný estrogén a progesterón (ako metóda hormonálnej antikoncepcie a ako metóda nahradzujúca hormóny – pri menopauze. Tyroxin (pri nefungujúcej štítnej žľazy) a steroidy (na autoimunitné ochorenia, a niekoľko ďalších respiračných ochorení). Inzulín sa používa diabetikmi. Lokálne prípravky používané v ORL často obsahujú farmakologikcý ekvivalent adrenalínu, zatiaľ čo steroidy a masti s vitamínom D sa hojne využívajú v dermatológii. 
Farmakologická dávka hormónu je v medicíne dávka, ktorá je väčšia ako prirodzene sa vyskytujúce množstvo hormónu v ľudskom tele. Efekt farmakologicky použitého hormónu môže byť iné ako reakcia tela na vlastný hormón. Tento umelý hormón môže mať terapeutické a potenciálne aj nežiaduce účinky.  Príkladom je farmakologické použitie glukokortikoidu na potlačenie zápalu.
Barbora Klementová

Kariéra

Športu sa venuje od roku 2000 a medzi najvýznamnejšie úspechy patrí prvé miesto na Slavic cup počas sezóny 2015/2016, štvrté miesto team šprint Majstrovstiev sveta na kolieskových lyžiach Val di Fiemme a umiestnenie na dvanástej priečke počas Youth Olympic Games (YOG) v Innsbrucku. V auguste roku 2017 si odniesla cenné víťazstvo v súťaži s medzinárodnou účasťou Swenor Slovenského pohára v behu na kolieskových lyžiach.
V roku 2018 sa zúčastnila Zimnej olympiáde v Pjongčangu. Na kvalifikácii šprintu žien obsadila 53. miesto.
Astydameia (dcéra Amyntora)

Astydameia (starogr. Ἀστυδάμεια – Astydameia, lat. Astydamea) je v gréckej mytológii dcéra ormenského kráľa Amyntora. Podľa inej verzie bola dcérou Ormena.
Keď Hérakles dobyl kráľovstvo jej otca, zajal ju a ona mu neskôr porodila syna Ktésippa . Antický autor Pindaros však uvádza, že ich syn sa volal Tlépolemos. Podľa Hygina, matkou Tlépolema bola Astyoché.
Domitius Domitianus

Domitius Domitianus, celým menom Lucius Domitius Domitianus, bol samozvaný rímsky cisár vládnuci v Egypte od júna (júla)v roku 297 do decembra v r. 297 za vlády cisára Diokleciána.
Písomné záznamy (na papyrusoch) a numizmatické svedectvá poukazujú na to, že jún alebo júl v roku 297 bol začiatkom panovania Domitia Domitiana v Egypte. Vládol asi do decembra 297, keď sa ďalším samozvaným cisárom stal Aurelius Achilleus, ktorý bol jeho korektorom (corrector). Vláda Aurelia Achillea trvala do marca v roku 298, keď v poslednej bašte obrany v Alexandrii podľahol cisárovi Diokleciánovi.
Grösslingová ulica

Dejiny

Najstarší doložený názov znie Ressling (1765) a Grösslingweg (1771). Pochádza z pomenovania priľahlého záhonu Grössling rozprestierajúceho sa na dnešnom Hviezdoslavovom námestí až po Prievoz, ktorý bol pomenovaný podľa dunajskej ryby hrúz škvrnitý (po nemecky nárečovo Kressling). Tento druh ryby žil v ramene Dunaja, ktoré sa v minulosti nachádzalo v miestach, kde je dnes táto ulica.
Na území dnešnej ulice sa pôvodne nachádzali nivy, záhrady a parky záhonu Grössling, ktoré boli v 18. storočí zastavané. Pôvodne k ulici patrila aj dnešná Medená ulica. Od roku 1955 do roku 1990 sa Grössligová ulica volala Ulica Červenej armády. V roku 1968 po okupácii vojskami Varšavskej zmluvy, boli snahy premenovať ulicu na Dubčekovu ulicu.
V dnešnej dobe na Grösslingovej ulici sídlia niektoré významné inštitúcie ako napríklad Rozvojový program OSN UNDP, Slovenský Červený kríž, Slovenský historický ústav Matice slovenskej, Matematické gymnázium (Gamča), Základná škola Milana Rastislava Štefánika, Asociácia slovenských kameramanov; Slovenský filmový zväz, Asociácia slovenských filmových klubov.
Vieux (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 5,5 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Spájavky

Spájavky (lat. Zygnematophyceae, Conjugatophyceae, Conjugatae, resp. Zygnematales v širšom zmysle) alebo skôr neformálne spájavé riasy sú trieda či rad z taxónu Charophyta. Staršie sa zaraďovali pod zelené riasy.

Charakteristika

Trieda je charakteristická spájaním (=splývaním, konjugáciou), čo je zvláštny typ pohlavného rozmnožovania. Spájavky sú jednobunkové, kolóniové alebo vláknité nerozkonárené riasy. Bunky sú jednojadrové, bunková stena je celulózna, celistvá alebo dvojdielna, protoplast obsahuje 1 – 2 aj viac chloroplastov. Väčšinou sú sladkovodné.
ANASOFT APR

ANASOFT APR, s.r.o. je slovenská spoločnosť podnikajúca vo sfére informačných technológií. Orientuje sa na poskytovanie služieb v oblasti bezpečnosti infraštruktúry informačných a komunikačných technológií, integrácie aplikácií, vývoja softvéru na mieru, kompozitných riešení, riadenia obchodných procesov, outsourcingu a logistiky a poradenstva.
Firma vznikla v roku 1993 a stabilne sa radí medzi 10 najrýchlejšie rastúcich IT firiem na slovenskom trhu (podľa rebríčka Trend TOP v IT zostavovaného od roku 2002). V rokoch 2005 a 2006 sa umiestnila v rebríčku Fast 50 (najrýchlejšie rastúce technologické spoločnosti v strednej Európe) a Fast 500 (pre región Európy, Afriky a Blízkeho východu), ktoré zostavuje spoločnosť Deloitte.
Spoločnosť sa venuje aj filantropickej činnosti, za ktorú bola odmenená cenou Via Bona 2005 Nadácie Pontis. Založila Nadačný fond MyšLienka, ktorý spravuje Nadácia pre deti Slovenska a je zameraný na podporu vzdelávania skúsenosťou v oblasti prírodných vied.
V roku 2006 sponzorovala spoločnosť literárnu cenu Anasoft litera za pôvodné slovenské prozaické dielo vydané v uplynulom roku, honorovanú sumou 200 000 Sk, od 1.1.2009 sa suma zvýšila na 10 000 EUR. Organizátorom ceny a literárneho festivalu je občianske združenie ars_litera.
V roku 2009 bol prezident spoločnosti Michal Hrabovec vymenovaný za Manažéra roka.
Oberhergheim

Poloha

Obec má rozlohu 19,86 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zavedenie pravostrannej premávky v Česko-Slovensku

K zavedeniu jazdy vpravo „v primerane vhodnej dobe“ sa signatárske štáty vrátane Česko-Slovenska zaviazali v rámci dodatku k Parížskej dohode v roku 1926. V roku 1931 Česko-Slovensko prisľúbilo, že zmenu zavedie do piatich rokov. Bolo o nej však rozhodnuté až Opatrením Stáleho výboru Národného zhromaždenia  č. 275/1938 Zb. zo dňa 10. novembra 1938. Účinnosť tohto ustanovenia bola stanovená na 1. mája 1939.
Obsadenie časti republiky dňa 15. marca 1939 Nemeckom však viedlo k urýchleniu účinnosti – výnosom vrchného veliteľa nemeckej armády von Brauchitscha bola pravostranná premávka v Protektoráte Čechy a Morava zavedená 17. marca 1939, v Prahe až od nedele 26. marca 1939 od 3 hodín ráno. Napríklad v Ostrave sa naopak jazdilo vpravo už od prvého dňa okupácie.
Na Slovensku bola pravostranná premávka zavádzaná v rokoch 1939 – 1941.
Zvláštnosťou bola prvá liberecká električková trať, na ktorej krátkej dvojkoľajnej časti (od stanice k mostu cez Nisu) bol z dôvodu usporiadania nadväzujúcich jednosmerných úsekov pravostranná premávka už od počiatku, teda od 25. augusta 1897.
François-René de Chateaubriand

Životopis

Jeho otcom bol gróf René-Auguste de Combourg (1718 - 1786) a matkou Appoline de Bedée (1726 - 1798). Mal piatich starších súrodencov (brata Jeana-Baptistu a štyri sestry: Marie-Anne, Bénigne, Julie a Lucille). François-René žil ako dieťa najprv v Saint-Malo a od roku 1777 na panstve svojho otca v Combourgu. Študoval na kolégiách v Mont-Dole a v Rennes, neskôr chvíľu pôsobil v armáde. 
Chateaubriand bol politicky činný v rojalistickom hnutí v období prvého cisárstva a tzv. reštaurácie (1815 - 1830). Je však predovšetkým známy svojim literárnym pôsobením a patrí medzi najznámejších spisovateľov. Jeho opisy prírody a citová analýza „ja“ sa stali modelom pre generáciu romantických spisovateľov vo Francúzsku („Chcem byť ako Chateaubriand alebo nič“, vyhlásil mladý Victor Hugo). 
Bol tiež prvým, ktorý vo svojom diele „René ou les Effets de passions“(1802) formuloval „hmlu vášní“, ktorá sa stala typickou témou romantizmu a urobila z Reného emblematickú osobnosť tejto novej citovosti, vytvorenej v širokej a rytmizovanej próze, ktorú jeho ohovárači kvalifikovali ako prehnanú.
Zdieľal náklonnosť pre exotizmus módny v tej dobe. Do jeho diela sa tak dostalo prostredie severnej Ameriky, napr. „Atala“ (1801) alebo aj „Les Natchez“ (1826). Ďalšou témou bolo cestovanie po Stredomorí, napr. „Itinéraire de Paris à Jérusalem“ (1811).
Dielo „Mémoires d'outre-tombe“ sa stalo Chateaubriandovým pamätníkom, ktorého prvé knihy rekonštruovali jeho detstvo a vzdelanie v prostredí nižšej šľachty v Saint-Malo a v Combourgu. Ďalšie diely odrážajú historické deje, ktorých bol svedkom v rokoch 1789 – 1841. To robí tento text majstrovským autobiografickým dielom a zároveň významným historickým svedectvom.
Arendonk

Obyvateľstvo

Arendonk má približne 12 758 obyvateľov (2010).
Bouzy-la-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 37,47 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 226 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mechanické obrábanie

Mechanické obrábanie alebo obrábanie rezaním je obrábanie (pracovný proces) pri ktorom sa z polovýrobku získava požadovaný tvar a rozmer súčiastky odoberaním čiastočiek materiálu z povrchovej vrstvy polovýrobku rezaním pomcou klinu rezného nástroja mechanizmom premeny materiálu na triesku. Cieľom obrábania je dať materiálu alebo polovýrobku funkčnú presnosť, charakterizovanú rozmermi a stavom obrobených povrchov.
Technológia obrábania sa realizuje v sústave SPNO stroj – prípravok – nástroj – obrobok. Stroj používaný v tejto sústave sa nazýva obrábací stroj, zariadenie používané na upevnenie a ako pomôcku pri obrábaní nazývame prípravky, používané nástroje nazývame rezné nástroje, objekt technologického spracovania je polotovar, obrobok, výrobok.
Proces rezania sa realizuje v oblasti kontaktu reznej hrany nástroja a obrábaného povrchu. V tejto zóne sa uskutočňuje premena obrobku, zmena jeho tvaru a povrchových vlastností. Obrábaním vzniká obrobená plocha a trieska.
Obrábanie reznými nástrojmi môže byť ručné, alebo strojové. Strojové obrábanie je výkonnejšie, presnejšie a lacnejšie, niekedy je však nevyhnutné využiť ručné obrábanie. Ide o prípady obrábania pri opravách, montáži, dokončovacích prácach, alebo práci na ťažko prístupných miestach.
Pikareskný román

Pikareskný román je parodizujúci román, ktorý vznikol v Španielsku ako reakcia na niekdajší vážny rytiersky román.
Morejský despotát

Dejiny

Po 4. križiackej výprave bolo na území Byzantskej ríše vytvorených viacero križiackych štátov, medzi nimi i Achájske kniežatstvo. Byzantská ríša, ktorej vtedajším nástupcom sa stalo Nikajské cisárstvo sa pokúsila svoje územia dobyť späť. Už v roku 1259 porazil nikajský cisár Michal VIII. achájske knieža Viliama II. (Guillaum II. de Villehardouin) pri Pelagónii, čo viedlo k znovudobytiu východnej časti Morey východným cisárstvom. V roku 1261 Nikajské cisárstvo znovuzískalo Konštantínopol a Byzantská ríša bola obnovená.
Cisár Ján VI. Kantakuzenos na území v Peloponéze v roku 1348 vytvoril údelné panstvo pre svojho syna Manuela Kantakuzena. V roku 1383 sa moci v despotáte ujala dynastia Palaiologovcov. Novým vládcom sa podarilo moc v krajine stabilizovať a Morea sa stala ekonomickým a kultúrnym centrom neskorej Byzantskej ríše. V rokoch 1415 – 1416 bol v severnej časti despotátu, medzi Sarónskym a Korintským zálivom vystavaný obranný val - Hexamilion. S úpadkom nadvlády latinských rytierov (tzv. obdobie frankokracie) súvisel i ďalší územný rozmach despotátu, ktorý do roku 1430 získal pod nadvládu takmer celý polostrov.
V Morey v tomto období pôsobili najväčší vzdelanci neskoro-byzantského obdobia. Medzi nimi filozofi Bessarion a Pletón a ich žiaci, či biskupi Izidor Kyjevský a Gennadios Scholarios. Pôsobil tu aj grécky historik Laonikos Chalkokondyles. Morey sa darilo aj v ekonomickej oblasti, darilo sa poľnohospodárstvu (najmä vínnej réve a olivám) a prosperujúca bola aj výroba hodvábu a solí. Rozvoj podporovala aj albánska imigrácia, ktorá dodala nové pracovné sily pre krajiny spustošené bojmi a zabezpečila despotátu obrannú silu. Obrana pobrežia a obchod v krajine bol zase výrazne v rukách Benátskej republiky.
V roku 1446 osmanský sultán Murad II. porazil byzantské vojsko v bitke na Korintskej šiji a despotát sa však dostal do vazalstva Osmanskej ríše. Muradov syn Mehmed II. v roku 1453 dobyl Konštantínopol, čo znamenalo osamostatnenie Morejského despotátu. Sultán Mehmed II. však po Morejcoch čoskoro začal žiadať pravidelný tribút, ktorý krajina odmietla platiť a čo viedlo k jej dobytiu 29. mája 1460.

Zoznam vládcov despotátu

Zoznam vládcov Morejského despotátu podľa Dějiny Byzance
Molinet

Poloha

Molinet má rozlohu 25,98 km². Najvyšší bod je položený 288 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Molinet má 1184 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Aulx-lès-Cromary

Poloha

Obec má rozlohu 4,33 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 141 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Genneville

Poloha

Obec má rozlohu 9,36 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 748 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montoussé

Poloha

Obec má rozlohu 7,88 km². Najvyšší bod je položený 688 m n. m. a najnižší bod 496 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svidnička

Erb

V zelenom štíte vľavo striebroodetý pastier v pravici so strieborným bičom na zlatom bičisku, vpravo od neho dva strieborne prekrývajúce sa semhľadiace voly v zlatej zbroji.
Terajší erb bol prijatý uznesením obecného zastupiteľstva 5. júla 2004, č. OZ – 3/2004 a je zapísaný v heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou S – 317/204.
Symbolika pastierstva podľa staršieho odtlačku pečatidla obce z roku 1787.
Autormi erbu sú Jozef Petrovič a Kvetoslava Hanzová.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva z ôsmich  pozdĺžnych pruhov vo farbách žltej (1/8), zelenej (1/8), bielej (1/8), zelenej (1/8), žltej (1/8), zelenej (1/8), bielej (1/8) a zelenej (1/8). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zostrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Obyvateľstvo

V roku 1995 v obci boli najpočetnejšie rodiny s týmito rodinnými menami:
Bogdaník; Bogdanik; Cerula; Dobrocký; Ducár; Friga; Fuga; Grocký; Hičar; Hičár; Holovač; Holováč; Hvizd; Južanin; Kandravý; Kněžík; Kobularčik; Kováč; Leškanin; Mackanin; Marčišin; Paňko, Pich; Rodák; Reňak; Rudý; Sabat; Simočko; Skirko; Soľanka; Suvák; Ščerba; Šott; Štec; Štefanco; Štenhura; Timan, Vapnár, Varchol, Vasilenko; Vojtašek; Židiak;
Joseph Warren Stilwell

Životopis

Narodil sa v meste Palatka na Floride v rodine 8. generácie anglických prisťahovalcov.
V roku 1904 ukončil vojenskú akadémiu vo West Pointe a ako poručík slúžil v 12. pechotnom pluku na Filipínach, kde sa zúčastnil bojov proti povstalcom. Neskôr sa vrátil na West Point a vyučoval tam cudzie jazyky a pechotnú taktiku. Počas prvej svetovej vojny pôsobil v štábe amerického IV. zboru a zúčastnil sa plánovania ofenzívy pri St. Mihiel. Za svoju účasť na kampani vo Francúzsku bol vyznamenaný medailou D.S.M.

Po vojne zostal ako dôstojník Dohodových okupačných síl do roku 1919 v Nemecku. Následne odmietol návrat domov do USA a požiadal o preloženie do zahraničia. Bol vyslaný do Číny, kde pôsobil až do roku 1923. Následne sa vrátil do vlasti a navštevoval pechotnú školu vo Fort Benningu. V medzivojnovom období sa dostal do Číny celkovo trikrát a naučil sa plynule po čínsky. Po návrate do USA v roku 1939 bol povýšený do hodnosti brigádneho generála. Velil 2. pechotnej divízii a neskôr pomáhal vytvoriť 7. pechotnú divíziu vo Fort Ord v Kalifornii.
Po zapojení USA do vojny mal byť pôvodne vyslaný do Severnej Afriky, ale pre svoje znalosti cudzích jazykov bol odporučený ako vojenský poradca Čankajškových vojsk bojujúcich proti Japonsku. Dozeral na priebeh dodávok Lend-Lease pre Čínu. Bojisko v Juhovýchodnej Ázii bolo na rozdiel od iných bojísk rozdelené na dve samostatné spojenecké veliteľstvá, britským vojskám v Barme a Indii velil gróf Louis Mountbatten a nacionalistickým čínskym jednotkám v Číne velil Čankajšek. Čankajšek poveril Stilwella v marci 1942 velením čínskych jednotiek v Barme. Do Barmy dorazil s 1 divíziou. V máji však boli jeho jednotky z Barmy Japoncami vytlačené do indického Ásamu. Tu sa pustil do výcviku čínskych vojsk. V januári až februári 1943 sa Japoncom definitívne podarilo prerušiť barmskú cestu do Číny, čím bolo prerušené zásobovanie čínskych vojsk prísunmi a základe Lend-Lease. Stilwell preto navrhol pokračovať v zásobovaní Číny leteckým mostom cez Himaláje. Týmto mostom napokon boli Číňania zásobovaní až do znovuobnovenia pozemného spojenia. Koncom roku 1943 bol poverený funkciou zástupcu veliteľa vojsk v oblasti Juhovýchodnej Ázie Lorda Louisa Mountbattena. V roku 1944 bol po nezhodách s Čankajškom odvolaný z funkcie a vrátil sa do USA. Po návrate do vlasti bol vyznamenaný radom Legion of Merit a dubovými listami k D.S.M. Neskôr velil 10. divízii na Okinawe a bol prítomný pri podpise japonskej kapitulácie 2. septembra 1945 na palube USS Missouri. Po vojne bol členom zbrojnej rady. 
Zomrel na následky rakoviny žalúdka na jeseň 1946.
Karol Oboňa

Životopis

Narodil sa v Prievidzi. Ešte ako malému dieťaťu mu zahynul otec v I. svetovej vojne. Po skončení základnej školy navštevoval 5 ročníkov reálneho gymnázia v Prievidzi. Následne sa presťahoval s matkou i otčimom do Žiliny. Tu bol v roku 1936 odvedený a potom v rokoch 1936 až 1938 absolvoval základnú vojenskú službu. Následne vypukla II. svetová vojna, po ktorej pracoval ako páleničiar vo firme "Manín" v Bytči, ktorú vlastnil jeho príbuzný - Karol Rek. Pracoval aj ako herec v Divadle Petra Jilemnického v Žiline, kde pôsobil vtedy i Jozef Kroner. Hral aj v slovenskom filme režiséra Štefana Uhera z roku 1964 "Organ", ktorý v roku 1965 na medzinárodnom filmovom festivale v Locarne získal "Osobitnú cenu poroty". Posledné roky z politických príčin pracoval ako šofér v divadle, v ČSAD v Žiline a tiež ako vodič sanitky v nemocnici v Žiline. Počas svojho života pracovne pôsobil v Žiline.
Zomrel roku 1984 v Žiline, kde je i pochovaný na starom cintoríne, spoločne s manželkou Žofiou.

Entomologické aktivity

Bol v skupine zakladajúcich členov spoločnosti, ktorá bola založená na mimoriadnom valnom zhromaždení dňa 12. marca 1941, kedy boli prijaté i stanovy tejto spoločnosti. Tu bol určený do funkcie zapisovateľa spoločnosti a v neskoršom období zastával funkciu pokladníka. V čase jej vzniku býval v Žiline. Počas svojich entomologických aktivít sa venoval prevažne denným, ale i nočným motýľom, hlavne niektorým vzácnejším druhom, ale i chrobákom (Coleoptera). Dňa 16. 9. 1942 na siedmej riadnej členskej schôdzi Slovenskej entomologickej spoločnosti navrhol entomologickej spoločnosti zabezpečiť odchyt chovných párikov druhu vzácneho papriadkovca Lemonia dumi. Dňa 9. 5. 1943 v hoteli Astória na 3. valnom zhromaždení Prvej Slovenskej entomologickej spoločnostiv Žiline referoval vo funkcii pokladníka informáciu členskej základni o stave pokladne k danému dátumu. Jeho zbierka hmyzu (motýle a chrobáky) sa nezachovala.
Dolný Kalník

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1355.
Fauconcourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,9 km². Najvyšší bod je položený 358 m n. m. a najnižší bod 274 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svinia

Vodné toky

Malá Svinka
Villard-Bonnot

Poloha

Obec má rozlohu 5,84 km². Najvyšší bod je položený 448 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 297 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Klieštikovec kurí

Prevencia a liečba

Vzhľadom na to, že klieštikovce môžu prežiť až 10 mesiacov v prázdnom kurníku, je dôležité, aby bolo obydlie vtákov dôkladne vyčistené. Konštrukcia obydlí pre zvieratá by mala eliminovať úkryty pre roztoče v čo najväčšej miere. Chemické kontroly, ak sú použité, by mali byť prevedené v rotácii, aby sa zabránilo hromadeniu odporu.
Ošetrenie dreva kreozotom zabije roztoče a drží ich na istú dobu ďalej od ošetrovanej oblasti, no treba dbať, aby nedošlo ku kontaminácii vajec.
Benignus Smrtník

Životopis

Po skončení rétoriky vstúpil v roku 1670 v kláštore Svätej Kataríny do františkánskej rehole. Dostal rehoľné meno Benignus. Filozofiu študoval v rakúskom Eisenstadte (Burgenland) a v maďarskom Szombathelyi, teológiu v Trnave a v Malackách. Kňazom sa stal roku 1674. Najprv pôsobil v Nitre a neskoršie v Güssingu. Tu zostavil latinskú apológiu proti nepriateľom katolíckej Cirkvi – Evangelicae veritatis propugnaculum (Obhajoba pravdy evanjelií, Güssing 1676). V Pruskom (1676 – 86) pôsobil ako kazateľ a vikár kláštora a tiež aj dvorný kaplán grófa Imricha Jakušiča na hrade Vršatec. V Malackách (1687 – 88) bol kazateľom a direktorom arcibratstva pásikárov.
Bars (Dordogne)

Poloha

Obec má rozlohu 22,58 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE