google/wiki40b huggingface dataset:
Vanád

História

Vanád najprv objavil Andres Manuel del Rio, španielsky mineralóg v roku 1801 v Mexiku v olovenej rude s dnešným názvom vanadinit (vanadičnan (?-)olova), ktorý nazval "brown lead". Pre farby podobné chrómu rôznych zlúčenín tohoto prvku ho nazval panchróm. Neskôr del Rio zmenil jeho meno na erythronium (po gr. červený) , pretože pri zahriatí sa farbil väčšinou na červeno.
Francúzski chemici presvedčili del Rio, že "brown lead" je bázický chróman olovnatý, takže erythronium je len znečistený chróm. Del Rio sa dal presvedčiť a na jeho objav sa zabudlo. Roku 1831 znovuobjavil vanád Švéd Nils Gabriel Sefström pri experimentovaní so železnými rudami. V tom istom roku potvrdil Friedrich Wöhler del Riove skoršie práce. Kovový vanád bol vyrobený roku 1867 Henrym Enfieldom Roscoe redukciou chloridu vanaditého pomocou vodíka.
Zlúčeniny vanádu sa vyznačujú veľkou a peknou farebnou pestrosťou. Preto ho Sefström nazval podľa Freyje, nordickej bohyne krásy, zvanej Vanadis.

Fyziológia

V biologických sústavách je vanád esenciálnou súčastou niektorých enzýmov. Nitrogenázu vanádu (?) používajú niektoré mikroorganizmy oxidujúce dusík.
Potkany a sliepky vo veľmi malých množstvách taktiež potrebujú vanád. Nedostatok vanádu u nich vedie k zníženému rastu a slabšiemu rozmnožovaniu.
Ióny vanadičnanu VO₄³⁻ majú podobný účinok ako inzulín. Bohužiaľ sú však potrebné dávky toxické. Oveľa menej toxický je vanadylion(?) VO²⁻, ale telo ho nevie vstrebať v potrebnom množstve. Sľubné sú organické vanadylové komplexy. Vanád sa okrem toho dnes používa aj ako anorektikum, ktoré pomáha cítiť sa rýchlejšie sýty. Je napr. v tabletkách na chudnutie TrimSpa.

Výroba

Kovový vanád sa najčastejšie vyrába redukciou oxidu vanadičného V₂O₅ 
pomocou vápnika pod pretlakom.

Zlúčeniny

Oxid vanadičný (V₂O₅) sa používa ako NH₃-SCR-katalyzátor v spaľovniach odpadu (TiO₂-WO₃-V₂O₅) a ako farbivo. Vo vode je len nepatrne rozpustný. Od oxidu vanadičného sa odvodzuje zložitá chémia vodných roztokov izopolyvanadičnanov, ktoré sú predzvesťou ešte rozsiahlejšej chémie polymolybdénanov a polyvolfrámanov v nasledujúcej šiestej skupine.

Bezpečnostné opatrenia

Vanád je vysoko horľavý. Zlúčeniny vanádu sú vysoko jedovaté. Vdychovaný prach obsahujúci vanád môže spôsobiť rakovinu pľúc.
Achen

Poloha

Obec má rozlohu 12,12 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 009 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
George Richards Minot

Životopis

Najprv študoval zoológiu, v roku 1912 získal doktorát medicíny na Harvard University.

Po praxi na interne v General Hospital pracoval v nemocnici a lekárskej fakulte Johns Hopkins University. V roku 1922 prijal miesto na Harvard University, kde získal v roku 1928 titul profesora medicíny.
Vo svojej vedeckej práci sa venoval hlavne výskumu krvi, krvnému obehu, krvnej zrážanlivosti, problematike krvácania, anémii a leukémii. V tom čase bola veľmi rozšírená perniciózna anémia, preto v roku 1926 spolu s Murphym nadviazali na Whippleove pokusy a podávali chorým surovú pečeň. Napriek nevýhodam, ktoré boli s konzumáciou pečene spojené, dosiahli obdivuhodné liečebné výsledky.
Pont de Sully

Pont de Sully (Most Sully) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 4. obvod na pravom brehu a 5. obvod na ľavom. Sú to vlastne dva samostatné mosty, ktoré vychádzajú z východnej špičky ostrova svätého Ľudovíta.

Dejiny

V 19. storočí na jeho mieste stáli dva rôzne mosty spájajúce ostrov s oboma brehmi. Passerelle Damiette vedúci na pravý breh a Passerelle de Constantine vedúci na ľavý breh. Išlo o zavesené mosty. Prvý bol zničený za revolúcie v roku 1848, druhý sa zrútil po korózii lán v roku 1872. Súčasný most bol postavený v rámci stavebných úprav Paríža barónom Haussmannom v rokoch 1874 – 1877. Most bol pomenovaný podľa Maximiliena de Béthune, vojvodu zo Sully (1560 – 1641), ministra Henricha IV.

Architektúra

Tento dvojitý most navrhli inžinieri Paul Vaudrey a Gustave Brosselin. Most je postavený v uhle zhruba 45° voči brehu, takže jeho južná časť ponúka výhľad na nábrežie ostrova sv. Ľudovíta a na katedrálu Notre-Dame na ostrove Cité.
Južná časť mosta je dlhšia. Meria 159 metrov a skladá sa z troch liatinových oblúkov (46,3 – 49,5 – 46,3 metra).
Severná časť prekračuje menšie rameno Seiny, takže je dlhá len 82 metrov. Jej stredný liatinový oblúk meria 42,3 metra a dva murované postranné každý 15,3 metra.
Celková dĺžka mosta i s ostrovnou časťou je 256 metrov. Jeho šírka je 20 metrov – 12 m tvorí vozovka a 8 metrov chodníky.
Hnilec (rieka)

Dejiny

Okolo polovice 2. tisícročia pred Kr. sa pastierske kmene, ktoré sa usadili v blízkosti hôr, naučili využívať domáce zásoby medených rúd v údolí Hnilca.

Tok rieky

Hnilec pramení na severnom svahu masívu Kráľovej hole, blízko sú pramene významných riek Hron, Čierny Váh a Hornád. Rieka Hnilec preteká Slovenským rajom a Volovskými vrchmi, do Hornádu sa vlieva pri Margecanoch. Najvýznamnejšími prítokmi sú ľavostranný Železný potok a pravostranné Smolník a Kojšovský potok.
Na svojom hornom toku má Hnilec ráz horskej bystriny, ktorá sa prediera malebným údolím na rozhraní Slovenského raja a Slovenského rudohoria (Volovských vrchov). Na svojom hornom toku nad obcou Stratená rieka Hnilec vytvára tiesňavu Stratenský kaňon. Stratenská dolina je krajinársky veľmi atraktívna – po celej dĺžke ju lemujú skalné zrázy okolitých vrchov, ležia v nej dve národné prírodné rezervácie – NPR Hnilecká jelšina a NPR Stratená, svetoznáma Dobšinská ľadová jaskyňa a verejnosti neprístupná Stratenská jaskyňa.
Pri Dedinkách bola na rieke vybudovaná priehrada Dedinky – Palcmanská Maša, ktorá slúži ako prečerpávacia vodná elektráreň. Počas činnosti elektrárne je voda presmerovaná do elektrárne Vlčia dolina-Dobšiná, kde umelo nadlepšuje prietok Dobšinského potoka, prítoku Slanej. Pod Dedinkami je preto Hnilec často nesplavný kvôli nedostatku vody. Od Dediniek rieka tečie prudkým tokom s ostrými kameňmi na dne širokého, väčšinou zalesneného údolia cez dediny Mlynky, Hnilec, Nálepkovo, Mníšek nad Hnilcom. Pod Mníškom nad Hnilcom rieka mohutnie, spád ale neklesá, tečie početnými kamenitými perejami. Pri Prakovciach sa údolie opäť zužuje a Hnilec si udržuje svoj perejnatý a prudký tok až po ústie do Hornádu pri Margecanoch.

Splavnosť

Hnilec je splavný od Dobšinskej ľadovej jaskyne po priehradu Dedinky – Palcmanská Maša. Tento úsek nazývame aj Horný Hnilec. Vodomer pre tento úsek pri moste pod obcou Stratená vpravo na riečnom kilometri 75,4 by mal ukazovat aspoň 90 cm, doporučený stav je 130 cm.
Dolný Hnilec je splavný za VV od Hnilca, za SV od Mníška nad Hnilcom. Splav úseku Mníšek nad Hnilcom – Margecany trvá 5 hodin, úsek Hnilec – Margecany 1 až 2 dni, podľa prekážok na rieke. Plavba po úseku nad priehradou trvá 2 až 3 hodiny. Minimálny stav vo Švedlári by mal dosahovať 220 cm.

Nebezpečné miesta

Rieka preteká hlbokým údolím so strmými stenami spadajúcimi priamo do vody. Nebezpečné miesta však nemá. Pozor na spadnuté stromy a niektoré umelé stupne, niektoré sú nesplavné (treba si prečítať kilometráž).
Roisey

Poloha

Obec má rozlohu 13,03 km². Najvyšší bod je položený 1 343 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 875 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neufmaison

Poloha

Obec má rozlohu 7,06 km². Najvyšší bod je položený 319 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Pompain

Poloha

Obec má rozlohu 24,28 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 959 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villemardy

Poloha

Obec má rozlohu 12,17 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guyencourt-Saulcourt

Poloha

Obec má rozlohu 5 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Anastasie (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 15,88 km². Najvyšší bod je položený 1 200 m n. m. a najnižší bod 839 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elektronická adresa

Elektronická adresa alebo e-mailová adresa (iné názvy: (e)mailová adresa, mejlová adresa, internetová adresa, adresa, skrátene e-mail, (e)mail alebo mejl) je adresa, na ktorú sa posielajú e-maily, teda údaj, ktorý jednoznačne určuje prijímateľa e-mailu, a tým umožňuje doručenie elektronickej pošty tomuto prijímateľovi. 
Elekronická adresa sa skladá z dvoch častí, ktoré sú spojené znakom @ (znak sa v slovenčine nazývaný ako "Zavináč"). Prvá časť elektronickej adresy identifikuje používateľa (skupiny používateľov alebo podobne). Druhá časť je názov domény poskytovateľa elektronickej pošty daného užívateľa.
Súčasné programy na čítanie a posielanie  elektronickej pošty (tzv. poštový klient) využívajú poštové protokoly (Post Office Protocol (POP), Internet Message Access Protocol (IMAP), Simple Mail Transfer Protocol (SMTP)), ktoré umožňujú pridať k adrese (pred ňu) aj ľubovoľný text napríklad meno a priezvisko napríklad 'Dora Enzinger' <dora.enzinger@stuba.sk>. Táto textová časť býva oddelená úvodzovkami alebo apostrofami a potom samotná adresa, v ktorej nesmú byť medzery ani vyhradené znaky ani diakritika býva oddelená lomenými (ostrými) zátvorkami <>. Textová časť je nepovinná, používateľ si ju môže zvoliť skoro ľubovoľne. Správa bude doručená správne aj bez nej, stačí teda adresovať len dora.enzinger@stuba.sk. Viacero adries sa oddeľuje čiarkou.
Čierny potok (prítok Olešnianky)

Prameň

Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách, v podcelku Zadné hory, na juhozápadnom svahu vrchu Veľký Polom (1 067,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 945 m n. m.
Aurec-sur-Loire (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 22,44 km². Najvyšší bod je položený 821 m n. m. a najnižší bod 414 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 675 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tancon

Poloha

Obec má rozlohu 9,48 km². Najvyšší bod je položený 441 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 591 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pergamen (koža)

Výroba

Koža zvierat sa najskôr odchlpila, vysušila, potom sa na ráme drsnila pemzou, potierala v oleji rozotretou olovenou alebo zinkovou belobou, napokon hladila a leštila.
Pretože pergamen po čase stvrdol a nedal sa ohýbať, knihy sa už nepísali na zvitky, ale na ploché listy, ktoré sa spájali do kódexov.
Courtaoult

Poloha

Obec má rozlohu 8,36 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Denis-lès-Martel

Poloha

Obec má rozlohu 7,93 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Digerati

Digerati je pomenovanie, ktoré označuje digitálnu alebo kybernetickú elitu, pracovníkov, mysliteľov a spisovateľov s mimoriadným vplyvom v oblasti vývoja a architektúry kyberpriestoru. Slovo digerati použil publicista John Brockman vo svojej knihe Digerati. Encounters With the Cyber Elite, ktorú publikoval v roku 1996. Slovo vzniklo spojením anglických slov digital a literati.

Predstavitelia

Medzi digeratov patria John Brockman, Stewart Alsop, John Perry Barlow, Stewart Brand, David Bunnell, Doug Carlston, Denise Caruso, Steve Case, Greg Clark, John Doerr, John C. Dvorak, Esther Dyson, Bill Gates, David Gelernter, Mike Godwin , W. Daniel Hills, David R. Johnson, Brewster Kahle, Kevin Kelly, Jaron Lanier, Ted Leonsis, John Markoff, Stewart McBride, John McCrea, Scott McNealy, Jane Metcalfe, Jerry Michalski, Nathan Myhrvold, Kip Parent, Howard Rheingold, Louis Rossetto, Doug Rowan, Paul Saffo, Bob Stein, Cliff Stoll, Linda Stone, Lew Tucker, Sherry Turkl, Dave Winer, Richard Saul Wurman.

Knihy

Brockman, John: Digerati. Encounters With the Cyber Elite. Hardwired, 1996
Filipíny

Ekonomika

Filipíny sú oficiálne označované za zaostalú krajinu. Sú prirodzene poľnohospodárskou krajinou. Ľahký priemysel a služby sa v poslednom čase rozvinuli. Hoci kedysi boli najbohatšou krajinou v Ázii po Japonsku, ekonomika zaznamenala začiatkom 80. rokov pokles, keď na svetových trhoch poklesol dopyt po filipínskych produktoch po zavraždení Ninoy Aquina počas Marcosovho režimu, počas ktorého sa stratilo približne 1 % HDP v dôsledku korupcie a klientelizmu. Ekonomické oživenie bolo odvtedy v porovnaní s ostatnými ázijskými krajinami pomalé a Filipíny ostávajú jednou z najchudobnejších krajín v regióne.
Ekonomika Filipín utrpela ďalší šok počas ázijskej finančnej krízy v roku 1997. Vplyv šoku bol ešte zhoršený rastom cien, inflácie a zlým počasím. Ekonomický rast klesol z 5 % v roku 1997 na 0,6 % v roku 1998, ale vrátil sa na úroveň okolo 3 % v roku 1999, 4 % v roku 2000 a viac ako 6 % v roku 2004. Vláda sľúbila pokračovať v ekonomických reformách, ktoré pomôžu dohnať rýchlosť rozvoja novo industrializovaných krajín Východnej Ázie. Vysoký dlh (verejný dlh je 77 % HDP) bráni pokusom zlepšiť stav ekonomiky. Výdavky rozpočtu na krytie dlhu sú vyššie ako rozpočet na vzdelávanie a obranu dohromady. Nerovnomernosť príjmov ostáva veľmi vážnym problémom. 
Vládny program na rozvoj ekonomického rastu zahŕňa zlepšovanie infraštruktúry, revidovanie daňového systému pre zvýšenie vládnych príjmov, prehlbovanie deregulácie a privatizácie ekonomiky a zvýšenie integrácie obchodu s regiónom. Vyhliadky do budúcnosti závisia hlavne od ekonomickej výkonnosti dvoch hlavných obchodných partnerov, USA a Japonska, a zodpovednejšej administratívy a trvalých vládnych nariadení.
V posledných rokoch migrovalo veľa call centier a podnikov business process outsourcing (BPO) do Filipín, čím vytvorili tisíce pracovných miest. Forbes označil v roku 2005 filipínske peso za najlepšiu ázijskú menu za rok 2005. 1. novembra 2005 bola zavedená nová rozšírená daň z pridanej hodnoty (E-VAT), čo bolo opatrenie určené na zníženie vzrastajúcich zahraničných dlhov Filipín.
Filipíny sú členom Ázijskej rozvojovej banky, Svetovej banky, Medzinárodného menového fondu a iných medzinárodných ekonomických zoskupení, ako sú APEC, Svetová obchodná organizácia (WTO), Colombov plán a G-77.

Náboženstvo

Filipíny sú prevažne rímskokatolíckou krajinou. V minulosti boli až do roku 1898 španielskou kolóniou, čo zanechalo vplyv na jazyku a náboženstve obyvateľov. Na juhu krajiny žijú aj moslimovia a počas nadvlády USA  (1898 – 1946) sa v krajine rozširoval aj protestantizmus. 
Percentá: rímskokatolíci – 80,5 %, protestanti – 7,3 %, Kristova cirkev – 2,3 %, filipínska nezávislá cirkev – 2 %, islam – 5,1 %, budhizmus – 0,11 % a iné 2,69%.
Radio K. A. O. S.

Námet albumu

Námet albumu je ťažko pochopiť iba počúvaním skladieb. Je o 23 ročnom bezvládnom mužovi menom Billy. Watersov koncept albumu je tento:
Billy je upútaný na invalidnom vozíku a je považovaný za mentálne retardovaného, v skutočnosti je inteligentný, no nedokáže sa vyjadrovať. Má dvojča, Bennyho, ktorý je v odstreľovačom v bani. Billy žije u neho spolu s Bennyho manželkou Molly a Bennyho deťmi. Benny príde vďaka hospodárskej konkurencii o prácu. Jednu noc, keď sú bratia spolu vonku v krčme prechádzajú okolo obchodu, s elektronikou, kde je plný výklad televízorov na obrazovke ktorých vysielajú tvár Margaret Thatcher so jej uštipačným povýšeneckým úškrnom. Benny uľaví svojmu hnevu tým, že z obchodu ukradne bezdrôtový telefón. Následne na to Benny v divadelnom obleku pózuje na jednom moste pre peších kde protestuje proti zatvoreniu jeho firmy. V tú noc je kusom spadnutého betónového bloku zabitý pod týmto mostom taxikár. Polícia vypočúva Bennyho, ktorý skryl ukradnutý telefón v Billyho invalidnom kresle. Benny je zavretý do väzenia a Molly, nakoľko sa nedokáže postarať o Billyho, pošle ho k strýkovi Davidovi do Los Angeles.
Billy zisťuje, že vďaka bezdrôtovému telefónu je zrazu schopný v svojej hlave počúvať rádiové vlny (prvá skladba „Radio Waves“). Experimentuje s telefónom a zisťuje, že sa dokáže dostať do počítačov a syntetizovať v nich reč, naučí sa cez ne rozprávať. Zavolá do rádia K.A.O.S. v Los Angeles (odtiaľ pochádza názov albumu) a hovorí svoj životný príbeh o svojom uväznenom bratovi (tretia skladba „Me or Him“), o svojej švagrinej, ktorá sa o neho nedokázala postarať a poslala ho k strýkovi Davidovi do LA (piata skladba „Sunset Strip“) o zavretí baní (štvrtá skladba „Powers that Be“).
Billy sa nakoniec dostáva do vojenského satelitu a poblázni celý svet aby si myslel, že interkontinentálne nukleárne strely sú nasmerované na hlavné svetové mestá a on sa mu odplatí za krivdy deaktivovaním tejto vojenskej sily (skladba č.6, „Home“ a skladba č. 7 „Four Minutes“).
Album uatvára pieseň o tom že každý, kto si myslel, že umrie, uvedomil si, že strach a súťaživosť šírené masmédiami sú menej dôležité ako ich láska k rodine a k blízkym (skladba č.8, „The Tide is Turning“).
Oficiálne je album venovaný každému kto sa cíti byť v koncoch pod nátlakom monetarizmu (primárne zameranie sa na úlohu peňazí, ktorými sú regulované všetky ostatné ekonomické aktivity, nehľadiac na ľudí, tradície...).

Zaujímavosti

V skladbách albumu je niekoľko „veľkonočných vajíčok“. Jedno z najzaujímavejších je že sa v nich nachádzajú morseovou abecedou zakódované texty. Jeden je o známom akčnom hrdinovi (text ku skladbe „Tide is Turning“):
„Now the past is over but you are not alone
Together we'll fight Sylvester Stallone
We will not be dragged down in his South China Sea
of macho bullshit and mediocrity“
Vyslovená zmienka o tomto „hrdinovi“ zostala iba na konci tejto piesne v slovách „The tide is turning, Sylvester...“.

Úspechy albumu

V amerických rebríčkoch album dosiahol 50. miesto a získal zlatú platňu. V anglických rebríčkoch album získal 25. pozíciu.
Prvý slovenský horor

Dej

Prvý slovenský horor je paradokument o tom, ako sa nenakrútil prvý slovenský horor Fabrika smrti: Mladá krv. Róbert Slovák si zahral sám seba - producenta, ktorému sa nepodarilo dokončiť svoj prvý film. V paradokumente divák sleduje, čo všetko sa môže pri nakrúcaní stať a čím si musí producent prejsť. A napriek tomu, o aký žáner sa snažili, tento film je viac smiešny než strašidelný.

Respondenti

Lukáš Vavrinec, Viktor Kamenický, Lenka Slovák Bónová, Pavlína Chynoranská, Mário Poór, Katarína Švábyová, Laci Kerekes

Paraolympionici

Marcel Nemec, Peter Michalka, Soňa Podstupková, Alžbeta Petrová, Eva Slováková

Vojaci

WFOS SLOVAK MILITARY ALLIANCE, Ivan Dimov, David Kovačič, Martin Palša, Andrej Janák, Maroš Maláska, Jakub Grofič, Matej Koči, Jakub Valko
Vieilles-Maisons-sur-Joudry

Poloha

Obec má rozlohu 16,46 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 615 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtenoy-le-Royal

Poloha

Obec má rozlohu 12,55 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 970 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľubomír Hrivnák

Životopis

Narodil sa v Bratislave. Po štúdiu na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v rokoch 1948 – 1952 nastúpil na svoju alma mater ako asistent. V rámci ašpirantúry študoval v Prahe u zakladateľa českej školy teórie tuhých látok Zdeňka Matyáša. Ako prvý na Slovensku sa začal zaoberať touto problematikou a získal titul CSc. za prácu Vznik excitónu nežiarivou rekombináciou elektrónu a diery.
V roku 1961 prešiel na Vysokú školu dopravnú v Žiline, kde sa v roku 1964 habilitoval a stal sa vedúcim Katedry fyziky. V rokoch 1968 – 1969 bol prodekanom Strojnícko-elektrotechnickej fakulty VŠD. Za politické postoje v tomto období bol v roku 1969 odvolaný z funkcie prodekana a v roku 1971 aj z funkcie vedúceho katedry. Po návrate do Bratislavy v roku 1974 pracoval v Elektrotechnickom ústave Slovenskej akadémie vied, kde v roku 1984 obhájil doktorskú dizertáciu prácou Neohmický transport v polovodičoch. Inauguračné pokračovanie absolvoval v roku 1990 na Matematicko-fyzikálnej fakulte UK v Bratislave. Spočiatku sa venoval štúdiu Fröhlichovho hamiltoniánu a stanoveniu podmienok, kedy sa dva elektróny v polárnom dielektriku môžu priťahovať v dôsledku elektrónovo-fonónovej interakcie. V tých časoch to bol ústredný problém kvantovej teórie tuhých látok. Počas jeho pôsobenia sa v Žiline okolo neho vytvorila silná skupina, ktorá rozvíjala výskum tuhých látok ultrazvukovými metódami a dosiahla vynikajúce výsledky i uznanie.
Šírka jeho vedeckých záujmov bola mimoriadne veľká: zaoberal sa nežiarivou rekombináciou elektrónu a diery, kvantovým Hallovým javom, Bohmovým–Aharonovým efektom i neparabolickými disperznými zákonmi v polovodičoch. Odvodil poloempirický vzťah medzi mriežkovou konštantou polovodičov, ich šírkou zakázaného pásma a parametrami disperzného zákona vodivostných elektrónov. Ako prvý v dejinách fyziky na Slovensku prednášal o kvantovej teórii tuhých látok a popri profesorovi Jánovi Fischerovi aj o elektrónovej štruktúre atómov a molekúl. Vďaka jeho úsiliu a pod jeho vedením vznikla kniha Teória tuhých látok, ktorá bola prvou publikáciou svojho druhu v Česko-Slovensku a vyšla v dvoch vydaniach. Ešte na Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave založil v roku 1961 spoločne s profesorom Milanom Petrášom seminár z teoretickej fyziky. Po príchode na Elektrotechnický ústav SAV zasa viedol seminár z fyziky polovodičov. V rokoch 1969 – 1971 bol prvým predsedom Fyzikálnej sekcie Jednoty slovenských matematikov fyzikov. V tejto funkcii sa zúčastnil v roku 1969 na zakladacom zasadnutí Európskej fyzikálnej spoločnosti a bol zvolený za člena jej prvej rady.
Zomrel 30. augusta 1993 v Bratislave.
Orléans

Poloha

Obec má rozlohu 27,48 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Dejiny

V roku 52 pred Kr. tu začalo povstanie proti Caesarovi. Začiatkom 4. storočia bolo v meste ustanovené biskupstvo. Od 6. storočia jedno z centier Franskej ríše. Počas storočnej vojny bolo v roku 1429 bolo oslobodené Janou z Arku.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE