google/wiki40b huggingface dataset:
Forhend

Forhend (z angl. forehand) je zväčša jednoručný úder v tenise, ktorý začína náprahom na pravej strane tela (u hráča, ktorý drží raketu v ľavej ruke) alebo na ľavej strane (pre hráča ľaváka). Ruka s raketou potom pokračuje smerom k letiacej loptičke, po údere ruka pokračuje na ľavú (u praváka) alebo pravú (u ľaváka) stranu tela. Forhend sa zväčša hrá, keď loptička smeruje na stranu na ktorej hráč drží raketu.Forhend je u väčšiny hráčov lepší úder ako bekhend skladá sa z náprahu úderu a dotiahnutia dôležité je postavenie nôh a natočenie ramien.
Baudreville (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 4,67 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ozouer-le-Voulgis

Poloha

Obec má rozlohu 11,3 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 816 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ciabatta

Ciabatta (po taliansky doslovne papuča) je taliansky biely chlieb, ktorý sa pripravuje z hladkej pšeničnej alebo chlebovej múky, droždia a olivového oleja. Existuje však celý rad obmien a variácií, ktoré vznikajú pridaním najrôznejších ďalších surovín, napríklad olív alebo paradajok. Je to jedna zo základných príloh, ktorá sa v talianskej kuchyni používa na mnohé pokrmy.
Ako prvý upiekol ciabattu v roku 1982 mlynár a pekár Arnaldo Cavallari z mestečka Adria v Benátsku ako odpoveď na rastúcu popularitu francúzskych bagiet. Názov dostala vďaka svojmu typickému vzhľadu, je totiž podlhovastá, pomerne plochá a široká.
Ciabatta chutí najlepšie ešte teplá, namočená v olivovom oleji a balzamiku alebo len tak potretá maslom. Drobné rozpečené krajce ciabatty sú známe ako panini (jednotné číslo je panino).
Jelení vrchy

Popis lokality

Oba vrchy tvorené čadičom a pieskovcom sú od Hamru na Jezeře vzdialené cca 3 km južným smerom. Oba sú zalesnené listnatým porastom, oddelené od seba plytkým sedlom. Malý Jelení vrch je vysoký 500 m n. m., Velký Jelení vrch 514 m n. m., zo severovýchodu na ne nadväzuje nižší Kozí hřbet (437 m n. m.). Chránená lokalita s rozlohou 7,91 ha leží v nadmorskej výške 470-514 metrov. Zo skaly na vrchole Velkého Jelenieho vrchu sú pekné výhľady do okolitého kraja, je na mapách vyznačený ako miesto ďalekého rozhľadu. V okolí sa v stredoveku ťažila železná ruda a zvyšky sú stále citeľné.

Chránená flóra a fauna

Z kvetov sa tu vyskytuje zubačka cibuľkonosná, lipnica hájna, hluchavník horský, kokorík praslenatý a mnohé ďalšie. Žijú tu oi. rôzne druhy bystrušiek.

Ochrana pamiatky

Lokalita bola vyhlásená za chránené územie podľa zákona 114/1992 zb. o ochrane prírody a krajiny. Pamiatku zaradenú medzi Maloplošné osobitne chránené územia bývalého vojenského výcvikového priestoru Ralsko (MZCHÚ Ralsko) spravuje Ministerstvo životného prostredia prostredníctvom Agentúry pre ochranu prírody a krajiny (AOKP ČR).

Prístup

Oba kopce sú vo vnútri chráneného územia a nevedú k nim cesty vyznačené pre verejnosť. Východným okolím lokality prechádza okružná modrá trasa pre peších turistov z Hamru na Jezeře. Na jej trase je pamiatok viac, napr. Rašeliniště Černého rybníka, Široký kámen, Stohánek a spája ich v blízkosti vedená cyklotrasa 3046 po vyasfaltovaných cestičkách bývalého vojenského priestoru.
Béceleuf

Poloha

Obec má rozlohu 19,04 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 716 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montflovin

Poloha

Obec má rozlohu 3,35 km². Najvyšší bod je položený 1 060 m n. m. a najnižší bod 783 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sornin-Lavolps

Poloha

Obec má rozlohu 15,36 km². Najvyšší bod je položený 464 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 939 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rhonda Lentonová

Život

Rhonda Lentonová získala doktorát zo sociológie na University of Toronto v roku 1989. Bola profesorkou a prodekankou na McMaster University.
Medzi predmetmi výskumu patrila problematika násilia v rodine, feministického hnutia v akademickom prostredí a zoznamovania cez internet Venovala sa tiež rodovej a zdravotnej problematike. Od roku 2002 pôsobí na York University. Pred menovaním pôsobila sedem rokov ako dekanka Atkinson Faculty of Liberal & Professional Studies a od roku 2012 do začiatku funkcie rektorky ako prorektorka pre akademické záležitosti.

Rektorka York University

Vo februári 2017 predseda správnej rady univerzity oznámil, že sa Lentonová k 1. júlu 2017 stane rektorkou (president and vice-chancellor) York University. Jej predchodcom bol Mamdouh Shoukri. Zvolenie Lentonovej za 8. rektorku bolo kritizované York Cross-Campus Alliance, skupinou študentov a pedagógov univerzity. Vyčítali jej znefunkčnenie pracovnoprávnych vzťahov na univerzite.
Alojz Litva

Životopis

Vysokoškolský pedagóg teológie na univerzite v Trnave. V roku 1941 – 1946 prednášal teológiu na seminári v Banskej Bystrici. Politicky prenasledovaný a väznený v Banskej Bystrici. Z jeho diela sú významné štúdie a preklady z francúzštiny a nemčiny. Autor monografie Teológia sv. Augustína.
Hausdorffov priestor

Hausdorffov (topologický) priestor alebo priestor T₂ označuje topologický priestor, v ktorom každé dva body možno oddeliť disjunktnými okoliami.
Hausdorffov priestor je pomenovaný podľa Felixa Hausdorffa, jedného zo zakladateľov topológie.

Definícia

Topologický priestor X sa nazýva Hausdorffovým priestorom, ak pre každé dva rôzne body x,y\in X existuje okolie U bodu x a okolie V bodu y tak, že U a V sú disjunktné.

Príklady

Každý metrický priestor je Hausdorffov.
Pliska

Pliska (bulh. Плиска) je historické mesto v Šumenskej oblasti v Bulharsku. Po objavenie archeologických pamiatok v rokoch 1899 – 1900, dokazujúcich lokalizáciu slávneho centra prvej ríše, sa vtedajšia dedina nazývala Aboba.

Dejiny

Okolie Plisky bolo obývané už v 7. storočí pri vzniku Prvej bulharskej ríše (681 – 1018). Chán Asparuch si ju vybral za svoje sídlo, čím sa stala v rokoch 681 až 893 hlavným mestom ríše. Počas najväčšieho rozkvetu zaberala plochu 23 km². Cár Simeon presídlil sídlo ríše do neďalekej Preslavy, ktorá bola hlavným mestom v rokoch 893 – 972. Pliska si napriek tomu udržala na dlhé stáročia výsadné postavenie – jej význam upadol až po okupácii Bulharska osmanskými Turkami koncom 14. storočia.

Moderná Pliska

Počas osmanskej nadvlády mesto upadlo a zachovala sa len blízka dedina s názvom Aboba. Tá bola v roku 1925 premenovaná na Pliskov. Dnešná podoba názvu – Pliska, sa začala používať od roku 1947. Moderné mesto má zhruba 1 124 obyvateľov a nachádza sa 146 m n. m., zhruba 400 km na severovýchod od Sofie.
Marchin

Obyvateľstvo

Marchin má približne 5 251 obyvateľov (2010).
Roumazières-Loubert

Poloha

Obec má rozlohu 46,59 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 543 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Paul-de-Fourques

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bourg-et-Comin

Polohopis

Bourg-et-Comin má rozlohu 5,12 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Bourg-et-Comin má 721 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Caves

Poloha

Obec má rozlohu 9,13 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 658 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mounes-Prohencoux

Poloha

Obec má rozlohu 37,62 km². Najvyšší bod je položený 951 m n. m. a najnižší bod 440 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Časový granát

Časový granát je typ granátu, ktorý je iniciovaný po oneskorení (možnosť boja v lese, možnosť odhodu granátu späť) aktivovaný pred alebo po vrhu. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky je zavedený typ RG F1.
Charbonnier-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 3,36 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 403 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 904 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quai Saint-Bernard

Quai Saint-Bernard (nábrežie svätého Bernarda) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode. Je pomenované podľa bývalého kláštora sv. Bernarda, ktorý sa nachádzal neďaleko.

Poloha

Nábrežie leží na ľavom brehu rieky Seiny medzi mostami Austerlitz a Sully. Začína na námestí Place Valhubert, kde nadväzuje na Quai d’Austerlitz, a končí na križovatke s ulicou Rue des Fossés-Saint-Bernard, odkiaľ pokračuje Quai de Montebello. Súčasťou nábrežia je prístav Port Saint-Bernard.

Dejiny

Už okolo roku 1380 je zmieňovaný prístav Saint-Bernard. Od 16. do 18. storočia boli miestne brehy Seiny obľúbeným miestom na kúpanie. Navštevoval ho i kráľ Henrich IV. so svojim synom Ľudovítom. V 18. storočí sa miestny riečny prístav špecializoval na dovoz vína, ktoré bolo uložené v skladoch, kde je teraz kampus Jussieu. Tieto sklady, založené v roku 1644 a rozšírené v roku 1811, mohli uskladniť až 200 000 hektolitrov vína.
Na konci 70. rokov 20. storočia, kedy bol zamietnutý projekt na pobrežnú komunikáciu, bola časť bývalého prístavu premenená na park Jardin Tino-Rossi a sochárske múzeum pod šírym nebom.
Vergt (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 32,52 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 637 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Bonnet-Tronçais

Poloha

Saint-Bonnet-Tronçais má rozlohu 27,98 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Bonnet-Tronçais má 751 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Diaľnica A13 (Rakúsko)

Diaľnica A13 (nemecky Autobahn A13 alebo Brenner Autobahn) je 35 kilometrov dlhá rakúska diaľnica. Začína v Innsbrucku, kde sa dvoma vetvami odpája z diaľnice A12. Odtiaľ vedie údolím rieky Sill južným smerom k talianskym hraniciam, ktoré prekračuje v Brennerskom priesmyku. Na talianskej strane na ňu nadväzuje diaľnica A22.
Diaľnica A13 bola postavená v 60. rokoch 20. storočia ako jedna z prvých horských diaľnic na svete. Medzi obcami Patsch a Schönberg im Stubaital neďaleko Innsbrucku prechádza údolím Wipptal po moste Europabrücke s dĺžkou 820 m a maximálnou výškou 190 m, ktorý bol postavený v rokoch 1960 až 1963.
Jamartice

História

Prvá zmienka o dedine pochádza z roku 1398. V roku 1658 sa pripomína zákupná rychta.
Eurystheus

Eurystheus alebo Eurysteus (starogr. Εὐρυσθεύς – Eurystheus, lat. Eurystheus) je v gréckej mytológii syn kráľa Sthenela a jeho manželky Nikippy, bol vnukom Persea. Bol to mykénsky kráľ.

Vládca mužov z Diovho rodu

Eurystheov osud nalinkovala bohyňa Héra ešte pred jeho narodením. Stalo sa to, čo často predtým aj potom – jej manžel, najvyšší boh Zeus sa zamiloval do krásnej Alkmény, dcéry mykénskeho kráľa Elektryóna a spojil sa s ňou, keď na seba vzal podobu jej manžela, tirynthského kráľa Amfitryóna. Alkména po príslušnej dobe porodila hneď dvoch synov – Herakla a hneď po ňom Ifikla.
Tesne pred ich narodením však najvyšší boh Zeus v rade bohov hrdo vyhlásil, že "práve dnes uzrie svetlo sveta najväčší hrdina". To však neušlo jeho manželke Hére, ktorej sledovanie manželových záletov stálo veľa úsilia, ale aj jej dalo veľa praktických skúseností. Samozrejme v tom správne vytušila podstatu veci a rozhodla sa manželovi pomstiť. Ľsťou vymámila z Dia prísahu, že kto sa toho dňa narodí, bude vládnuť všetkým mužom z Diovho rodu. A Zeus odprisahal.
Héra bez meškania zariadila, aby sa Sthenelovej manželke Nikippé ten istý deň narodil syn, aj keď mal ešte dva mesiace času. Naopak Alkménin pôrod pozdržala. A tak sa stalo, že sa narodil Sthenelov syn Eurystheus a až po ňom Diov potomok Herakles. A presne podľa Diovej prísahy stal sa Herakles služobníkom Eurysthea, a ani sám najvyšší boh s tým nič nemohol urobiť.

Eurystheova smrť

Zbabelý Eurystheus posielal Herakla plniť životu nebezpečné úlohy, ale sám sa bál čo i len pozrieť na výsledky ich splnenia. Ani s Heraklom sa nedokázal stretnúť tvárou v tvár. Niektoré verzie uvádzajú, že sa vo svojej prechodnej moci vyžíval natoľko, že žiadal, aby mu slúžili aj Heraklove deti. Vyhnal ich vraj z Heraklovho hradu Tirynthu, prenasledoval ich až do Atén, kde Aténčanov potom žiadal o ich vydanie. Dokonca kvôli nim pritiahol s veľkým vojskom. Aténčania ho porazili aj s pomocou bohov, o posledné sympatie bohov sa Eurystheus sám pripravil: Heraklov synovec Iolaos ho priviedol do mesta ako zajatca.
Heraklova matka Alkména pod dojmom stále živých spomienok na urážky a ponižovanie jej syna sa neovládla, vyškriabala mu oči a prebodla ho dýkou. Tak sa zavŕšil život neslávneho pána, ktorý vlastnil krátky čas slávneho sluhu.
Sorbiers (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 12,19 km². Najvyšší bod je položený 822 m n. m. a najnižší bod 435 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 571 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Philipp Christoph Zeller

Životopis

Narodil sa v nemeckom meste Stenheim an der Murr, ktoré je vzdialené asi 2 míle od mestečka Marbach, rodiska Friedricha Schillera.
Jeho rodina sa neskôr presťahovala do Frankfurtu nad Odrou, kde Philipp navštevoval gymnázium, kde sa nevyučoval prírodopis. Už tu sa venoval štúdiu entomológie. Po skončení gymnázia navštevuje Berlínsku univerzitu, kde študuje filológiu. V roku 1835 sa stal učiteľom základnej školy prvého stupňa v Glogau. Neskôr sa stáva inštruktorom na základnej škole druhého stupňa vo Frankfurte nad Odrou. V roku 1860 bol vymenovaný za staršieho inštruktora na najvyššej technickej strednej škole v meste Meseritz. Zomrel v roku 1883 v nemeckom meste Stettin, kde sa presťahoval v roku 1869.

Entomologické aktivity

Entomológii sa venuje už počas svojho štúdiu na gymnáziu, predovšetkým pod vplyvom a za pomoci entomológa Aloisa Metznera. Vedomosti z entomológie rozvinul predovšetkým prepisovaním kníh s touto tematikou. Spočiatku študoval rad chrobákov (Coleoptera) a dvojkrídlovce (Diptera). Obdivoval hlavne prácu Johanna Wilhelma Meigena (1764 – 1845) o dvojkrídlovcoch (Diptera), ktorý bol významný dipterológ svetového mena. Neskôr sa venuje i štúdiu motýľov. Tu sa viac venoval popisu druhov, ako ich systematike a fylogenetickým vzťahom. Jeho precíznosť a presnosť vyvrcholili v najvýznamnejšej práci o motýľoch 19. storočia – v monografii: "The Natural History of the Tineinae". Toto monumentálne, 13-zväzkové dielo bola započaté v roku 1855 a dokončené v roku 1873. Ďalšími hlavnými spoluautormi tohto diela boli Angličania: Henry Tibbats Stainton (1822 – 1892), John William Douglas (1814 – 1905) a švajčiarsky entomológ Johann Friedrich Heinrich Konrad Frey (1822 – 1890). Táto práca bola vydaná v anglickej, francúzskej, nemeckej a latinskej verzii. Írsky entomológ Alexander Henry Haliday (1807, 1806? – 1870) spravil väčšinu anglických prekladov tejto práce. Philipp Christoph Zeller sa svojou prácou pokladá za jedného z najväčších lepidopterológov 19. storočia.
Počas svojho života pomenoval 186 rodov motýľov, prevažne zo skupiny nočných druhov (Heterocera).
Jeho zbierku hmyzu získal po jeho smrti Thomas Grey, 6. barón z Walsinghamu (1843 – 1919) a ten ju neskôr daroval do British Natural History Museum v Londýne. Dvojkrídlovce (Diptera) ako súčasť zbierky C. R. von Osten-Sackena v Zoologickom múzeu v Petrohrade (St. Petersburg).
Yvrencheux

Poloha

Obec má rozlohu 6,01 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leuven

Obyvateľstvo

Leuven má približne 95 463 obyvateľov (2010).
Ťatliakova chata

História

Už v roku 1883 stála na brehu Roháčskeho potoka malá útulňa. Rozvoj turizmu podnietil v roku 1933 výstavbu zrubu a na podnet Jána Ťatliaka v roku 1937 i chatu na terajšom mieste. Dokončená bola v roku 1941, no už v roku 1944 bola vypálená Nemcami. 
Dvojpodlažnú chatu obnovili hneď po skončení vojny oproti dnešnému bufetu, čo bola v roku 1953 pristavená lyžiareň. Samotná chata vyhorela 28. mája 1963 a pre nedostatok financií sa už neobnovila. Rozširovanie sa realizuje až v súčasnosti.
Cesta II. triedy 591 (Slovensko)

Priebeh

Cesta sa začína v Banskej Bystrici križovatkou s cestou I/66 a pokračuje obcami Horná Mičiná, Dolná Mičiná, Čerín a Sebedín-Bečov. Prechádza do okresu Zvolen a pokračuje cez Zolnú a Zvolenskú Slatinu (peáž s I/16) do detvianskeho okresu. Cez Vígľaš, Slatinské Lazy, Starú Hutu (križuje II/526) a Horný Tisovník smeruje do okresu Veľký Krtíš. Tu II/591 spája obce Dolný Tisovník, Červeňany, Šuľa, Senné, Brusník, Horná Strehová, (križuje I/75) Vieska a Dolná Strehová, kde sa na križovatke s II/585 končí.
Bissey-sous-Cruchaud

Poloha

Obec má rozlohu 11,22 km². Najvyšší bod je položený 468 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 356 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hattencourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,61 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 248 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národnostná menšina

Národnostná menšina alebo národná menšina alebo národnosť je spoločenstvo ľudí rovnakého národa (resp. v prípade etnickej menšiny spoločenstvo ľudí tvoriace aspoň rovnaké etnikum) obývajúce určitú časť územia štátu bez toho, aby boli štátotvorným subjektom. Na zachovanie ich národnej identity im medzinárodné právo (a vo väčšine krajín aj vnútroštátne právo) priznáva právo na organizáciu vlastnej národnej kultúry, používanie materinského jazyka, vzdelávanie v tomto jazyku ap.
Artikulárny kostol

Artikulárny kostol je svätá stavba, postavená na základe artikúl (článkov) prijatých v roku 1681 na šopronskom sneme, ktoré umožnili výstavbu protestantských cirkevných objektov v niektorých stoliciach a mestách Uhorska.

Protireformácia a rekatolizácia

Na koncile v Trente (r. 1550) bola odsúdená reformácia a začala protireformácia a rekatolizácia. Ešte v 1. polovici 17. st. boli myšlienky reformácie na Slovensku také oslovujúce, že k reformácii sa hlásilo 90 % veriacich Slovákov i so stredovekými kostolmi.
Panovníci chceli dosiahnuť zmierenie medzi Rímom a protestantmi, ale pokusy stroskotali a bola obnovená prísna inkvizícia. Keď reformovaní žiadali náboženskú slobodu, panovník Rudolf II., na rozdiel od svojho otca Maximiliána, ktorý bolo ústretovejší, to kategoricky odmietol a vyhlásil, že ani v iných krajinách nemajú evanjelici náboženskú slobodu, tak nevidí dôvod prečo by mala byť v Uhorsku. Protireformácia sa zamerala na odoberanie chrámov a vyháňanie reformne zmýšľajúcich kazateľov a učiteľov. Používali sa rôzne metódy, aby sa obyvateľstvo vrátilo späť ku katolicizmu, nevynímajúc ani najkrutejšie tresty a popravy.
Na uhorský trón sa dostal Leopold I., ktorého vychovávali jezuiti. Nastalo desaťročie absolutizmu. Bolo odobraných 888 kostolov.

Tököliho povstanie

Náboženský útlak, hospodárska bieda a násilie vyvolali odpor. Na čelo nespokojencov sa postavil Imrich Tököli z Kežmarku, prezývaný tiež „Kráľ Horného Uhorska“, ktoré obsadil. Úspech povstania a turecká hrozba prinútili Leopolda I. zvolať v apríli 1681 snem do Šopronu. Rímskokatolícki biskupi boli neústretoví a rokovania o náboženskej slobode stroskotali.

Jedinečné pamiatky

Protestantské artikulárne kostoly na Slovensku sú vzácnou historickou pamiatkou, pretože v okolitých krajinách, kde nevládli také neznášanlivé pomery, neboli na podobné stavby obmedzenia (určitú podobnosť možno nájsť u tzv. mierových kostolov v Sliezsku). Dodnes sa na Slovensku zachovalo 5 artikulárnych drevených kostolov: Svätý Kríž (pôvodne v Paludzi), Leštiny, Istebné, Hronsek a Kežmarok.
Evanjelické artikulárne kostoly v Kežmarku, v Hronseku a v Leštinách boli 7.júla 2008 na 32. zasadnutí výboru UNESCO v kanadskom Quebecu zapísané do Zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Vinič

Vinič alebo zastarano réva (lat. Vitis) je rod popínavých rastlín čeľade viničovitých (lat. Vitaceae), ktorý zahrnuje približne 70 druhov.
Chránená krajinná oblasť Cerová vrchovina

Poloha

CHKO Cerová vrchovina leží na juhu Slovenska pri hraniciach s Maďarskom. Rozkladá sa na území geomorfologického celku Cerová vrchovina v okresoch Lučenec a Rimavská Sobota. Zo západu do nej zasahuje Ipeľská kotlina a z východu Rimavská kotlina. Čo sa týka pohorí, zo západu je ohraničená Krupinskou planinou, zo severozápadu Javorím a zo severu Stolickými vrchmi.
Územie zahŕňa v rámci Matransko-slanskej oblasti veľkú časť oddielu Hajnáčska vrchovina, juhovýchodný výbežok oddielu Fiľakovská brázda a strednú časť oddielu Petrovská vrchovina.
Nymfeo

História

Nevescu založili v 14. stor. arumunskí pastieri. Gréci v tomto území nežili. V 18. stor. sa tu usadili ďalší Arumuni z neďalekého mesta Moschopoli. Meno Nevesca je buď slovanské, od slova nevesta (kvôli kráse), alebo od arumunského ni vista (bez výhľadu), alebo nive sta (Zasnežená). Grécke meno bolo Nymfeo vymyslené až v 20. stor. a je odvodené od nymfy.
Rooney Marová

Životopis

Patricia Rooney Mara, pochádza z Bedfordu v štáte New York, kde aj vyrastala. Má dvoch bratov a sestru Kate Mara , ktorá sa živí tiež ako herečka. Obaja jej rodičia sú írskeho pôvodu. Po maturite sa rozhodla precestovať celú Južnú Ameriku a venovať sa tak problematike životného prostredia. Po štyroch mesiacoch sa vrátila do New Yorku a začala študovať psychológiu. Od malička mala Rooney rada filmy a muzikály preto chcela skúsiť prácu herečky a podarilo sa. Po príchode do showbiznisu prestala používať jej prvé meno Patrícia, ktoré sa jej nikdy nepáčilo a začala používať pseudonym Rooney, ktoré je tiež jej druhým menom a tiež menom jej mami za slobodného stavu.

Kariéra

Jej herecká kariéra sa začala v roku 2005, vo filme Temná legenda 3, kde si zahrala jednu dievčinu z triedy. Časom, sa začala viac vo filmoch presadzovať. Upútala na seba viac až v roku 2010, vo filme Sociálna sieť, kde stvárnila bývalú priateľku Marka Zuckerberga. Zahrala si tiež aj v remake horroru Nočná mora z Elm Street.
Zlom prišiel v roku 2011, keď si ju vybral režisér David Fincher do hlavnej ženskej úlohy Lisbeth vo filme Muži čo nenávidia ženy. Film jej zaručil nomináciu na Oscara aj na Zlatý glóbus.
Tiež si zahrala po boku hercov ako Channing Tatum, Jude Law či Catherine Zeta-Jones, v dráme Vedľajšie účinky z roku 2013.
V roku 2015 bola obsadená do filmu Carol spolu s jej hereckou kolegyňou Cate Blanchett. Film poukazuje na vzťah dvoch žien, ktoré stvárnila Mara s Blanchett, ktorý je v 50.rokoch 20 storočia neprijateľný. Film jej zaručil druhý nomináciu na Oscara a taktiež aj na Zlatý glóbus. Cenu získala až na festivale v Cannes.
V roku 2016 sa objaví vo filme Lion, ktorý sa natáča v Kalkate. Vo filme sa objaví aj herečka Nicole Kidman.
Cieva (anatómia)

Cieva v zoológii a medicíne je všeobecné označenie pre kanálik, v ktorom prúdi kvapalina zabezpečujúca látkovú výmenu v telesných tkanivách. Cievny systém sa líši podľa živočíšneho druhu. Najdokonalejší je u človeka.
Spolu so srdcom tvoria uzavretú srdcovocievnu sústavu (kardiovaskulárny systém).