IMac

História

Steve Jobs zjednodušil a sprehľadnil produktové rady počítačov Apple okamžite po svojom návrate do spoločnosti v roku 1997. Zrušil výrobu počítačov spotrebiteľskej rady Performa a obzeral sa po náhrade v rovnakej cenovej hladine. iMac bol ohlásený v máji 1998 a do predaja bol uvedený 15. augusta 1998. Vydanie iMacu bolo pozoruhodnou udalosťou s významným dopadom na Apple, i spotrebiteľský počítačový priemysel ako celok.
V tom čase bola spoločnosť Apple jediná, ktorá vyrábala počítač typu "všetko v jednom"; teda počítač, ktorý mal CPU a monitor spoločne v jednom kryte. Po estetickej stránke sa iMac dramaticky líšil od ostatných počítačov, ktoré dovtedy prišli na trh. Bol vyrobený z priesvitného plastu modrej farby vytvarovaného ako vajce okolo 15-palcového CRT monitora. Na vrchu bola rukoväť na zjednodušenie prenášania a porty stroja boli pod krytkou na pravej strane. Na prednej strane boli zásuvky pre slúchadlá, zabudované reproduktory a CD mechanika. iMac neobsahoval dovtedy bežné porty Macintoshov (ako nap. SCSI), miesto toho sa spoliehal na vtedy nové a ešte málo rozšírené a podporované USB. Rovnako, iMac nemal disketovú mechaniku, čo bol často diskutovaný krok - v prvých rokoch po uvedení si ešte množstvo zákazníkov kúpilo externé USB mechaniky. Zmenená bola aj klávesnica, ktorá bola spracovaná v rovnakej farbe ako počítač, fyzicky menšia, s bielymi znakmi na čiernych klávesoch. Pôvodne dodávaná myš bola malá a okrúhla (vyzerala ako hokejový puk) a zákazníci s väčšími dlaňami sa na ňu často sťažovali; v neskorších modeloch bola nahradená konzervatívnejšou optickou myšou. Dnes sa iMac dodáva s novou multifunkčnou myšou, tzv. Mighty Mouse, prípadne najnovšou, jedinou myšou s dotykovou vrstvou a s podporou multitouch Magic Mouse.

Technické vlastnosti

Pôvodný iMac vychádzal z nikdy nerealizovaného projektu MacNC (terminálový Macintosh bez pevného disku) a čiastočne tiež z platformy referenčného hardvérového dizajnu pre PowerPC (CHRP). Prvý model mal procesor PowerPC G3 233 MHz, 512 KB L2 cache, 32 MB RAM a 4 GB pevný disk. Dodával sa s operačným systémom Mac OS 8.1, rýchlo aktualizovaným na 8.5. Infračervený port a disková mechanika na čelnej strane počítača boli prevzaté z vtedajších notebookov Apple.
Možnosť interného rozšírenia iMacu je nízka, väčšinou je možné len rozšíriť operačnú pamäť, vymeniť pevný disk prípadne doinštalovať rozširujúce karty pre Apple AirPort alebo Bluetooth. Je to charakteristická vlastnosť iMacu, kontrastujúca s modulárnym („stavebnicovým“) princípom PC. Pri PC je možné meniť jednotlivé komponenty, zvyšovať ich výkon, a zároveň pri nesprávnej voľbe hrozí riziko nestability systému. iMac je preto vhodnou voľbou pre radového používateľa, ktorý nepotrebuje počítač vždy na vrchole, ale potrebuje, aby bol stabilný. Alternatívou je testovaná značková PC zostava, pri ktorej je podobná záruka.

Kultúrny dopad

Uvedenie prvého iMacu bolo intenzívne komentované novinármi, užívateľmi Macintoshov i neprajníkmi, rovnako v tlači ako i na webe, keďže názory na radikálne hardvérové a dizajnové zmeny sa rôznili. Spoločnosť Apple dokonca neskromne vyhlásila, že „zadná časť našich počítačov vyzerá lepšie ako predná časť tých ich“, narážajúc na šedivý vzhľad Windows PC. Esteticky výrazné iMacy boli ľahko rozpoznateľné v televízii, filmoch a tlači, čo prispievalo k zvyšovaniu povedomia značky Apple a prakticky zaradilo iMac do populárnej kultúry. Po uvedení do predaja bol iMac po niekoľko mesiacov najpredávanejším počítačom v Japonsku a USA.
Apple vyhlásilo, že „i“ v názve iMac značí internet. Užívateľ iMacu potreboval prejsť len dvoma krokmi pri nastavení pripojenia na internet. V reklamách Apple upozorňovalo na jednoduchosť a rýchlosť pripojenia v porovnaní s počítačmi s operačnými systémami Microsoft Windows. Spoločnosť Apple neskôr použila predponu „i“ aj pri svojich ďalších spotrebiteľských výrobkoch, napr. iPod, iBook, iLife (iPhoto, iMovie, iDVD, iTunes, iWeb) a iSync. Predpona sa ujala a dnes ju používajú mnohé ďalšie firmy pri pomenovávaní svojich výrobkov.
Rovnako použitie priesvitných plastov na iMacu inšpirovalo ich použitie na množstve výrobkov v spotrebnej elektronike iných výrobcov.

USB

Pred uvedením iMacu zvykli mať osobné počítače s Windows popri USB aj množstvo starších portov (sériový port, paralelný port, PS/2, SCSI, atď.), takže výrobcovia príslušenstva neboli motivovaní k použitiu USB. Po uvedení iMacu prudko stúplo množstvo periférií pripájaných k PC prostredníctvom USB; tieto nové výrobky mali tiež často výhodu, že boli použiteľné s PC i Macintoshmi (samozrejme, s rozdielnymi ovládačmi). Mnohé z periférií boli vyrábané z priesvitného plastu a tento trend pokračuje dodnes.

Neskoršie zmeny

iMac bol po uvedení na trh v pravidelných intervaloch aktualizovaný. Postupne rástla rýchlosť procesora, veľkosť videopamäte a kapacita pevného disku, Apple však tiež nahradilo pôvodnú „Bondi“ modrú farbu iMacu inými farbami, nazvanými podľa ovocia: čučoriedkovou, jahodovou, mandarínkovou, grapefruitovou, limetovou. Postupne tiež nasledovali farby ako grafitová, rubínová, smaradová, šalviová, snehová, indigo, a vzory „modrý dalmatín“ a „sila kvetov“. Po technickej stránke, druhá generácia iMacov už obsahovala štrbinovú optickú mechaniku, FireWire, možnosť využitia bezdrôtových sietí a pracovala nehlučne, bez použitia ventilátora. Apple predávalo tieto modely do roku 2003, najmä zákazníkom, ktorí preferovali používanie operačného systému Mac OS 9.
Podpora pre USB, FireWire, modem, ethernet a bezdrôtové siete sa stala štandardom všetkých Macintoshov. Predovšetkým vysokorýchlostné rozhranie FireWire odstraňovalo neprítomnosť rýchlych portov v predchádzajúcich modelov.

iMacy G4, G5 a eMac

Do roku 2002 už bolo jasné, že CRT monitory sú morálne zastarané - najmä iMac s G3 a 15-palcovým monitorom nutne potreboval aktualizáciu. V januári 2002 preto spoločnosť Apple prišla s novým iMacom s úplne novým dizajnom a procesorom G4. iMac G4 mal plochý 15-palcový LCD monitor upevnený na kovovej rukoväti, ktorá bola zokotvená v pologuľovitej základni s procesorom a štrbinovou mechanikou. Model pripomínal stolnú lampu a pod prezývkou „lampa“ sa i zapísal do histórie.
Od roku 2003 bol iMac G4 dostupný i so 17- a 20-palcovými širokouhlými LCD; každopádne Apple však nedokázalo nadviazať na nízku cenu pôvodným iMacov G3, najmä kvôli vysokým cenám LCD v tom čase.
Keďže iMac G3 s CRT obrazovkou bol zastaraný, ale na druhej strane Apple potrebovalo lacný počítač pre vzdelávacie inštitúcie, v apríli 2002 bol na trh uvedený eMac - počítač veľmi podobný iMacu G3, no s procesorom G4 a 17-palcovým CRT monitorom. Tento (prirodzene aktualizovaný) model sa predával do roku 2006. Aj keď bol pôvodne určený len pre školstvo, bol oň záujem aj v širokej verejnosti, a tak ho Apple začal predávať aj pre bežných užívateľov.
V auguste 2004 bol dizajn iMacu opäť dramaticky zmenený. Celý počítač bol zapuzdrený s LCD monitorom a mal hrúbku len 6 centimetrov. Napriek tomu, že obsahoval nový procesor G5, ktorý je energeticky náročný, Apple sa podarilo nehlučne vyriešiť rozvod tepla. Tento model bol ešte raz aktualizovaný koncom roka 2005. Najnovší model má zabudovanú webovú kameru iSight, softvér FrontRow na prehliadanie multimediálneho obsahu a diaľkový ovládač.

iMac Core Duo a Core 2 Duo

V januári 2006 bol predstavený a následne uvedený na trh iMac s procesorom Intel Core Duo. Bol prakticky identický s poslednou verziou iMaca G5 (dostupné boli opäť 17- a 20-palcové verzie), no podľa tvrdenia Apple bol až dvakrát rýchlejší ako model G5. 5. júla 2006 ukončilo Apple predaj počítača pre školstvo eMac a uviedlo na trh lacnejší iMac s procesorom Intel Core Duo určený výhradne pre školstvo.
V septembri 2006 Apple opäť zmenilo svoju ponuku a všetky doterajšie modely nahradilo novými s výkonnejším procesorom Intel Core 2 Duo (Meron). Do ponuky tiež pribudol najväčší iMac s 24-palcovým monitorom s HD rozlíšením 1920x1200 bodov.
Zatiaľ k poslednej zmene počítačov iMac došlo v lete 2007, keď bolo plastové telo nahradené hliníkovým, matné displeje lesklými a špecifikácia modelov bola vylepšená. 17-palcové modely boli z ponuky vyradené.