google/wiki40b huggingface dataset:
Veľké Zálužie

Poloha obce

Obec je vzdialená približne 10 kilometrov západne od mesta Nitra. Veľké Zálužie sa rozprestiera v južnej časti Nitrianskej pahorkatiny a na hornom toku Dlhého kanála, ktorý sa neďaleko Nových Zámkov vlieva do rieky Nitry. K obci patrí aj osada Titváň, ktorá sa nachádza juhovýchodne od stredu obce. Z hľadiska flóry a fauny nie je okolie obce zvlášť významné. Kvalitatívnu pestrosť podporuje Dlhý kanál s rybníkom, ktorý je medzistanicou pri sezónnom sťahovaní vtáctva. Zo živočíšnych druhov, ktoré sa tu vyskytujú je možné spomenúť divé kačice, bažanty, jarabice, zajace a v okolitých lesoch nájdeme niekoľko srnčích rodín. Z pôvodných lužných lesov zostali len ojedinelé zvyšky. V okolí sa najviac vyskytujú dubové lesy. V chotári sú zostatky dúbrav s agátom a hrabom.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z druhej polovice 13. storočia, z roku 1261, kde sa spomína ako majetok veľmoža Abu v chotári Bábu. Tu sa spomína Veľké Zálužie ako "terra Wylak" a je písomne najstarším doloženým názvom obce. Začiatkom 14. storočia Ujlak patril Matúšovi Čákovi. V roku 1321 po jeho smrti sa Ujlak dostáva pod správu kráľovskej komory.
Od roku 1332 je zriadená Ujlacká farnosť. Predpokladá sa, že v tomto období je vybudovaný aj prvý kostol na mieste terajšieho.
V rokoch 1349 až 1524 patrí Ujlak pod správu hlohoveckého hradu. V roku 1526 dostáva Ujlak od panovníka Ľudovíta II. tržné výsady, oslobodenie od všetkých platieb a mýta, a stáva sa zemepánskym mestečkom.
V 16. a 17. storočí tu fungovala chýrna škola, ktorú viedol Michal Žabokrecký. Forgáchovci počas spravovania hlohoveckého panstva zveladili v Ujlaku hospodárstvo. V roku 1752 sa spomína panský liehovar, pivovar, vodný mlyn a chov oviec na Titváni a Mesači.
Mikuláš Forgách si dal v Ujlaku postaviť kaštieľ. Niekdajšie grófske sídlo je dvojpodlažná budova, v ktorej sa pôvodne nachádzala veľká knižnica a zbierka zbraní, ktoré sa však nezachovali. Neskôr sa majiteľmi kaštieľa stávajú Esterházyovci.

Obyvateľstvo

Obec má 4 286 obyvateľov. 99% z celkového počtu má slovenskú národnosť, z toho viac ako 30% predstavujú rómovia.

Pravidelné podujatia

Obecný ples, Stavanie mája, Petropavlovský jarmok, Vinobranie, Hodové slávnosti atď.

Hospodárstvo a infraštruktúra

V obci pôsobí niekoľko väčších i menších firiem, ktoré významnou mierou prispievajú k zamestnanosti obyvateľstva. Celkovo v obci je registrovaných okolo 350 živnostníkov.

Doprava

Obec má priame autobusové spojenie s mestami Nitra, Trnava.

Školstvo

V obci sa nachádza základná škola a materská škola.

Hudba

Súčasťou obce je dychová hudba Zálužanka a folklórna skupina Ujlačanka.
Komanditná spoločnosť

Komanditná spoločnosť je druh obchodnej spoločnosti. Združuje dva druhy spoločníkov – komplementárov a komanditistov. 
Komplementári ručia za záväzky spoločnosti neobmedzene – celým svojím majetkom, komanditisti ručia obmedzene, len do výšky svojho kapitálového vkladu. Viesť a zastupovať spoločnosť môžu iba komplementári, ktorí majú vyšší podiel na zisku spoločnosti.
Marcus Iunianus Iustinus

Marcus Iunianus Justinus, známy tiež iba ako Justinus, bol rímsky historik pôsobiaci v dobe rímskeho cisárstva. O ňom samotnom vieme iba z titulu vlastného diela, Historiarum Philippicarum libri XLIV (44 kníh Filippských dejín), výťahu z objemného dejepisného diela Pompeia Troga.
Chronologické zaradenie autora predstavuje dosiaľ nevyriešený problém. S istotou možno tvrdiť len toľko, že Justinus písal po Trogovi, ktorý žil v dobe cisára Augusta. Justinus sa zmieňuje o tom, že antický svet si rozdelili Rimania a Parti, čo by mohlo poukazovať na to, že dielo vzniklo pred vzostupom Sasánovcov v prvej polovici 3. storočia, súčasne však nemožno vylúčiť, že Justinus jednoducho označil východnú ríšu ako partskú bez ohľadu na existenciu skutočnej Partskej ríše, ako to robili aj iní historici. Lingvistický rozbor diela naznačuje, že historická práca spadá do 2. storočia. Ronald Syme posúva Justinovu tvorbu až do roku 390, krátko pred vznikom iného významného historického diela, Historia Augusta, tvrdiac, že anachronizmus v Justinovom diele má čisto literárny efekt a má spojiť jeho dielo s dielom Pompeia Troga.
Porovnanie Justina s dochovaným zoznamom úvodných poznámok jednotlivých kapitol Trogovej histórie (samotné dielo sa nedochovalo) umožňuje stanoviť, že sa Justinus neobmedzil iba na prosté vytvorenie výťahu, ale v niektorých oblastiach sa od svojho prameňa odchýlil. Troga zaujíma predovšetkým história Macedónskej ríše, Justina dejiny sveta ako celku.
Justinovo dielo získalo na popularite počas stredoveku, kedy dochádzalo i k zámene autora s apologétom Justínom Mučeníkom.
Eygalières

Poloha

Obec má rozlohu 33,97 km². Najvyšší bod je položený 375 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1772 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Møre og Romsdal

Fylke Møre og Romsdal je územnosprávna jednotka v západnom Nórsku. Správnym centrom územia je mesto Molde, správcom kraja je Fylkesmann i Møre og Romsdal. Nachádza sa tu 38 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 244 689. Rozloha kraja je 15 105 km².
Kraj Møre og Romsdal je najsevernejším územím regiónu Vestlandet. Na severovýchode hraničí s krajom Sør-Trøndelag, na juhu s krajmi Oppland a Sogn og Fjordane. Na západe obmýva brehy kraja Nórske more.
Heume-l’Église

Poloha

Obec má rozlohu 14,96 km². Najvyšší bod je položený 1 015 m n. m. a najnižší bod 797 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oswald Mathias Ungers

Životopis

Narodil sa v dedinke Kaisersesch v pohorí Eifel. Vyrastal v meste Mayen a v rokoch 1932 až 1947 navštevoval obecnú školu a gymnázium. Od roku 1947 do 1950 študoval na Technickej vysokej škole v Karlsruhe architektúru u Egona Eiermanna. V tom istom roku si založil vlastnú architektickú kanceláriu v Kolíne nad Rýnom a neskôr ďalšie v roku 1964 v Berlíne, v roku 1974 vo Frankfurte nad Mohanom a v roku 1983 v Karlsruhe.
Jeho prvé stavby, odevná továreň a obytný dom v Kolíne nad Rýnom z roku 1951 sú zreteľne poznamenané konfrontáciou s abstraktnými pokusmi klasickej moderny a so stavbami povojnových rokov. Stavby ako Institut zur Erlangung der Hochschulreife (po slovensky: Inštitút pre získanie vedomostí pre nástup na vysokú školu) v meste Oberhausen alebo obytný dom na ulici Hansaring v Kolíne nad Rýnom sa nesú v silne vecnom duchu a je na nich poznať konfrontáciu architekta s plastickými možnosťami pálenej tehly a jej materiálom podmienenou estetickou energiou. V roku 1958 navrhol Ungers pre vlastné súkromné a pracovné účely obytný dom na Belvederestraße 60 v Kolíne nad Rýnom, ktorý sa stal manifestom takzvaného brutalizmu.
V šesťdesiatych rokoch sa intenzívnejšie zaoberal urbanistickými otázkami a projektami v rámci sídlisk. K jeho dielam v tejto súvislosti patria napríklad bytová zástavba Neue Stadt Köln-Chorweiler (1961) a výškový obytný dom v berlínskej mestskej časti Märkisches Viertel (1962 – 67), ktoré médiá dlho kritizovali, ale u obyvateľov si získali značnú obľubu. Pri týchto projektoch si Ungers uvedomil dôležitosť morfológie, ktorá sa ako metóda stala jednou zo zásadných súčastí jeho návrhov. V roku 1963 bol vymenovaný za profesora projektovania na Technickej univerzite v Berlíne, čo začalo obdobie, počas pracoval iba teoreticky. Politizácia vysokého školstva a tendencia k architektúre riadenej hospodárskymi záujmami prinútili Ungersa, aby v roku 1968 odišiel z vysokej školy a prijal miesto na americkej Cornell University v štáte New York.
V tomto období vznikli pojednávania The Urban Block, The Urban Villa a The Urban Garden, na ktorých neskôr spolupracovali aj známi architekti Rem Koolhaas a Jans Kollhoff, ktorí boli na Cornell University Ungersovými žiakmi. Po návrate z USA v roku 1976 sa pre Ungersa začala fáza intenzívnej staviteľskej činnosti. 
Realizovanými návrhmi z osemdesiatych rokov ako nemecké múzeum architektúry Deutsches Architekturmuseum (DAM), výškový dom Gleisdreieck, Veľtržná budova Messe Torhaus a vstupná hala vo Frankfurte nad Mohanom, stedajšia hlavná budova pre inštitút pre polárny výskum Alfred-Wegener-Institut v Bremerhavene, Bádenská krajinská knižnica v Karlsruhe a návrhmi z deväťdesiatych rokov dom umenia Kunsthalle v Hamburgu, obytný dom Glashütte a rozšírenie vlastného domu pod názvom Würfelhaus, rezidencia nemeckého veľvyslanectva vo Washingtone D.C., budova súdu pre rodinné záležitosti a zástavba na Köthener Straße v Berlíne sa Ungers zaradil medzi najvýznamnejších svetových architektov.
Oswald Mathias Ungers zomrel 30. septembra 2007 na pľúcnu pneumóniu. Bol ženatý s Liselotte Gabler a mal syna a dve dcéry.
Bedári (muzikál)

Dej

Príbeh sa odohráva počas Júnovej revolúcie v roku 1832. Hovorí o láske medzi chudobnou dievčinou Cosette a revolucionárom Mariusom. Úplne skresľujúce. V skutočnosti ide o príbeh bývalého trestanca Jeana Valjeana, ktorý trvá viac ako dvadsať rokov, Cosette a Marius sú skôr vedľajšie postavy. Odporúčam hľadať lepší zdroj.

Súčasnosť

V roku 2010 muzikál oslavoval 25. výročie vzniku (?! muzikál vznikol v r. 1980 ...)a v Anglicku sa koná Les Miserables tour. Muzikál bol na Slovensku prvýkrát uvedený na prelome novembra a decembra 2012 keď v bratislavskom Domove odborov Istropolise hosťoval Muzikálový súbor Mestského divadla Brno.
Anatole France

Tvorba

Jacques Anatole Thibaut, syn parížskeho antikvára, čestne obstál pri záväzku, keď prijal spisovateľský pseudonym Anatole France (Francúzsko). V diele A. Francea je vyslovené nevšedné úsilie povedať pravdu, poprieť lož a nespravodlivosť a tak prispieť k obohateniu ľudského myslenia. France vychádza z tradície 18. storočia, nadväzujúc na voltairovský racionalizmus, ktorý mu umožnil prechod cez darwinizmus k Marxovi a od Marxa k Leninovi. Rozumové poznávanie a vysvetľovanie sveta stavia proti iracionalizmu, z čoho vyplýva jeho nemilosrdná kritika idealizmu. Verí zdravému rozumu, ktorým odsudzuje všetko vyšpekulované a neodôvodnené. Nie div, že jeho tvorba bola meštiactvom prijímaná so sklamaním a zaťatým nepriateľstvom, lebo ňou oslávil zdravý život a výdobytky vedy. Rázne sa postavil proti odriekaniu si životnej plnosti, neúprosne a pravdivo zobrazil pokrytectvo meštiackeho života, ukázal všetku jeho pretvárku a pompéznu falošnosť, ozdobovanú učenosťou a pravdivosťou, za ktorou sa skrývali plány na zotročenie pracujúcich más.
Františkův rybník

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie územia s výskytom kriticky a silne ohrozených vodných, mokraďových a polostepných druhov rastlín a významnej hydrobiologickej lokality. Ďalej zachovanie významného hniezdiska osobitne chránených silne ohrozených a ohrozených druhov vtákov a súčasne významného miesta pre rozmnožovanie obojživelníkov. Jej súčasťou je aj rovnomenný rybník.
Sainte-Marie-d’Alloix

Poloha

Obec má rozlohu 3,04 km². Najvyšší bod je položený 380 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 555 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Autobiografický román

Autobiografický román je román opisujúci vlastný životopis alebo vlastnú životnú skúsenosť.
Nie je založený na fikcii, ale na určitom reálnom životopisnom prvku. Autor sa vracia k nejakej životnej skúsenosti, ktorou chce poukázať na minulosť. Na jej či už negatívny alebo pozitívny vplyv.
Saint-Jean-d’Assé

Poloha

Obec má rozlohu 21,29 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 446 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Christol-de-Rodières

Poloha

Obec má rozlohu 8,07 km². Najvyšší bod je položený 348 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rioux

Poloha

Obec má rozlohu 18,98 km². Najvyšší bod je položený 56 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 928 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Soustelle (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 11,09 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 151 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pléhédel

Poloha

Obec má rozlohu 12,36 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 324 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žandárstvo

Žandárstvo alebo žandarméria (z franc. gendarmerie, od starofranc. gens d'armes – ozbrojenci) je vojenská organizovaná ozbrojená bezpečnostná zložka vykonávajúca funkciu polície. Príslušník žandárstva sa nazýva žandár. Žandárstvo vzniklo vo Francúzsku a neskôr sa uplatnilo takmer vo všetkých európskych štátoch. V súčasnosti existujú žandárske zbory vo Francúzsku (Gendarmerie Nationale), Taliansku (Arma dei carabinieri), Portugalsku (Guarda Nacional Republicana), Španielsku (Guardia Civil) a na Ukrajine (Внутрішні війська України – Vnutrišni vijska Ukrajini).

Dejiny

Na území Slovenska existovali žandári podľa predpisov Rakúskej monarchie (od roku 1849 – na základe cisárskeho výnosu č. 8/1849, na území Uhorska mali právomoc len do roku 1867), Uhorska (od roku 1881), medzivojnovej ČSR (1920 – 1939) a vojnovej Slovenskej republiky (1939 – 1945).
V ČSR sa oficiálne označovali ako četníctvo, v období Slovenského štátu sa názov „četníctvo“ formálne zmenil na „žandárstvo“ (vyhláška Prezídia MV č. 246/1939 zo dňa 6. októbra 1939), neskôr bol zákon č. 299/1920 Zb. o četníctve upravený zákonom o žandárstve č. 48/1944 Sl. z. Obsah a podstata zákona však zostali nezmenené. Žandárske organizácie a formácie boli zrušené nariadením SNR č. 6/1945 Zb. n. SNR a ich príslušníci mohli byť prevzatí do služieb Národnej bezpečnosti, ak sa aktívne zúčastnili na boji slovenského národa proti nacizmu a po náležitom preverení.

Činnosť

Žandári slúžili na udržiavanie verejného poriadku a potláčanie kriminality. Žandári okrem toho kontrolovali napr. poľovnícke a rybárske lístky, prepravu dobytka, chytali pašerákov tabaku, boli vysielaní na stráženie obilia. Pole pôsobnosti česko-slovenského četníctva bolo predovšetkým na vidieku, mimo obvodov miest, kde vykonávala poriadkovú službu mestská a štátna polícia. Hierarchicky spadalo pod pôsobnosť ministerstva vnútra.
Operácia Steel

Operácia Steel bol krycí názov pre paradesantný výsadok vyslaný počas druhej svetovej vojny zo Spojeného kráľovstva na územie Protektorátu Čechy a Morava. Výsadok organizoval spravodajský odbor exilového Ministerstva národnej obrany a bol radený do prvej vlny výsadkov.

Zloženie a úloha

Výsadok mal len jedného člena - radistu slobodníka Oldřicha Dvořáka. Jeho úlohou bolo odovzdať domácemu odboju novú vysielačku ako náhradu za dosluhujúce vysielačky.

Činnosť

Dvořák bol spoločne s výsadkármi z operácie Bioscop a Bivouac vysadený v noci z 27. na 28. apríla 1942 pri hrade Křivoklát. Vysielačku na mieste dopadu Dvořák zakopal. Nešťastnou náhodou ju ale vyoral kočiš a žandári z Křivoklátu ju odovzdali gestapu. Dvořák sa zatiaľ dostal cez Prahu do mestečka Lázně Bělohrad, kde sa stretol s npor. Alfrédom Bartošom. Ten mu dal príkaz vysielačku vyzdvihnúť. Keď sa Dvořák dozvedel, že vysielačka je v rukách gestapa, vrátil sa späť za Bartošom. Ďalej pomáhal s plnením rôznych úloh. Pohyboval sa medzi Plzňou a Prahou a pod cudzím menom žil v Plzni (po atentáte na Reinharda Heydricha sa ukrýval v nemocnici). Udržiaval kontakt iba s radistom Peltánom, obsluhujúcim vysielačku odbojovej skupiny ÚVOD. Po zničení Silver A sa pokúsil dostať na Slovensko, ale bol zastrelený tesne za hranicou (pri Radošovciach).
Lœuilly

Poloha

Obec má rozlohu 17,21 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Segonzac (Corrèze)

Poloha

Obec má rozlohu 20,21 km². Najvyšší bod je položený 348 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Navždy sám

O videoklipe

Dej videoklipu sa odohráva na byte. Miro čaká na svoju partnerku, ktorá sa vráti domov po nevere s iným mužom. Pohádajú sa a pri rozchode žena Mira prekľaje, aby ostal navždy sám. V závere klipu vidíme opusteného Mira, ako zomiera. Žena prichádza na pohreb s ospravedlnením, že jej je všetko ľúto. Berie so sebou živú urnu, ktorá je z Mirovho popola a zasadí ju do zeme vo svojej záhrade. Klip sa končí záberom na malý rastúci ker, ktorý vychádza z urny ako symbol pokračovania života.
Videoklip bol mnohými označovaný za morbídny. Vďaka mediálnym výstupom, ktoré prinášal prevažne bulvár, ktorý hlásal správy o spevákovej smrti, si ho hneď po uverejnení pozrelo v prvý deň takmer 100 000 ľudí. Maskovanie Mira na starca trvalo tvorcom takmer 2 hodiny.
Kozmonautika

Názov

Termín kozmonautika pochádza z ruštiny, zatiaľ čo vo svete, ktorý nebol pod politickým a kultúrnym vplyvom Sovietskeho zväzu sa používa názov astronautika. Vo frankofónnych krajinách sa presadzuje názov spacionautika.

História

História kozmonautiky je úzko spätá s históriou raketovej techniky. K priekopníkom raketovej a kozmickej techniky patria W. von Braun, F. A. Cander, K. A. Ciolkovskij, R. Esnault-Peltiere, H. Ganswindt, V. P. Gluško, R. H. Goddard, N. I. Kibalčič, J. V. Kondraťuk, S. P. Koroľov, H. J. Oberth, J. A. Pobedonoscev, N. A. Rynin a M. K. Tichonravov.
Bargny

Poloha

Obec má rozlohu 7,54 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 276 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Židia na Novom Zélande

Židovská komunita na Novom Zélande má približne 10 tisíc členov, čo je z celkovej populácie Nového Zélandu (4,2 miliónov) približne 0,23 %.

Dejiny

Začiatky židovského osídlenia Nového Zélandu siahajú do 30. rokov 19. storočia, kedy do tohto štátu prišli prví židovskí obchodníci. Než sa stal Nový Zéland britskou kolóniou, tak mala miestna komunita menej ako 30 ľudí. Následní imigranti tvorili štyri skupiny: staršie rodiny zo Spojeného kráľovstva, európski utečenci z 30. a 40. rokov 20. storočia, rodiny emigrujúce z Británie v 50. rokoch a súčasní emigranti z Juhoafrickej republiky, Izraela a bývalého ZSSR.
Medzi prominentných novozélandských Židov patria ministerský predseda Julius Vogel a najmenej päť Aucklandských starostov.
Badaroux

Poloha

Obec má rozlohu 20,72 km². Najvyšší bod je položený 1 220 m n. m. a najnižší bod 736 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 924 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gorgofonos (syn Élektryóna)

Gorgofonos (starogr. Γοργοφόνος – Gorgofonos) je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén bol Gorgofonos syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón rázne odmietol s nimi o tom rokovať. Premožení hnevom mu preto odišli ukradnúť dobytok. Synovia Élektryóna sa s nimi dali do boja a zahynuli všetci okrem najmladšieho Likymnia. Zo synov Pterelaa prežil Euéres, pretože strážil lode. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Audi S8

Audi S8 je športová odvodenina od limuzíny Audi A8 využívajúca motor 5.2 V10 s výkonom 450 koní. Ide o totožný motor aký využíva aj superšportové Lamborghini Gallardo, len so sníženým výkonom. Medzi zaujímavosti tohto auta patrí napríklad audiosystém od renomovanej firmy Bang&Olufsen. Súčasná generácia využíva motor 4.0 TFSI o výkone až 520 koní.
La Grande-Fosse

Poloha

Obec má rozlohu 6,79 km². Najvyšší bod je položený 820 m n. m. a najnižší bod 449 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Forges-la-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 6,04 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rozpúšťanie

Rozpúšťanie je proces, pri ktorom sa rozpúšťaná látka (solvendum) rozpúšťa v rozpúšťadle (solvens) a vplyvom ich interakcie prechádza do roztoku. (solutio)
Rozpúšťanie je samovoľný dej, ktorý prebieha až do stavu nasýtenia. V nasýtenom roztoku je za danej teploty rozpustená látka v rovnováhe so svojou nerozpustnou časťou. 
Vo farmaceutickej praxi rozumieme pod pojmom rozpúšťanie predovšetkým rozpúšťanie tuhých látok v kvapalinách. Rozpúšťanie jednej kvapaliny v druhej nazývame miešanie.
Barania škára

Názov

Vytvoril ho Arno Puškáš a v poľskom preklade Barania Szczerba W. H. Paryski.

Turistika

Barania škára je dostupná po výstupe na vrchol Baraních rohov s horským vodcom.
Potreba (biológia)

Potreba je v biológii stav organizmu, odrázajúci jeho objektívne nedostatky, ktorých odstránenie jestvuje mimo neho. Potreba sa vyznačuje predmetnosťou a dynamikou.
Predmetnosť potreby spočiva v tom, že potreba je vždy potrebou niečoho, čo je mimo organizmu; osobitnú skupinu tvoria funkcionálne potreby (napr. odpočinok po predchádzajúcej aktivite) – tie tvoria akési vnútorné hospodárstvo alebo sú sprievodným procesom realizácie predmetných potrieb (napríklad potreba zavŕšenia aktu).
Dynamika potreby spočíva v aktualizovaní, v zmene zameranosti potreby, v schopnosti uhášať a opäť sa objavovať. Dynamika potrieb sa vzhľadom na vonkajší svet prejavuje v rozličnom stupni reaktívnosti organizmu voči vonkajším podnetom.
Potreby na subhumánnej úrovni majú signálny ráz, t. j. regulujú sa na základe signálov vonkajších a vnútorných; interoreceptívne podnety signalizujú stav organizmu a regulujú správanie, na tieto vnútorné podnety možno utvárať podmienené reflexy.
Ilmenit

Charakteristika

Tento minerál sa obyčajne vyskytuje vo forme celistvých alebo zrnitých agregátov. Zriedkavejšie vytvára kryštály podobné kryštálom hematitu. Má hnedočiernu farbu, je to nepriehľadný minerál s výrazným kovovým leskom. Vryp je biely, niekedy hnedastý až čierny.

Vznik

Vzniká predovšetkým v bázických horninách ako gabro a čadič. Nachádza sa v nich ako akcesorický minerál. Zriedkavo sa vyskytuje v metamorfitoch a žulových pegmatitoch.
Vo väčšom množstve sa niekedy nachádza v zvrstvených intrúziách, kde môže tvoriť časť kumulátovej vrstvy v silikátovej časti intrúzie. Ilmenit sa väčšinou vyskytuje v pyroxenitickej zóne takýchto intrúzii.
Niekedy sa môže hromadiť v náplavoch.

Poznávanie

Podobný je s hematitom, ale na rozdiel od neho má hnedý vryp.

Lokality na Slovensku

Tisovec, Muráň (Slovenské rudohorie), v premenených ultrabázických horninách a diabázoch Slovenského rudohoria, Malé Karpaty (v granitoidoch), neovulkanity východného Slovenska (Fintice, Maglovec, Vechec pri Vranove, Ruskov, Juskova Voľa).
Superrosidy

Systematika

Vetva superrosidy je rozvetvená podľa APG IV na 18 radov a 155 čeľadí.

Rosidy

Rosidy (Rosidae) sú hlavnou vetvou superasteridov. Charakteristickými znakmi je 5-početný aktinomorfný kvet s voľnými korunnými lupienkami (sekundárne lupienky môžu byť redukované alebo rôzne modifikované). Vajíčko je väčšinou krasinucelátne.
Condes (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,08 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 281 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE