Filip IV. (Francúzsko)

Mladosť

Narodil sa na zámku Fontainebleau ako syn francúzskeho kráľa Filipa III. a Izabely Aragónskej. Jeho výchovou bol poverený Guillaume d'Ercuis, kráľov almužník.

Konsolidácia kráľovských domén

Ako kráľ bol Filip odhodlaný za každú cenu posilniť monarchiu. Viac ako hociktorý z jeho predchodcov sa spoliehal na profesionálnu administratívu. V Paríži dal vybudovať Justičný palác so stálym a plateným personálom. Za jeho panovania sa kráľovými ľuďmi stávajú právnici vzdelaní v ríšskom a rímskom práve. Záleží im na jednote kráľovstva a procesy sú ich obľúbený prostriedok na dosiahnutie kráľových záujmov. K verejnosti sa Filip správal rezervovane a špecifické záležitosti, predovšetkým tie nepopulárne, nechával na svojich ministrov. Jeho vláda znamená pre Francúzsko prechod od monarchie závislej od osobnej charizmy panovníka ku kráľovstvu s pevnou administratívnou správou.
Filip sa 16. augusta 1284 oženil s kráľovnou Janou I. Navarrskou (1271 – 1305). Základom jej vena bolo dedičstvo v Champagne a Brie, ktoré susedili s kráľovskými doménami v Ile-de-France. Po ich zjednotení s kráľovými vlastnými dŕžavami vzniklo rozsiahle územie. Počas vlády samotnej Jany a jej troch synov (1284 – 1328) prináležali tieto zeme osobe kráľa. V roku 1328 boli zahrnuté do kráľovských domén, keď ich Filip VI. (ktorý nebol dedičom Jany) zamenil s právoplatnou dedičkou Janou II. Navarrskou za majetky v západnej Normandii.
Navarrské kráľovstvo v Pyrenejách nebolo pre vtedajšie záujmy francúzskej koruny dôležité. Zostalo v personálnej únii s Francúzskom 1284 – 1328, potom sa ich cesty opäť rozišli. V roku 1312 získal Filip pre Francúzsko Lyon.

Vojna s Anglickom

Anglický kráľ Eduard I. bol ako vojvoda akvitánsky Filipovým vazalom s povinnosťou vzdať mu hold.
V roku 1293 si Filip po námornom incidente medzi Normanmi a Angličanmi predvolal Eduarda na francúzsky dvor. Eduard, zaneprázdnený problémami v Škótsku, odmietol prísť. To Filip využil ako zámienku na odňatie všetkých Eduardových majetkov vo Francúzsku. Začala sa vojna s Anglickom.
Jej vypuknutie v roku 1294 bolo neodvratným výsledkom stretnutia dvoch konkurenčných expanzionistických monarchií. Spúšťačom bol tajný francúzsko-škótsky pakt o vzájomnej podpore proti Eduardovi I. Ťaženia o získanie kontroly nad Gaskonskom na juhozápade Francúzska v rokoch 1294 – 1298 a 1300 – 1303 boli bez výsledku. Filip síce obsadil Akvitánsko, ale bol nútený vrátiť ho. Od roku 1297 sa vojna zmenila na sériu vratkých prímerí. V súlade s podmienkami Parížskeho mieru (1303), sa slávila 25. januára 1308 svadba Filipovej dcéry Izabely s princom z Walesu, dedičom Filipovho nepriateľa. Tento zväzok mal spečatiť mier, namiesto toho bol však jeho výsledkom anglický uchádzač o francúzsky trón a Storočná vojna.
V Európe sa už dlhšiu dobu neviedla žiadna významnejšia vojna a v tomto medziobdobí sa v spôsobe jej vedenia udiali zmeny; stala sa profesionálnejšou, technologicky vyspelejšou a oveľa drahšou. Filipova vláda bola poznačená snahou nájsť prostriedky na krytie vojenských výdavkov.

Vo Flámsku

Časti západného Flámska – mimoriadne bohatá a vyspelá časť Európy – spadali od konca 12. storočia pod francúzsku vládu. Flámsko zase bolo tradičným spojencom Anglicka. Po začatí vojny s Anglickom, vypuklo povstanie. Filip poslal na jeho potlačenie vojsko s 2 500 ozbrojenými šľachticmi a 4 000 pešiakmi. V bitke pri Kortrijku 11. júla 1302 boli Francúzi porazení. Filip na toto pokorenie reagoval energicky a osobne Flámov porazil o dva roky neskôr pri Mons-en-Pévèle. V dôsledku tohto víťazstva prinútil Flámov v roku 1305 prijať tvrdé mierové podmienky. Mier vyžadoval veľké reparácie a ponižujúce pokuty a pripojil bohaté súkennícke mestá Lille a Douai, miesta významných súkenníckych trhov, ku kráľovským územiam. Béthune, prvé dobyté flámske mesto, bolo udelené Mahaut, grófke z Artois a jej dve dcéry na zabezpečenie jej vernosti boli zosobášené s Filipovými synmi.

Aféra vo veži Nesle

V roku 1314 boli dve Filipove nevesty obvinené z cudzoložstva a ich údajní milenci mučení, stiahnutí z kože a popravení za zločin známy ako Aféra vo veži Nesle (Affaire de la tour de Nesle).