google/wiki40b huggingface dataset:
Larchant

Poloha

Obec má rozlohu 29,24 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 732 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čierny potok (prítok Javorinky)

Čierny potok je tatranský potok v severnej časti Východných Tatier, v Javorovej doline. Zberá vody už v najvyšších častiach Čiernej doliny Javorovej a stáva sa vodným tokom nad Čiernymi spádmi. Valí sa cez nich Čiernym vodopádom do Čierneho Javorového plesa. Pleso dosahuje krátkym podzemným úsekom a z neho vyteká cez Čierny les do Javorinky.

Ústie

Do Javorinky sa vlieva po veľmi krátkej ceste pod Konským žľabom.
Saint-Siméon (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 12,27 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 863 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plastid

Plastidy sú membránové organely rastlinných buniek a rias.
Plastidy vznikli primárnou endosymbiózou, preto sú obalené dvojitou membránou a majú vlastnú plastidovú DNA. Je to pomerne rôznorodá skupina organel. Nové plastidy vznikajú delením starých, alebo premenou z proplastidu. Aj jednotlivé typy plastidov sa môžu vzájomne premieňať. Dedia sa vždy maternálne, spermia plastidov obsahuje len veľmi málo.
Tirepied

Poloha

Obec má rozlohu 18,77 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 782 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kláštor a Kostol svätých Petra a Pavla (Nitra, Horné Mesto)

Kostol a kláštor svätých Petra a Pavla sa nachádza v bezprostrednej blízkosti Nitrianskej galérie. Komplex tvorí súvislú zástavbu ohraničujúcu priestranné námestie Horného mesta.

Architektúra

Pôvodne renesančný jednoloďový kostol zasvätili sv. Petrovi a Pavlovi. Veža bola pristavaná až v roku 1732, keďže v tom období kostoly žobravých rádov nemali vežu. Zo západnej strany kostola dal pristavať nitriansky biskup Juraj Selepčéni 4 kaplnky. Nad kaplnky postavili oratórium, ktoré je prepojené s chórom. Neskôr bol kostol upravený na barokový štýl. Steny kostola a kaplniek zdobí 33 reliéfnych vypuklých plastík z dubového dreva znázorňujúcich ucelený cyklus výjavov zo života zakladateľa rádu sv. Františka . Tvorcom umeleckého diela bol František Xaver Seegen. Hlavný oltár znázorňuje obraz apoštolov sv. Petra a Pavla. Kamenný reliéf apoštolov Petra a Pavla zamurovali do vonkajšej fasády. Kláštor prilieha ku kostolu zo severovýchodnej strany a je s ním spojený krížovou chodbou.

Rehoľa menších bratov

Po vysvätení kostola nitrianskym biskupom Jakubom odovzdal ho do užívania rehole menších bratov - známi ako františkáni. Po požiaroch a viacerých útokoch sa rozhodli františkáni kostol aj kláštor opustiť a odišli do Bratislavy. Františkánov pritiahol späť do mesta biskup Ján Telegdy, aby mu pomohli vyhnať z mesta kalvínov a protestantov. Biskup im dal postaviť v meste kláštor a kostol. Kostol sa zmenil počas tureckej okupácie na moslimskú modlitebňu, ktorá niesla meno sultánovej matky. Po opätovnom vypálení františkánskeho kláštorného komplexu a ďalších domov tureckými vojskami tentoraz mnísi neopustili mesto a kláštor. Mnísi sa spolupodielali na jeho obnove, ktorá trvala až do 18. storočia.
Siumut

Siumut (po grónsky Vpred) je grónska sociálno-demokratická strana a člen Socialistickej internacionály.
Strana vznikla v roku 1971. Od roku 1979, kedy Grónsko získalo autonómny štatút, vyhrala parlamentné voľby v rokoch 1979, 1983, 1984, 1987, 1991, 1995, 1999, 2002, 2005 a 2013. V roku 2009 bola druhá so ziskom 26,5 %. V parlamentných voľbách konaných 12. marca 2013 sa strana umiestnila ako prvá so ziskom 43 % hlasov a štrnástich kresiel v 31-člennom parlamente.
Predsedníčkou strany je od júna 2009 Aleqa Hammond.
Terasy Ještědu

Ochrana

Predmetom ochrany lokality je unikátne nahromadenie produktov mrazového zvetrávania na svahoch Ještědu.
Jednotlivé časti pamiatky (napr. Kamenná brána, Červený kameň, vrcholové sutiny) návštevníkom približuje vybudovaný Náučný chodník Terasy Ještědu.
Načeratický kopec

Ochrana

Predmetom ochrany sú zachovalé spoločenstvá úzkolistých a acidofilných suchých trávnikov a krovín s radom významných rastlinných i živočíšnych druhov. Z rastlinných druhov je to najmä krivec český (Gagea bohemica) a zo živočíchov motýľ pestroň vlkovcový (Zerynthia polyxena) a strnádka lúčna (Miliaria calandra)
Vismes

Poloha

Obec má rozlohu 13,26 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 414 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loison-sous-Lens

Poloha

Obec má rozlohu 3,55 km². Najvyšší bod je položený 48 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 229 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hamlet

Dej

Dej sa odohráva v Dánsku na zámku Elsinor, kde po smrti kráľa Hamleta vládne jeho brat Claudius. Princ Hamlet, syn starého kráľa, sa vracia zo štúdia vo Wittenbergu a zistí, že kráľom sa stal jeho strýko Claudius, ktorý zabil jeho otca a vzal si jeho matku za ženu. Hamlet je nešťastný. Jeho priateľ Horatio a stráže na zámku ho upozornia, že na hradbách sa v noci zjavuje duch mŕtveho kráľa. Ten Hamletovi prezradí, že ho zavraždil Claudius, a žiada Hamleta, aby vraždu pomstil.
Hamlet uvažuje, či je svedectvo ducha vierohodné. Keď sa na dvore objaví skupina hercov, rozhodne sa, že Claudiovi nastraží pascu. Herci podľa jeho pokynov zahrajú príbeh o zavraždení kráľa a zvedení kráľovnej. Claudius v príbehu uvidí svoj vlastný čin vraždy a preruší predstavenie. V záujme bezpečnosti krajiny pošle Hamleta do Anglicka, kde ho majú tajne zabiť. Úklad sa však nepodarí a Hamlet sa vráti späť.
Hamlet mal milú Oféliu, dcéru kráľovského radcu Polonia. Po predstavení hercov Hamlet omylom Polonia zabije, keď on chcel tajne vypočuť jeho rozhovor s kráľovnou. Ofélia sa pomätie a utopí. Pochovávajú ju práve v deň, keď sa Hamlet vracia do Dánska. Hamlet na cintoríne stretne hrobárov, ktorí pre ňu kopú hrob, a potom podľa smútočného sprievodu zistí, že pochovávajú Oféliu.
Kráľ Claudius chce dať princa Hamleta opäť zabiť. Využije pritom Laerta, brata Ofélie. Claudius ho primäl, aby vyzval Hamleta na súboj, pričom Laertes má otrávený meč. Pre smädného je navyše pripravené otrávené víno.
Laertes Hamleta bodne, ale potom si nechtiac vymenia zbrane a Hamlet zasiahne Laerta. Kráľovná Gertrúda nevedomky vypije otrávené víno. Hamlet tesne pred smrťou zabije ešte Claudia. Laertes predtým, než umrie, povie Hamletovi, ako ho Claudius chcel otráviť.

Hamletov priateľ Horatio sa tiež chcel zabiť, ale umierajúci Hamlet ho presviedča, aby žil a mohol rozpovedať jeho príbeh.
Trijódmetán

Syntéza a reakcie

Syntéza trijódmetánu bola prvýkrát popísaná v roku 1822 Georgesom Serrulasom, ako reakcia par jódu s vodnou parou cez rozžeravené uhlie, a tiež reakciu etoxidu draselného s jódom za prítomnosti vody. Súčasne a nezávisle od neho tím Johna Thomasa Coopera syntetizoval trijódmetán haloformovou reakciou jódu a hydroxidu sodného s jednou z týchto štyroch druhov organických zlúčenín: metylketónu (CH₃COR), acetaldehydu (CH₃CHO), etanolu (CH₃CH₂OH), a určitých sekundárnych alkoholov (CH₃CHROH, kde R je alkylová alebo arylová skupina).
Reakcia jódu zo základnými metylketónmi je spoľahlivý test trijódmetánu (objaví sa žltá zrazenina) na prítomnosť metylketónu v zlúčenine. Trijódmetán sa používa aj na testovanie prítomnosti sekundárnych alkoholov ako sú metylalkoholy.
Niektoré reagencie (napr. jodovodík) dokážu previesť trijódmetán, na dijódmetán. Konverziou s oxidom uhličitým, je umožnené trijódmetánu reagovať s vodným roztokom dusičnanu strieborného za vzniku oxidu uhoľnatého. Ak sa nechá reagovať práškové elementárne striebro s trijódmetánom, je znížená produkcia acetylénu. Pri zahrievaní sa trijódmetán rozkladá za vzniku molekúl jódu, uhlíka a plynného jodovodíka.
Lykourgos (Arkádia)

Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, (starogr. Λυκοργος – Lykourgos/iný prepis Lykúrgos, lat. Lucurgus, Lycurgus) je v gréckej mytológii syn Alea z Arkádie a Neairy, dcéry Perea.
Lykourgos syn a nástupca Alea, kráľa v arkádskej Tegee bol pravnuk slávneho Arkada, po ktorom bola pomenovaná Arkádia, krajina v strede Peloponézskeho polostrova. Po jeho otcovi Aleovi zase pomenovali arkádske mesto Alea. Jeho rodičia mali okrem neho aj synov Amfidama a Kéfea a dcéru Augé.
Antický autor Pausanias uvádza, že Lykourgos sa po nástupe na trón tvrdo vysporiadal s odpocami, ktorých vodcom bol kráľ Aréithoos z Boiótie. Podľa Homéra, Lykourgos zabil Aréithoa po nečakanom útoku v úzkom priesmyku, kde vojsko slávneho Aréithoa nemohlo využiť svoju početnú prevahu. Lykourgos mu potom zvliekol brnenie, ktoré v starobe daroval Ereuthaliónovi. Lykourgos sa oženil s Kleofylou, alebo s Eurynomou, s ktorou splodil synov, Ankaia, Epocha, Amfidamanta a Iasa.
Aréithoos, ako to uvádza Homér, bojoval proti Lykourgovi železným kyjom, podľa toho sa tieto mytologické postavy zaraďujú do doby najstarších nálezov železa v Grécku. (14. stor. pred Kr.)
Chromatín

Chromatín (chromatinum) je vláknitá substancia vyskytujúca sa v bunkovom jadre, zložená z DNA, histónov, RNA a nehistónových bielkovín. Predstavuje hlavnú zložku chromozómov.
Chromatín má niekoľko stupňov zloženia. Dvojitý helix (dvojitá skrutkovica) DNA spolu s bielkovinami tvorí nukleozómy. Nukleozóm obsahuje reťazec DNA dlhý približne 150 bázových párov (u človeka 146 bp) navinutý na jadro tvorené zo 4 druhov histónových bielkovín, nazývané taktiež histónový oktamér. Medzi nukleozómami sa nachádza spojovacia DNA o dĺžke okolo 50 bp. Nukleozómy a spojovacie DNA sa ukladajú špecifickým, cikcakovitým spôsobom, tvoriac solenoid, ktorý má priemer 30 nm a preto je niekedy označovaný menom vlákno 30 nm. Solenoid sa ukladá do kľučiek, z ktorých sa skladajú chromatídy.
Chromatín sa môže zakrúcať a odkrúcať, spôsobujúc zmenu zloženia štruktúry chromozómov. Z pohľadu na špiralizáciu (kondenzáciu) rozlišujeme: menej skondenzovaný, geneticky aktívny chromatín – euchromatín a zvyčajne geneticky neaktívny skondenzovaný chromatín – heterochromatín – so silne skrútenými, skondenzovanými vláknami. Stupeň kondenzácie chromatínu odohráva rolu v kontrole expresie génov. Tvorba heterochromatínu je zviazaná s nízkym stupňom acetylácie histónov a vysokým stupňom metylácie DNA a taktiež metyláciou lyzínu 9 v históne H3. Bielkovinou, ktorá ma veľký význam v procese heterochromatizácie je HP1. Tá vlastní chromodoménu, ktorá má schopnosť viazať sa so zmetylovanými histónami.
Medzi významnejšie bielkoviny spojených s heterochromatínom patria: HP1 a Sir3. Naopak bežné bielkoviny pôsobiace s euchromatínom sú: HMGB1, HMGB2, HMGN1, HMGN2.
Chromatín (najmä v povrchových vrstvách bunky) sa ľahko farbí zásaditými farbivami – bazofilne.
Po prvý raz názov chromatín použil Walter Fleming v roku 1882.
Laferté-sur-Aube

Poloha

Obec má rozlohu 32,54 km². Najvyšší bod je položený 359 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 364 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Molezon

Poloha

Obec má rozlohu 14,76 km². Najvyšší bod je položený 1 011 m n. m. a najnižší bod 389 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tempo (hudba)

Tempo (z tal. tempo – čas) v hudbe označuje rýchlosť striedania jednotlivých dôb za určitú časovú jednotku (obyčajne za minútu), a teda aj rýchlosť samotnej hudobnej skladby.
Tempo sa väčšinou uvádza na začiatku skladby pomocou zaužívaných talianskych výrazov. Okrem tohto relatívneho určenia môžeme tempo upresniť číslom, ktoré udáva presný počet dôb za minútu, tzv. BPM, čo je skratkou anglického beats per minute. Napríklad pri predpise 60 BPM pripadá na každú sekundu práve jedna doba.
Na presné určenie tempa sa niekedy využíva metronóm. Tento prístroj zostrojil viedenský mechanik Johann Nepomuk Mälzel, a preto sa pri udaní tempa namiesto BPM používa aj označenie „M.M.“ – skratka od „Mälzlov metronóm“.
Coconut Tree

Hudobné video

Hudobné video k skladbe „Coconut Tree“ bolo prvýkrát vydané dňa 31. mája 2011 na YouTube.
Ladevèze-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 9,09 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Microsoft Skicár

Vyberanie a menenie farieb v programe

Väčšina nástrojov programu Skicár pracuje s jednou zvolenou farbou, tá sa vyberá ľavým tlačidlom myši a je viditeľná na aktívnom paneli. Pokiaľ funkcia pracuje s dvoma zvolenými farbami, tá sa vyberá tiež pomocou ľavého tlačidla, ale pri stisknutej druhej ikonke. Najprv sa vyberá farba obrysu, potom farba výplne (pozadia).
Prémery (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 45,62 km². Najvyšší bod je položený 386 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 990 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heuilley-Cotton

Poloha

Obec má rozlohu 10,09 km². Najvyšší bod je položený 418 m n. m. a najnižší bod 305 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remus Lupin

Charakteristika

Remus bol chatrnej postavy, nosil obdraté plášte, lebo bol chudobný. Mal hnedé oči a aj vlasy s malou plešinou, bol večne zahĺbený do kníh. Remus bol vlkolak, vždy za splnu sa menil na vlka. Odtiaľ vznikla aj jeho prezývka - Námesačník. Tonksovej patronus sa zmenil na vlka, keď sa do Lupina zamilovala. Prízrak pred Remusom berie podobu splnu, v HP3 mu Snape varil protivlkolačí elixír, aby zmiernil premenu na vlkolaka.
Po smrti Siriusa sa napriek svojim citom odmieta zblížiť s Tonksovou, nechce jej ublížiť, nakoniec sa zoberú a narodí sa im malý synček, ale potom spolu s Tonksovou zomrú.
Praha-Vysočany (železničná stanica)

Praha-Vysočany je železničná stanica na území pražskej štvrti Vysočany na adrese Paříkova 100/13. Zdieľajú ju trate 070 do Turnova a 231 do Nymburku a Kolína. Nachádza sa blízko stanice metra Vysočanská a električkovej zástavky Nádraží Vysočany (na Sokolovské ulici). Prístupná je z južnej strany podchodom z Podnádražní ulice a zo severnej strany podchodom z ulice U vinných sklepů.

Staničná budova

Budova je umiestnená ostrovne, uprostred koľajiska, je preto prístupná len podchodom. Je to jediný prípad ostrovného umiestnenia v Prahe. Sú tu dve oddelené haly, prechod medzi nimi je možný len podchodom alebo nástupišťom. V západnej je predaj cestovných lístkov, tabuľa s aktuálnymi odchodmi vlakov a lavičky pre cestujúcich. Vo východnej hale sa nachádza cestovný poriadok a historické česko-nemecké orientácie.

Koľajisko

Koľajisko je približne 5 m nad úrovňou podchodu a okolitých ulíc; na násype spevnenom oporným múrom. Na každom zhlaví je stavidlo, výhybky sú prestavované elektromagneticky alebo ručne na mieste. Návestidlá sú svetelné.
Staničná budova rozdeľuje koľajisko na 2 časti, severnú (turnovskú) a južnú (nymburskú). Prejazd medzi nimi je možný cez obe zhlavia úvraťou.

Turnovská časť

Časť koľajiska na sever od staničnej budovy náleží turnovskej trati. Je na nej 5 dopravných (osobné vlaky zastavujú na dvoch najbližšie k staničnej budove) a 2 manipulačné koľaje. Využívajú ju vlaky idúce z Nymburka do Prahy a oba smery trate do Turnova.

Nymburská časť

Nymburská trať obchádza staničnú budovu z južnej strany (smerom od staničnej budovy k Vysočanom). Koľajisko má 4 dopravné a 1 manipulačnú koľaj. Osobné vlaky zastavujú, podobne ako v Turnovskej časti, na najbližších dvoch koľajách. Až na výnimky ju využívajú vlaky idúce na Nymburk.
Koľaj najbližšie k staničnej budove (služobne 12) je vyššie, než ostatné, na úrovni nástupiska. To umožňuje bezúrovňový prechod na vyvýšené nástupište 2. koľaje (služobne 14).
Na pražskom zhlaví stanice sa je doposiaľ zachovaná výhybka a niekoľkometrový úsek zrušenej trate Praha-Vysočany – Nádraží Těšnov

Dopravný význam

Stanica má v dnešnej dobe veľký význam najmä pre osobnú prímestskú dopravu. Oblasť Vysočian má veľmi dobrú obslužnosť MHD (stanica metra, električky a niekoľkých liniek autobusov), preto je stanica menej využívaná pre cesty do centra.
Nákladná doprava je dnes oproti minulosti značne redukovaná, najmä kvôli úpadku ČKD.
Denisovan

Denisovan (o názvoch pozri nižšie) je neformálne označenie vyhynutého taxónu z rodu človek (Homo), ktorý sa presnejšie zaraďuje buď ako samostatný druh rodu človek (Homo) alebo ako poddruh druhu človek rozumný (Homo sapiens).

Charakteristika

V roku 2010 vedci oznámili objavenie nedatovaného fragmentu prstovej kosti mladej ženy, ktorá sa našla v jaskyni Denisova v pohorí Altaj na Sibíri, v jaskyni, ktorú obývali aj neandertálci a novodobí ľudia. 
Mitochondriálna DNA (mtDNA) kosti prstu ukázala, že je geneticky odlišná od neandertálcov a moderných ľudí. Jadrový genóm z tohto exemplára naznačoval, že denisovania zdieľali spoločný pôvod s neandertálcami, že obývali oblasť od Sibíri po juhovýchodnú Áziu, a že žili medzi predkami niektorých moderných ľudí a krížili sa s nimi približne tri až päť percent DNA Melanézanov a domorodých Austrálčanov a približne šesť percent DNA Papuáncov pochádza od denisovanov. Následne bolo objavených a charakterizovaných niekoľko ďalších jedincov z jaskyne Denisova, ako aj jeden exemplár z jaskyne Baishiya na Tibetskej náhornej plošine v Číne.
Porovnanie s genómom neandertálca z jaskyne Denisova odhalilo lokálne kríženie s miestnou neandertálskou DNA, ktorá predstavuje 17 percent denisovanského genómu, a dôkaz kríženia s doteraz neidentifikovanou starou ľudskou vetvou zatiaľ čo bol zistený neočakávaný stupeň divergencie mtDNA medzi Denisovanmi.
Odhaduje sa, že línia, ktorá sa vyvinula na denisovanov a neandertálcov, sa oddelila od línie, ktorá sa vyvinula na „anatomicky moderných“ Homo sapiens približne pred 600 000 až 744 000 rokmi. Denisovania a neandertálci sa potom geneticky významne vzdialili od seba iba o 300 generácií. Niektoré druhy ľudí vrátane denisovanov, neandertálcov a príbuzných hybridov mohli všetci obývať jaskyňu Denisova na Sibíri viac ako tisíce rokov, nie je však jasné, či niekedy jaskyňu obývali spoločne.  Denisovani sa mohli krížiť s modernými ľuďmi na Novej Guinei ešte pred 15 000 rokmi.
Útulňa Andrejcová

Charakteristika

Je určená na jednorazové prespanie turistov, počas prechodu hrebeňom pohoria. Je nepretržite otvorená a nachádza sa nad obcou Pohorelá, v sedle pod rovnomenným vrchom vo výške 1 410 m n. m. V minulosti bola bez hospodára a staral sa o ňu Národný park Nízke Tatry, v súčasnosti je majetkom Horskej služby Nízke Tatry sever. Prechádza postupnou rekonštrukciou, no jej funkcia ostáva zachovaná. Je využívaná hlavne počas letných mesiacov a jej kapacita je okolo 30 osôb.

História

Z dôvodu zvýšenia atraktívnosti východnej časti nízkotatranského hrebeňa bolo rozhodnuté o výstavbe horskej útulne. Projekt spracoval Ing. Milan Marenčiak a pri výbere bola zvolená lokalita v sedle, západne od Andrejcovej (1 520 m n. m.). Výstavbu objektu zabezpečovala TJ Jasná Liptovský Mikuláš pod vedením Ladislava Milana, rodák z Liptovskej Tepličky a znalec miestnych podmienok. Samotná výstavba začala v máji 1968 a z veľkej časti boli použité lokálne suroviny; kameň a drevo. Upravený bol i blízky prameň a postavená latrína a v októbri 1968 bola stavba skolaudovaná. Správu a údržbu vykonávala Horská služba Nízke Tatry Sever, v súčasnosti sa o objekt starajú najbližšie obce – Liptovská Teplička, Pohorelá a Heľpa.
Július Klimko

Životopis

Študoval na gymnáziu v Ružomberku a v rokoch 1885-89 v Banskej Bystrici. Neskôr študoval lesné inžinierstvo na Vysokej škole technickej v Budapešti. Inžinier štátnych lesov v Sedmohradsku, lesný radca v Liptovskom Mikuláši, po 1918 riaditeľ št. lesov v Solivare a statkár v Šariši. Prispieval do Slovenskej pravdy, Slováka. V medzivojnovom období podporoval V. Tuku a jeho plány na autonómiu Slovenska v rámci obnoveného Uhorska. Roku 1920-29 senátor v Národnom zhromaždení za HSĽS (do roku 1925: Slovenská ľudová strana, skratka SĽS, do roku 1938 Hlinkova slovenská ľudová strana, skratka HSĽS). Po Tukovom odsúdení 1929 politicky významnejšie nevystupoval.
The Rubettes

Hudobná kariéra

Bickerton bol A&R agent u firmy Polydor Records. Produkoval napríklad aj skupinu bývalého člena The Beatles, Pete Best Four. V 60. rokoch, pôvodne pre súťaž Eurovision Song Contest, skupine Showaddywaddy napísal skladbu „Sugar Baby Love“. Táto formácia pieseň nahrať odmietla. Neskôr v začiatku 70. rokov sa singel s touto skladbou stal prvým a zároveň najväčších hitom skupiny Rubettes.
Hit „Sugar Baby Love“ bol v máji roku 1974 štyri týždne na vrchole britských rebríčkov, v auguste toho istého roku sa tento singel v Spojených štátoch dostal na 37. miesto a stal sa v tejto krajine ich najobľúbenejšou nahrávkou. Pre Polydor túto skladbu nahrali v ich londýnskom štúdiu spolu s tromi ďalšími v októbri roku 1973. Nahrávku urobila skupina štúdiových hudobníkov a jej úvodný falzet naspieval Paul Da Vinci, ktorý so skupinou v tom čase neúčinkoval. Z nahrávky sa len v Spojenom kráľovstve predalo 500 tisíc kópií, celosvetovo jej predaj dosiahol tri milióny. Skladba bola slávna a obľúbená aj za Železnou oponou. Vo vtedajšom Česko-Slovensku vznikli vtedy dve jej coververzie: od Karla Gotta to bola pieseň „Nic než láska tvá“ a vtedy veľmi populárny slovenský spevák, Karol Konárik, ju s vokálnou skupinou Jezinky naspieval pod názvom „V Srdci Lásku Mám“. Autorská dvojica Bickerton–Waddington, ktorá zložila „Sugar Baby Love“ pre kapelu napísala aj ďalšie ich hity polovice 70. rokov 20. storočia: „Tonight“, „Juke Box Jive“, či „I Can Do It“, z ktorých posledný je druhou nahrávkou skupiny v americkom katalógu 500 vrcholných hitov.
V novembri roku 1974 v časopise NME oznámili, že skupiny The Rubettes, The Glitter Band a Mud patria k tým, ktoré účinkujú vo filmovej snímke Never Too Young To Rock. Od roku 1976 skupina upustila od svojho glam rockového obdobia k hraniu v iných žánroch. Viackrát pritom zmenila svoje zloženie. Po roku 2000 vystupuje v dvoch verziách: ako The Rubettes Alana Williamsa a The Rubettes Billa Hurda.
ISO 3166-2:GQ

Kódy ISO 3166-2 pre Rovníkovú Guineu identifikujú 2 regióny, ktoré sa ďalej delia na 7 provincií. Prvá časť (GQ) je medzinárodný kód pre Rovníkovú Guineu, druhá časť pozostáva z jedného písmena identifikujúceho región alebo dvoch písmen identifikujúcich provinciu.

Zoznam kódov

GQ-C  Pevninský región (Región Continental)
GQ-I  Ostrovný región (Región Insular)
GQ-AN Annobón (San Antonio de Palea)
GQ-BN Bioko Norte (Malabo)
GQ-BS Bioko Sur (Luba)
GQ-CS Centro Sur (Evinayong)
GQ-KN Kié-Ntem (Ebebiyín)
GQ-LI Litoral (Bata)
GQ-WN Wele-Nzas (Mongomo)
Steroid

Názvom steroid sa označujú polycyklické lipidy zložené zo štyroch uhlíkových kruhov. Presnejšie od cyklopentánoperhydrofenantrénovej kostry, ktorá pozostáva z troch kruhov fenantrénu, ku ktorému je prikondenzovaný pentánový kruh. Rôzne steroidy sa líšia funkčnými skupinami pripojenými k týmto kruhom. Steroidy sú biologicky aktívne zlúčeniny a v rastlinných a živočíšnych bunkách bolo identifikovaných niekoľko stoviek steroidov. V živých organizmoch majú štruktúrnu a regulačnú funkciu.
Vo fyziológii človeka a v medicíne sú najvýznamnejšími steroidmi cholesterol, steroidné hormóny a ich prekurzory a metabolity.

Mechanizmus pôsobenia

Steroidy účinkujú tak, že sa naviažu na špecifické receptorové proteíny na povrchu bunky. Naviazanie hormónu na receptor má za následok zmenu v transkripcii génov a zmenu bunkového metabolizmu.
Domblain

Poloha

Obec má rozlohu 5,33 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE