Jean Bodin

Životopis

Pochádzal z bohatej remeselníckej rodiny. Výchovu získal u karmelitánov a v mladosti sa stal členom rádu, vstúpil do karmelitánského kláštora v Angers. Vyštudoval filozofiu (Paríž) a rímske právo (Toulouse).
V Toulouse pôsobil ako vysoký mestský úradník. Od roku 1561 pôsobil ako advokát v Paríži. Bol tiež radcom francúzskeho kráľa a v roku 1576 sa stal i zástupcom „tretieho (mestského) stavu“ na sneme v Blois. Keďže nesúhlasil s kráľovým zákonodarstvom, neskôr sa s ním rozišiel a stal sa radcom vojvodu z Anjou.
V roku 1584 sa stal kráľovským prokurátorom (miestodržiteľom) v Laone. Pod jeho vedením sa mesto spočiatku priklonilo ku katolíckej Lige, neskôr však uznalo kráľa Henricha IV. V roku 1596 zomrel na mor v Laone.

Pôsobenie Jeana Bodina

Humanista a katolík Bodin prežil takmer celý svoj dospelý život počas občianskej vojny, ktorá vo Francúzsku napáchala nesmierne škody. Mal podobnú životnú skúsenosť ako jeho pokračovatelia Hugo Grotius či Thomas Hobbes. Bodin bol ovplyvnený tolerantným učením Erasma Rotterdamského a celý život venoval úsiliu o ukončenie vojny a nastolenie mieru, čo podľa neho mohol dokázať len silný a schopný panovník. Snažil sa dosiahnuť dohodu o tolerancii medzi znepriatelenými stranami, aby sa mohol zísť snem, ktorý by krajinu úplne zjednotil i nábožensky. Stál na strane kráľa a občas i katolíckej ligy, celé jeho dielo vychádza však zo snahy o upevnenie kráľovskej autority a štátu, a to predovšetkým prostredníctvom práva. Ako predstaviteľ strany tzv. politikov videl jedinú cestu z nebezpečenstva, ktoré ohrozovalo francúzsky štát za občianskych náboženských vojen, v upevnení kráľovskej moci, v praxi však miernenej súdnymi dvormi a generálnymi stavmi.
Politickú ekonómiu chcel budovať ako modernú racionálnu vedu.
Ako predstaviteľ strany tzv. politikov videl jedinú cestu z nebezpečenstva, ktoré ohrozovalo francúzsky štát za občianskych náboženských vojen, v upevnení kráľovskej moci, v praxi však miernenej súdnymi dvormi a generálnymi stavmi.
V politológii presadzoval teóriu štátnej suverenity a za optimálnu formu usporiadania štátu považoval umiernenú monarchiu kontrolovanú stavmi. Monarchia sa má opierať výlučne o zásady morálky a prirodzeného práva. Monarchia je absolútne suverénna a neobmedzene autonómna a iné štátne formy sú corruptiones rerum publicarum.

Bodinovo myslenie o štáte

Bodin bol typickým predstaviteľom mestského stavu a zástancom voľného obchodu a exportu. Varoval pred zasahovaním panovníka do meny a cien. Tvrdil, že „Všetko bohatstvo a sila pochádza z ľudí“. Príčinu inflácie videl v monopoloch, nedostatku tovaru alebo vo vojnách. Keďže vojnami najviac trpel tretí stav, Bodin videl nádej v obnovení autority kráľa a snažil sa ju preto posilňovať. Nesúhlasil s rozpredajom kráľovských statkov, ktoré pokladal za majetok štátu. Na rozdiel od Machiavelliho zdôrazňoval mravný význam rodiny a štátu a snažil sa vypracovať pevné právne základy štátu. Tomuto štátu a jeho panovníkovi verne slúžil a hájil jeho záujmy i proti stavom, predovšetkým vysokej šľachte.
Vo svojich knihách o histórii a práve Bodin zhromaždil množstvo znalostí a kládol dôraz na racionálnu analytickú metódu, sústavné rozoberanie známych skutočností, čo podľa neho jedine umožní rozumieť a podľa toho konať. Spoločenské javy považuje za nutné skúmať a rozumieť im vo svetle ich prirodzeného a historického vývoja.
Bodin vytvoril pojem „politickej vedy“, jeho témou nie je panovník, ale štát ako suverénna inštitúcia. Ľudské spoločenstvo sa síce podľa Bodina zakladá na priateľstve, no nie na spravodlivosti, a kde nie je suverénny panovník, tam chýba spravodlivosť a politická spoločnosť a je tam anarchia.
Monarcha sa z moci svojej autonómie stáva výhradným predstaviteľom moci a zákona, mieru a vojny a podlieha len tomu, čo je zhodné s prirodzeným právom.
Náboženské viery sú relatívne, a preto sa treba správať tolerantne v najširšom zmysle.

Dielo

Je autorom niekoľkých kníh, v jednej zo svojich prvých kníh, ktorú napísal počas svojho pôsobenia v Toulouse, navrhuje tomuto mestu, aby sa staralo o spoločnú humanistickú a náboženskú výchovu mládeže ako podmienku občianskej svornosti.

Inkvizícia

Táto kniha bola väčšinovou časťou spoločnosti odsúdená, pretože autor demonštroval sympatie s kalvinizmom a kalvinisti, nazvaní vo Francúzsku hugenoti, boli prenasledovaní katolíckou cirkvou, podobne ako iné protestantské a reformované kulty v ostatných katolíckych krajinách.

Heptaplomeres

V dialógu Heptaplomeres (t. j. Sedemnásobný), ktorý napísal v roku 1593, no v tlači vyšiel až o sto rokov neskôr, Bodin vysvetľuje svoje náboženské názory a obhajuje potrebu tolerancie. V dialógu vystupuje katolík, žid, moslim, luterán, skeptik, kalvinista a zástanca „prirodzeného náboženstva“; Bodin obhajuje slobodu svedomia, odmieta ale verejnú diskusiu o náboženstve a odporúča náboženskú zhodu v obci, a to na základe prirodzeného mravného „náboženstva Kristovho“, zbaveného povier a fanatizmu. Kniha mala veľký vplyv na Leibniza a ďalších.