google/wiki40b huggingface dataset:
Mats Ahlberg

Mats Ahlberg (* 16. máj 1947) je bývalý švédsky hokejový stredný útočník.
Hral za Avesta BK (1962-66), Leksands IF (1966-81). Majster Švédska 1969, 1973-75. V ligovej súťaži 371 stretnutí - 274 gólov. Švédsko reprezentoval 164x, účastník 9 MS (1971-79), Canada Cupu 1976, ZOH 1980.
Sociálna adaptácia

Sociálna adaptácia alebo adjustácia alebo zriedkavo adjustment je interakčný proces odohrávajúci sa medzi subjektom adaptácie (jedinec, sociálny útvar) a sociálnym prostredím, ktorým sa subjekt adaptácie vyrovnáva s novými alebo zmenenými faktormi sociálneho prostredia, a do tohto prostredia sa začleňuje. Jedinec alebo skupina upravuje svoje správanie tak, aby zapadol do zmeneného kultúrneho či sociálneho prostredia. Adaptácia môže viesť až k asimilácii.
Najvýznamnejšou a prvou sociálnou skupinou, v ktorej sa človek adaptuje na život v spoločnosti, je rodina. Tá jedincovi vštepuje jazyk, normy správania sa, morálne hodnoty, poskytuje vzory. Samotná adaptácia prebieha pasívne (preberaním) ale i aktívne, keď sám jedinec vo väčšej či menšej miere ovplyvňuje sociálnu skupinu a samotnú spoločnosť. Sociálna adaptácia je trvalý, celoživotný proces. Jej stupeň je do značnej miery individuálny: niektoré zložky sociálneho prostredia môže jedinec či skupina prijať, iné môže odmietať, a to na vedomej i podvedomej úrovni. Samotná zmena sociálneho prostredia môže byť skutočná, alebo len zdanlivá, takisto objektívny stupeň jej zmeny môže jednotlivec či sociálna skupina vnímať rôzne. Významný vplyv v tejto oblasti majú dnes predovšetkým masmédiá.

Názory na sociálnu adaptáciu

Podľa T. Parsonsa je adaptácia základná funkcia sociálnych systémov zameraná na dosiahnutie konformity konania, myslenia, výkladu sveta, mravných postojov a podobne jednotlivcov a skupín v rámci prirodzených i kultúrnych daností.
Anabaptizmus

Anabaptisti alebo novokrstenci (z gr. ανα - znovu + βαπτιζω - krstiť) je jedno z mnohých reformných kresťanských náboženských hnutí, ktoré vznikli v 16. storočí. Je to pôvodne ľudová sekta so sociálnorevolučným
zameraním. Teologicky vyšli jednak zo starších ľudových kacírstiev, jednak z
U. Zwingliho. 
Pôvod hnutia bol vo Švajčiarsku, Tirolsku, južnom Nemecku a Východnom Frízsku, ale rýchlo sa rozšírilo po celej strednej Európe.  Zakladateľmi hnutia boli náboženskí reformátori ako Ulrich Zwingli a jeho radikálni prívrženci Konrad Grebel a Felix Manz.
Anabaptisti počas reformácie vystupovali ako stúpenci radikálnej obnovy kresťanstva. Odmietali krst novorodencov, ktorý vyhlasovali za neplatný a zdôrazňovali vedomé prijatie krstu dospelými veriacimi. Odmietali tiež cirkevnú a spoločenskú hierarchiu a hlásali spoločné vlastníctvo. V oboch bodoch boli inšpirovaní myslením Tomáša Müntzera.
V anabaptistickom hnutí majú svoje korene napríklad menoniti, kvakeri, amišovia a v určitom zmysle aj baptisti.
V 16. storočí ich vyhnali zo Švajčiarska a juhozápadného Nemecka. Odišli do Holandska, severozápadného Nemecka, na Moravu a na Slovensko. V 17. stor. ich protireformácia z Moravy vytlačila v ďalšej vlne na Slovensko a ďalej na východ (Sedmohradsko). V 18. storočí sa presunuli do Sedmohradska odtiaľ do južného Ruska a severnej Ameriky.
Na našom území sa objavili už koncom 20-tych rokov na Spiši (v Levoči, Švedlári, v Spišskej Novej Vsi). Na územie západného Slovenska a južnej Moravy sa anabaptisti dostali ako vyhnanci z Nemecka po roku 1545. Uhorský snem ich však v roku 1548 nariadil vyhnať z krajiny. Do konca 16. storočia sa rozšírili do viacerých západoslovenských obcí, ležiacich najmä na území panstva šľachtického rodu Ňáriovcov (hist. Nyáry). Žili napríklad v Sobotišti, Holíči, Kopčanoch, Veľkých Levároch a v ďalších obciach. Keďže boli prenasledovaní štátnymi úradmi a majoritné katolícke obyvateľstvo ich tiež priateľsky neprijímalo, žili značne uzavreto na svojich usadlostiach a navzájom sa podporovali. Na Slovensku dostali ľudové pomenovanie habáni, pravdepodobne odkazujúce na to, že vlastnili murované domy ("haus habend" = dom majúci).
Novokrstenci boli zruční remeselníci, vynikali najmä v garbiarstve, v kováčstve a tiež v hrnčiarstve. Vyrábali veľmi obľúbenú maľovanú a glazovanú keramiku, tzv. habánsku majoliku.
Sfragistika

Sfragistika (gr. sfragis - pečať) je pomocná veda historická, ktorá skúma vznik, vývoj, vyhotovovanie a používanie pečatí.
Za zakladateľa sfragistiky je považovaný Johann Michael Heineccius.
Stredoeurópsky čas

Stredoeurópsky čas  (SEČ), angl. Central European Time (CET), je jedným z časových pásiem patriacich do pásma UTC+1, 1 hodinu napred voči koordinovanému svetovému času. Používa sa v európskych a severoafrických krajinách. Väčšina z nich taktiež používa stredoeurópsky letný čas ako letný čas.
Pozn.: Skratka stredoeurópskeho času v angličtine (CET) by nemala byť zamieňaná s predtým používaným výrazom MET (od Middle European Time), čo je dnes označenie pre Middle Eastern Time.
Yann Arthus-Bertrand

Yann Arthus-Bertrand (* 13. marec 1946, Paríž) je francúzsky fotograf známy predovšetkým svojimi leteckými fotografiami.
Bertrand bol spočiatku veľký špecialista na fotografiu zvierat. Posledných pätnásť rokov sa však venuje projektu, ktorý si kladie za cieľ zachytiť našu planétu pre dokumentačné a politické účely. Odvtedy už publikoval cez šesťdesiat kníh fotografii snímok prevažne snímaných z vrtuľníka alebo z teplovzdušného balóna a stal sa jedným z najväčších odborníkov na leteckú fotografiu. Jeho snímky sa často objavujú v prestížnych časopisoch ako National Geographic.
Nápojový kartón

Nápojový kartón je obal vyrobený z kompozitných materiálov pre uchovanie tekutín. Nápojový kartón je zložený z niekoľkých vrstiev.
Vnútorná vrstva chráni kvalitu produktu obsiahnutého vnútri nápojového kartóna a zaisťuje tiež zachovanie tvaru obalu. Väčšinou je zhotovená z polyetylénu. Vonkajšia vrstva zabraňuje navlhnutiu nápojového kartónu a jeho následnému porušeniu.
V roku 1915 si John van Wormer nechal v USA patentovať nápojový kartón a už v roku 1930 sa mlieko začalo plniť do nápojových kartónov.

Recyklačné značky na obale

Aby bolo možné identifikovať materiál, z ktorého je vyrobený obal, sú na ňom umiestnené rôzne značky. Informujú nás, ako máme s takýmto obalom po použití nakladať. Číselné označenie alebo písomná skratka nás informuje o materiáli, z ktorého je obal vyrobený. Podľa nich poznáme, do ktorého kontajneru máme obal neskôr odhodiť a ako triediť. Panáčik s košom znamená, že použitý obal máme odhodiť do príslušnej nádoby na odpad.
V prípade, že ide o obaly, v ktorých boli balené rôzne chemické prípravky, je potrebné riadiť sa podľa pokynov ich výrobcu.

Slovensko a štatistiky nápojových kartónov

Na Slovensku sa denne predá 1,5 milióna kartónov z mlieka, džúsov, smotany a iných nápojov. Za rok je to 9000 ton materiálu, ktorý v súčasnosti končí na skládke až z vyše polovice prípadov. Tento odpad by mal dostať šancu na druhý život. Napríklad z dvoch litrových nápojových kartónov sa dá vyrobiť papierová utierka veľká jeden štvorcový meter.
Nový zákon o odpadoch, ktorý nadobudne platnosť od 1. januára 2016, prenesie zodpovednosť za zber a recykláciu obalov z odpadov na výrobcov. Doteraz sa nápojové kartóny hádzali do kontajnerov s papierom alebo plastami. Podľa nového zákona ich bude možné ukladať do nádob pre plastové odpady alebo špeciálne nádoby na nápojové kartóny. Zodpovednosť za rozmiestnenie nádob naďalej ponesú samosprávy.

Spracovatelia nápojových kartónov na Slovensku

Dlhodobým spracovateľom nápojových kartónov na Slovensku je spoločnosť Kuruc Company. Od roku 1994 zabezpečuje zber nápojových kartónov z obcí a škôl. Vzdelávací projekt EKOPAKY zahŕňa 800 materských a základných škôl. Vyzbieraný objem spoločnosť recykluje na panelové dosky, ktoré sa používajú ako stavebné alebo izolačné prvky v stavebníctve. Koncom roka 2009 spoločnosť Kuruc začala aj s rozvlákňovaním a vlákna používa na výrobu obalov na vajíčka alebo elektroniku.
Kourou

Polohopis

Kourou má rozlohu 2 160 km².

Obyvateľstvo

Kourou má 25514 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ratières

Poloha

Obec má rozlohu 9,01 km². Najvyšší bod je položený 449 m n. m. a najnižší bod 232 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 273 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuillé

Poloha

Obec má rozlohu 13,56 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 971 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malorusi

Malorusi je starší, v poslednom období cárskeho Ruska aj oficiálny, názov pre Ukrajincov. Je to protiklad pojmu Veľkorusi, ktorým sa označovali a dodnes niekedy označujú (dnešní) Rusi.
Saint-Omer (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 16,4 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 893 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Radvanský (1700)

Životopis

Študoval na gymnáziách v Banskej Bystrici a v Bratislave. Hospodáril na rodových majetkoch v Banskej Bystrici-Radvani, pôsobil v správe Zvolenskej stolice, od roku 1724 okolo 20 rokov jej podžupan, 1747 kráľovský radca. V roku 1728-1729 zastupoval spolu s otcom Zvolenskú stolicu na uhorskom stavovskom sneme, 1741 sa spolu s bratom Ladislavom zúčastnil korunovácie Márie Terézie za uhorskú kráľovnú v Bratislave a českú kráľovnú 1743 v Prahe. Prvý protestant, ktorý sa stal kráľovským radcom. Dištriktuálny dozorca evanjelickej cirkvi, prívrženec pietizmu (k jeho učiteľom patril i Matej Bel). V rukopise zanechal 2 zväzky zápisov zo snemu a denníky z ciest do Viedne a Prahy. Člen cis.-kráľ. spoločnosti vo Viedni a prírodovedeckej spoločnosti v Halle.
Wicklow (grófstvo)

Geografia

Wicklow leží na pobreží východného Írska. Wicklow je sedemnáste najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je pätnáste najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je štvrté najväčšie rozlohou a piate najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Lugnaquilla, dosahuje nadmorskú výšku 925 m n. m.
Wicklow susedí s piatimi írskymi grófstvami: s grófstvom Wexford na juhu, Kildare na juhozápade, Kildare na západe a s grófstvami Dún Laoghaire-Rathdown a South Dublin na severe (tzv. nové administratívne grófstva, kedysi tvorili grófstvo Dublin.

Írčina

Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (129 643 ľudí) ovládalo írčinu 37,4 % (48 502 obyvateľov). Takmer tretina z nich (32,8 % – 15 900) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Rafael Rafaj

Životopis

Rafaj sa narodil 19. októbra 1959 v Považskej Bystrici (iné zdroje uvádzajú tiež Žilinu). Celé detstvo následne do roku 1975 prežil v Žiline. Keďže Rafajov otec, Emil Rafaj, bol odsúdený za rozvracanie republiky, počas komunistického režimu nemohol Rafaj a jeho bratia študovať na vysokej škole. V osemdesiatych rokoch pracoval ako chemik-laborant v Istrocheme. Od roku 1992 býva trvalo v Bratislave-Rači. Rafaj vyštudoval v rokoch 1997-2001 odbor žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzite Komenského. Popri politickej kariére sa venoval žurnalistike, písal množstvo básní a článok, bol člen redakčných rád a publikačne činný v asi dvadsiatich periodikách na Slovensku, okrem iného v denníkoch Slovenská republika a Šport. V roku 2006 vydal politologickú knihu o histórii a politike SNS „ZA NÁROD – politika SNS v rokoch 1990-2005“.

Politická kariéra

Po krátkom pôsobení vo VPN počas revolúcie vstúpil Rafaj v lete 1990 do SNS a bol päť rokov predsedom miestnej organizácie SNS v Rači. Vo februári 1995 začal pracovať na ústredí SNS ako tlačový tajomník a hovorca. Medzi rokmi 2001 – 2003 pracoval ako hovorca odštiepeneckej PSNS Jána Slotu a od roku 2003 opäť ako hovorca SNS. 
V roku 2006 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky. V období 2006-2010 pôsobil vo funkcii predsedu poslaneckého klubu SNS a vo výboroch NR SR pre kultúru a médiá a pre európske záležitosti. Vyhlásili ho za najaktívnejšieho poslanca vládnej koalície (2006-2010). V marci 2009 ho údajne pristihli redaktori denníka SME pri falšovaní podpisu Jána Slotu na prezenčnej listine poslancov NR SR. Predseda parlamentu Pavol Paška (Smer-SD) sa po stretnutí s predstaviteľmi SNS rozhodol nekonať a uspokojil sa s ich vyjadrením, že Rafaj svojho šéfa strany Jána Slotu nepodpísal a so Slotovým tvrdením, že v parlamente bol a podpisoval sa sám. Kauzu falšovania podpisov nevyšetroval ani Úrad boja proti korupcii.
V roku 2010 bol opätovne zvolený do NR SR, medzi rokmi 2010-2012 bol znovu predsedom poslaneckého klubu svojej strany a  bol podpredsedom výboru pre kultúru a médiá. V roku 2012 sa v parlamente pobil s poslancom Igorom Matovičom (OĽaNO). Po odchode z parlamentu v roku 2012 pôsobil ako analytik pre európsku politickú skupinu MELD v Bruseli.
V roku 2010 bol na sneme v Ružomberku zvolený za podpredsedu a v októbri 2012 na sneme v Žiline za 1. podpredsedu SNS. Túto funkciu zastával do snemu SNS v septembri 2014, ktorý sa udial po Rafajovom vystúpení v uniforme Milana Rastislava Štefánika. V roku 2014 kandidoval za SNS vo voľbách do Európskeho parlamentu z druhého miesta, nebol však zvolený.

Komunálna politika

V roku 2002 neúspešne kandidoval na starostu bratislavskej mestskej časti Rača. V rokoch 2006-2010 bol zvolený ako poslanec miestneho zastupiteľstva v Bratislave-Rači a zastával funkciu zástupcu starostu.

Kariéra po odchode z čela SNS

Rafaj sa po stiahnutí z čela SNS vrátil k politológii, od roku 2015 je predsedom slovenského národne orientovaného think-tanku Inštitút národnej politiky.

Osobný život

Rafaj má troch súrodencov - sestru a dvoch bratov. Od svojich 23 rokov je vegetarián. Okrem politiky sa venuje jóge a ezoterike.
Benetice (Světlá nad Sázavou)

Osada Benetice sa nachádza neďaleko mesta Světlá nad Sázavou, ktorého sú súčasťou.
V Beneticiach boli kedysi sklárne. Dnes už tu síce nie sú, ale niektoré miesta sa po nich nazývajú, napríklad na sušírnách alebo sklárenský rybník. Je tu tiež rekreačné stredisko. Kedysi to bol pioniersky tábor a jazdili tam pionieri z rôznych krajín, predovšetkým z Maďarska, Poľska a Nemecka.
Benetice majú svoj osadný výbor, ktorý je tvorený tromi členmi.
V Beneticiach stojí lipa, ktorá tu bola vysadená v roku 1945.
Z Benetíc je krásne vidieť hrad Lipnice, na ktoróm sa pravidelne na prelome júla a augusta koná stretnutie Velorexov.
Incubus (hudobná skupina)

Hudobný štýl

Počas ich kariéry, skupina Incupus začlenila dosvojej tvorby prvky viacerých hudobných žánrov a štýlov, ako alternatívny rock, alternatívny metal, art rock, heavy metal, electro, funk, funk metal, jazz, hip-hop, nu metal, pop, rap metal, techno, thrash metal, post-grunge a trip-hop. Medzi interpretov, ktorí ovplyvnili tvorbu skupiny Incubus, patria Faith No More, Mr. Bungle, Red Hot Chili Peppers, Alice in Chains a Primus.
Glaciálny relikt

Glaciálny relikt je v biológii relikt z ľadovej doby či ľadových dôb. Je to organizmus, ktorý bol v ľadových dobách rozšírený, ale spolu s ústupom ľadovcov z tohto sledovaného územia do veľkej miery vymizol a zostal tam zachovaný len na obmedzených, preňho vhodných stanovištiach. Glaciálne relikty možno nájsť napríklad v Tatrách či Krkonošiach.
Avicii

Vplyvy

Medzi Aviciiho vplyvy patrí tvorba interpretov ako Tiësto, Daft Punk, Laidback Luke, Eric Prydz a bývalí členovia Swedish House Mafie – Sebastian Ingrosso, Steve Angello a Axwell.
Alex Turner

Formovanie Arctic Monkeys

V decembri roku 2002 po ukončení štúdií sa v anglickom Sheffielde znudení chlapci rozhodli, že si založia skupinu. Gitár sa ujali susedia Alex Turner a Jamie Cook, bubeníkom sa chcel stať kamarát z detstva Matt Helders a basgitaristu Andyho Nicholsona našli v neďalekom mestečku Suburbia. Začali hrať indie rock, ktorý sa v ich čase výrazne rozšíril. Ich nezávislosť im dala možnosť vytvárať svoj osobitý štýl, plný chytľavých melódií. Arctic Monkeys šance využili a k chytľavej hudbe pridali aj svoju umeleckú stránku.
Aby Arctic Monkeys na britskom trhu uspeli, museli prísť s nejakou novinkou. Nakoniec sa rozhodli nahrať album plný chytľavých pesničiek, čiže potencionálnych hitov. Prvý album, Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not so skladbami ako „When The Sun Goes Down“ alebo „Mardy Bum“, bol veľmi očakávaný a keď v roku 2006 prišiel na trh, okamžite trhol rekord ako najpredávanejší britský debut v histórii. Predčili tak aj legendárny Oasis. Druhé CD Favourite Worst Nightmare vyšiel o rok neskôr a na CD sa objavili hity ako „Fluorescent Adolescent“ aj „Teddy Picker“. Okrem CD nám ale Arctic Monkeys vydali ešte veľa singlov, ako Who The Fuck Are Arctic Monkeys alebo „Leave Before the Lights Come On“.

The Last Shadow Puppets

Na začiatku októbra 2007 Alex Turner vyhlásil, že sa chystá nahrať CD s kamarátom Milesom Kanem a producentom Jamesom Fordom, ktorý produkoval aj druhý album Arctic Monkeys, na ktorom sa podieľal okrem iných aj Miles Kane, konkrétne v poslednej pesničke „505“. Kane, ktorý Arctic Monkeys podporuje a sám je frontmanom skupiny The Rascals, naplánoval projekt a mohlo sa začať nahrávať. Duo sa najprv volalo Turner & Kane, ale nakoniec názov zmenilo na The Last Shadow Puppets. Prvý singel a celý album dostal názov The Age Of The Understatement, ktorého predaj začal 21. apríla 2008. Dva dni predtým mala skupina prvý koncert v Portsmouthe. Recenzie albumu boli skôr pozitívne, aj keď istá časť fanúšikov Arctic Monkeys a The Rascals tento projekt príliš nepodporuje. Album bol nominovaný na Nationwide Mercury Prize 2008, čo bola pre Turnera tretia nominácia po sebe, ale úspech Turnera v roku 2006 s prvým albumom Arctic Monkeys sa opäť neopakoval a cenu im prebrali Elbow. Ale aj napriek tomu už majú jednu cenu "vo vrecku" - Mojo Award v kategórii Breakthrough Artist. Skoro bude okupovať pulty nový singel „My Mistakes Were Made For You“, ktorý nasleduje predchádzajúci singel „Standing Next To Me“, ktorého klip mal u fanúšikov skvelé ohlasy. Čo sa týka druhého albumu, Miles Kane zo začiatku tvrdil, že sa bude chystať v budúcom roku 2009, ale nedávno priznal, že koncertovanie s oboma kapely ho príliš vyčerpáva a dva albumy v jednom roku už nechce vydať (album The Rascals Rascalize vyšlo tento rok v júni) a vyzerá to, že dá prednosť The Rascals.
Košický hrad

Košický hrad alebo Hradová sú zvyšky zrúcaniny hradu, ktorý stál na vrchu Hradová severozápadne od Košíc.
Po hrade nezostali veľké stopy. Zvyšky základov a obvodového muriva nasvedčujú tomu, že tu kedysi stál hrad, pod ktorým sa roku 1312 odohrala známa bitka pri Rozhanovciach.

Dejiny

Hrad pravdepodobne postavil palatín Omodej (Amade) Aba. Po smrti posledného Arpádovca Ondreja III., v roku 1301, sa začínajú spory medzi Omodejovcami - ktorí boli na strane Karola Róberta - a kráľovskou korunou. Po prepadnutí omodejovského hradu Gönz košickými mešťanmi a Spišiakmi, sa boje preniesli do blízkosti Košíc. Omodej si preto začal stavať na cudzom území, ktoré ovládal a z ktorého mohol kontrolovať aj Košice, hrad. V roku 1307 sa Košice pridali na stranu Karola a preto spory zanikli. To vysvetľuje, prečo hrad nebol dostavaný. Omodejovci po prehratej bitke hrad stratili a kráľ ho daroval svojim verným prívržencom, ktorí prišli spolu s ním z Talianska, Drugethovcom. Neskôr sa stali majiteľmi hradu Bebekovci. Tí mali ustavičné spory s mešťanmi z Košíc, ktorí tvrdili, že hrad bol postavený na ich území. Nakoniec keď sa do sporu zamiešal sám panovník, ktorému boli Bebekovci neverní, Košice roku 1430 hrad skutočne získali. Košičanom nešlo, pravda, ani tak o sám hrad, ako skôr o jeho rozsiahle majetky. Po ich získaní prestali sa o hrad starať, ktorý od polovice 15. storočia pomaly pustol a skoro zanikol.

Súčasný stav

Dnes iba z konfigurácie terénu a architektonických zvyškov možno usudzovať, že vysoký úzky chrbát skalného masívu bol vkomponovaný do areálu. Opevnenie sa skladá z okrúhlej veže a trojuholníkovej bašty, na ktorú nadväzuje plynule múr. Ten pokračuje ešte 100 m, kde sa náhle končí. Ani iné pozostatky ani terénna dispozícia nenaznačuje pokračovanie hradieb, z čoho je možné usudzovať, že hrad nebol dostavaný. Hrad  bola skôr pevnosť, ktorá so svojimi 3,8 m hrubými múrmi aj napriek nedostavaniu mohla slúžiť svojmu účelu. Hradný areál bol v rokoch 2012-2013 výrazne zakonzervovaný a zrevitalizovaný ako súčasť projektu Košice - Európske hlavné mesto kultúry 2013. Vďaka tomu sa stal spolu s blízkou vyhliadkovou vežou a zoo  častým cieľom Košičanov a návštevníkov mesta
Prešovská archieparchia

História

Archieparchia bola zriadená ako eparchia (lat. eparchia Presoviensis, staršie aj Eperjensis) 3. novembra 1815 cisárom Františkom I. (na základe patronátneho práva) a kanonicky erigovaná 22. septembra 1818 rímskym pápežom Piom VII. bulou Relata Semper. Prešovská eparchia bola vyčlenená z územia pôvodnej Mukačevskej gréckokatolíckej eparchie.
Dňa 30. januára 2008 rímsky pápež Benedikt XVI. túto eparchiu povýšil na archieparchiu a zároveň zriadil Prešovskú gréckokatolícku metropoliu. Sufragánnymi eparchiami sa stali Košická eparchia a novozaložená Bratislavská eparchia. Rozloha archieparchie je zhodná s územím Prešovského kraja.

Arcibiskup

Arcibiskupom a metropolitom je Ján Babjak SJ. Do úradu prešovského eparchu ho menoval pápež Ján Pavol II. 11. decembra 2002. Biskupskú konsekráciu prijal z rúk Jána Pavla II. v Bazilike sv. Petra v Ríme 6. januára 2003. Intronizácia sa uskutočnila 18. januára 2003 v Prešove. 30. januára 2008 pápež Benedikt XVI. v súvislosti s novým kánonickým usporiadaním Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku vymenoval Jána Babjaka za prvého prešovského arcibiskupa a metropolitu.

Pomocný biskup

V súčasnosti je Prešovská archieparchia bez pomocného biskupa. Pápež František vymenoval 19. apríla 2013 pomocného biskupa pre Prešovskú archieparchiu otca Milana Lacha SJ. Jeho chirotonia sa uskutočnila v Ľutine 1. júna 2013. Vladyka Milan Lach bol 24. júna 2017 menovaný za apoštolského administrátora Eparchie Parma pre Ruténov v USA. 
V rokoch 1992 – 1997 bol pomocným biskupom Milan Chautur, ktorý bol v roku 1997 vymenovaný za exarchu Košického exarchátu.

Emeritný biskup

Ján Hirka bol po obnovení gréckokatolíckej cirkvi menovaný za apoštolského administrátora prešovskej eparchie a v roku 1990 bol menovaný a vysvätený za prešovského biskupa. Pápež Ján Pavol II. v roku 2002 prijal jeho rezignáciu z dôvodu dosiahnutia kánonického veku. Zomrel v roku 2014.

Archieparchiálny vikariát

Arcibiskup a metropolita Ján Babjak zriadil 13. apríla 2017 Humenský vikariát so sídlom v Humennom. Prvým vikárom sa stal dovtedajší farár farnosti Humenné Martin Zlacký. Do správy vikariátu patria protopresbyteráty Humenné, Snina, Medzilaborce, Stropkov, Vranov, Čemerné a Hanušovce.

Katedrála

Hlavným chrámom eparchie je Katedrálny chrám sv. Jána Krstiteľa v Prešove. Patrónom eparchie je sv. Ján Krstiteľ (Predchodca).

Pútnické miesta

Pútnickými miestami eparchie sú Ľutina, Krásny Brod, Buková hôrka, Šašová, Čirč, Rafajovce, Litmanová.
Avord

Poloha

Obec má rozlohu 27,98 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 765 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
For Evigt

Hudobné video

Hudobné video skladby bolo vydané 29. apríla 2016 a obsahuje text. Bola vydaná aj podobná verzia skladby s názvom „The Bliss“ s anglickým textom.

Ocenenia

Podľa Franka Thiessiesa z nemeckého hudobného časopisu Metal Hammer skladba znie dánsky a je to takmer ako opereta textovo a v strednom tempe rockovej skladby. Thiesses tiež napísal, že "použitie banja a harmonických vokálov robí skladbu folklóristickou v štýle skupiny Mumford & Sons". Skladba „For Evigt“ bola medzi 11-timi základnými skladbami hudobného časopisu GAFFA z mája 2016. 
V auguste 2016 skladba získala platinu.
V P3 Gold získala „For Evigt“ cenu za tohtoročný hit, za ktorú hlasovali poslucháči rozhlasovej stanice prostredníctvom SMS. Ide o štvrtú skladbu skupiny, ktorá dostala túto cenu po skladbách „The Garden's Tale“ (2007) , „Maybellene i Hofteholder“ (2009)  a „Fallen“ (2011).
„For Evigt“ získala cenu GAFFA-Prisen 2016 za dánsky hit