Eugen Pažický

Životopis

Narodil sa ako syn Jána Pažického a matky Márie Pažickej, rodenej Hollej. Bol maďarskej národnosti. Ľudovú školu navštevoval v Rajci, neskôr študoval na gymnáziu v Žiline a v Levoči. Po maturite pracoval na finančnom ústave vo Veszpréme a popri zamestnaní študoval na právnickej fakulte, kde dosiahol titul doktora práv – JUDr. Po skončení štúdia pracoval ako právnik na rôznych miestach v štátnej službe. Najskôr pôsobil ako právnik na finančnom riaditeľstve v Sombore, ale v roku 1907 prišiel do Trenčína, kde pracoval ako právny úradník na uhorskom kráľovskom finančnom riaditeľstve. Po rozpade Rakúsko-Uhorskej monarchie, v dobe bojov o Maďarskú republiku rád zahynul za dosiaľ nejasných okolností ako 43 ročný v roku 1919 pri pokuse dostať sa z Trenčína do Budapešti. Jeho mŕtvola sa našla na brehu Dunaja na území bývalej Mošonskej župy, kde bola vylovená z vody (Fekete).
JUDr. Eugen Pažický sa entomológii začal venovať už ako gymnazista, pričom svoj záujem venoval hlavne motýľom – Lepidoptera. Svoje entomologické schopnosti naplno rozvinul až počas svojho pôsobenia v Trenčíne. Po jeho príchode do Trenčína v roku 1907 ho MUDr. Karol Brančík zlákal do Prírodovedného spolku župy Trenčianskej, kde sa stal jeho členom a v rokoch 1909 až 1911 dokonca pôsobil ako jeho posledný tajomník.
Významne sa zaslúžil aj o lepidopterologický výskum Slovenska. V roku 1910 publikoval v spolkovej ročenke svoju najvýznamnejšiu prácu, ktorú venoval slovenským motýľom: Adatok Trencsénvármegye lepkefaunájához (Údaje o motýlej faune Trenčianskej stolice). Táto práca je cenná hlavne tým, že prináša údaje o výskyte všetkých čeľadí motýľov aj tzv. malých motýľov – Microlepidoptera. V tejto práci nadviazal na výsledky prác Dr. Eugena Vángela, ktoré ale podstatne rozšíril a doplnil. Celkove zistil 1653 druhov motýľov, čo predstavuje takmer 40% na Slovensku dnes zistených a evidovaných druhov. Pri tejto svojej práci mal i pomocníkov, ktorí mu zbierali a poskytovali svoj zbierkový materiál. Bol to v prvom rade samotný MUDr. Karol Brančík. Okrem neho to boli Jozef Laco, Alfréd Moravetz, Ján Kaluzsay a Dr. Vladimír Homicsko z Trenčína.
Jeho ďalšie lepidopterologické práce, ktoré publikoval prevažne v maďarskom časopise Rovartani lapok (Entomologické listy) uvádzali správy o zaujímavých nálezoch alebo pozorovaniach z bionómie niektorých druhov motýľov. Väčší rozsah má iba jeho ďalšia práca z roku 1916 Négy hét a vrátnai völgyben (Štyri týždne vo Vrátnej doline), v ktorej referuje o svojich výsledkoch výskumu na území Malej Fatry, kde podnikol výskumnú cestu spoločne s významným slovenským entomológom – koleopterológom Jozefom Lacom. Referuje tu výsledky svojich výskumov z Vrátnej doliny, Stohu, Veľkého Rozsutca, Malého Kriváňa a pod. Okrem zoznamu zistených druhov motýľov tu podáva aj celkový prehľad o zistených príslušníkoch ďalších 10 radov hmyzu: Coleoptera, Orthoptera, Trichoptera, Neuroptera, Panorpata, Psocoptera, Ephemeroptera, Plecoptera, Odonata, Raphidioptera.
Okrem lepidopterologického výskumu venoval Eugen Pažický značnú pozornosť aj tým skupinám hmyzu, ktoré boli dosť málo preštudované, napr. vtedy označované skupiny Neuroptera a Pseudoneuroptera. Dnes tam patria napr. rady hmyzu ako Plecoptera, Ephemeroptera, Odonata, Trichoptera, Neuroptera a iné. Aj o tomto hmyze vydal v roku 1914 v správach Muzeálnej spoločnosti prácu s názvom: Adatok Trencsénvármegye recésszárnyú rovarainak faunájához (Údaje o faune sieťokrídlovcov Trenčianskej stolice). V práci je uvedený zoznam druhov hmyzu, ktoré zistil Pažický a jeho spolupracovníci – MUDr. Karol Brančík, Jozef Laco, Viktor Fekete a Július Kardos – na území Trenčianskej župy.
V svojej ďalšej činnosti sa venoval aj národopisnému výskumu a roku 1914 vydal zaujímavú a v tom čase ojedinelú prácu o hmyze v uhorských prísloviach a porekadlách Az izeltlábúakra vonatkozó magyarországi babonák (Uhorské povery týkajúce sa článkonožcov).
Ako tajomník prírodovedeckého spolku Trenčianskej župy uviedol v ročenke z rokov 1908 – 1910 informatívny článok Egyleti gyüjteményeink (Naše spolkové zbierky) a do časopisu „Rovartani Lapok“ napísal v roku 1916 biografickú štúdiu o živote a práci veľkého prírodovedca MUDr. Karola Brančíka pod názvom: Dr. Brancsik Károly. 1842 – 1915.
Predčasná smrť JUDr. Eugena Pažického bola pre slovenskú entomológiu ťažkou stratou.
Zoznam jeho 31 prác entomologického a biografického charakteru je na konci tejto informácie.
(Poznámka: Niekedy je v literatúre uvádzaný i pod svojim maďarským menom Dr. Jenö Pazsiczky. Jeho podobizeň nie je verejnosti známa. Nezachovala sa ani jedna fotografia, kde by bolo jednoznačne jasné, že ide o JUDr. Eugena Pažického.)