google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Just-sur-Dive

Poloha

Obec má rozlohu 7,24 km². Najvyšší bod je položený 39 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cousances-lès-Triconville

Poloha

Obec má rozlohu 18,27 km². Najvyšší bod je položený 382 m n. m. a najnižší bod 263 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít (Etrúria)

Život

V roku 1795 pricestoval Ľudovít na španielsky kráľovský dvor, aby tu pokračoval vo svojom štúdiu a tiež sa mal oženiť s jednou z dcér španielskeho kráľa Karola IV.. 25. augusta 1795 sa v Madride oženil so svojou prvostupňovou sesternicou Máriou Lujzou. Tak sa stal španielskym infantom. Počas prvých rokov manželstva zostali v Španielsku.
Toto manželstvo bolo napriek Ľudovítovmu zlému zdraviu šťastné. Ľudovít bol veľmi náchylný na choroby, trpel dýchacími ťažkosťami a od nehody, ktorá sa mu stala v detstve, kedy si o mramorový stôl uderil hlavu, trpel epileptickými záchvatmi. S pokračujúcimi rokmi sa jeho zdravotný stav zhoršoval.
Počas Ľudovítovho pobytu v Španielsku obsadili francúzske vojská v roku 1796 Parmské vojvodstvo. Napoleon Bonaparte, ktorý si podmanil väčšinu Talianska, chcel získať Španielsko ako spojenca proti Anglicku. Navrhol preto odškodniť Bourbonovcom stratu ich Parmského vojvodstva novým kráľovstvom, ktoré malo vzniknúť z Toskánskeho veľkovojvodstva – Etrúriou. Toto bolo dohodnuté Aranjuezskou zmluvou.
V roku 1802 cestoval Ľudovít spolu so svojou tehotnou mnaželkou do Španielska pri príležistosti konania dvojitej svadby – ženil sa brat Márie Lujzy Ferdinand a jej maldšia sestra Mária Izabela. Počas tejto návštavy porodila v Barcelone Ľudovítova manželka Mária Lujza dcéru. Po príchode do Etrúrie sa Ľudovítovo zdravie zhoršilo a v máji v roku 1803 zomrel vo veku 30 rokov, pravdepodobne pri epileptickom záchvate. Na trón potom nastúpil jeho syn Karol Ľudovít ako kráľ Karol II., pretože bol ale neplnoletý, tak regentkou sa stala vdova po Ľudovítovi, Mária Lujza.
Landujan

Poloha

Obec má rozlohu 14,32 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 930 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Harold Urey

Život

Harold Urey začal študovať na Montanskej univerzite v roku 1914 kde vyštudoval zoológiu. Štúdium ukončil v roku 1917. Ďalšie dva roky strávil ako chemik v priemysle. V roku 1921 nastúpil na doktorandské štúdium chémie na Kalifornskú univerzitu. Štúdium úspešne ukončil v roku 1923. Nasledujúci rok strávil v Kodani na Inštitúte teoretickej fyziky u Nielsa Bohra.
V roku 1932 objavil ťažký vodík – deutérium. Ten získal frakčnou destiláciou tekutého vodíka. Ťažký vodík má na rozdiel od ľahkého vodíka v jadre okrem protónu aj neutrón. Atómové číslo má rovnaké ako ľahký vodík, ale jeho atómová hmotnosť je dvojnásobná. Za tento objav mu bola v roku 1934 udelená Nobelova cena za chémiu.
V roku 1934 sa Harold Urey stal profesorom na Kolumbijskej univerzite. V rokoch 1940 až 1945 sa stal riaditeľom vojenského výskumu na Kolumbijskej univerzite v rámci Projektu Manhattan. Tento výskum bol zameraný na štiepenie izotopov uránu 235 metódou plynovej difúzie. V roku 1941 viedol spolu s Georgom Pegramom diplomatickú misiu do Veľkej Británie, aby tu nadviazali spoluprácu s britskými vedcami pri vývoji atómovej bomby.
Po vojne sa Harold Urey stal profesorom na Inštitúte pre nukleárne štúdie (v súčasnosti Enrico Fermi Institute) a neskôr sa stal profesorom na Chicagskej univerzite.
Harold Urey sa v neskoršom veku zaoberal tiež výskumom vývoja planét a položil základy teórie o planetárnej evolúcii. V roku 1952 vydal knihu The Planets: Their Origin and Development (Planéty: Ich pôvod a vývoj).
Harold Clayton Urey zomrel 5. januára 1981.
Plieux

Poloha

Obec má rozlohu 12,27 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Andraščík

Životopis

Pochádzal z viacdetnej roľníckej rodiny. Ľudovú školu vychodil v rodisku. Po maturite na gymnáziu v Prešove (1951) pokračoval v štúdiu slovenčiny a literárnej vedy na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.  V rokoch 1956 – 1959 pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ, neskôr ako odborný asistent na Filozofickej fakulte UPJŠ v Prešove. Od roku 1967 bol na invalidnom dôchodku. Zomrel 5. 4. 2001 v Prešove, pochovaný je v rodných Fričovciach.

Tvorba

Debutoval v roku 1963 zbierkou básní Brieždenie. V sedemdesiatych rokoch, v období "normalizácie", bol kvôli kritickým názorom na vývoj spoločnosti a kultúry politicky perzekvovaný a nemohol publikovať. Zbierku básní Úpenlivé ruky vydal preto až v roku 1985. Vo svojej tvorbe sa zamýšľa nad zmyslom života, jeho mravnou hodnotou, nádejou a beznádejou, ale taktiež opisuje moderného človeka nachádzajúceho sa v živote plnom tragických paradoxov. Okrem básnickej tvorby sa venoval aj písaniu prózy, esejí a kritických článkov. Svoje eseje uverejňoval v časopisoch Romboid, Slovenské pohľady, Mladá tvorba či Krok. Zameriava sa v nich na kritiku bujnejúcej meštiackosti, reflexiu vzťahov poézie a filozofie, avantgardy a súčasnosti, poézie a mágie a taktiež sentimentality v literatúre či etike kritiky.
Saffais

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kyselina octová

Použitie

Kyselina octová je jednou z najvýznamnejších priemyslových organických surovín. Ročne sa na svete vyrobí vyše 5 miliónov ton.
Používa sa v laboratóriu aj v chemickom priemysle ako významné rozpúšťadlo pri príprave čistých chemických zlúčenín.
Priamo ako chemická surovina slúži k výrobe rady ďalších organických zlúčenín. Najvýznamnejším produktom je vinylacetát, ktorý následne slúži ako surovina (monomér) pre prípravu polyvinylacetátu.
Derivát kyseliny octovej, acetanhydrid, je používaný ako silné acylačné činidlo, najmä pri výrobe acetylcelulózy, ktorá v minulosti slúžila ako k výrobe syntetických vlákien (acetátový hodváb), tak pre prípravu podložiek pre fotografické negativné materiály a pre kinofilm. Je taktiež jednou zo surovin pre výrobu kyseliny acetylsalicylovej, ktorá je hlavnou zložkou najrozšírenejších liekov proti horúčkam a zápalom (Acylpyrín, Aspirín, Anopyrín ai.).
Záhlavná kosť

Telo záhlavnej kosti (pars basilaris ossis occipitalis)

Časť záhlavnej kosti smerujúca od foramen magnum dopredu a mierne nahor, kde sa spája s klinovou kosťou synchondrózou (synchondrosis sphenooccipitalis), ktorá sa po ukončení rastu mení na synostózu. Na jej vnútornej ploche sa nachádza clivus (lat. svah), plytký žliabok smerujúci nadol k foramen magnum. Na bazálnej alebo spodnej ploche sa nachádza tuberculum pharyngeum, hrbolček v strednej čiare, na ktorý sa pripája hltan.

Bočné časti záhlavnej kosti (partes laterales ossis occipitalis)

Sú uložené laterálne od foramen magnum. Na bazálnej ploche sa tu nachádzajú párové condyli occipitales, kĺbne výrastky, ktoré sú súčasťou kraniovertebrálneho skĺbenia. Ďalej nimi prebieha canalis nervi hypoglossi, kanál, ktorým priečne cez kondyly prebieha XII. hlavový nerv (nervus hypoglossus). Za kondylmi sa nachádza jamka, fossa condylaris, z ktorej pokračuje intrakraniálne canalis condylaris - prechádza ním spojka medzi vnútrolebečným a extralebečným žilovým systémom.
V mieste spojenia pars lateralis so spánkovou kosťou je otvor - foramen jugulare (niekedy je drobným výbežkom čiastočne rozdelený na dorzolaterálnu a ventromediálnu časť); za ním vybieha okraj pars lateralis do výbežku - processus jugularis.

Šupina záhlavnej kosti (squama occipitalis)

Časť osifikuje chondrogénne, časť dezmogénne. S párovou temennou kosťou je spojená švom - sutura lambdoidea.
Na vonkajšom povrchu šupiny sa v strede nachádza hrboľ - protuberantia occipitalis externa, ktorý pokračuje na obe strany lištami - lineae nuchales supremae, na ktoré sa upína povrchová šijová fascia. Pod nimi sú ďalšie paralelne idúce párové lišty - linea nuchalis superior (miesto úponu musculus trapezius - trapézového svalu) a linea nuchalis inferior (miesto úponu väzivových sept medzi jednotlivými vrstvami svalov šije). Crista occipitalis externa je hrana v strednej čiare za foramen magnum, na ktorú sa upína ligamentum nuchae - šijový väz.
Na vnútornom povrchu šupiny sa v strede nachádza protuberantia occipitalis interna, tvoriaca stred vyvýšeniny v tvare kríža, ktorá je odtlačkom žilových splavov - nazýva sa eminentia cruciformis. Eminentia cruciformis delí vnútornú plochu štrbiny na 2 horné jamy pre záhlavné laloky mozgu a dve dolné jamy pre hemisféry mozočka.
Žold

Žold (lat. solidus > starofr. solt > nem. Sold) je plat vyplácaný za vojenskú službu. Termín existuje od antiky.

Žold vojenský

V stredoveku bol žold vyplácaný z pokladne panovníka alebo mesta podľa prospechu vykonávanej služby. Žold bol zo začiatku vyplácaný spravidla len počas trvania vojnového stavu. Po vzniku stálych žoldnierskych armád v 16. storočí bol žold vyplácaný aj v časoch mieru a bol vyplácaný zo štátnej pokladne.

Žold čestný

Čestný žold bol zvláštnym platom alebo aj penziou, ktorý bol vymeriavaný vojakom, ktorí prejavili zvláštnu statočnosť v boji. Priznanie čestného žoldu bolo väčšinou spojené s udelením určitého vojenského vyznamenania. Čestný žold bol po prvýkrát udelený začiatkom 19. storočia vo francúzskej armáde, kde činil 200-600 frankov. V Prusku bol žold prideľovaný seniorom, ktorí boli za svoju službu vyznamenaní železným krížom. V rakúskej monarchii poberali tento žold, v podstate penziu, nositelia vojenského rádu Márie Terézie a vojaci, ktorým bola udelená strieborná alebo zlatá medaila za statočnosť druhého stupňa.
Plávanie detí

Odborný prístup

"Plávanie" detí sa veľmi často zamieňa za plávanie v pravom slovnom význame. Správne, odborne vedené "plávanie" detí, nemá nič spoločné s plaveckým výcvikom a preto ho nemožno pod klasické plávanie ani radiť. "Plávanie" detí rešpektuje hlavne zdravotné aspekty vplyvu vodného prostredia na organizmus a preto sa niekde objavuje aj v spojení s termínom hydroterapia. Popredný odborník na "plávanie" malých detí, Reiner Cherek, definuje ako dôležité oblasti vplyvu na dieťa návyk na vodné prostredie (nie ponáraním), rozvoj zmyslového a motorického vnímania, rozvoj osobnosti a popisuje význam vplyvu vodného prostredia pre hendikepované deti a ich integráciu v spoločnosti, prostredníctvom programov kolektívneho "plávania" postihnutých detí so zdravými. Rovnako popisuje všeobecne známe vplyvy na obehové systémy, sociálne správanie, psychomotorický vývoj... Správne vedené kurzy pod odborným dozorom tak prispievajú k zdravým citovým väzbám v rodine a zlepšujú celkové prospievanie detí a ich schopnosť uplatniť sa. Platí, že "plávajúce" deti sú zdravšie, odolnejšie, šikovnejšie, priebojnejšie, schopnejšie, než deti, ktoré takéto programy neabsolvujú.

Naturistický prístup

Naturizmus významne problematiku "plávania" malých detí ovplyvnil a ovplyvňuje. Nové poznatky hovoria o tom, že malé deti sú veľmi citlivé na konkrétne prístupy a aký veľký majú na nich vplyv. Nie sme ryby, alebo delfíny a voda nie je naše prirodzené prostredie. Vo výchove detí sa nemá objavovať nič, čo môže znižovať úroveň ich citového vnímania a tým znižovať kvalitu ich morálnych vlastností. Činnosti, ako ponáranie, hádzanie, lietanie, (všetko sú to aktivity spojené s "plávaním" detí pri naturistickom pohľade na problematiku), by sa nemali v "plávaní" malých detí vôbec objavovať. Tento prístup je často zneužívaný reklamnými kampaňami, čo zvyšuje jeho popularitu. Prvky naturistického plávania sa objavujú vo väčšine kurzoch a školách po celom svete. Pri tomto prístupe je pre deti nebezpečné to, že to rodičia považujú za správne a spájajú svoje pozitívne emócie s negatívnymi pocitmi a emóciami detí.

Tzv. "HELP" prístup

Má svoje korene v naturistickom prístupe. Len sa transformoval na aktuálny stav vývoja spoločnosti. Využil aktuálne komerčné prostredie, rozmach súkromných, privátnych bazénov hlavne v Austrálii a Spojených Štátoch a rozvinul najsilnejšiu vetvu v tejto oblasti. Nakoľko však významne podlieha komerčnému vplyvu spoločnosti, nesie so sebou veľmi veľa nebezpečného pre vývoj hlavne malých detí do jedného roka ich života. Úroveň stresu detí je ľahko čitateľná z dychovej frekvencie a spôsobu dýchania detí pri nácviku. Takýto prístupom preferujú mnohé renomované školy. Keďže takéto prístupy sú často konfrontované s názormi detských psychológov a iných odborníkov prevažne z oblasti pediatrie, odborná verejnosť vníma tento prístup rezervovane.
Apollofanes z Tarzu

Apollofanes alebo aj Papes (iné názvy: Apollofanés, Papés; starogr. Ἀπολλοφάνης, Πάπης) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 85.
Apollofanes z Tarzu bol na 216. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Apollofanes dal ako víťaz v behu na jedno stadion 199. olympiáde svoje meno, pretože menom víťazov jednotlivých pretekov v tejto disciplíne sa označovali všetky olympiády.
Olympijské víťazstvo Apollofana uvádza staroveký historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (gr. Chronografia), a to v zozname olympijských víťazov, ktorý vyhotovoval z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Brendan Morrison

Klubový hokej

Brendan Morrison je stredný útočník. Je 181 cm vysoký a váži 84 kg (údaj z roku 2005). Bol draftovaný v roku 1993 z 39. miesta klubom New Jersey Devils. Štyri roky pôsobil v americkej univerzitnej súťaži, kde hrával za tím Michigan Wolverines. V roku 1997 získal Hobey Baker Award, ocenenie pre najvýznamnejšieho hokejistu univerzitnej súťaže. V NHL debutoval 4. decembra 1997 v zápase proti Pittsburgh Penguins.
Od sezóny 2000/2001 hral s číslom 7 za klub NHL Vancouver Canucks. V sezóne 2004/2005 (počas lockoutu v NHL) hral za Linköpings HC v švédskej hokejovej Elitserien. Na sezónu 2005/2006 mal s Vancouverom uzavretú zmluvu na 3,2 mil. dolárov.
Po sezóne 2007-08 sa stal voľným agentom, 7. júla 2008 podpísal zmluvu s klubom Anaheim Ducks. V tej istej sezóne však prestúpil do tímu Dallas Stars. V súčasnosti je hráčom Washingtonu Capitals

Reprezentácia

Reprezentoval Kanadu na majstrovstvách sveta v roku 2000, 2004 a 2005.
Sojuz TMA-20

Priebeh letu

Pri preprave z výrobného závodu na kozmodróm bol poškodený návratový modul, preto bol nahradený novým, pôvodne určeným pre nasledujúcu loď (Sojuz TMA-21). 
Sojuz TMA-20 odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 15. decembra 2010 o 19:09:24,963 UTC. Po obvyklom dvojdňovom lete sa 17. decembra o 20:11 UTC automaticky spojil s portom modulu Rassvet (MIM-1) Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS).
Súčasťou komplexu ISS bol až do 23. mája 2011, kedy sa o 22:45 UTC odpojil, kozmonauti pri polhodinovom lete vo formácii vyfotografovali a nafilmovali ISS s pripojeným raketoplánom Endeavour (misia STS-134) a 24. mája o 02:26:40,1 UTC pristáli v kazašskej stepi 147 km východne od mesta Džezkazgan.
Menoitios (syn Aktora)

Menoitios (starogr. Μενοίτιος – Menoitios, lat. Menoetius) je v gréckej mytológii syn fóckeho hrdinu Aktora, otec Achilleovho priateľa Patrokla.
Menoitios nastúpil na trón v Opunte. Za mlada sa zúčastnil slávnej výpravy Argonautov, plaviacich sa na lodi Argó pod vedením Iasóna do ďalekej Kolchidy pre zlaté rúno.
So svojou manželkou Polymélou, dcérou fthíjskeho kráľa Pélea, mali syna Patrokla, ktorý sa rozhodol odísť so svojim priateľom Achilleom do trójskej vojny. Menoitios vtedy synovi kládol na srdce, aby bol vo vojne Achilleovi ochrancom a radcom, pretože je starší a skúsenejší.
Ako to u otcov býva, Menoitios schopnosti svojho syna preceňoval. Vzťah medzi jeho synom a Achilleom sa vyvinul práve naopak. Patroklos slávneho hrdinu Achillea vo vojne na slovo poslúchal a vždy bojoval iba v jeho tieni. Iba raz ho neposlúchol a aj to z čírej šľachetnosti a stálo ho to život.
Friaize

Poloha

Obec má rozlohu 10,53 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Madegney

Poloha

Obec má rozlohu 3,05 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salindres

Poloha

Obec má rozlohu 11,53 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 058 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Igor Šulaj

Životopis

Igor Šulaj vyštudoval Fakultu ekonomiky služieb a cestovného ruchu Vysokej školy ekonomickej v Banskej Bystrici. V roku 1985 pracoval ako odborný asistent na VŠE v Banskej Bystrici, od roku 1986 pracovník ekonomického úseku ZŤS - Obchodný podnik Slovenská Ľupča. Od roku 1992 je členom Slovenskej komory daňových poradcov a od roku 1995 Slovenskej komory audítorov. Od roku 1996 bol konateľom spoločnosti BDR Consult s.r.o. V roku 1997 pracoval v Železniciach Slovenskej republiky a od roku 1998 bol komandistom firmy DANTAS, k.s.

Politika

Igor Šulaj bol podpredsedom strany SMER - sociálna demokracia do 30. septembra 2006 a ministrom financií tieňovej vlády SMERu. V roku 2002 bol zvolený za poslanca NR SR za SMER, ktorý od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER - sociálna demokracia. Bol členom Výboru NR SR pre financie, rozpočet a menu.
Vo voľbách v roku 2006 bol opätovne zvolený za poslanca národnej rady. 19. júla 2006 sa vzdal poslaneckého mandátu. 28. júla 2006 bol menovaný za riaditeľa Daňového riaditeľstva SR, 16. júla 2010 ho Ivan Mikloš z tejto pozície odvolal.
Seillans

Poloha

Obec má rozlohu 88,66 km². Najvyšší bod je položený 1 303 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 553 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Valentin

Životopis

Po maturite na gymnáziu v Banskej Bystrici v roku 1911 študova teológiu vo Viedni, po 1. svetovej vojne chémiu na na ČVUT v Prahe. V roku 1925 získal titul Ing. Následne v rokoch 1935 – 1939 absolvoval pobyt na Institut de Biologie physico-chemique v Paríži. Medzi rokmi 1915 – 1920 krátko pôsobil ako kňaz a kaplán v Banskej Bystrici. Bol prvý slovenský univerzitný profesor v odbore lekárska chémia. V rokoch 1940 až 1942 bol prvým dekanom Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave, kde prednášal organickú chémiu. Pôsobil aj ako rektor a prorektor SVŠT v Bratislave. Vo vedecko-výskumnej práci sa zameral na oblasť sacharidov a potravinársku chémiu. Objavil a pripravil viaceré nové organické zlúčeniny. Autor vysokoškolských učebných textov, štúdií a článkov v odborných časopisoch. Vyznamenaný bulharským Radom s hviezdou za občianske zásluhy a inými vyznamenaniami.
Ján Pinner

Životopis

Rektor reformačnej partikulárnej latinskej školy v Banskej Bystrici (od 1619). Kazateľ slovenskej evanjelickej obce (1622 – 1626), neskôr hlavný mestský farár v Banskej Bystrici (1626 – 1645). Autor príležitostných latinských veršov, uverejnil zborník k úmrtiu banskobystrického prorektora L. Türmera.
Saint-Bard

Poloha

Obec má rozlohu 9,36 km². Najvyšší bod je položený 787 m n. m. a najnižší bod 631 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Informačný zdroj

Podpora / Support

Oblasť podpory je spojená s dokazovaním pôvodu informácie. Mnoho informácii, hlavne fakty, tvrdenia a štatistiky, pochádzajú z iných zdrojov. Citovanie veľmi silne podporuje kredibilitu informácie. Ak sú informácie, ktoré zdroj ponúka, v konflikte, sú nadhodnotené či zavádzajúce, taký zdroj ma nízku kredibilitu a je nedôveryhodný.
Pargny

Poloha

Obec má rozlohu 3,68 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 150 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Antonin-de-Lacalm

Polohopis

Saint-Antonin-de-Lacalm má rozlohu 28,09 km². Najvyšší bod je položený 529 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Antonin-de-Lacalm má 252 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sojuz TMA-20M

Priebeh letu

Sojuz TMA-20M vyštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur dňa 18. marca 2016 o 21:26:38,355 svetového času (UTC). Približne po deviatich minútach od štartu bol navedený na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 198,52 – 245,30 km. Po takmer šiestich hodinách letu sa 19. marca o 03:09:58 UTC pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka potom prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 47.
Sojuz sa od vesmírnej stanice odpojil dňa 6. septembra 2016 o 21:51:31 UTC. Po vyše 3 hodinách od odpojenia od ISS, 7. septembra o 01:13:35,0 UTC, úspešne pristál v kazašskej stepi juhovýchodne od Džezkazganu. Astronaut, Jeffrey Williams, sa pri tomto lete stal rekordmanom v súhrnnej dĺžke pobytu vo vesmíre medzi americkými astronautmi.
Saint-Julien-de-Jonzy

Poloha

Obec má rozlohu 22,66 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 285 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marmagne (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 32,26 km². Najvyšší bod je položený 552 m n. m. a najnižší bod 302 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 250 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Freycenet-la-Cuche

Poloha

Obec má rozlohu 16,25 km². Najvyšší bod je položený 1 524 m n. m. a najnižší bod 1 034 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Javorník (Strážovské vrchy)

Polohopis

Nachádza sa v najjužnejšej časti Zliechovskej hornatiny, čoby podcelku rozsiahlych Strážovských vrchov. V rámci časti Kňaží stôl leží v jej severnej časti, približne 1,5 km východne od obce Šípkov a 2 km severne od Trebichavy v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Západne leží údolie rieky Bebrava, južný a východný okraj masívu vymedzuje údolie Trebichavského potoka.

Prístup

Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je preto lesnými chodníkmi z obce Šípkov, Trebichava alebo Čierna Lehota. Táto časť Zliechovskej hornatiny nie je osobitne chráneným územím, preto nie je obmedzený ani pohyb turistov. Hustý porast zväčša neumožňuje rozsiahlejší výhľad.
Ꚁ

Ꚁ (minuskula ꚁ) je už bežne nepoužívané písmeno cyriliky. V minulosti bolo používané v abcházštine. Jedná sa o variantu písmena Д.
Theuville (Val-d’Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 4,97 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 30 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kuková

Erb

V zelenom štíte je strieborný kolovrátok, medzi  úzkymi zlatými prehnutými snopmi. Znamenie na erbu je z roku 2000, pripomínajúce tradičné zamestnanie obyvateľov obce poľnohospodárstvo, tkáčstvo a výrobu kolovrátkov. Erb bol prijatý  obecným zastupiteľstvom 20. novembra 2001 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: K-171/2001. Autormi erbu sú Peter Kónya,  Sergej Pančák a Leon Sokolovský.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov vo farbách  3/8 zelenej, 1/8 bielej  3/8 zelenej a 1/8 žltej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Sautron

Poloha

Obec má rozlohu 17,28 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 850 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE