Ivančický viadukt

Pôvodný viadukt

Pri stavbe železnice z Viedne do Brna musela trať prekonať aj široké a pomerne hlboké údolie rieky Jihlavy, ktoré bolo preklenuté viaduktom. Šlo o jednokoľajný oceľový priehradový železničný most s hornou mostovkou dlhý 373,5 m, niveleta koľaje bola vo výške 42,7 m nad hladinou rieky. Päť pilierov sa skladalo zo štyroch liatinových rúr s betónovou výplňou, ktoré boli ukotvené v murovaných sokloch. Náklady na stavbu viaduktu, ktorá prebiehala v rokoch 1868 – 1870, dosiahli čiastku približne 755 tisíc zlatých, spotrebovaných bolo 1238 ton železa a 296 ton liatiny. Ku sprevádzkovaniu trate Střelice – Hrušovany nad Jevišovkou došlo 15. septembra 1870.
V roku 1892 museli byť pôvodné piliere nahradené pretože dochádzalo k poruchám liatinových rúr. Piliere boli nanovo postavené ako železná priehradová konštrukcia, prestavba bola vykonaná za minimálnych výluk počas 6 mesiacov.
Medzi používané mená patril Jihlavský, Kounický alebo Branický viadukt, názov Ivančický viadukt je používaný od roku 1925. Mostu sa hovorilo tiež „Eiffelův most“, bolo tak zrejme usudzované podľa nápadnej podobnosti medzi viaduktom a Eiffelovou vežou, žiadny prameň však projekt ani stavbu mosta s Gustavom Eiffelom nespája. Hlavným projektantom bol inžinier Karl von Ruppert, stavbu vykonala francúzska Železiarenská firma Cail et comp.
Prevádzka na starom viaduktu bola ukončená 9. novembra 1978, ten istý rok bol tiež zaradený medzi technické pamiatky. Od roku 1979 sa o neho staralo Technické muzeum v Brně, začal však rýchlo chátrať. V roku 1987 sa vrátil pod správu dráh, pretože múzeum nemalo prostriedky na jeho údržbu. Z dôvodu nestabilného podložia tiež pozvoľne klesala Hrušovanská podpera a v roku 1991 bol stav mosta už havarijný a musel byť urýchlene riešený. Pôvodnému plánu celý most demontovať zabránilo ministerstvo kultúry, takže odstránená bola len časť prvého poľa mostovky (bližšie k Moravskému Krumlovu). Kvôli nedostatku financií odovzdali České dráhy v roku 1998 oceľovú konštrukciu (murované pätky a opory zostali v majetku ČD a v ďalších rokoch prešli do vlastníctva SŽDC) do majetku Ivančic, ale ani mesto nemalo peniaze na jeho údržbu a zabezpečenie (došlo tu aj k smrteľnému úrazu a vážnym zraneniam nepovolaných osôb). V septembri 1998 bola veľká časť mosta ministerstvom kultúry vyňatá zo zoznamu pamiatok, potom ju mesto predalo za 630-tisíc korún firme Schwarzmüler & Sohn CZ, ktorá väčšinu viaduktu v dňoch 3.-6. septembra 1999 demontovala.
Zachované bolo iba jedno krajné pole mostovky (najbližšie k Moravským Brániacim) s pilierom a podperou, ktoré zostalo kultúrnou pamiatkou.
Od roku 2000 prebiehalo statické zabezpečenie, otryskanie a nanášanie ochranného náteru na oceľové prvky zvyšnej časti mosta, kvôli nedostatku finančných prostriedkov však tieto práce neboli nikdy dokončené, takže sa opravy dočkalo iba 32,5 m z dochovanej mostovky.

Nový viadukt

Pretože starý most už svojou nosnosťou nestačil a prejavovali sa na ňom niektoré závady, bolo v polovici 60. rokov 20. storočia rozhodnuté postaviť nový viadukt. Jeho návrh so spojitým oceľovým nosníkom komorového prierezu bol dokončený brnianskym strediskom Štátneho ústavu dopravného plánovania v roku 1965, konečná štúdia bola vypracovaná v roku 1968 a o rok neskôr došlo k schváleniu projektovej úlohy ministerstvom dopravy. Stavbu, ktorá bola začatá v roku 1972, realizovalo Železniční stavitelství Brno, oceľovú konštrukciu vyrobili Vítkovické ocelárne, mostárne vo Frýdku-Místku. Prevádzka na novom moste sa začala 9. novembra 1978, v ten istý deň ráno bola ukončená prevádzka po starom viaduktu, potom nasledovala niekoľkohodinová výluka kvôli prepojovaniu tratí. Hlavný oceľový nosník jednokoľajného mosta má dĺžku 387 m, niveleta koľaje je vo výške 44,5 m nad hladinou rieky. Päť pilierov bolo realizovaných formou plnostennej oceľovej rámovej konštrukcie. Nový most, pre ktorý je používaný názov Nový Ivančický viadukt, bol postavený súbežne so starým, vzdialený je 15 m po prúde rieky.