google/wiki40b huggingface dataset:
Testikulárna mikrolitiáza

Testikulárna mikrolitiáza je vzácne, neprogredujúce obyčajne bezpríznakové ochorenie semenníkov. Môže byť spojená s rôznymi nezhubnými i zhubnými ochoreniemi močovo-pohlavného systému, genetickými poruchami (napr. Klinefelterov syndróm) a často je náhodným nálezom pri sonografickom vyšetrení semenníkov z iných dôvodov. Najčastejšie sa vyskytuje u pacientov s kryptorchizmom.
Výskyt ochorenia sa pohybuje medzi 0,1 -1%, v 15% u neplodných mužov.

Histopatológia

Miroskopicky sa v preparáte nachádzajú laminované eozinofilné kalcifikáty v tubuli seminiferi, pravdepodobne ako dôsledok nahromadenia bunkového detritu a ukladania glykoproteínov.

USG

USG zobrazuje viacpočetné drobné hyperechogénne ložiská, difúzne a rovnomerne rozložené v parenchýme semenníkov. Ich veľkosť obyčajne nepresahuje 3 mm. Na popis obrazu sa niekedy používa termín "snehová búrka".

Význam

Neexistuje doteraz jednoznačný dôkz, že testikulárna mikrolitiáza zvyšuje riziko zhubného ochorenia semenníkov. Jednoznačné však je, že u pacientov s týmto nálezom sa zaznamenal vyšší výskyt rakoviny semenníkov. Väčšina rádiológov a urológov preto u pacientov s týmto nálezom doporučuje pravidelné 6-mesačné sonografické kontroly.
Zámok Hluboká

Dejiny

Na mieste ranogotickej tvrdze z druhej polovice 13. storočia dnes stojí gotický hrad ktorý vybudoval koncom 15. storočia Vilém z Pernštejna. Majiteľom hradu sa neskôr stal kráľ Ferdinand I. Habsburský ktorý ho predal roku 1562. Tak prešla Hluboká do majetku pánov z Jindřichova Hradce, ktorí ho prestavili na renesančný zámok. O storočie neskôr zakúpil panstvo Hluboké Jan Adolf I. z rodu Schwarzenbergovcov, zakladateľ juhočeskej vetvy rodu ktorá tu sídlila po temer tri storočia. Z iniciatívy kniežaťa Adama Františka bol zámok začiatkom 18. storočia prestavaný v barokovom slohu podľa plánov staviteľa P. I. Bayera a jeho nasledovníka A. E. Martinelliho.
V tridsiatych rokoch 19. storočia sa rozhodol knieža Jan Adolf II. Hlubokú od základu strhnúť a vybudovať nový zámok v romantickom štýle. Projekt vypracoval architekt Franz Beer, ktorý tiež od roku 1840 dvadsať rokov sám viedol stavebné práce. Nové budovy, ktoré stoja dodnes, boli postavené v štýle tudorovskej gotiky podľa vzoru anglického kráľovského zámku Windsor. Náročné exteriéry a interiéry boli dokončené až v roku 1871 pod vedením D. Deworetzkého. Zámok je obklopený anglickým parkom so sochárskou výzdobou.

Interiéry

Steny a stropy interiérov sú bohato zdobené drevorezbami a obložené ušľachtilým drevom. Najcennejší nábytok sa nachádza v Rannom salóne. Niektoré miestnosti sú zdobené obrazmi európskych majstrov 16. až 18. storočia, lustrami, vitrážami a keramikou z Delft – predovšetkým spálňa a šatňa kňažnej Eleonóry, tzv. Hamiltonov Kabinet a čitáreň. Portréty na stenách znázorňujú najvýznamnejších členov rodu Schwarzenbergov. Najväčšou miestnosťou je sála knižnice s kazetovým stropom preneseným zo Schwarzenbergu. Návštevníkov zaujme aj zbrojnica zámku. V neogotickej kaplnke sa nachádza oltár s veľkou neskorogotickou archou.
Mango

Mango je tropické ovocie, plod mangovníka. Mango patrí do rodu Mangifera, ktorý zahŕňa 69 botanických druhov a viac ako 1000 odrôd tohto ovocia. Nie je známy jeho presný pôvod, ale predpokladá sa že, mango pochádza z južnej a juhovýchodnej Ázie. V Indii, Barme, na Srí Lanke, v Pakistane a Bangladéši boli nájdené fosílie staré 25 až 30 miliónov rokov. Mango je výborným zdrojom vitamínov A, C, betakaroténu, draslíka a vlákniny. Obsahuje málo tuku a sodíka. Plody môžu byť rôznej farby, veľkosti i tvaru.

Využitie

V Ázii sa využívajú aj zelené manga na rôzne kulinárske účely. Je potrebné ho nechať dozrieť pri izbovej teplote dokým bude mäkké. Mimo priamej konzumácie čerstvých, zrelých plodov sa využíva napríklad ako príloha k mäsám a omáčkam.
La Bâtie-Montsaléon

Poloha

La Bâtie-Montsaléon má rozlohu 15,08 km². Najvyšší bod je položený 1 431 m n. m. a najnižší bod 671 m n. m.

Obyvateľstvo

La Bâtie-Montsaléon má 206 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hofburg (Viedeň)

Hofburg (doslova Dvorný hrad) je zámok vo Viedni, niekdajšia rezidencia Habsburgovcov, vládcov Rakúsko-Uhorska. Od roku 1438 do roku 1583 a od roku 1612 do roku 1806 bol súčasne rezidenciou kráľov a cisárov Svätej ríše rímskej a do roku 1918 cisára rakúskeho. Areál Hofburgu bol miestom vlády pre viaceré ríše a republiky už od roku 1279. Jeho časť je dnes sídlom úradu rakúskeho spolkového prezidenta.
Ostraciidae

Opis

Ostraciidae majú tvrdý povrch tela. Ryby čističe môžu poškodiť ich citlivú pokožku. Brušné plutvy chýbajú. Zdá sa, že ryby najviac rastú v chvostovej časti smerom dozadu. Pohybujú sa pomaly. V prípade nebezpečenstva dokážu vylúčiť jedovatú látku, ktorá však zabíja aj ich.
Axe historique

Axe historique (doslova Historická os) alebo Voie triomphale (Triumfálna cesta) je jedna zo základných osí Paríža. Vychádza z jeho samého stredu severozápadným smerom.

Trasa

Axe historique začína pri múzeu Louvre, pokračuje cez záhrady Tuileries k malému víťaznému oblúku Arc de Triomphe du Carrousel, ďalej potom cez Place de la Concorde a cez Avenue des Champs-Élysées k veľkému víťaznému oblúku. Za ním potom vedie cez triedu Avenue de la Grande Armée a cez most Pont Neuilly do štvrte La Défense. Tu pokračuje už iba ako pešia zóna a vytvára tiež i os celej tejto modernej štvrte. Axe historique je ukončená tzv. Veľkou Archou, monumentálnou modernou budovou postavenou v roku 1989 na počesť dvestoročného výročia od francúzskej revolúcie. Trieda pokračuje síce ešte ďalej na západ, nie však už v tak veľkolepej podobe.

Historický vývoj

História súčasnej Axe historique sa začala písať v 17. storočí, kedy vznikla dnes svetoznáma trieda Champs-Elysées. Postavená bola v rovnakej osi ako vtedajší Louvre aj záhrady Tuileries. Až do časov vlády Ľudovíta XV. však ešte obe prepojené neboli; v oblasti dnešného Place de la Concorde sa nachádzalo mnoho nízkych budov. Po ich zbúraní bolo nové námestie pomenované práve po Ľudovítovi. V roku 1836 bola Champs-Elysées opticky uzatvorená vybudovaním Arc de Triomphe de l’Étoile na námestí Place de l'Étoile. Ďalšie predĺženie osi na západ pokračovalo nedlho potom, ale až v 20. storočí vznikla moderná štvrť La Défense, do ktorej bola os zavedená. Tu už má podobu pešej zóny (Esplanade de La Défense) s rôznymi sadmi a fontánami. Veľká Archa, rovnako ako veľký Víťazný oblúk, ukončila ďalšiu časť historickej osi. Existujú i mnohé plány do budúcna, počítajúce s jej predĺžením (prípadne až za obec Nanterre), avšak znamenalo by to celú os mierne ohnúť.
OK 3

Vznik

V roku 1990 bola k dispozícii tretia sada frekvencií, užívaná sovietskou televíziou pre sovietskych vojakov v Česko-Slovensku.

Program

Program pozostával z preberaní vysielania svetových satelitných televízií, hlavne CNN, MCM, TV5, RTL, La Sept, RAI 1 a ďalších.

TA 3

V júli 1991 bola založená slovenská verzia s podobným programom, TA 3.

Zánik

So zánikom Česko-Slovenska sa rozpadla aj Česko-slovenská televízia. Nástupcom OK 3 sa v Česku stala ČT 3 (ČT 3 ukončil vysielanie 3. februára 1994), na Slovensku tento kanál skončil vysielanie bez náhrady.
Obecný potok

Obecný potok je potok na Strednom Pohroní, v južnej časti okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 6 km a je tokom III. rádu.
Steenvoorde

Poloha

Obec má rozlohu 29,82 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 040 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Walkman (značka)

Walkman je značka volkmenov od spoločnosti Sony, ktorá neskôr zovšeobecnela ako všeobecný názov pre osobné kazetové prehrávače (volkmeny).
Pôvodný Walkman zaviedol zmenu v kultúre počúvania hudby, keď umožnil ľuďom niesť si hudbu vlastného výberu so sebou. Bol uvedený v roku 1979 v Japonsku pod názvom Walkman, v USA a iných krajinách ako Soundabout, vo Švédsku ako Freestyle a v Spojenom kráľovstve ako Stowaway. Zariadenie skonštruoval v roku 1978 inžinier audio divízie Nobutoši Kihara pre spolupredsedu Moritu, ktorý chcel počúvať opery počas svojich častých transatlantických letov. Morita nemal rád názov Walkman a chcel, aby bol zmenený, no kvôli drahej reklame už ostal zachovaný.
V roku 2010 spoločnosť Sony ohlásila ukončenie výroby kazetových zariadení Walkman. Označenie Walkman, ale „prežilo“ a v súčasnosti označuje prenosné prehrávacie MP3 zariadenia od Sony.
Joseph Albert Walker

Životopis

Na univerzite Washington and Jefferson College získal titul bakalára fyziky v roku 1942. Počas druhej svetovej vojny bol vojenským pilotom.
K NACA (neskôr reorganizovanej na NASA) nastúpil v roku 1951 ako skúšobný pilot na Edwardsovej leteckej základni v Kalifornii. Lietal s lietadlami typu D-558-1 Skystreak, X-1, X-3 Stiletto, X-4 Bantam, X-5, X-15, B-47, F-100 Super Sabre, F-101 Voodoo, F-102 Delta Dagger, F-104 Starfighter. Zúčastňoval sa experimentálnych letov s cieľom ustanoviť svetové rekordy v rýchlosti lietadiel, napríklad na X-1E letel Walker celkovo 21-krát, pričom pri 17. lete dňa 8. októbra 1957 dosiahol rýchlosť M = 2,24. V máji 1960 sa stal svetovým rekordmanom za dosiahnutie rýchlosti 3 397 km/h na experimentálnom raketopláne North American X-15 (predchodca kozmických raketoplánov).
Dňa 19. júla a 22. augusta 1963 uskutočnil s X-15 lety nad hranicu 100 kilometrov – hranica vesmíru. Tieto lety boli jediné suborbitálne lety raketového lietadla do letov SpaceShipOne v roku 2004. Zároveň ho tieto lety kvalifikovali ako astronauta podľa pravidiel U.S. Air Force a Medzinárodnej leteckej federácie (Fédération Aéronautique Internationale, FAI), ale nie podľa pravidiel Komisie pre výskum vesmíru (COSPAR). Joe Walker bol prvým človekom, ktorý letel s lietadlom do vesmíru dvakrát.
Tragicky zahynul nad základňou Edwards vo svojich 45 rokoch pri zrážke svojho lietadla F-104 s lietadlom XB-70 pri reklamnom natáčaní pre firmu General Electric.
La Croix-Blanche

Poloha

Obec má rozlohu 13,05 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 855 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martha McMillan Robertsová

Životopis

Je známa svojimi sociálnymi fotografiami z doby, kedy bola zamestnaná v agentúre Farm Security Administration. Bola medzi skupinou talentovaných fotografov najatých Royom Strykerom, šéfom FSA v rokoch 1935 až 1944, práve v dobe, ktorá je často nazývaná "zlatým vekom dokumentárnej fotografie". Spoločnosť FSA bola vytvorená v USA v roku 1935 v rámci New Deal. Jej úlohou bolo v kríze pomáhať proti americkej vidieckej chudobe.
Oscar Straus

Životopis

Narodil sa v rodine obchodníka, ale od začiatku mal záujem hlavne o hudbu. Začal ju študovať najprv na viedenskom konzervatóriu, potom ako 20 ročný vyštudoval v Berlíne na Staatlichen Musikakademie u Maxa Brucha.  Pod jeho vplyvom komponoval komornú hudbu a symfonické diela. Začalo ho však zaujímať komické divadlo a preto sa stal sa divadelným dirigentom. Pôsobil vo viacerých divadlách, v Brne, Mainzi, Hamburgu a Berlíne. Jeho prvé divadelné dielo bola operná jednoaktovka Die Waise von Cordoba, ktorá mala premiéru v Bratislave v roku 1894. V Berlíne sa zoznámil s Erichom von Wollzogenom, ktorý otvoril v roku 1901 kabaret a Strausa tam zamestnal ako domáceho skladateľa a klaviristu. Postupne sa stal svojimi kabaretnými piesňami (tzv. couplé) veľmi populárny. Lákalo ho však divadlo a snažil sa nájsť nejakú vhodnú paritúru. Nakoniec mu ju ponúkol Ridemaus (vlastným menom advokát Dr. Fritz Oliven).  Prvú operetu Veselí Nibelungovia (Die luistigen Nibelungen) napísal ako paródiu na Wagnera, premiéru mala 12. novembra 1904 v Carl Theater. Obecenstvo prijalo toto dielo napriek nesporným hudbným kvalitám dosť vlažne. Podobne ani opereta Zur indischen Witwe (1905), ani komická rozprávková opereta Hugdietrichs Brautfahrt (1906) nedosiahli úspech. Tieto neúspechy spôsobili, že zanevrel na svoj predošlý hudobný štýl a v nasledujúcej operete Ein Waltzertraum sa pokúsil zložiť čo najpopulárnejšiu hudbu. Premiéra sa konala 2. marca 1907. Dosiahol veľký úspech. Žiaľ tento úspech v ňom prebudil snahu páčiť sa a zarábať za každú cenu (hoci aj na úkor kvality). Počas nasledujúcich 23 rokov napísal 32 operiet. Napriek tomu, že niektoré (hlavne Der tapfere Soldat, Die Ballnacht a Der letzte Waltzer) sa stali populárne, mali len krátko trvajúci úspech. Po vypuknutí 2. svetovej vojny odišiel z Rakúska, pôsobil v Paríži a USA (pre Hollywood). Po skončení vojny sa vrátil a v rodnom Rakúsku prežil posledné roky svojho života. Zomrel v kúpeľnom mestečku Bad Ischl, kde vlastnil vilu.
Kyslosť

Inštrumentálne metódy merania pH

Pre presné merania pH hodnôt vodných roztokov sa používa prakticky výlučne potenciometria s využitím sklenenej elektródy ako merného člena. Podstatou uvedenej metódy je presné meranie elektrického potenciálu medzi mernou (sklenenou) a referenčnou elektródou. Ako referenčná elektróda sa dá využiť prakticky každá elektróda II. typu, teda elektródy, ktorých potenciál zostáva konštantný pri zmene prostredia, v ktorom je ponorená. Najčastejšie sa uplatňuje kalomelová alebo argenchloridová porovnávacia elektróda.
Kyslosť merného roztoku určuje elektrický potenciál mernej sklenenej elektródy. Základnú časť sklenenej eletródy tvorí tenká stena miniatúrnej banky zo špeciálneho skla. Vnútorný objem banky je naplnený pufrom, teda roztokom s konštantnou pH.
Elektrický potenciál medzi mernou a referenčnou elektródou sa meria citlivým potenciometrom, ktorý musí vykazovať vysoký vstupný odpor (minimálna požiadavka je 10¹⁴ Ω, kvalitné prístroje majú parametre o rád lepšie). Komerčne dodávané prístroje súčasne tvoria merania napätia medzi elektródami priamo na hodnotu pH, ktorú zobrazuje digitálne na displeji.
V súčasnej dobe sa potenciometrické meranie pH považuje za veľmi kvalitnú a komerčne zvládnutú inštrumentálnu techniku. Na trhu je celý rad prístrojov špičkovej kvality, umožňujúcich meranie pH s rozlíšením na 0,01 až 0,001 jednotky pH. Súčasne sú k dispozícii cenovo dostupné prístroje pre meranie v teréne (úpravy a čističky odpadových vôd, sledovanie kyslosti zásobných roztokov v priemysle), ktoré síce nedosahujú špičkovú presnosť merania, ale umožňujú rýchle a ľahké získanie terénnych dát.
Meranie pH sklenenou elektródou sa v súčasnej dobe neobmedzuje len na meranie kyslosti roztokov, ale je možné zakúpiť špeciálne elektródy na sledovanie kyslosti povrchov (napríklad navlhčený papier, zemina a podobe, vpichové elektródy pre meranie pH mäsa a iných potravín atď. V medicíne slúžia miniatúrne pH elektródy na sledovanie pH krvi pacientov.

Chuť

Kyslosť patrí medzi päť základných chutí. Receptory na jazyku v podobe iónových kanálov špecificky reagujú na prítomnosť oxóniových katiónov H₃O⁺ a vyvolávajú vnem, ktorý označujeme ako kyslosť.
Argenton-sur-Creuse (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 29,34 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 070 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Souplet

Poloha

Obec má rozlohu 12,66 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ségalas (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 12,84 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dodge

Dodge je americká automobilka, ktorú založili v roku 1914 bratia Horace a John Dodgeovci. Najprv sa venovali výrobe bicyklov, no neskôr prešli na výrobu automobilov, na ktoré im dodával súčiastky Henry Ford. Onedlho vyrobili svoj prvý automobil s názvom „Old Betsy“. Po smrti bratov Dodgeovcov ich majetok v roku 1925 odkúpili newyorskí bankári, no v roku 1928 Dodge kúpila spoločnosť Chrysler Corporation. V 40. rokoch 20. storočia bol v Chicagu postavený obrovský závod na výrobu leteckých motorov Dodge. V tom čase sa vyviezlo do sveta 400 000 automobilov Dodge. V 90. rokoch sa začal vyrábať Dodge Dakota – pick-up so skladacou strechou, no taktiež Dodge Viper

Stratus

Tento 4-dverový 4 až 5-miestny sedan sa v americká vyrábal od roku 1996. Má motor vpredu a pohon predných kolies. Výkon 125 kW/170 k, krútiaci moment 230 Nm pri 4 350 ot/min.

Charger

Opäť 4-dverový 4 až 5 miestny sedan s motorom (Hemi V8 316 kw/ 430 k pri 6 200 ot./min., rozvod OHV, 6 l), má 5-stupňovú automatickú prevodovku. Rozmery: 5 083 x 1 892 x 1 478 mm, rázvor náprav 3 048 mm a rozchod kolies 1 600 mm vpredu a 1 603 mm vzadu. Vyrába sa od roku 2006. ale neverte tomu Charger sa vyrába od 1965 a pôvodne nebol 4-dverový ale iba 2-dverový s veľkosťou asi ako dnešné BMW radu 7

Stealth

Dvojdverové štvormiestne kupé s motorom vpredu a pohonom na prednú nápravu, vyrábalo sa od roku 1994. Má 6-valcový motor 3.0 V6 12V s objemom 3 l, rozvodom SOHC a výkonom 165 kW/225 k pri 6 000 ot./min. Krútiaci moment dosahuje 251 Nm pri 4 000 ot./min. S motorom spolupracuje 5-stupňová manuálna prevodovka. Rozmery: 4 559 x 1 839 x 1 247 mm, hmotnosť 1 385 kg.

Viper

Toto rýchle superšportové kupé sa vyrába od roku 1989 (uvedené sú údaje o modeli z roku 2007). Viper je pravdepodobne najznámejší model značky Dodge, dosahuje maximálnu rýchlosť až 306 km/h a akceleráciu z 0 na 100 km/h len za 4 sekundy. Poháňa ho motor V10 s rozvodom OHV a objemom 8,4 l. Výkon 447 kW pri 6 100 ot./min., krútiaci moment 759 Nm pri 5 000 ot./min. Má 6-stupňovú manuálnu prevodovku s náhonom na zadnú nápravu. Rozmery: 4 460 x 1 910 x 1 209 mm, rázvor náprav 2 510 mm, rozchod vpredu 1 565 mm, rozchod vzadu 1 547 mm, hmotnosť 1 552 kg.

Nitro

Toto 5-dverové 5-miestne americké SUV sa vyrába od roku 2007. Vpredu má umiestnený motor V6 12V s objemom 4 l a rozvodom SOHC. Výkon dosahuje 191 kW pri 6 000 ot./min., krútiaci moment 360 Nm pri 4 000 ot./min. Prevodovka je automatická 5-stupňová s pohonom zadných kolies. Z nuly na 100 km/h zrýchli za 8,5 s, maximálnu rýchlosť dosiahne pri 202 km/h. Rozmery: 4 585 x 1 857 x 1 773 mm, rázvor náprav 2 764 mm, Rozchod 1 549 mm vpredu i vzadu, hmotnosť 1 875 kg.

Avenger

4-dverový 5-miestny sedan, vyrába sa od roku 1995 (údaje o modeli 2007). Vpredu umiestnený motor je radový 4-valec so štyrmi ventilmi na valec a rozvodom DOHC. Výkon dosahuje 114 kW pri 6 300 ot./min., krútiaci moment má hodnotu 190 Nm pri 5 100 ot./min. Prevodovka je manuálna 5-stupňová s náhonom na prednú nápravu. Rozmery: 4 849 x 1 842 x 1 496 mm, rázvor náprav 2 765 mm, rozchod kolies 1 570 mm, hmotnosť 1 480 kg.
Guvernér Južnej Karolíny

Guvernér štátu Južná Karolína, skrátene guvernér Južnej Karolíny (angl. The Governor of the State of South Carolina, skrátene Governor of South Carolina) je hlavou štátu a hlavou vlády Južnej Karolíny, ako to vyplýva z Ústavy štátu Južná Karolína. Guvernér je zároveň ex officio vrchným veliteľom Národnej gardy Južnej Karolíny, pokiaľ táto nie je nasadená na federálnej úrovni. Medzi jeho povinnosti patrí podávanie každoročnej správy o stave štátu pred Valným zhromaždením Južnej Karolíny, podávanie správ o rozpočte vlády a kontrola vymožiteľnosti štátnych zákonov.
Súčasným, 117. guvernérom Južnej Karolíny je republikán Henry McMaster (od 24. januára 2017), ktorý z pozície viceguvernéra nahradil Nikki Haleyovú po tom, čo 24. januára 2017 odstúpila z funkcie guvernérky, aby sa mohla ujať funkcie veľvyslankyne Spojených štátov pri Organizácii Spojených národov.

Voľba

Guvernér je volený na obdobie štyroch rokov, ktoré začína na obed v prvú sobotu po druhom utorku v januári nasledujúcom po dni voľby a končí na obed v prvú stredu po druhom utorku v januári o štyri roky neskôr. Jedna osoba môže byť zvolená do funkcie guvernéra nanajvýš na dve po sebe nasledujúce funkčné obdobia.

Prísaha

Prísaha guvernéra, uvedená v čl. 6 ods. 5 Ústavy Južnej Karolíny, v preklade do slovenčiny znie: „Slávnostne prisahám (alebo sľubujem), že som podľa Ústavy štátu plne kvalifikovaný vykonávať funkcie úradu, do ktorého som bol zvolený (alebo vymenovaný) a že podľa svojich schopností zachovávať, strážiť a brániť Ústavu štátu a Ústavu Spojených štátov. Nech mi v tom pomáha Boh.“
Muğla

História

V staroveku bolo toto územie obývané Kármi, pričom sa dostávalo pod vplyv Grékov, ktorí tu sídlili na neďalekom pobreží a na ostrove Rodos. Územie neskôr pripadlo Peržanom, Macedóncom, Rodosčanom, ktorí sa tu pravdepodobne aj usadili a neskôr Rimanom. Skutočné mesto tu však vzniklo až nekôr, v 10. stor. po Kristovi, kedy sa tu usadili mnohí Gréci z neďalekého Dodekanézu, Peloponézu a tiež ďalších egejských ostrovov. Počas turkokratie tu Gréci stále tvorili väčšinu a držali mestskú ekonomiku, nakoľko sa starali o obchodovanie. Grécka komunita sa v meste dištancovala od miestnych Turkov a tak sa mesto rozdelilo na dva samostatné celky. Významná grécka komunita Mugly a celej západnej Anatólie opustila tieto územia počas grécko-tureckej výmeny obyvateľstva v roku 1923.

Dnes

Dnes patrí Mugla k malým tureckým mestám na západnom pobreží. Má približne 20 000 obyvateľov a jej obchodný význam sa po odchode Grékov zmenšil. Sídli tu však univerzita a mesto je zaujímavé svojou starou architektúrou, ktorá láka veľa turistov. V meste môžeme navštíviť aj tradičný osmanský bazár, veľkú mešitu Kurşunlu Cami z 15. stor., kúpele (Chammam) z 13. stor. staré grécke a turecké štvrte, vežu z hodinami, ktorú postavil miestny grécky podnikateľ v 19. stor., či miestne múzeum. Z Mugli pochádza známa francúzska herečka, gréckeho pôvodu Anna Mouglalis.
Kaukura

Geografia atolu

Atol má tvar natiahnutého elipsoidu s tenkým prstencom útesu a súše v pomere k celkovej rozlohe. Má približne 48 km na dĺžku a 13 km na šírku. Jeho lagúna má iba jeden úzky, umelo vytvorený splavný prieplav na severozápadnom cípe, neďaleko osady Raitahiti.
Prstenec atolu je, podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Arutua, Toau, Faaite, Tahanea a i.) z južnej strany tvorený zväčša nízkym koralovým útesom, umiestneným iba tesne na úrovni hladiny oceánu a len výnimočne prerušený malými ostrovčekmi (polyn. „motu“). Zo severnej strany tvorí prstenec atolu viac dlhších pásov súše s vegetáciou, najmä na severozápadnom a juhovýchodnom cípe prstenca.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej len tesne pod hladinu mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria 805 m a jej vek sa odhaduje na 60,1 až 62,3 mil. rokov.

Dejiny

Prvá písomná zmienka je od holandského moreplavca Jakoba Roggeveena z roku 1722. Ďalší známy zápis do lodného denníka a máp vykonal James Cook 19. apríla 1774.
V súčasnosti je najobývanejšou osadou Raitahiti, kde žije drvivá väčšina obyvateľov. Je situovaná na severozápadnom cípe prstenca atolu. Hneď v susedstve osady je aj letisko, vybudované v roku 1994, ktorého asfaltová pristávacia dráha je dlhá 1 080 m.

Fauna a flóra

Z rastlín sú na atole prítomné dekoratívne Ibišteky lipovité (Hibiscus tiliaceus), Podslnečník (Abutilon grandifolium) z čeľade slezovitých, Láskavec biely (Amaranthaceae Achyranthes) alebo parazitický „vinič lásky“ (Cassytha filiformis), ktorý dostal názov vďaka svojim afrodiziakálnym účinkom.

Ekonomika

V roku 2012 žilo na atole 475 obyvateľov. Donedávna bol rybolov hlavnou činnosťou a obživou obyvateľov. V poslednom čase ho nahrádza turizmus. Medzi ďalšie aktivity patrí produkcia perál a kopry.

Administratívne a geografické členenie

Geograficky patrí atol Kaukura k Palliserovým ostrovom. Tie tvoria ešte atoly Fakarava, Niau, Toau, Arutua, Apataki, Mataiva, Tikehau, Rangiroa a Makatea.
Administratívne patrí atol do komunity Arutua, do ktorej patrí ešte atol Apataki.
Marly-le-Roi (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 16 645 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE