google/wiki40b huggingface dataset:
Španielske Nizozemsko

Španielske Nizozemsko (hol. Spaanse Nederlanden, špa. Países Bajos Españoles) bol geopolitický útvar, ktorý v rokoch 1581 - 1714 ovládala španielska vetva Habsburgovcov a ktorý sa rozkladal na území dnešného Belgicka, Luxemburska a časti severného Francúzska. Vznikol potom, čo sa Holandsko v roku 1581 odtrhlo od celku Habsburského Nizozemska, ktoré ovládali španielski králi, a vytvorilo Republiku spojených provincií. Územie, ktoré zostalo pod španielskou nadvládou, potom vošlo v známosť ako Španielske Nizozemsko.
Marky

Dejiny

V minulosti bol región známy ako Picenum. Pobrežie obýval galský kmeň Samnitov. Boli dobytí Rimanmi v Bitke pri Sentine roku 295 pred Kr. Rimania založili viaceré kolónie a spojili ich s Rímom cestami Via Flaminia a Via Salaria. Mesto Ascoli Piceno bolo strediskom Spojeneckej vojny (91 – 89 pred Kr., tiež: Marsická vojna).
Po páde Západorímskej ríše napadli región Góti. Po vojne (535 – 554) bol región súčasťou byzantského exarchátu Ravenna (mestá Ancona, Fano, Pesaro, Rimini a Senigallia vytvorili skupinu Pentapolis). Po páde exarchátu bol región krátko v moci Longobardov ale na konci 8. storočia bol dobytí Karolom Veľkým.
Plodnica

Charakteristika

Plodnica slúži na produkciu výtrusov a tým pádom na rozmnožovanie. Plodnice väčšinou vyrastajú z podhubia (mycélia) nad zemský povrch, u niektorých druhov húb však môžu byť aj podzemné, napríklad u hľuzovky. Nadobúdajú najrôznejšie veľkosti, tvary a farby, čo sa uplatňuje pri poznávaní a klasifikácii húb.

Bazídiokarp

U húb bazídiových sa plodnica najčastejšie skladá z hlúbika a klobúk. Klobúk obsahuje výtrusorodé rúško usporiadané najčastejšie do rúrok alebo lupeňov. Z anatomického pohľadu je plodnica tvorená plektenchýmom, nepravým pletivom spleteným z hubových vlákien.
Serans (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 8,79 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 231 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Holleford (kráter)

Holleford je impaktný kráter nachádzajúci sa v kanadskej provincii Ontário.
Kráter má priemer 2,35 km, pôvodná hĺbka je 240 m a jeho vek sa dohaduje na 550 ± 100 miliónov rokov. V času dopadu prebiehalo na Zemi obdobie Ediakaru. Teleso, ktoré ho vytvorilo malo priemer asi 100 metrov a do Zeme vrazilo rýchlosťou 15 km/s (55 000 km/h). Severná stena je značne zerodovaná a leží nižšie ako južná.
Objav urobili výskumníci z Ottawskej hvezdárne Dominion v roku 1955 pomocou leteckých záberov. Miesto dopadu potom podrobili geológovia niekoľkým magnetickým a seizmickým meraniam a urobili tri hĺbkové merania. Pod povrchom sa našiel polámaný skalnatý podklad, ktorý nasvedčuje tomu, že miesto bolo v minulosti silne narušené obrovským nárazom. Tým bola potvrdená domnienka, že kráter vznikol dopadom telesa z kozmu. Vek skalnatého podkladu sa odhaduje na 1 miliardu rokov a vrstva nad ním má asi 475 miliónov rokov.
V súčasnosti sa rozprestiera na väčšine územia krátera súkromná farma, zvyšok pokrývajú lúky a močiare, centrum krátera je neprístupné.
Bouchet

Poloha

Obec má rozlohu 11,89 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 267 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salagnon

Poloha

Obec má rozlohu 8,21 km². Najvyšší bod je položený 397 m n. m. a najnižší bod 221 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 199 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
I Was Made for Lovin’ You

Coververzie

Množstvo interpretov vytvorilo coververzie skladby „I Was Made for Lovin’ You“, vrátane Ankie Bagger, Wink, Chill, Dave Rodgers, Scooter, Heart Attack, Embraze, Queen of Japan, Anna Vissi, Faster Pussycat, Cactus Jack, Maria Mena, Paulina Rubio, the Indigo, Gioia Bruno, Dax Riders, Maki Nomiya, Belladonna a Seduced by Suicide.
Gregor XIV.

Životopis

Narodil sa v Lombardsku, vyštudoval právo a v roku 1560 bol Piom IV. vymenovaný za biskupa cremonského. V roku 1583 ho Gregor XIII. povýšil na kardinála.
Keď sa v septembri 1590 zišlo konkláve, ktoré zvolilo Urbana VII. za nového pápeža, málokto tušil, že o mesiac sa volitelia budú musieť zísť opäť aby vybrali spomedzi seba Urbanovho nástupcu. Po necelých dvoch mesiacoch (5. decembra) bol za nového pontifika zvolený kardinál Sfondrati, ktorý z úcty k svojmu osobnému patrónovi prijal meno Gregor XIV.
Bol stúpencom francúzskej ligy a Španielska. Ako pápež podporoval protifrancúzsku politiku Filipa II. I keď bol príkladne zbožným pontifikom k výkonu funkcie mu chýbali skúsenosti a politický rozhľad. Keď sa k osobnostným vlohám pridružili i zdravotné problémy bolo jasné, že Gregor nemá predpoklady na úspešné fungovanie vo svojom úrade. Veľké pobúrenie v kardinálskom zbore vyvolalo jeho rozhodnutie vymenovať za štátneho sekretára svojho iba dvadsaťdeväťročného synovca a poveriť ho riadením úradu čím mu fakticky zveril moc.
Ako pápež vykonal isté reformy týkajúce sa liturgie a administratívy. Zomrel po desiatich mesiacoch pontifikátu.
Venera-1

Výbava

Venera 1 vážila 643,5 kg, mala valcovitý tvar s maximálnym priemerom 1,05 m s celkovou výškou 2,035 m. Bola natlakovaná na 1,2 atmosféry suchým dusíkom s vnútornou ventiláciou na rozvádzanie tepla. Dva solárne panely boli zložene z magnetického disku a nádob na striebro-zinkové batérie. 2 metrová parabolická sieťová anténa bola navrhnutá na prenášanie krátkovlnných signálov počas blízkozemskej časti misie. Polosmerné krížové antény umiestnené na solárnych paneloch zabezpečovali rutinnú telemetriu a diaľkovo ovládaný kontakt so Zemou počas misie pomocou kruhovo-polarizovaného decimetrového rádiového prstenca.
Sonda bola vybavená vedeckými prístrojmi vrátane magnetometra umiestneného na strane antény, dvoma iónovými pascami na meranie slnečného vetra, detektora mikrometeoritov, Geiger-Müllerovovým počítačom a sodíkovým scintilačným detektorom na meranie kozmickej radiácie. Telo sondy obsahovalo KDU-414 motor na korekcie kurzu. Kontrola teploty bola zabezpečovaná termálnymi uzávermi.

Vypustenie

Sovietski vedci vypustili Veneru 1 v dvoch krokoch. Prvým bolo umiestnenie 7-tonového Sputnika 8 zemskú parkovaciu orbitu s odpaľovacím zariadením Molnija. Z obežnej dráhy 229 × 282 km bola automatická medziplanetárna stanica vypustená smerom k Venuši s pomocou štyroch stupňových motorov. Toto bola prvá demonštrácia vysokej manévrovateľnosti pri vypustení z obežnej dráhy. 11D33 motor bol prvým stupňovo spaľovacím cyklickým raketovým motorom na svete a tiež prvým použitím prídavného motoru na tekuté palivo v beztiažovom stave na svete.

Prieskum

Boli vedené tri úspešné telemetrické lety zamerané na zber dát o slnečnom vetri a kozmickom žiarení v blízkosti Zeme, v zemskej magnetosfére a 19. februára vo vzdialenosti 1 900 000 km. Po objavení slnečného vetra Lunou 2, Venera 1 overila prítomnosť rovnomerného rozloženia plazmy v hlbokom vesmíre. ďalší naplánovaný telemetrický let o sedem dní neskôr zlyhal. 19. a 20. mája preletela Venera 1 okolo Venuše vo vzdialenosti 100 000 km a vstúpila na heliocentrickú obežnú dráhu. S pomocou britského rádioteleskopu na v Jodrell Bank mohol byť v júni zachytený slabý signál od Venery 1. Sovietski vedci boli presvedčení, že Venera 1 zlyhala z dôvodu prehriatia senzorov zameraných na slnko.
Venera 1 bola dôležitým míľnikom v dizajne vesmírnych lodí, bola prvou modernou planetárnou sondou. Počas väčšiny svojho letu sa stabilizovane otáčala, bola prvou sondou, ktorá mala možnosť upravovania kurzu počas letu pomocou 3-osových stabilizátorov, ktoré boli fixované na Slnko a hviezdu Canopus. Ak by sa dostala k Venuši, zapojili by sa ďalšie stabilizátory fixované na Slnko a Zem, a prvýkrát by sa použila parabolická anténa na prenos dát.
Pavol Veselský

Životopis

Študoval na učiteľskom ústave v Soprone. Od 1865 pomocný učiteľ v Aszóde, učiteľ v Pitvaroši, po 1920 pôsobil v Nadlaku. Významný pedagóg, bojovník za nár. práva Slovákov na Dolnej zemi a proti maďarizácii, osvetový pracovník a publicista. V pedagogických príspevkoch sa venoval vyučovaciemu procesu, rodinnej výchove, povinnostiam učiteľa, odmeňovaním aktivity žiakov. V osvetových článkoch sa zameral na problematiky včelárstva a národopisu, autor učebníc dejepisu a národopisu. V ľudovýchovnej a osvetovej práci sa zameral na záhradníctvo a včelárstvo, založil v Pitvaroši dychovú kapelu a slov. spevokol, aktivizoval činnosť ochotníckeho divadla. Predplácal a rozširoval slov. knihy a časopisy. Bol poslancom rumun. snemu za Tótkomlós. Spolozakladateľ a prvý vzdelávateľ Sokola v Nadlaku. Vyznamenaný Radom Rumunskej koruny.
Dorota Nvotová

Život

Dcéra herečky Anny Šiškovej, ktorá ju vychovávala spolu s divadelným i filmovým režisérom Jurajom Nvotom. Jej biologickým otcom bol hudobník Jaroslav Filip. Jej sestrou je herečka a režisérka Tereza Nvotová.
Ako šesťročná sa objavila v televíznom filme Tajomstvá pod viečkami v réžii Juraja Nvotu a v rozprávke Šípková Ruženka v réžii Stanislava Párnického. Ako deväťročná hrala v detskom muzikáli Bambi, ako desaťročná v divadle Astorka v hre Incident, ako 14-ročná v televíznom filme Prášky na spanie. V zápätí začala točiť filmy do kín. Vyštudovala evanjelické lýceum v Bratislave. Bola členkou česko-slovenskej hudobnej formácie Overground, v ktorej spievala a hrala po boku svojho manžela Miloslava Lábera alias Whisky – speváka, textára, gitaristu i režiséra videoklipov, člena kultovej skupiny Slobodná Európa. Overground v roku 2003 vydal rovnomenný debutový album a Nvotová v roku 2004 vydala sólový album pod názvom Dorota Nvotová. V roku 2007 sa Nvotová a Láber rozišli a následne v roku 2008 Nvotová vydala svoj druhý album Sila Vzlyku. Keď začala Dorota žiť v Nepále, napísala autobiografiu Fulmaya a nahrala so svojou nepálskou skupinou album Just! (gitara Bishnu Gurung – the Edge Band, basgitara Arjun Gurung – Damage Glitters, bicie Bimal Pariyar – Damage Glitters).
V súčasnosti žije na Slovensku aj so svojou rodinou a sprevádza zájazdy svojej cestovnej kancelárie Fulmaya Travel s.r.o.
Musaka

Musaka je tradičné zapekané jedlo Balkánu a Blízkeho Východu. Najznámejší variant je musaka grécka, ktorá sa skladá z vrstiev mletého mäsa poduseného s cibuľou a cesnakom, baklažánu, rajčín a bešamelovej omáčky. Niekedy sa zapeká aj s plátkami zemiakov. Varianty jedla sa v rôznych oblastiach líšia.
Eugène Ionesco

Život

Mnoho zdrojov uvádza ako rok jeho narodenia 1912, čo údajne zapríčinil samotný Ionesco, ktorý chcel mať rok narodenia zhodný s rokom úmrtia svojho vzoru, dramatika Iona Lucu Caragialeho.
Jeho otec, rumunský právnik sa volal rovnako. Matka Thérèse Ipcar bola dcérou francúzskeho protestantského inžiniera, ktorý pôsobil pracovne v Rumunsku. Keď sa vzali, Thérèse konvertovala na ortodoxnú vieru. Eugène bol pokrstený a ostal pravoslávnym kresťanom celý život, napriek tomu, že prešiel dlhým obdobím metafyzických pochybností.
Krátko po jeho narodení sa rodina presťahovala do Francúzska, kde jeho otec pokračoval v štúdiu, na parížskej právnickej univerzite získal doktorát. 11. februára 1911 sa narodila Eugènova sestra Marilina a o rok neskôr brat Mircea, ktorý však zomrel na meningitídu vo veku 18 mesiacov.
Eugène strávil väčšinu detstva vo Francúzsku, avšak v roku 1925 sa jeho rodičia rozviedli a presťahoval sa s otcom do rodného Rumunska. Študoval v rokoch 1928 - 1933 francúzsku literatúru na univerzite a pôsobil ako učiteľ tohto jazyka. Počas štúdia sa zoznámil s Emilom Ciornaom a Mirceom Eiladem, ktorí sa stali jeho dlhoročnými priateľmi.
V roku 1936 sa oženil s Rodicou Burileanu. Mali spolu dcérku, pre ktorú písal nekonvenčné detské rozprávky. V roku 1938 sa mladá rodina presunula do Francúzska, kde si doplnil doktorandské štúdium, podobne ako kedysi jeho otec. Počas druhej svetovej vojny žil v Marseille, do Paríža sa vrátil až po jeho oslobodení spod nemeckej okupácie v roku 1944.
V roku 1970 sa stal členom Francúzskej Akadémie.
V časoch komunistickej diktatúry Nicolae Ceausescu jeho hry zakázal, potom ako Ionesco verejne pranieroval jeho režim.
Eugène Ionesco zomrel 28. marca 1994 vo veku 84 rokov a je pochovaný na parížskom Cimetière du Montparnarnasse.
Kobeliarovský potok

Kobeliarovský potok je potok v Gemeri, na území okresu Rožňava. Je to pravostranný prítok Slanej, meria 6,3 km a je tokom IV. rádu.
Preteká Revúckou vrchovinou, podcelkom Dobšinské predhorie, kde pramení na západných svahoch Bučiny (857,4 m n. m.), v lokalite Vargove lúčky, v nadmorskej výške okolo 700 m n. m. Najprv tečie na krátkom úseku na juh, priberá dva prítoky zo strání Bučiny, ďalej pravostranný prítok spod sedla Podježovec (608 m n. m.) a stáča sa na juhovýchod. Preteká obcou Kobeliarovo, tu priberá prítok z oblasti Dielikov sprava a pokračuje okolo osady Kobeliarovský mlyn. Na dolnom toku vteká do intravilánu obce Nižná Slaná, opäť z pravej strany priberá potok zo Štítnickej doliny a za obcou sa v nadmorskej výške okolo 350 m n. m. vlieva do Slanej.
NASA World Wind

Softvér World Wind je virtuálny glóbus z produkcie NASA, určený na používanie na osobných počítačoch (PC) s operačným systémom MS Windows. Program na trojrozmernom modeli Zeme zobrazuje satelitné fotografie NASA, letecké fotografie USGS a viaceré ďalšie grafické produkty. Môžete si v ňom prezrieť aj Mesiac, väčšinu planét Slnečnej sústavy a časť hviezdnej oblohy.
Užívateľ programu sa môže nad zvolenou planétou plynulo pohybovať (posun, otáčanie sa ľubovoľným smerom, odklonenie kamery od zvislého pohľadu, zoomovanie) a vyberá si z rôznych vrstiev, či už bitmapových alebo vektorových.

Podobné programy

Najznámejším konkurentom WorldWind-u je Google Earth, pôvodne nazývaný Keyhole. Ich vzhľad a možnosti sú podobné. Oba majú pre niektoré časti sveta fotografie s vysokým rozlíšením a pre iné nie. World Wind je open source (podrobnosti licencie: NASA Open Source Agreement) a väčšina dát, ktoré si cezeň môžete prezerať, je pod niektorou z voľnejších licencií, napríklad public domain. Google Earth je closed source, čiže všetky jeho dáta (satelitné a letecké fotografie, 3D budovy, atď.) aj zdrojový kód programu sú chránené copyrightom.
World Wind funguje zatiaľ len pod operačným systémom Windows, na počítačoch vybavených prostredím .NET a DirectX. Budúce verzie budú vyvíjané nielen v .NET, ale aj v Jave a JOGL. Architektúra týchto dvoch implementácií má zostať rovnaká.
Prvé vydanie javovej multiplatformovej verzie je plánované na september 2006 . Google Earth bol prednedávnom vydaný vo verzii pre Mac OS X a Linux.
NASA World Wind navždy zostane zadarmo resp. voľný. Podobne, aj veľká väčšina preň pripravených zásuvných modulov a rozšírení (plugins and addons) má voľnejšiu licenciu. Google Earth má niektoré prídavné služby, napríklad GPS navigáciu, za ktoré sa platí.
Peter Mišák

Peter Mišák, PhDr. (* 1950 v Ružomberku), učiteľ, redaktor, odborný redaktor, zostavovateľ, literárny kritik, publicista, básnik, lexikograf. Pôsobil ako učiteľ na základnej škole, odborný a vedúci odborný redaktor zdravotníckych učebníc a medicínskych odborných publikácií vo Vydavateľstve Osveta v Martine, neskôr ako novinár, redaktor a šéfredaktor Slovenských národných novín v Martine. Autor scenárov, rozhlasových pásiem a poviedok pre rozhlas.
Fouju

Poloha

Obec má rozlohu 7,81 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 527 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Kováč (historik)

Životopis

Rodák z Novej Vsi nad Žitavou po stredoškolskom štúdiu na gymnáziu v Zlatých Moravciach vyštudoval históriu a slovenčinu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Po štúdiu pôsobil ako stredoškolský profesor vo Zvolene (1942-1944), v Nitre (1944-1946) a v Košiciach (1946-1949). V rokoch 1949-1952 pôsobil ako stredoškolský profesor na škole dôstojníckeho dorastu v Košiciach.
V roku 1952 prišiel pracovať na úsek slovenského múzejníctva. Stal sa riaditeľom Krajského múzea v Banskej Bystrici a v roku 1961 pracovníkom historického oddelenia Vlastivedného múzea v Bojniciach.
Získal si zásluhy pri budovaní nových muzeálnych expozícií a to nielen v spomínaných múzeách, ale aj v ďalších múzeách Stredoslovenského kraja. S úspechom sa venoval aj vedecko-výskumnej a vedecko-organizačnej práci. Zaoberal sa najmä dejinami hornej Nitry, napísal veľa štúdií a článkov o histórii Prievidze, Handlovej, Bojníc a iných obcí hornonitrianskej oblasti.
Zaoberal sa metodikou dokumentácie a evidencie muzeálnych zbierok. Zredigoval 6 ročníkov zborníka Horná Nitra a rad publikácií z dejín hornonitrianskeho regiónu, pre Vlastivedný slovník obcí na Slovensku spracoval časť Nitrianskej župy.
Bol dlhoročným členom výboru Slovenskej historickej spoločnosti, členom historicko-archeologickej komisie Slovenskej rady pre múzeá a galérie, členom redakčnej rady bulletinu Múzeum.
V roku 1971 obhájil v Historickom ústave SAV kandidátsku prácu Kapitoly z dejín miest a obcí na hornej Nitre do r. 1848 a získal hodnosť kandidáta historických vied.
Rumigny (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 17,38 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 377 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Filipovické louky

Ochrana

Predmetom ochrany je lokalita s regionálnym ekologickým, vedeckým aj estetickým významom, slúži na ochranu ohrozených druhov rastlín a živočíchov viazaných na podmáčané prameniskové lúky a ich biotopy.
Broadcasting House

Broadcasting House je hlavným londýnskym sídlom britskej vysielacej spoločnosti BBC. Budova sa nachádza na Portland Place v štvrti Marylebone, v mestskom obvode City of Westminster. Z budovy vysielajú BBC Radio 2, 3, 4, 6 Music, BBC 7 a BBC News.

História

Autorom budovy je architekt G. Val Myer v spolupráci s interným stavebným inžinierom BBC M. T. Tusdberym. Broadcasting House bol slávnostne otvorený 14. mája 1932. Interiéry budovy v štýle art deco navrhol austrálsky architekt írskeho pôvodu Raymond McGrath. Vstup do budovy zdobia sochy od sochára Erica Gilla zobrazujúce postavy z divadelnej hry Williama Shakespera Búrka – Prospera a Ariela.
V súčasnosti je budova pamiatkovo chránená (Grade II Listed Building).

Newsroom

Najväčšiu plochu v novej prístavbe, ktorá spája historickú budovu s krídlom Johna Peela zaberá spravodajská redakcia. V open space kancelárii s nepretržitou prevádzkou pracuje vyše 400 novinárov zo všetkých spravodajských divízií vrátane BBC World News. Vzniká tu spravodajstvo pre televízne kanály, webové stránky aj mobilné aplikácie. Jeho súčasťou je aj televízne štúdio s priehľadom na pracujúcich novinárov v pozadí, odkiaľ sa vysielajú hlavné spravodajské relácie. Newsroom oficiálne otvorila britská kráľovná Alžbeta II., ktorá redakciu navštívila 7. júna 2013 a počas živého vysielania sa objavila priamo za chrbtom moderátorov.
Hlavná spravodajská sála leží pod úrovňou zeme, štúdio sa nachádza priamo pod hlavnou recepciou budovy. Newsroom obklopujú strižne a ďalšie technické pracoviská. Pracujúcich novinárov v jeho vyššom poschodí je možné sledovať z ulice. Výhľad na celú sálu cez sklenenú stenu ponúka kaviareň prevádzkovaná priamo v budove BBC, ktorá slúži predovšetkým divákom smerujúcim do BBC Radio Theatre. V ďalších poschodiach budovy pracujú novinári vysielajúci spravodajstvo do zahraničia, ktoré BBC k roku 2013 pripravovala v 28 jazykoch.
Kuru (choroba)

Kuru je priónové ochorenie patriace do skupiny transmisívnych spongiformných encefalopatií (TSE), vyskytujúce sa u príslušníkov kmeňa Fore na Novej Guinei. Ide o dôsledok rituálneho kanibalizmu a vtierania mozgového tkaniva do rán. Ochorenie sa väčšinou končí smrťou počas 3-6 mesiacov.
Saint-Maurice-d’Ételan

Poloha

Obec má rozlohu 14,24 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chassignelles

Poloha

Obec má rozlohu 13 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zugdidi

Popis

Mesto leží v nadmorskej výške okolo 120 m, v bezprostrednej blízkosti s odštiepeneckú Abcházskom. Jedná sa o krajské mesto regiónu Samegrelo – Horná Svanetia. V roku 2002 malo mesto 75 894 obyvateľov, v roku 2012 64 600.
Názov Zugdidi v mingrelštine znamená „Veľký Kopec“.

História

Osada Zugdidi bola prvýkrát spomenutá v 17. storočiu, hoci bola založená oveľa skôr. Dokladom toho je miestny kostol vybudovaný v polovici 14. storočia. Od roku 1803 sa Zugdidi stalo sídelným mestom šľachtických rodov z Samegrelo a hlavným mestom vtedajšieho kniežatstva Odiši. Mesto zaznamenalo rozmach v rokoch 1860 – 1890, keď nechal mocný rod Dadiani vybudovať palác s kostolom a botanickú záhradu. Toto dielo sa podarilo vďaka investícii Achilla Bonaparteho, strýka Napoleonovej sestry Karolíny Bonaparte, ktorý sa v roku 1868 oženil s poslednou samegrelskou panovníčkou Salome Dadiani. Palác však dvakrát vyhorel (1894 a 2000), ale bol v oboch prípadoch obnovený.
V roku 1993 sa z tohto mesta stala bašta povstalcov (Zviadovcov) proti vláde prezidenta Ševarnadzeho, ktoré viedol zvrhnutý prvý postkomunistický prezident Zviad Gamsachurdia.

Zugdidi v populárnej kultúre

Zugdidi je miesto, v ktorom sa odohráva dej divadelného predstavenia Hľadá sa Stalin, ktoré v súčasnosti uvádza divadelný spolok z Inštitútu medzinárodných štúdií Fakulty sociálnych vied Karlovej univerzity v Prahe.
Plouasne

Poloha

Obec má rozlohu 33,61 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 535 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podmanín

Podnebie

Podmanín sa nachádza v miernom podnebnom pásme kontinentálneho rázu, ktoré je charakteristické výrazným rozdielom medzi teplotami v lete a v zime a striedajúcimi sa 4 ročnými obdobiami. Priemerná ročná teplota je okolo 13 °C. Slnko svieti priemerne 1617,6 hodín ročne a padne okolo 810 mm zrážok.

Vodné toky

Cez dedinu preteká Podmanínsky potok, ktorý sa v Zakvášove vlieva do Domanižanky.

Hospodárstvo a ekonomika

V Podmaníne sídli viacero známych firiem podnikajúcich v oblasti elektrotechniky, stavebníctva, gastro a ubytovacích služieb.

Doprava

Do dediny sa dá dostať od Považskej Bystrice asfaltovou cestou. Doprava v Podmaníne je zabezpečovaná infraštruktúrou mestskej autobusovej dopravy.

Súčasnosť

Dnes sa v obci nachádza Bistro Pohoda a Stará Krčma, kostol (Kostol sv. Jozefa Robotníka, 2006), kultúrny dom a futbalové ihrisko. Hlas zvona z miestnej drevenej zvonice sa už neozýva, jeho krásny hlas bol nahradený zvonom z novo-vybudovaného kostola, a tak v súčasnej dobe už len pripomína staré časy.
K obci patria dva lazy: Pechov laz a Dvorského laz.

Elektrina

Dedina má 2 trafostanice, nebývajú tu žiadne vážne problémy s dodávkou elektrickej energie.

Voda a kanalizácia

V dedine je štátny rozvod vodovodu a väčšina RD ešte má aj svoj vlastný vodovod ako napríklad vykopanú studňu alebo vlastné menšie rezervoáry umiestnené po Podmaníne. Voda je tu v dobrom stave, rozbory vody v minulosti boli v poriadku. V dedine je možnosť napojiť sa na kanalizáciu.

Plyn

V dedine je dovedený plyn, väčšina RD má plynovú prípojku.

Telekomunikačné siete

V dedine je možnosť zriadiť stabilný internet pomocou WiFi technológie od lokálnych ISP. V budúcnosti tu bude možné zriadiť optický internet, momentálne už prebiehajú prípravy. Televízia je tu možná cez satelit.
V dedine je dobré pokrytie mobilným signálom od všetkých operátorov. Vo väčšine územia je dostupné 4G pokrytie.
Železná kotlina (bielovodská)

Názov

Pomenovanie vyplýva z polohy tejto hornej časti Kačacej doliny pod krátkym hrebenným výbežkom s charakteristickou vežičkou Veže železnej brány.

Turistika

Pre turistov je neprístupná.
Villecerf

Poloha

Obec má rozlohu 10,94 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 772 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE