google/wiki40b huggingface dataset:
Skároš

Ulice

Okružná, Hlavná, Pod Červený Vrch, Tichá, Farská, Krátka, Gaštanová, Školská, Športová, Kostolná, Záhradná, Potočná, Marhuľová, Ku Bani

Dejiny

Skároš, ktorý sa nachádza asi 20 km južne od Košíc bezprostredne pri maďarskej hranici, je veľmi stará dedina. Spomína sa už v roku 1270 pri opise hraníc panstva hradu Füzér ako zem Skároš. Zmienka vznikla na základe opisu hraníc panstva patriaceho pod hrad, pretože zem Skároš sa nachádzala na hranici a patrila už Mikulášovi, synovi Abu. Tento pochádzal z tzv. nádoštskej vetvy rodu Aba.
Druhú písomnú zmienku poznáme z roku 1327, keď sa Skároš uvádza pri opise zeme Kalša, s ktorou tiež susedil. Zmienka hovorí o zemi Zkarus. Dedina Skároš je v údolí pod Slanskými vrchmi. Toto územie boli osídlené a kultivované už v 13. storočí.
Po smrti Dominika, syna Lacka a vnuka spomenutého Mikuláša, syna Abu, rod vymrel po meči, pretože Dominik nemal syna. Vtedy kráľ Karol v roku 1335 daroval nádoštské panstvo palatínovi Drugethovi. V zápise, ktorý vymenúva dediny patriace pod toto panstvo sa spomína aj Skároš. Podľa zápisu z roku 1387 vieme, že v Skároši už stál kostol.
V roku 1415 však už Skároš patril bánovi Petrovi a jeho bratovi Štefanovi, ktorých rod sa označoval ako Zudar z Olnódu. Im dedina patrila aj za portálneho súpisu v roku 1427, kedy tam bolo 15 port.
V tom čase sa nespočítavalo obyvateľstvo, ale tzv. porty. Porta je brána vedúca do hospodárskej usadlosti, ktorou môže prejsť voz ťahaný koňmi. Ak vezmeme do úvahy, že v jednej takejto usadlosti bolo so služobníctvom minimálne sedem ľudí, potom v roku 1427 mal Skároš minimálne 105 obyvateľov, čiže to bola na tie časy naozaj veľká dedina.
Viriville

Poloha

Obec má rozlohu 30,46 km². Najvyšší bod je položený 606 m n. m. a najnižší bod 306 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 458 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Warsy

Poloha

Obec má rozlohu 2,98 km². Najvyšší bod je položený 105 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Marcel-d’Urfé

Poloha

Obec má rozlohu 13,92 km². Najvyšší bod je položený 900 m n. m. a najnižší bod 491 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Olšoveček

Ochrana

Predmetom ochrany sú vodné a mokraďové biotopy s výskytom zvlášť chránených druhov organizmov.
Tignécourt

Poloha

Obec má rozlohu 18,97 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Contrexéville

Poloha

Obec má rozlohu 14,96 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 324 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 440 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-André-des-Eaux (Loire-Atlantique)

Poloha

Obec má rozlohu 24,71 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 282 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Entraigues (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 9,72 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 625 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ceaucé

Poloha

Obec má rozlohu 41,52 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 228 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrigny (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 16,14 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 799 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boylov-Mariottov zákon

Boylov-Mariottov zákon v termodynamike a fyzikálnej chémii je vzťah pre izotermický dej prebiehajúci v ideálnom plyne.
Súčin tlaku a objemu daného látkového množstva ideálneho plynu je pri konštantnej teplote nemenný.
alebo inak
Pri izotermickom deji s ideálnym plynom so stálou hmotnosťou je súčin tlaku a objemu plynu stály.

Historická poznámka

Boylov-Mariottov zákon objavil roku 1662 írsky prírodovedec Robert Boyle. Podľa niektorých historikov vedy však veľmi pravdepodobne jeho exaktnú matematickú formuláciu nevypracoval sám Boyle (vzhľadom k jeho menším znalostiam matematiky), ale skôr jeho asistent Robert Hook. Ten tiež vyvinul vývevu, potrebnú na experimentálne overenie tohto vzťahu. Nezávisle od nich dospel k rovnakému zisteniu v roku 1676 aj francúzsky fyzik Edme Mariotte.
Boylov-Mariottov zákon je historicky prvým zákonom opisujúcim izoproces ideálneho plynu (v tomto prípade izotermický dej). Hoci sa tepelnou rozťažnosťou vzduchu zaoberal už Guillaume Amontons (* 1663, rok po objave Boylovho zákona), prvé presné meranie publikovali až v roku 1802 nezávisle na sebe Joseph Louis Gay-Lussac a John Dalton.)
Johannes Tauler

Johannes Tauler (* okolo 1300, Strasbourg – † 15. jún 1361, tamže) bol nemecký dominikánsky kazateľ, mystik, žiak Majstra Eckharta.
Ľudskú prirodzenosť pokladal za chorobnú a dúfal, že dosiahne poznanie božou milosťou.
Martin Luther ho považoval za možného autora anonymného, mystického, neskoro-stredovekého spisu Theologia Germanica.
La Folletière

Poloha

Obec má rozlohu 5,05 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 67 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lapačka (rukavica)

Lapačka alebo lapacia rukavica je v športe rukavica určená na lapanie (chytanie) letiacich alebo padajúcich loptičiek či pukov jednou ľudskou rukou v ľadovom hokeji, bejzbale, softbale a podobne.

Ľadový hokej

Lapačkou nazývame rukavicu brankára v ľadovom hokeji, v ktorej nedrží brankársku hokejku. Rukavica je špeciálne prispôsobená na chytanie pukov tým, že medzera medzi palcom a ukazovákom rukavice je pás dnes už syntetického materiálu, ktorý je opletený pevným preväzom v koši; do neho možno puk lapiť.
Lanmodez

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 53 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 454 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Darbres

Poloha

Darbres má rozlohu 16,52 km². Najvyšší bod je položený 880 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Darbres má 252 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Porubský bludný balvan

Opis

Je tvorený ružovou horninou žulového charakteru s nápadnými čiernymi škvrnami tmavých minerálov opisovanú ako hrubozrnný porfyrický granit, ktorej štruktúra je porfyrická. V balvane nájdeme vyrastlice ružových draselných živcov o veľkosti 1 – 2 cm, ďalej plagioklas, drvený kremeň, biotit v pretiahnutých zhlukoch, magnetit, apatit, titanit a riedko epidot.
Fayet (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,86 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 630 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Siutu

Geografia

Dedina sa nachádza v juhovýchodnom cípe ostrova Savai’i. Na sever od dediny sa nachádza mesto Salelologa, ktoré patrí už do politického okresu Fa’asaleleaga. Na západ sa nachádza Chránený dažďový prales Tafua, a taktiež dedina Tafua.
Saint-Laurent-l’Abbaye

Poloha

Obec má rozlohu 1,41 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Lubin-de-la-Haye

Poloha

Obec má rozlohu 14,32 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 904 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ville-en-Selve

Poloha

Obec má rozlohu 8,84 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alan Taylor

Kariéra

Taylor pracoval na mnohých televíznych seriáloch, najčastejšie pre stanicu HBO. V seriáli Sopranovci pôsobil ako režisér počas jeho prvej, štvrtej, piatej a šiestej série. Dohromady zrežíroval deväť častí. V roku 2005 zrežíroval štvrtú časť druhej série seriálu Nezvestní. V roku 2007 zrežíroval pilotnú epizódu seriálu Mad Men a niekoľko ďalších. Pre seriál Game of Thrones zrežíroval dve časti prvej série, štyri časti druhej série a bude režisérom aj v nadchádzajúcej siedmej sérii.
Taylor zrežíroval aj päť filmov: Palookaville, The Emperor's New Clothes, Kill the Poor, Thor: Temný svet a Terminator Genisys.
Futbal na Arabských hrách

Futbal bol prvýkrát zaradený do programu Arabských hier v Alexandrii 1953, teda hneď na prvých Arabských hrách. Hralo sa len v mužskej kategórii, podobne ako počas nasledujúcich desiatich hier, pretože futbalový turnaj v Alžíri 2004 bol zrušený. Arabské hry organizuje Arabská olympijská únia (UANOC).
Tatiana Zachar Podolinská

Životopis

V rokoch 1995 a 1996 vyučovala na strednej škole. V roku 1996 začala pracovať na Ústave etnológie SAV, kde sa venovala v projektovej činnosti. Od svojho nástupu na pracovisko sa stala vedúcou, ale aj participantkou na viacerých medzinárodných, ale aj domácich projektov. Počas obdobia 1997 a 2013 pracovala v Slovenskom národopise kde zastávala funkciu výkonnej redaktorky.
Svoj výskum realizovala na Slovensku, v Taliansku, Francúzsku, Švédsku, v Mexiku a Guatemale. Od roku 1998 priebežne prednáša na Masarykovej univerzite v Brne a pravidelne na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Le Chateley

Poloha

Obec má rozlohu 4,67 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 209 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Gretzmacher

Životopis

Narodil sa v Levoči ako syn Jána-Samuela Gretzmachera a jeho manželky Zuzany Amálie rodenej Rots. Absolvoval Banskú a lesnícku akadémiu v Banskej Štiavnici, v období 1883 – 1904 bol vedúcim katedry baníctva na tejto škole. V školskom roku 1865/1865 bol asistentom na katedre deskriptívnej geometrie, v nasledujúcom prednášal tento predmet ako suplent. Odborne a publikačne bol činný ako banský inžinier – najmä v oblasti banských meraní.
Zomrel 26. januára 1906 v Banskej Štiavnici.
Lítium

História

Lítium bolo objavené v roku 1817 švédskym chemikom Johannom Arfvedsonom v aluminosilikátových horninách na báze lepidolitu. Všimol si, že zlúčeniny neznámeho prvku sú podobné zlúčeninám sodíka a draslíka, ale uhličitan a hydroxid sú vo vode podstatne menej rozpustné.
Lítium bolo po prvýkrát izolované z doštičkového silikátového minerálu petalitu LiAlSi₄O₁₀ a Arfvedson taktiež ukázal, že je prítomné v pyroxénovom silikáte spodumene LiAlSi₂O₆ a v sľude lepidolit, ktorý má približné zloženie K₂Li₃Al₄Si₇O₂₁(OH, F)₃. Pre nový prvok zvolil názov lítium (grécky litos = kameň) ako opak k rastlinnému pôvodu sodíka a draslíka. Kov izoloval Davy z roztaveného Li₂O roku 1818.

Zlúčeniny a výskyt v prírode

Vďaka svojej veľkej reaktivite sa v prírode stretávame prakticky iba so zlúčeninami lítia. Vo všetkých svojich zlúčeninách sa vyskytuje iba s mocenstvom Li⁺.
V zemskej kôre sa lítium vyskytuje v množstve 20 - 60 mg/kg, morská voda vykazuje priemerný obsah lítia 0,18 mg Li/l. Vo vesmíre patrí lítium medzi vzácne prvky, na jeden jeho atóm pripadá približne 1 miliarda atómov vodíka.
S kyslíkom vytvára oxid lítny (Li₂)O, ktorý s vodou vytvára silne alkalicky reagujúci hydroxid lítny (LiOH). Reakcia kovového lítia s vodou je v porovnaní s ostatnými alkalickými kovmi miernejšia. Okrem spomenutého hydroxidu lítneho pri nej dochádza k uvoľneniu plynného vodíka. 
Halogenidy lítia ako chlorid lítny (LiCl) a bromid lítny (LiBr) majú silno hygroskopické vlastnosti a používajú sa preto ako náplň exsikátorov. Naopak fluorid lítny (LiF) je zlúčenina iba veľmi slabo rozpustná vo vode.
S dusíkom a za zvýšenej teploty reaguje lítium veľmi dobre za vzniku nitridu lítneho (Li₃N). Uvedená reakcia sa využíva na odstraňovanie dusíka z niektorých plynov.
S vodíkom lítium vytvára stály hydrid lítny (LiH). Oveľa používanejšou zlúčeninou je však borohydrid lítny (LiBH₄), ktorý pri styku s kyselinami uvoľňuje atomárny vodík a nachádza tak využitie ako hydrogenačné a veľmi účinné redukčné činidlo.
V prírode sa lítium vyskytuje v neveľkom množstve ako prímes rôznych hornín, najznámejšie minerály obsahujúce lítium sú aluminosilikáty lepidolit a spodumen. Soli lítia sú zastúpené aj v morskej vode a niektorých minerálnych vodách.
Ján Nepomuk Schwarzmann

Životopis

Komorný úradník v Banskej Bystrici (okolo roku 1804). Zanechal rukopis flóry Zvolenskej župy, je uložený v Széchenyiho knižnici v Budapešti.
Meung-sur-Loire (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 20,35 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 100 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vretenica malá

Opis

Dospelé jedince sú dlhé 40 – 50 cm, ale boli zaznamenané aj jedince dlhé 63 – 80 cm. Samice sú väčšie ako samce. Často je tento druh zamieňaný s V. aspis alebo V. berus, od ktorých sa odlišuje viacerými charakteristikami. Je to najmenší druh vretenice v Európe, jej telo je hrubé, hlava úzka a výzor hrubý. Papuľa nie je obrátená. Na jej hlave sa vždy nachádza niekoľko väčších šupín. Nápadné člnkovité dorzálne šupiny majú iba 19 radov a často sa medzi nimi objavuje tmavá koža. Má sivý, žltohnedý alebo žltkastý vlnitý dorzálny pás, ktorý lemuje čierne sfarbenie.

Rozšírenie

Juhovýchodné Francúzsko, východné Rakúsko (pravdepodobne vyhynutý), Maďarsko, stredné Taliansko, Chorvátsko, Bosna a Hercegovina, severné a severovýchodne Albánsko, Rumunsko, severné Bulharsko (pravdepodobne vyhynutý), Grécko, Turecko, severozápadný Irán, Arménsko, Azerbajdžan, Gruzínsko, Rusko a cez Kazachstan, Kirgizsko a východný Uzbekistan do Číny (Sin-ťiang).

Ochrana

Jej populácia klesá. Tento druh je podľa IUCN považovaný za zraniteľný. Dôvodom je ničenie pôvodného habitátu, zmenami v poľnohospodárstve, zmenami v horskej klíme a zberom pre chovateľské účely. Je zaradená aj v dohovore CITES dodatok č. 1, ktorý hovorí, že ak sa neobmedzí obchod, tento druh bude čeliť vyhubeniu a a je striktne chránený druh (dodatok č. 2) podľa Bernského dohovoru.
Mont-de-Galié

Poloha

Obec má rozlohu 2,42 km². Najvyšší bod je položený 1 006 m n. m. a najnižší bod 560 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gulag (1930 – 1960)

Gulag, presnejšie GULAG, (rus. ГУЛаг/ГУЛAГ) je skratka počiatočných názvov (pozri nižšie) sovietskej organizácie zodpovednej za správu (hlavných) pracovných trestaneckých táborov v ZSSR, ktorá existovala v rokoch 1930 – 1960; zároveň prenesene označenie pre zariadenia (tábory) a systém pod jej správou.

Charakteristika systému

Pracovné trestanecké tábory existovali v Rusku už pred nástupom boľševikov k moci, ale nepomerne väčší rozmer (počtom väzňov) nadobudli až od roku 1929 s vrcholom okolo roku 1950. Veľké množstvo sovietskych občanov bolo odsúdených na nútené práce v gulagoch najmä počas vlády Josifa Stalina, ich počet neskôr počas vlády Georija Malenkova, Nikitu Chruščova a ďalších postupne klesal. V období po Stalinovej smrti (1953) do XX. zjazdu komunistickej strany bola väčšina bezdôvodne odsúdených politických väzňov z pracovných táborov prepustená. Tábory ďalej fungovali ako klasické trestanecké kolónie. Politickí väzni ako takí v krajine ďalej existovali a mnohí boli naďalej nemilosrdne prenasledovaní, masové zatýkanie a fyzická likvidácia neopodstatnene zatknutých osôb však po smrti Stalina stratila svoj brutálny charakter.
Celkovo do systému patrilo 53 táborov s tisícmi oddelení a samostatných bodov, 425 kolónii a viac než 2000 zvláštnych veliteľstiev. Dohromady tvorili asi 30 000 miest výkonu trestu, ktoré zabezpečovali prevýchovno-pracovné tábory (rus. Исправительно-трудовой лагерь, známe aj pod skratkou ITL).
Telesón (syn Mnasitima)

Telesón (starogr. Τελέσων) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.
Telesón, grécky sochár z Rodosu, bol syn a žiak Mnasitima a otec sochára Mnasitima. Tvoril zrejme v polovici 3. storočia pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, svedectvom tvorby tohto umelca je ale jeho menom signovaný mramorový podstavec zo sochy, objavený na akropole mesta Lindos.
Na tomto podstavci sa podľa nápisu, datovaného približne do roku 236 pred Kr., nachádzala dvojica sôch kňazov bohyne Atény Lindskej (možno otca a syna), a to socha Kallikrata, syna Eufrantida, ktorú Telesón zhotovil so svojim otcom a socha Eufrantida, syna Charidama, zhotovená sochárskym majstrom Fylom z Halikarnasu.
Ramón Sopko

Reprezentácia

V slovenskom drese odchytal 1 zápas.
Condé-sur-Iton

Poloha

Obec má rozlohu 19,58 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 881 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Urpínska alej

Dejiny

Výsadba lipovej aleje je datovaná do roku 1722, v tom čase stálo 7 zastavení krížovej cesty. Po požiari však bola v roku 1731 takmer celá vysadená nanovo. V rámci generálnej opravy Kalvárie bola alej v lete a na jeseň 2006 očistená od náletových drevín. V rokoch 2006 až 2010 boli stromy ošetrované v spolupráci so Štátnou ochranou prírody - Správou CHKO Poľana, toto ošetrenie stálo 282 300 Sk. Po veternej srmšti bolo potrebné odstrániť niekoľko stromov, ktoré ohrozovali súkromné domy. Kvôli prevencii chorôb bol uskutočnený výrub okolitých drevín a krovín. Zároveň bolo prijaté opatrenie na výsadbu nových stromov, ktoré budú alej postupne nahradzovať.

Stromy a ochrana

Alej bola od roku 1983 evidovaná ako chránená prírodná pamiatka, od roku 1996 je kategorizovaná ako chránené stromy. Ochrana je stanovená pod číslom S 255 právnym predpisom VZV KÚ v Banskej Bystrici, 5/1996, 20. decembra 1996. Alej „predstavuje vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam“. Alej je spravovaná Správou CHKO Poľana. Od 1. januára 2009 je evidovaných 52 stromov: lipa veľkolistá (42 ks), pagaštan konský (9 ks) a javor poľný (1 ks), predtým bol celkový počet 76 stromov: lipa veľkolistá (64 ks), pagaštan konský (9 ks), agát biely (2 ks) a javor poľný (1 ks).
Zo 76 stromov mali všetky vek nad 100 rokov, 29 malo odhadovaný vek 250 rokov. Najväčší obvod kmeňa dosahovala lipa veľkolistá s odhadovaným vekom 250 rokov a obvodom 476 cm. Viaceré stromy dosahujú výšku a šírku koruny viac než 20 metrov.
Amalarich

Amalarich (špan. Amalarico), Alarichov syn, sa stal vizigótskym kráľom až v roku 522. Jeho otec v roku 507 padol v bitke s Frankami. Pretože Amalarich bol neplnoletý, vládol za neho ostrogótsky kráľ Teodorich Veľký. Aj keď bol za kráľa prehlásený v roku 522, plnú moc prevzal až po Teodorichovej smrti v roku 526. Za manželku si vzal Chlodovikovu dcéru, ktorá bola katolíckeho vyznania. Tým nastali spory, pretože Amalarich bol arián. To viedlo Frankov k invázii, počas ktorej Amalarich v roku 531 zahynul. Jeho smrťou vymrel slávny rod Balthovcov.
If Everyone Cared

Pozície v rebríčkoch

Singel dosiahol 1. miesto v kanadskom rebríčku Canadian BDS Airplay Chart, 2. v oficiálnom kanadskom rebríčku Canadian Airplay Chart. V USA singel dosiahol 37. miesto v rebríčku Mainstream Rock Tracks, zatiaľčo v rebríčku Billboard Hot 100 debutoval na 50., z ktorého sa dostal až na 17. Videoklip k piesni dosiahol 9. v rebríčku VH1 VH1's Top 40 Videos of 2007. Dňa 12. januára 2008 bolo zaznamenaných 1 110 819 stiahnutí piesne z internetu.

Zostava

Chad Kroeger - spev, sólová gitara
Ryan Peake - rytmická gitara, sprievodný spev
Mike Kroeger - basová gitara
Daniel Adair - bicie
Kľúčové slovo frazémy

Kľúčové slovo frazémy je centrálny člen jednotky, ktorý určuje konštrukčný ráz celej jednotky (=konštrukčne kľúčové slovo), alebo je základnou zložkou významu frazémy (=sémanticky kľúčové slovo). Sémanticky kľúčové slovo sa označuje aj názvom jadro frazémy. V istých frazémach je to isté slovo kľúčovým z obidvoch hľadísk (napr. prevracať kabát), inokedy je jedno kľúčovým z hľadiska sémantiky a druhé z hľadiska konštrukčného (napr. dvojdomý pes – konštrukčným kľúčovým slovom je tu evidentne substantívna zložka pes, ale sémanticky rozhodujúcim je adjektívum dvojdomý, lebo práve ono najviac napovedá o význame celej jednotky). Početné sú aj jednotky, v ktorých nemožno určiť kľúčové slovo (sú to najmä mnohé vetné frazémy, ako aj jednotky so stavbou priraďovacej syntagmy: pečený varený, kosť a koža, krv a mlieko). Kľúčové slovo sa nazýva aj oporným slovom (členom) frazémy.
SuperCity

SuperCity (SC) je komerčné označenie pre druh vlakového spoja na úrovni expres prevádzkovaného v spolupráci Železničnej spoločnosti Slovensko a Českých dráh. Názov SC sa viaže k jednotkám, ktoré sú na tieto spoje vypravované, a to 680 Pendolino.

Súčasnosť

V súčasnosti jazdí na území Slovenska jeden pár spojov SC 240/241 Pendolino Košičan na linke Košice - Poprad-Tatry - Žilina - Ostrava - Praha a späť.

Minulosť

V minulosti bolo viacero pokusov o prevádzku týchto vlakov na Slovensku. Od decembra 2006 do decembra 2009 a od decembra 2010 do decembra 2011 premával jeden pár medzi Bratislavou, Brnom a Prahou ako SC Slovenská strela. Od decembra 2011 do júna 2012 taktiež premávali dva páry medzi Žilinou a Prahou.
Most Vŕšok

Opis

Z odborného hľadiska možno most popísať ako 6-poľový most sprahnutej, oceľovo - betónovej konštrukcie dĺžky 420 m. Jednotlivé polia majú rozpätia polí 69+81+87+75+63+45 m. Nosnú konštrukciu tvorí dvojica zváraných a navzájom poprepájaných oceľových trámov, na ktoré sa dodatočne vybetónovala železobetónová mostovka. Oceľová časť konštrukcie sa zvárala za východnou oporou a na svoje konečné miesto bola postupne vysúvaná. Po dokončení hlavnej, oceľovej časti, bola zhotovená betónová doska, ktorá je z oceľovou časťou prepojená pomocou tzv. tŕňov.
Saint-Martin-du-Puy (Nièvre)

Poloha

Obec má rozlohu 30,7 km². Najvyšší bod je položený 598 m n. m. a najnižší bod 316 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 289 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Günzburg

Günzburg je okresné mesto rovnomenného okresu v nemeckej spolkovej krajine Bavorsko. Leží v Švábsku, na sútoku Dunaja s Günzom. Má necelých 20 000 obyvateľov.

Dejiny

Miestne významné osídlenie má svoj základ už v roku 70 pred Kr. a bolo zahájené Rimanmi. Vtedy bola severná hranica ich ríše približne na Dunaji a Günzburg bol založený ako vojenský tábor slúžiaci na obranu hranice. V prameňoch je známy pod menami Castellum Guntia, Gontia alebo Contia; meno je pravdepodobne odvodené od mena keltskej bohyne.
Po odchode Rimanov v 5. storočí tu sídlili Alamani a v roku 700 sa neďaleký hrad Ricinis spomína ako jeden z piatich najvýznamnejších alamanských hradov. V roku 1065 sa prvý raz spomína samotné mesto, a to pod menom Gunceburch.
Od roku 1301 patrilo Habsburgovcom. Od roku 1806 je súčasťou Bavorska.

Doprava

Günzburg je stanicou na trase Mníchov–Augsburg–Ulm–Stuttgart vlakov InterCity. Miestne nádražie leží na Dunajskej železnici a začína tu aj trať do Mindelheimu.
Mestom prechádza Dunajská cyklistická cesta.

Zaujímavosti

Medzi turistické atrakcie patrí zábavný park Legoland postavený neďaleko mesta v roku 2002.