google/wiki40b huggingface dataset:
Cyperská gréčtina

Cyperská gréčtina (Κυπριοτικά - Kypriotika, Κυπριοτική γλώσσα - Kypriotiki glossa) je jazyk Cyperských Grékov. Hovorí ním 750 000 ľudí na Cypre a je používaný aj v štátoch kde sa cyperskí Gréci vysťahovali. Avšak tento jazyk nie je bežne používaný v úradnom styku a médiach, preferuje sa dimotiki (gréčtina z Grécka). Cyperskí Gréci sa teda nachádzajú v diglosií. Síce je dimotiki úradným jazykom, všetci Gréci z Cypru sa medzi sebou rozprávajú po cypersky. Cyperská gréčtina sa používa doma, na ulici ba aj v školách cez prestávky, niekedy i v televízii. Tento jazyk vychádza zo starogréckeho koiné jazyka a je mu príbuznejší, ako dimotiki, čo vykazujú hlavne gramatické vlastnosti.

Dejiny

Cyperčina sa začala vyvíjať v 7. stor. po Kr., keď sa už jazyk koiné, používaný všetkými Grékmi rozpadol. Od byzantskej gréčtiny sa začal separovať práve v spomínanom 7. stor., keď Cyprus ovládli Arabi a vládli tam až do 10. stor. Jazyk sa teda vyvíjal úplne oddelene od Konštantínopolskej gréčtiny, z ktorej sa neskôr vyvinula moderná gréčtina. Grékom sa Cyprus podarilo oslobodiť až v 10. stor. V r. 1192 tu však vzniklo samostatné kráľovstvo. Tento dekrét bol spísaný práve v Cyperskej gréčtine. V r. 1196 Cyprus ovládli križiaci a znemožnili tak ďalšie spojenie s Konštantínopolom. To sa podarilo až v r. 1204, keď sa znovuvytvorila Byzantská ríša. Keď v 15. stor. Byzanciu ničili Turci, ovládli Cyprus Benátčania a tak ochránili tamojších Grékov od moslimov. Do Cyperskej gréčtiny sa však dostávali aj talianske slová, ktoré pretrvali dodnes. V r. 1571 však ostrov ovládli Turci a tak sa do cyperčiny dostali mnohé turecké slová. Turci Cyprus držali až do 19. stor., kedy ho opustili po Britskom víťazstve. Počas nadvlády Britov sa do jazyka dostalo aj pár anglických slov. Briti konečne ostrov opustili v r. 1960 a prenechali ho Grékom, ktorí prijali za úradnú reč dimotiki, aby sa tak zblížili s Gréckom. Cyperská gréčtina je totiž dosť vzdialená od dimotiki.
Qt (knižnica)

Qt je jedna z dvoch najpopulárnejších multiplatformových knižníc pre vytváranie programov s grafickým užívateľským rozhraním.
Qt toolkit bol vytvorený v roku 1999 spoločnosťou Trolltech, ktorá ho v roku 2008 predala firme Nokia. V marci roku 2011 Nokia ohlásila predaj práv na prevádzku podporných služieb a predaj licencií pre komerčné projekty vytvorené pomocou Qt spoločnosti Digi. Zároveň však Nokia uisťuje, že po transakcii zostane hlavným vývojárom tohto toolkitu.
Od roku 1999 sa Qt toolkit vyvinul na multiplatformový nástroj, v ktorom možno vyvíjať konzolové alebo GUI aplikácie v odlišných programovacích jazykoch pre rôzne platformy. Aplikácie napísané s pomocou toolkitu je možné distribuovať pod licenciou GPL, LGPL, alebo po splnení určitých podmienok aj komerčne.
Qt je knižnica programovacieho jazyka C++, ale existuje aj pre jazyky Python (PyQt, PySide), Ruby (QtRuby), C, perl, Pascal, C #, Java (Jambi) a Haskell. Podporuje lokalizáciu aplikácií a tiež SQL, spracovanie XML, správu vlákien, prístup k súborom, prácu s grafikou a multimédiami. Veľkou výhodou Qt je veľmi prehľadne spracovaná dokumentácia a taktiež vývojové programy Qt Creator alebo Qt Designer. Aplikácie vytvorené pre grafické užívateľské prostredie používajú natívny vzhľad operačného systému, takže vyvinutá aplikácia sa vždy prispôsobí do používaného prostredia.
Qt spoločne s GTK+ nahradila starší Motif. Dôkazom kvality a rozšírenosti toolkitu je použitie napríklad pre projekty Skype, Google Earth, prostredie KDE, webový prehliadač Opera, VirtualBox a iné.

Signály a sloty

Dôležitou vlastnosťou Qt toolkit je prítomnosť signálov a slotov pre komunikáciu medzi objektmi napr. Ak sa vo widgetu (element GUI, ktorý zobrazuje alebo odovzdáva informácie pomocou interakcie s užívateľom) uskutočnila akcia, ktorá zmenila jeho stav , tak o tom môže byť informovaný widget umiestnený v inom okne aplikácie. Signály a sloty tvorí veľmi silný programátorský nástroj.
Miesto signálov a slotov sa skôr pre tento typ komunikácie používal tzv. Callback, čo je ukazovateľ na metódu objekte, ktorú chceme vyvolať po nejakej udalosti iného objektu. Tento prístup mal dve nevýhody. Nebola tu pri volaní typová kontrola a metódy volané pomocou callback sú silne viazané tzn. volané metóda musí poznať ukazovateľ na metódu, z ktorej bola vyvolaná. Pri používaní signálov a slotov sa tieto dve nevýhody nevyskytujú. Pre ich použitie sa definuje spojenie signálu so slotom pomocou metódy connect. V prípade potreby sa potom spojené signály len "vyvolávajú".
Sloty a signály môžu byť využité vo všetkých objektoch, ktoré sú priamo alebo nepriamo zdedené z triedy QObject. Pri prepájaní signálov a slotov môže byť s jedným slotom spojené niekoľko rôznych signálov a rovnako tak na jeden signál napojených niekoľko slotov. Sloty môžu byť použité pre prijímanie signálov a zároveň môžu byť použité ako štandardné metódy objekte.

Príklad zdrojového kódu

#include <QtGui>int main(int argc, char *argv[]){
 QApplication app(argc, argv);
 QWidget window;
 window.resize(320, 240);
 window.show();
 return app.exec();}
La Serre-Bussière-Vieille

Poloha

Obec má rozlohu 14,41 km². Najvyšší bod je položený 613 m n. m. a najnižší bod 420 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 125 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaux-Rouillac

Poloha

Obec má rozlohu 13,37 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Boulay

Poloha

Obec má rozlohu 20,1 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 739 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chapelle-sur-Furieuse

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 550 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 328 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kurinbi

'Kurinbi' (maldiv. ކުރިނބީ‎) je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 665 (jún 2006), dĺžka ostrova 800 m, šírka 540 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 280,51 km.
Aunay-les-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 8,53 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montigny-sur-Loing

Poloha

Obec má rozlohu 9,2 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 779 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
One (Always Hardcore)

Hudobné video

Video skladby „One (Always Hardcore)“ bolo natočené v tuneli rieky Labe v Hamburgu. Na videu sa nachádzajú aj zábery z koncertu, rovnako ako aj scény natočené na pláži kde H. P. Baxxter vedie svoj Jaguar B-12 E-Type 1973 a Mark 2 1961.
Myspace

MySpaceIM

V roku 2009 Myspace vydal svoj oficiálny instant messenger s názvom MySpaceIM. Tento freeware softvér je dostupný iba pre Windows. MySpaceIM spolupracuje s užívateľským profilom na MySpace a informuje o udalostiach na webovej službe.

Kritika

Myspace býva často kritizovaný za nedostatočné bezpečnostné opatrenia, šírenie reklamy a spamu, falošnými stránkami celebrít ale aj iných hrozieb. V niektorých amerických školách je služba zablokovaná z dôvodu častého používania študentmi.
Morka

Morka alebo staršie moriak (lat. Meleagris) je rod vtákov. Ako morka sa označuje aj samica tohto rodu a ako moriak aj samec tohto rodu. Mláďa sa volá morča.

Charakteristika

Z morky divej pochádza morka domáca. Vyšľachtili sa už rôzne plemená, ktoré chovajú kvôli mäsu. Morka lesklá, žijúca v Strednej Amerike, má chvostové perie ozdobené výraznými okrúhlymi škvrnami. Okrem lalokov chýbajú jej aj červené mäsovité prívesky, charakteristické pre morku divú.
Európsky pohár majstrov v ľadovom hokeji žien 2014/2015

Prvé kolo

Skupiny prvého kola sa uskutočnili v dňoch 18. až 19. októbra 2014. Do semifinále postúpili aj HK Poprad a SK Karviná. Poprad sa stal bez straty bodu víťazom skupiny A v tureckej Ankare a Karviná obsadila v skupine B na domácom ľade druhé miesto za EHV Vienna Sabres.

Semifinále

Zápasy semifinálových skupín sa uskutočnia v dňoch 5. až 7. decembra 2014 v Nižnom Novgorode, Lugane a Linköpingu. HK Poprad a SK Karviná budú hrať v skupine E a ich súpermi budú EHV Viena Sabres a domáci SKIF Nižný Novgorod.
Elzéar Abeille de Perrin

Životopis

Po štúdiu práv pracoval ako advokát v Marseille. Ako 20-ročný vstúpil do Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France) a všetok voľný čas venoval štúdiu hmyzu. Zvlášť sa zaujímal o druhy hmyzu, žijúce v pyrenejských jaskyniach.
Jeho zbierka palearktických druhov hmyzu z radov chrobákov (Coleoptera), blanokrídlovcov (Hymenoptera),dvojkrídlovcov (Diptera) a rovnokrídlovcov (Orthoptera) je uložená v Muséum national d'histoire naturelle v Paríži.
Košice I (okres)

Mestá

Košice

Mestské časti

Džungľa · Kavečany · Sever · Sídlisko Ťahanovce · Staré Mesto · Ťahanovce
Monclar-sur-Losse

Poloha

Obec má rozlohu 10,47 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bélapátfalviansky obvod

Bélapátfalviansky obvod (maď. Bélapátfalvai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Bélapátfalva.
Louvigny (Pyrénées-Atlantiques)

Poloha

Obec má rozlohu 7,02 km². Najvyšší bod je položený 239 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bohumír Gottfried Mind

Životopis

Základnú školu navštevoval v Slovenskej Ľupči a Banskej Bystrici, potom sa vyučil za stolára.
Po tovarišských cestách sa usadil v Berne, kde sa prejavil jeho záujem o výtvarné umenie, drevorezbu a o maliarstvo. Zobrazoval zvieratá, najmä mačky, hry dedinskej mládeže, symboly mesta kde žil. Podľa jeho predlôh vzniklo niekoľko grafík: 1827 vyšlo u G.Fleischera v Lipsku desať kriedových litografií.
Châteaudun (mesto)

Geografia

Susedné obce: Lanneray, Marboué, Donnemain-Saint-Mamès, Saint-Denis-les-Ponts, Jallans, La Chapelle-du-Noyer, Thiville a Lutz-en-Dunois. Obec má rozlohu 28,48 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.
Sainte-Hélène (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 127,87 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 618 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bourg-des-Comptes

Poloha

Obec má rozlohu 23,41 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 654 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Witternesse

Poloha

Obec má rozlohu 5,47 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 576 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malála Júsufzajová

Životopis

Preslávila sa v roku 2009, kedy pre BBC popisovala život za vlády Talibanu, ktorý v tom čase okupoval údolie Svát. Potom, čo pakistanská armáda Taliban z údolia vytlačila, získala Malála najvyššie štátne civilné ocenenie za hrdinstvo.
Dňa 9. októbra 2012 prežila útok talibanského ozbrojenca, ktorý ju postrelil do hlavy a do krku, keď sa autobusom vracala zo školy. Šesť dní po hospitalizácii v Pakistane bola prevezená do nemocnice v britskom Birminghame. Prekonala niekoľko náročných operácií, vrátane plastickej operácie lebky a tváre. Z nemocnice ju prepustili vo februári 2013.
V marci 2013 nastúpila v Birminghame do školy. Po útoku vznikla na jej podporu petícia, vďaka ktorej sa stala najmladším človekom nominovaným na Nobelovu cenu mieru v histórii. Podpísalo ju vyše 2 700 ľudí. V roku 2014 túto cenu získala (podelila sa o ňu s Indom Kailášom Satjárthím) za svoj boj za právo dievčat a žien na vzdelanie.
Je druhým nositeľom Nobelovej ceny z Pakistanu, v roku 1979 dostal Nobelovu cenu fyzik Abdus Salam.

Prejav v OSN

V deň svojich 16. narodenín predniesla reč na pôde OSN v New Yorku, v ktorej apelovala na dôležitosť vzdelania pre milióny detí, ktoré dnes do škôl chodiť nemôžu. Základnú školu v súčasnosti podľa BBC nemôže navštevovať 57 miliónov detí na svete, a to najmä dievčat. Vo vzdelaní vidí možnosť obrany proti radikálnym myšlienkam. „Extrémisti sa kníh boja, sila vzdelania ich desí. Kniha a pero – to sú naše najsilnejšie zbrane“, uviedla.
Kojšovská hoľa (vrch)

Polohopis

Vypína sa medzi obcami Kojšov, Opátka, Zlatá Idka a Prakovce, približne 16 km západne od Košíc. Je to výrazný krajinársky jedinečný hôľny vrchol zarastený vresom, čučoriedím a brusničím s kruhovým výhľadom do okolia. Vybieha mierne na sever z hlavného hrebeňa pohoria.
Poskytuje výborné lyžiarske terény, najmä na južných svahoch, kde je rozsiahly lyžiarsky areál Skipark Erika, s vybudovanou sedačkovou lanovkou a lyžiarskym vlekom.
Približne 1 km pod vrcholom Kojšovskej hole v nadmorskej výške 1 045 m n. m. stojí horská chata Erika, ktorá je druhou najvyššie postavenou chatou v Košickom kraji. Pri vrcholovej stanici lyžiarskych vlekov sa nachádza čajovňa Katka.

Meteorologická a radarová stanica

Na vrchole hole sídli meteorologická a radarová stanica Slovenského hydrometeorologického ústavu, zabezpečujúca monitoring poveternostných podmienok. Nachádzal sa tu polarimetrický rádiolokátor RDR250-GC Doppler Weather Radar od výrobcu Radtec a Gamik. V júni 2015 ho nahradil nový dualpolarizačný rádiolokátor, umožňujúci určovať hranicu a intenzitu zrážok a hornú hranicu rádioecha vo štvorcoch 4x4, resp. 2x2 km. Merania prebiehajú každých 15 minút a efektívny dosah radaru je 300 km. Radar je súčasťou povodňového predpovedného a varovného systému (POVAPSYS), ďalšie tri stanoviská sú na Malom Javorníku, Špaňom laze a Kubínskej holi.
Saint-Hilaire-en-Morvan

Poloha

Obec má rozlohu 21,3 km². Najvyšší bod je položený 530 m n. m. a najnižší bod 283 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vandeuil

Poloha

Obec má rozlohu 5,35 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
South Padre Island

Zaujímavosti

South Padre je miestom viacerých vodných športov a aktivít, najpopulárnejšími sú kiteboarding a pozorovanie delfínich atrakcií. Ďalšími obľúbenými sú jazda na koni po plážach mesta a ekologické túry. Veľmi populárne je aj rybárstvo. Každoročne sa tu koná Texas International Fishing Tournament a ďalšie súťaže v lovení rýb, napríklad Ladies Kingfish Tournament, Hooters Tournament a Redfish Rodeo.
Ostrov je tiež obľúbenou destináciou študentov stredných a vysokých škôl. South Padre International Music Festival je každoročná udalosť, ktorá sa koná prvý novembrový víkend. V roku 2007 ho navštívilo približne 10 000 návštevníkov. Šesťdesiatštyri skupín na štrnástich pódiách tu hrá rôzne štýly, country, reggae, rock, indie jams, Latin rock, ska a jazz.
V januári 2011 bol ostrov miestom podujatia National Basketball Association Developmental League Showcase v South Padre Island Convention Center.
Puerto Santa Cruz

Poloha

Leží na južnej strane delty rieky Santa Cruz, ústiacej do Atlantického oceánu, vo vzdialenosti 40 kilometrov od mesta Comandante Luis Piedra Buena a 16 kilometrov od Punta Quilla, ktoré je bezprostredne pri Atlantickom oceáne.

Dejiny

V roku 1862 prišli na miesto anglikánski misionári, ktorí sa snažili rozšíriť kresťanstvo medzi miestnymi indiánmi z kmeňa Tehuelchekov. Misionári sa usadili kúsok na západ od súčasného mesta, no po roku neúspešných snáh miesto opustili. 1. decembra 1878 sa na mieste vylodili argentínske oddiely pod velením Luisa Py a založili osadu. Tento dátum je v súčasnosti považovaný za deň založenia mesta. V roku 1884 bola táto osada vyhlásená za hlavné mesto územia nazývaného Territorio Nacional de Santa Cruz. Ale už v roku 1888 bolo hlavné mesto guvernérom presunuté do mesta Río Gallegos. Toto rozhodnutie v roku 1898 potvrdila aj federálna vláda.
Štefan zo Šternberka

Štefan zo Šternberka (iné názvy: Štefan zo Šternberga/zo Šternbergu/zo Sternbergu, Štefan Čech, Štefan Bohemus; lat. Stephanus Bohemus, čes. Štěpán ze Šternberka) bol významný šľachtic z rodu pánov zo Šternberka, zakladateľ moravskej šternberskej vetvy. Jeho otcom bol Zdeslav starší ze Šternberka. Mal bratov Zdeslava ml., Albrechta, Jaroslava a Matúša a dve sestry, ktoré sa stali mníškami. Prvá písomná zmienka o Štefanovi pochádza z roku 1316, kedy bol so svojim otcom u Matúša Čáka Trenčianskeho.
Štefan bol príbuzným Matúša Čáka, pravdepodobne jeho synovcom. Štefan často pobýval v Uhorsku a tu ho nazývali aj Štefan Čech. Po smrti jediného Matúšovho syna bol Štefan považovaný za jeho nástupcu, čo sa aj po Matúšovej smrti v roku 1321 stalo. Proti Štefanovi však vojensky zasiahol uhorský kráľ Karol I. Róbert, ktorý ešte v tom istom roku obsadil Štefanove významné hrady vrátane Trenčína.
Štefan Čech mal šesť potomkov. O najstaršom synovi Petrovi je jediná správa z roku 1351, krátko nato zomrel (asi v roku 1353). Jeho druhorodený syn Albrecht Aleš zo Šternberka sa dal na duchovnú kariéru a stal sa biskupom. Tretí syn Zdenek, o ktorom je minimum správ, zomrel tri roky po otcovej smrti. Zanechal však syna Petra zo Šternberka, ktorý so strýkom Albrechtom spravoval rodové majetky. Štefan malaj tri dcéry Markétu, Anešku a Katarínu, ktoré sa vydali za českých šľachticov.
Bettendorf (Luxembursko)

Poloha

Obec má rozlohu 23,24 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Bettendorf má 2493 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.72% bolo v Bettendorf nezamestanosť nižšia o 2.25 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
The Nameless City

Inšpirácia

H. P. Lovecraft uviedol, že poviedka bola založená na sne inšpirovanom posledným riadkom príbehu Lorda Dunsanyho "The Probable Adventure of the Three Literary Men". Riadok je citovaný priamo v jej texte: "the unreverberate blackness of the abyss" („svetlo/zvuk neodrážajúca temnota priepasti“).
Ďalším zisteným zdrojom je 9. vydanie Encyclopaedie Britannicy. Jej opis "Iramu, mesta stĺpov" si Lovecraft prepísal do svojho zápisníka: "...ktoré doteraz, po zničení jeho obyvateľov, zostáva celé, ako hovoria Arabi, neviditeľné očiam nezasvätených; no niekedy, vzácne a na krátky čas, sa odhalí pred pútnikom tešiacim sa priazni nebies."
Kritik William Fulwiler argumentuje, že jednou z prvotných inšpirácií autora bol román E. R. Burroughsa At the Earth's Core, citujúc "rasu plazov, tunel do vnútra Zeme a 'skrytý svet večného dňa'" ako zložky spoločné pre obe diela. Všeobecnejšie sa Fulwiler domnieva, že téma "cudzích rás, mocnejších a inteligentnejších ako človek", ktorá sa opakovane objavuje v Lovecraftovej tvorbe, môže vychádzať z Burroughsovej série o Pellucidare.

Kritika

Hoci H. P. Lovecraft považoval poviedku "Mesto bez mena" za jednu zo svojich najlepších, bola odmietnutá viacerými profesionálnymi magazínmi, vrátane Weird Tales (dvakrát), Fantasy Magazine a pravdepodobne aj The Galleon. Akceptoval ju magazín The Fantasy Fan, ktorý však pred jej publikovaním skrachoval. Objavila sa v jesennom čísle Fanciful Tales v roku 1936, publikovaná Donaldom Wollheimom a Wilsonom Shepherdom, a bola znovu vydaná v novembri 1938 v časopise Weird Tales po Lovecraftovej smerti.
Lin Carter opisuje "Mesto bez mena" ako "triviálne cvičenie v Poeovskej gotike", označujúc ju ako "prepísanú a predramatizovanú". "Spôsob výstavby hororu je realizovaný značne vyumelkovaným spôsobom," píše Carter. "Skôr než vytvárajúc v čitateľovi pocit strachu, Lovecraft pocit strachu popisuje: emócie sú podávané skôr ako doplnok." Nepopiera ale, že poviedka má istú "evokatívnu silu":
„Lovecraft sám bol mocne ovládaný užasom a fascináciou, keď rozjímal nad mysterióznymi ruinami nepredstaviteľnej starobylosti. Tieto emócie sa snažil vyjadriť vo akej si snu podobnej forme, napriek svojmu chladnému klinickému používaniu prídavných mien.“
Templeux-la-Fosse

Poloha

Obec má rozlohu 7,23 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vregille

Poloha

Obec má rozlohu 4,28 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peplos

Peplos (starogr. πέπλος) bol grécky ženský odev, nosený hlavne pred rokom 500 pred Kr.
Peplos bol bežný grécky ženský odev nosený zrejme už v staršom archaickom období. Bol zhotovený z jednofarebnej alebo z pestrofarebnej vlnenej alebo ľanovej tkaniny (často zdobenej farebnými okrajmi a pestrými výšivkami) obdĺžnikového strihu, vyššieho ako bola žena, ktorá ho nosila, a viac než dvakrát tak širokého ako ona.
Ženy si svoj peplos zhotovovali tak, že látku si na hornom okraji bohato nariasili, vo výške jednej tretiny tkaninu raz preložili, takže tvorila akoby golier, vpredu ju dvakrát zvisle preložili (zadná, prehnutá časť peplosu sa dala natiahnuť na hlavu ako kapucňa.). Látku si ovinuli okolo tela a jej časť (epómis) omotali okolo dvoch ramien a vpredu upevnili sponami (alebo ihlicami). Svoj peplos si ženy zvyčajne stiahli v drieku pásom, ktorým upevnili záhyby tak, aby sa pri chôdzi neodhaľovala pravá noha (ako sa to stávalo obyčajne mužom, čo nosili chitón). Keď tkanina nebola na prsiach nariasená, opasok zatiahli tak, aby nad ním vznikol akýsi vak zvaný kolpos.
Niektoré druhy peplu boli na otvorenej strane zošité (do tvaru rúry s dvoma otvormi pre ruky), ale väčšinou sa len prekrývali a držali sa na svojom mieste pomocou opasku. Aj uzavretý peplos však mohol byť veľmi dôstojný a symetrický a nosieval sa i s opaskom, ktorý pridržiaval riasenie, často obohatené špeciálnymi záhybmi. Ženy nižšieho pôvodu a otrokyne nosili odev z vlnenej priadze, kým ľanové tkaniny nosili hlavne ženy zo zámožných tried a elegantné ženy (ktoré sa zdobili klenotmi a nosili i slnečníky alebo vejáre). Cez peplos sa mohol nosiť ľanový plášť, neskôr nazvaný himatión. V klasickom období grécke ženy pomaly prestali nosiť peplos (nosili ho už len vidiecke ženy a otrokyne) a nahradili ho tunikou zvanou chitón.
Flaujagues

Poloha

Obec má rozlohu 7,8 km². Najvyšší bod je položený 84 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 569 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2004 HR56

2004 HR56 (písaný aj ako 2004 HR₅₆) je malá Zem-pretínajúca planétka patriaca do skupiny Apollo, ktorá bola viditeľná medzi 25. aprílom a 10. májom 2005. Jej objav bol zdokumentovaný ako časť projektu FMO Projektu a bol hlásený šiestimi rôznymi observatóriami. Hlásenia naznačujú, že tento objekt je približne 74 m dlhý a jeho absolútnou hviezdnou veľkosťou okolo 23,28. Môže byť klasifikovaný ako meteoroid, aj keď definícia meteoroidov ohraničuje ich veľkosť na 10 m.
Ballay

Poloha

Obec má rozlohu 10,46 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Monéteau

Poloha

Obec má rozlohu 18,19 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 719 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Foville

Poloha

Obec má rozlohu 3,45 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Contremoulins

Poloha

Obec má rozlohu 4,38 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE