google/wiki40b huggingface dataset:
Mario Cimarro

Pracovný život

V roku 1994 pozbieral všetky svoje úspory a emigroval do Mexika, aby si splnil svoj sen stať sa hercom. Vyštudoval herectvo a dramatické umenie. Pre mexickú televíznu spoločnosť Televisa natočil telenovely ako Gente bien (Dobrí ľudia) a La Usurpadora (Uzurpátorka), ktorá bola veľmi úspešná v medzinárodnom meradle. Mario v nej stvárnil postavu Luciana Alcántaru, milenca Paoly Brachovej (Gabriela Spanic).
V roku 1998 účinkoval v Miami v telenovele La mujer de mi vida (Žena môjho života) po boku venezuelskej herečky Natalie Streignard. Obidvaja sa do seba zamilovali a vzali sa v roku 1999. Ich vzťah trval do roku 2006.
O niekoľko mesiacov neskôr sa pár presťahoval znovu do Mexika, kde Mario hral v telenovele La casa en la playa (Dom na pláži). V roku 2000 Mario odcestoval do Argentíny, kde účinkoval po boku Diega Ramosa v telenovele Amor latino (Latinská láska). V tom čase sa začali šíriť klebety, že Mario a jeho manželka Natalia Streignard žijú oddelene, obaja však vyhlásili, že žijú spolu ďalej. V roku 2001 Mario natočil telenovelu Más que amor, frenesí (Viac ako láska, šialenstvo u nás vysielaná pod názvom Búrlivá láska). V roku 2002 sa vrátil do Miami, aby účinkoval v telenovele Gata salvaje (Divoká mačka u nás vysielaná pod titulom Divoška Rosaura), ktorá mu priniesla medzinárodný úspech, a v ktorej stvárnil postavu Luisa Maria Arismendiho, mladého milionára, ktorý po tom ako stratí svoju manželku v búrke na mori sa zamiluje do chudobného a rebelantského dievčaťa (Marlene Favela). O rok neskôr vstúpil do spoločnosti Telemundo a odcestoval do Kolumbie, aby natočil svoju ďalšiu veľmi úspešnú telenovelu Pasión de gavilanes (Skrytá vášeň). Mario v nej hral postavu Juana Reyesa, muža silného a bojovného, ktorý sa zamiloval do krásnej Normy Elizondovej, (Danna García), ktorej rodinu viní zo smrti svojej sestry.
V telenovele El cuerpo del deseo (Túžba tela) hral dvojúlohu: Pedra José Donosa, starého a bohatého muža, ktorý sa po svojej smrti prevtelil do tela mladého roľníka Salvadora Cerinzu.
V roku 2006 sa Mario rozviedol so svojou manželkou Nataliou Streignard, no napriek tomu tri dni po rozvode ich videli tancovať spolu na diskotéke v Miami. V súčasnosti je Mariovou priateľkou mexická herečka Vanessa Villela, ktorá hrala s ním práve v telenovele El cuerpo del deseo postavu Angely Donosovej, dcéru starého Pedra José Donosa.
Ďalšou telenovelou bola La Traición (Zrada), kde hral opäť dvojúlohu - dvojčatá Huga a Alcidesa de Medinovcov, ktorí bojujú o lásku tej istej ženy Soledad de Obregón (Danna García).
Momentálne hrá v novej mexickej telenovele Mar de amor postavu Victora Manuela Galindeza, kapitána lode, syna z významnej rodiny, ktorý sa stal sirotou a poslali ho študovať do zahraničia, kde strávil mnoho rokov. Premiéra telenovely bola v Mexiku 16. novembra 2009.
Medzi jeho hobby patria motorky. So svojou prešiel niekoľko krajín, napríklad Argentínu, Kolumbiu a Venezuelu. Nosí obuv veľkosti 47.
Kanašský potok

Prameň

Pramení v Spišsko-šarišskom medzihorí, v podcelku Stráže, pod sedlom Stráže (448,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 430 m n. m.
Sirion (rieka)

Priebeh toku

Rieka pramení v mieste zvanom Eithel Sirion - Prameň Sirionu na východnom úbočí hor Ered Wethrim. Ďalej tečie pozdĺž svahov Ered Wethrim na juhovýchod. Preteká močariskami Serech, kde sa do nej vlieva prví väčší prítok Rivil. Sirion sa ďalej stáča na juhozápad a preteká úzkym údolím medzi útesmi hôr Ered Wethrim a vysočiny Dorthonionu. Údolie sa nazývalo Sirionský priesmyk. V polke priesmyku bol uprostred rieky ostrov Tol Sirion. Rieka uhýba na juhovýchod a tvorí hranicu medzi Dimbarem a Brethilským lesom. V týchto miestach sa dal Sirion prekročiť cez brod Brithiach. Potom sa do Sirionu vlievala Rieka Mindeb. Ďalej pretekal lesmi Doriathského kráľovstva kde sa do neho vlievali rieky Teiglin a Esgalduina. Po sútoku s Arosem opúšťa Doriath a mieri na juh k močariskám Aelin-uial. Po Sirionských vodopádoch si rieka ďalej razí cestu na juh priamo pod pohorím Andram. Po 14 kilometroch v podzemí sa vynára na druhej strane v mieste zvanom Brány Sirionu. Na dolnom toku už Sirion tečie priamo na juh. Preteká zemou Nan-tathren, kde sa do neho vlieva jeho najväčší prítok Narog. Ďalej na juh už začína dlhá delta rieky, po ktorej sa Sirion vlieva do Balarskej zátoky.

Osídlenie

U prameňa Sirionu nechal kráľ Noldor Fingolfin zbudovať svoju mocnú vežu Barad Eithel. Na ostrove Tol Sirion mal svoju pevnosť Minas Tirith Finrod Felagund. V lese Brethil sídlili Edain vedení svojou pani Haleth. Doriath, ktorého západnú hranicu Rieka tvorila, bol osídlený Sindar. Po vypálení prístavných miest vo Falasu, vybudovali elfovia pod vedením Círdana u ústia rieky Sirionské prístavy.

Prechody cez rieku

Mohutná Rieka Sirion sa dala prekročiť len na niekoľkých miestach. Boli to napríklad most na Tol-Sirionu, brod Brithiach medzi Dimbarem a Brethilem a elfské prevozy na Aelin-uial. Inak než v člne nebola preprava možná ani v zime, pretože Sirion na juh od močarísk Serech v zime nezamŕzal.
Devätoro

Onské Devätoro

Pôvod Onského Devätora (iné názvy: Iun(u)ské/Heliopoliské Devätoro, Onská/Iun(u)ská/Heliopoliská Deviatka, Onská/Iun(u)ská/Heliopoliská Enneada, Onská/Iun(u)ská/Heliopoliská Enneáda) nie je presne známy. Podľa starších hypotéz vzniklo ako protipól ku kultom iných bohov, obzvlášť Usireho, aby ňou kňazi z Onu propagovali vlastného slnečného boha Réa (ktorý bol stotožňovaný s Atumom). Ako sa však zdá, Devätoro bolo ustanovené v úpadkovom období Réovho kultu počas 6. dynastie a jeho zavedenie viedlo k obnoveniu moci slnečných kňazov.

Stvoriteľský mýtus

Podľa kozmogónie mesta On jestvoval na počiatku bezbrehý oceán prvotnej vody nazývaný Nun (Nu). Z neho povstal Atum, božský stvoriteľ uctievaný v One. S jeho „stvorením“ je spojená predstava prvotného pahorku benben vynárajúceho sa z vôd. Tento symbol sa objavuje neskôr v podobe obelisku po celom Egypte a dal meno aj Onskému chrámu Hewet-benben (Dom benben). V inej verzii mýtu sa Atum zrodil z lotosu, ktorý vyrástol z vôd Nun. Atum bol ako boh dokonalý a celistvý, obsahoval už všetko stvorenie, mužský aj ženský princíp. Z tejto svojej úplnosti stvoril dve božstvá – mužského Šova (vzduch alebo sucho) a ženskú Tefnut (vlhkosť). Podľa jedného podania Atum „vyprskol Šova a vypľul Tefnut“. Podľa iného, menej poetického podania stvoril bohov Atum masturbáciou. Zo spojenia Šova a Tefnut sa zrodili Geb (zem) a Nut (nebesá) a z ich spoločného objatia zasa štyria božskí súrodenci – Usire, Eset, Sutech a Nebtet – ktorí završujú Veľké Devätoro.

Kráľovský mýtus

Na stvoriteľský mýtus nadväzuje mýtus o Usireovi a Esete, ktorý mal tvoriť spojenie medzi abstraktnou, bežným ľuďom ťažko prístupnou teológiou kňazov a populárnym mýtom legitimizujúcim kráľovskú vládu. Podľa neho je Gebom, prvým vládcom Egypta, za ktorého panuje na svete akýsi Zlatý vek, ustanovený za faraóna Usire a stáva sa z neho akýsi archetyp božského faraóna. Jeho brat Sutech mu moc závidí, a preto ho zabije a sám sa stáva vládcom. Bratovo telo roztrhá a jeho kusy porozhadzuje po celom Egypte. Usireho manželka Eset jednotlivé časti božieho tela nájde, spojí ich a s pomocou Anupa zabalzamuje, čím je Usire oživený a zaujme miesto vládcu na druhom svete. Počas tohto procesu s ním Eset počne syna, Hora, ktorý dostane za úlohu otcovu vraždu pomstiť. Hor vo veľkom kozmickom zápase Sutecha zosobňujúceho chaos a v neskoršej dobe i vpád cudzích dobyvateľov do Egypta porazí a sám sa stáva faraónom Egypta. Jeho víťazstvo však nie je konečné a zápas medzi poriadkom, maat, a jeho porušením prebieha neustále, pričom kráľ je považovaný za vtelenie Hora, a teda udržiavateľa poriadku.
Archilochos z Paru

Biografia

Archilochos sa narodil okolo roku 680 pred Kr. na ostrove Paros. O jeho živote toho vieme len málo. Prenasledovaný biedou opustil svoj rodný Paros a podieľal sa na kolonizácii ostrova Thasos a ako žoldnier bojoval a neskôr zrejme aj padol v boji. Dostal sa do sporu s Lykambom kvôli svadbe s jeho dcérou Neoboulou a jeho útočné básne z nešťastnej lásky ju údajne dohnali až k samovražde.
Ako vojak so záľubou básnika, skôr než vojnovú slávu vyhľadával zábavy s vínom a ženami. So svojim osudom sa väčšinou vedel vyrovnať čo dokazuje jeho výrok: „...v radosti sa raduj, ak ale príde nešťastie, priveľmi nesmúť! Pozri na ľudský lós, ako sa mení!“ Ďalšie jeho slová priateľovi už vyznievajú pesimisticky: „Ľudská duša, milý Glaukos, Leptinov syn, taká je, akú práve smrteľníkom každý deň Zeus zosiela“, tak ako aj úryvky z básní odzrkadľujúce jeho bolesť z beznádejnej nešťastnej lásky: „Ja ležím v túžbe, nešťastne, bezduchý, v bolesti ťažkej, bohmi zoslanej na mňa, ktorá ma prebodla až do morku kostí ... Taká po láske túžba sa vplazila do hlbín mojej duše a zaliala mi zrak hustou tmou, útly rozum z pŕs mi ukradla...“

Diela

Archilochos písal krátke básne, často novátorskej povahy, v rozličných metroch (jamby, elegické distichon, trocheje), námet mnohých z nich určoval jeho osobný osud a prudký temperament. Bol výborným básnikom a mnoho z jeho diel sa zachovalo v citátoch neskorších autorov alebo na zlomkoch papyrusov, nezachovala sa však jediná jeho úplná báseň. Archilochov význam pre lyrickú poéziu nie je menší než význam Homérov pre poéziu epickú.
Poéziu v jambickom metre (iambos) po prvýkrát použil Archilochos pre svoje satirické básne, ktoré mali vplyv na starú atickú komédiu. Rytmus jambov bol zrejme najbližší bežnej reči a tieto básne mali často satirický, politický, morálny či hanlivý tón. Na rozdiel od lyrickej poézie sa jambická poézia nespievala pri hudbe, ale prednášala alebo odriekavala. Archilochos od jedovatých satír, ktorými stíhal svojich nepriateľov, prechádzal vo svojich dielach aj k oslave životných radostí, lebo podľa neho pôžitok trvá len krátko a osud je vrtkavý.
Archilochos vo svojej poézii nazval lýdskeho kráľa Gyga tyranom, čo je prvé doložené použitie tohto výrazu v gréčtine.
Čeľabinsk

História

13. septembra roku 1736 bola na tomto mieste založená pevnosť. Osada s rovnakým názvom tu vyrástla o niečo neskôr, v roku 1781 už mala štatút mesta. O storočie neskôr sa mesto stalo priemyselným centrom. Počas ruskej občianskej vojny sa 15. - 16. mája 1918 odohral na železničnej stanici incident, v dôsledku ktorého neskôr bojovo vystúpili česko-slovenské légie v Rusku proti sovietskej moci a začali 1,5 roka trvajúce boje okolo Transsibírskej magistrály. Od roku 1934 je centrom Čeľabinskej oblasti.
Počas druhej svetovej vojny sa v meste rozvíjal hlavne zbrojársky priemysel. V Čeľabinskom traktorovom závode sa vyrábali známe tanky T-34 či KV-1. V meste sa vyrábali aj raketomety kaťuša. Počas studenej vojny bolo dôležitým miestom výroby jadrových zbraní.
15. februára 2013 explodoval nad mestom malý asteroid, pričom tlaková vlna z výbuchu zranila asi 1200 ľudí.

Priemysel

V súčasnosti je Čeľabinsk centrom chemického, stavebného a potravinárskeho priemyslu. Spracúvajú sa tu železné zliatiny železa, nehrdzavejúca oceľ, vyrábajú sa traktory (Čeľabinský traktorový závod), mechanizmy na stavbu ciest. Je tu rozvinutý ťažký priemysel, hlavne metalurgia a zbrojársky priemysel.

Doprava

Mesto je dôležitým dopravným uzlom. Prechádza tadiaľto Transsibírska magistrála - železnica spájajúca Moskvu s Vladivostokom a dôležité cestné ťahy smerom na Kazachstan, Stredný Ural, Baškirsko a Sibír. Mesto obsluhuje čeľabinské letisko Balandino. V roku 1993 sa začalo so stavbou metra, ktorého prvá časť by mala byť po viacerých odkladoch otvorená v roku 2019.
Radio Head Awards

Kritéria zapojenia do súťaže

Podmienkou pre zapojenie diel do súťaže je ich vydanie v danom roku a tvorba interpretom výhradne slovenskej národnosti (pri skupine musí byť nadpolovičná väčšina Slovákov). Daný interpret musí so skladbou byť zaradený do terestriálneho rozhlasového vysielania Rádia_FM. Nováčikom roka môže byť interpret, prípadne hudobná skupina, ktorá do konca daného roku nevydala žiaden oficiálny štúdiový album alebo vydala v danom roku svoj prvý album, a túto cenu môže každý získať iba raz.
Coulounieix-Chamiers

Poloha

Obec má rozlohu 21,7 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 402 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cilly

Poloha

Obec má rozlohu 9,3 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hruštínka

Prameň

Pramení v Oravskej Magure, na severných svahoch Minčola ( 1 393,9 m n. m.) a Kubínskej hole (1 346,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 260 m n. m.

Smer toku

V pramennej oblasti tečie najprv na sever, následne sa stáča a ďalej už pokračuje prevažne severovýchodným smerom.

Ústie

Hruštínka ústi do Bielej Oravy pri obci Lokca v nadmorskej výške cca 618 m n. m.
Rated R (Queens of the Stone Age)

Členovia

Josh Homme v spolupráci s mnohými hudobníkmi, ako napr.: Chris Goss, Nick Oliveri a iní.
Chérigné

Poloha

Obec má rozlohu 7,88 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 131 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
World of Warcraft: Cataclysm

Príbeh

Ukrytý ďaleko od šíreho sveta, čakal temný dračí aspekt Deathwing, uzdravujúci sa zo zranení získaných v poslednom boji proti Azerothu, na svoj čas, keď nechá svet roztaviť v ohni.
Deathwing the Destroyer sa vráti do Azerothu a rozdelí jednotlivé kontinenty pomocou silných erupcií vyvolaných z Deepholmu, odkiaľ pochádza staroveké zlo. Zatiaľ čo sa Horda a Aliancia rúti do epicentra skazy, kráľovstvá Azerothu sú svedkami obrovskej seizmickej sily ničiace všetko, čo stojí v ceste. Dôsledkom toho je i vznik pochybných hrdinov v snahe chrániť ich zjazvený a zničený svet pred úplným zničením. Ten, ktorý bol porazený ostatnými aspektami sa vracia, aby zmenil podobu Azerothu navždy.
Épiais

Poloha

Obec má rozlohu 8,7 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Niederhaslach

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 372 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 410 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
William Benjamin Lenoir

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole absolvoval technologický inštitút v Massachusetts (Massachusetts Institute of Technology) roku 1961 a získal titul inžiniera elektrotechniky. V roku 1965 získal v rovnakom odbore doktorát. O dva roky neskôr, v roku 1967, bol vybraný do šiestej skupiny amerických astronautov. Po výcviku bol zaradený do záložných posádok Skylab 3 a Skylab 4. Po ukončení programu sa preškolil na lety s raketoplánmi. Bol ženatý a má dve deti.

Po letoch

V roku 1989 pracoval v administratíve NASA. Od roku 1993 bol viceprezidentom firmy Booz, Allen & Hamilton, Inc., Applied Systems Div., Bethesda.
Mûres

Poloha

Obec má rozlohu 5,23 km². Najvyšší bod je položený 593 m n. m. a najnižší bod 380 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 682 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Livina (prítok Bebravy)

Prameň

Pramení v Považskom Inovci na južných svahoch vrchu Inovec (1 041,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 870 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom, priberá prvý prítok zľava spod Močiarov (826,5 m n. m.) a neskôr sprava z oblasti Zvadlivého. Potom vteká do Podunajskej pahorkatiny, do podcelku Nitrianska pahorkatina. Tu sa stáča na juhozápad, priberá prítok z pravej strany z doliny Dolná Nová hora (Novohorský potok; 300,3 m n. m.), prudko mení smer toku opäť na juhovýchod, preteká obcou Zlatníky a výrazne rozširuje svoje koryto. Ďalej preteká cez Malé Hoste, okrajom Veľkých Hostí a v blízkosti Libichavy. Na území obce Šišov vytvára niekoľko ohybov a mení smer toku najprv na východ, zľava priberá Libichavský potok, následne vytvára dve pravouhlé zákruty a na krátkom úseku tečie juhovýchodným smerom popri obci Chudá Lehota. Opäť sa ohýba v pravom uhle a na krátkom úseku tečie severovýchodným smerom k obci Borčany. Následne sa stáča na východ, z ľavej strany priberá Višňovú, opätovne vytvára niekoľko ostrých zákrut pri obci Livinské Opatovce a neďaleko susednej obce Livina ústi do Bebravy.

Ústie

Do Bebravy ústi východne od obce Livina v nadmorskej výške cca 182 m n. m.
Tobiáš Masník

Životopis

Narodil sa v rodine evanjelického kňaza a vzdelanie získal v Dubnici nad Váhom, Novom Meste nad Váhom, Ilave, Prešove a na nemeckých univerzitách vo Wittenbergu a Jene. Pôsobil ako evanjelický rektor (Senica, Ilava) a diakon (Ilava). V období protihabsburského povstania bol väznený v Leopoldove a odsúdený na španielske galeje v Neapole, no cestou tam ušiel spolu s Jánom Simonidesom. Z Talianska putovali do Nemecka. Tam sa opäť vrátil do miest svojich štúdií a istý čas pobýval v Jene a Wittenbergu, odkiaľ sa vrátil do Ilavy, kde pôsobil ako evanjelický farár. Neskôr bol kazateľom na hrade Blatnica a farárom (Liptovský Ondrej, Háj, Uhrovec).

Tvorba

Svojou tvorbou sa radí do obdobia barokovej literatúry. Písal cestopisné a memoárové diela vo forme denníkov, básne, jazykovedné a náboženské texty. Pri písaní používal nemecký a latinský jazyk, ale aj slovakizovanú češtinu.
Aspiran

Poloha

Obec má rozlohu 16,13 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 367 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Predbežné označenie v astronómii

Predbežné označenie alebo provizórne označenie je označenie astronomického objektu bezprostredne po jeho objave.
Trémery

Poloha

Obec má rozlohu 7,53 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 083 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Württembersko-Bádensko

Württembersko-Bádensko (nem. Württemberg-Baden) bola spolková krajina v Nemecku vytvorená po druhej svetovej vojne v roku 1945 v americkej okupačnej zóne z predchádzajúcich krajín Bádensko a Württembersko. Jej hlavným mestom bol Stuttgart. V roku 1952 bolo Württembersko-Bádensko zlúčené s Württemberskom-Hohenzollernskom a Bádenskom do súčasnej spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko.
Champagne (Ardèche)

Poloha

Champagne má rozlohu 4,1 km². Najvyšší bod je položený 361 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Champagne má 599 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Valencin

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 379 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 478 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krápník (prírodná pamiatka)

Popis a história

V pieskovcovom skalnatom chrbte zarastenom prevažne borovicami je celý rad skalných veží, baní, previsov. Zhruba 2,5 km južne od hory Vlhošti na katastri dediny Tuhanec (spadajúca pod obec Tuhaň) je veľký skalný previs, nazývaný Krápník. Je otvorený k severovýchodu, dlhý 47 metrov, hlboký 10 a pri okraji vysoký 12 metrov. Na dne je rad veľkých kameňov, ktoré sa zhruba cez 3 000 rokov odlomili zo stropu, v ktorom sa časom vytvorili voštiny. Vykonávaný prieskum znamenal objavenie keramických črepov pochádzajúcich z nádob lužickej kultúry v dobe bronzovej.
V previse bol objavený vyrytý nápis s letopočtom 1702. Je pravdepodobné, že sa tu v čase protireformácie schovávali utečenci.
Názov previs získal vďaka rýchlo skvapkávajúcej vode zo stropu do priehlbiny pod skalou.
Predmetom ochrany bol pieskovcový previs s typickou voštinovou výzdobou. Zo zoznamu prírodných pamiatok bol útvar vyňatý v roku 2001.

Ďalšie zaujímavé miesta

Blízko tohto previsu je zhruba o tretinu menší podobný útvar nazývaný Tisícový kámen. Celá oblasť je súčasťou Ralskej pahorkatiny, resp. jeho geomorfologického okrsku Polomené hory.

Cestovný ruch

K previsu vedie vyznačená odbočka zo zeleno značenej turistickej trasy, ktorá je vedená pod Vlhošťom okolo celého radu tunajších prírodných pamiatok, ako je Stříbrný vrch, Husa alebo Kostelecké bory. Najbližšia cesta je 3 km na západ č. 260 od Blíževediel na Tuhaň. Železničná trať v tejto oblasti žiadna nie je.
Azas (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 12,83 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 538 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ACNielsen

ACNielsen je medzinárodným výskumným inštitútom pre trh a obchod so sídlom v New Yorku.

Dejiny

Podnik ACNielsen vznikol v roku 1923 v Spojených štátoch amerických. Zakladateľom bol Arthur Charles Nielsen starší, jeden zo zakladateľov moderného marketingového výskumu. V roku 1939 začala medzinárodná expanzia firmy. ACNielsen je podnikom VNU-skupiny a podľa vlastných údajov je na prvom mieste vo svete v oblasti marketingových podnikových informácii, je činný vo viac ako 100 štátoch.
Papyrus (výrobok)

Papyrus je jeden z predchodcov dnešného papiera, výrobok z drene papyrusovej rastliny šachor papyrusový (Cyperus papyrus), ktorá rastie až do výšky 5 metrov a kedysi bola veľmi rozšírená v Egypte v delte Nílu.
Prvé poznatky o používaní papyrusu sú z Egypta (prinajmenšom od obdobia prvej dynastie), ale značne sa používal aj v stredozemnej oblasti, dokonca aj vo vnútrozemských častiach Európy a juhozápadnej Ázie.
Ako materiál na písanie sa používal od polovice 4. tisícročia pred Kr. v Egypte. Odtiaľ sa používanie papyrusu rozšírilo do celého Stredomoria, kde od 6. storočia po Kr. nahradzoval (drahý) pergamen. Pápežská kancelária ho používala ako jediný materiál na písanie až do 11. storočia. Od 13. storočia papyrus všade nahradil papier, pretože bol lacnejší.
Usť-Katavskij vagonostroiteľnyj zavod imeni S. M. Kirova

Usť-Katavskij vagonostroiteľnyj zavod imeni S. M. Kirova (skr. UKVZ; rus. Усть-Катавский вагоностроительный завод имени С. М. Кирова) je strojársky závod v Usť-Katavsku v Čeľabinskej oblasti v Rusku. Bol založený už v roku 1758 a od roku 1901 vyrába električky. Okrem toho sa tu vyrába tiež množstvo ďalších vecí, od rôznych zložitých priemyselných súčiastok až po detské trojkolky.
UKVZ je najvýznamnejší z ruských električkových výrobcov. V dobách ZSSR bol hlavným producentom električiek pre ZSSR, a po ČKD druhý najväčší výrobca električiek na svete. Jeho produkcia tak tvorí veľkú časť vozových parkov skoro všetkých električkových prevádzok Ruska a iných bývalých republík ZSSR. Obzvlášť rozšírený je voz KTM-5, ktorých bolo v rokoch 1963-1992 vyrobených skoro 15 000 kusov.
Po páde ZSSR sa UKVZ potýkalo s výrazným poklesom objednávok. Na začiatku 90. rokov bol predstavený voz KTM-8, ktorého produkcia sa zastavila v roku 2007 po vyrobení približne 1500 kusov. Od roku 1999 je v ponuke modernejšie vozidlo KTM-19 (v ruskom jednotnom značení označovaný ako 71-619), ktorý se vyrába dodnes. Roku 2006 UKVZ ako prvý v Rusku vyrobil nízkopodlažnú niekoľkočlánkovú električku (KTM-30). Od roku 2009 je ponúkaný čiastočne nízkopodlažný voz KTM-23 (71-623) nadväzujúci na predchádzaujúce modely
Aschbach

Poloha

Obec má rozlohu 4,32 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 655 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Herbault (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,01 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 247 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE