google/wiki40b huggingface dataset:
La Jonchère

Poloha

Obec má rozlohu 11,5 km². Najvyšší bod je položený 35 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 385 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anıtkabir

Anıtkabir (v preklade pamätníková hrobka) je mauzóleum Mustafu Kemala Atatürka, vodcu Tureckej vojny za nezávislosť a prvého prezidenta Turecka. Nachádza sa v Ankare a bolo vytvorené podľa návrhu architektov Emina Onata a Orhana Ardu, ktorí vyhrali v roku 1941 súťaž. Je to tiež miesto posledného odpočinku druhého tureckého prezidenta İsmet İnönü, ktorý sem bol presunutý po jeho smrti v roku 1973. Jeho hrobka sa nachádza oproti Atatürkovmu mauzóleu, na opačnej strane obrovského monumentálneho ceremoniálneho námestia.

Architektúra

Anıtkabir je postavený v typickom tureckom stavebnom štýle z rokov 1940 až 1950, ktorý vykazuje mnohé monumentálne prvky, budovy sú stavané z kameňa, symetrické a na stenách sa objavujú prvky robotníkov a pracujúcich.
Anıtkabir je postavený na takom mieste, aby ho bolo možné vidieť zo všetkých častí Ankary. Stavba Anıtkabiru začala položením základného kameňa 9. októbra 1944. Trvala 9 rokov a mala štyri etapy.
Malý seminár (Nitra)

Malý seminár je klasicistická palácová budova na Pribinovom námestí v nitrianskom Hornom meste. Budova, spolu s budovou Veľkého seminára, v súčasnosti slúži interdiecéznemu Kňazskému semináru sv. Gorazda, ktorý poskytuje formáciu kandidátom kňazsta okrem nitrianskej aj žilinskej diecéze.
Dvojpodlažný objekt bol postavený v tvare "U" na staršom základe v rokoch 1876 – 1884. Zásluhu na jeho postavený má biskup Augustín Roškováni. Zakladateľom kňazského seminára bol biskup Imrich Paluďai (Palugyay).
Vo vstupnom priestore sa nachádzajú 2 erby s nápismi, ktoré naznačujú poslanie budovy. Na pravej strane je erb biskupa Paluďaia s latinským textom: Gloria aeterna praesuli Emerico Palugyay, Qui Haec Atria Insigni e Zelo posito Legato, iuventuti ecdclesiasticae Institui Iussit, čo v preklade znamená Večná sláva biskupovi Imrichovi Palugyayovi, ktorý tieto priestory zo svojej vynikajúcej obetavosti zanechajúc potrebný kapitál pre ciele cirkevného dorastu prikázal zriadiť. Na ľavej strane je erb biskupa Roškoványiho, ktorý je nasledovný: "Honoris gratisci praesulis Augustini Roškoványi Devoveor Qui aedes has, virtuti scienciisque sacras singulari pietate et zelo aperuit Iuvenesque levitas favore charitate ac tutela prosecutus perbenigne iuvit". Text v preklade znamená Zasväcujem k úcte vďačnému biskupovi Augustínovi Roškoványimu, ktorý túto budovu, zasvätenú cnosti a vedám, jedinečnou zbožnosťou a horlivosťou otvoril a mladých levítov priazňou, láskou a ochranou preláskavou pomáhal sprevádzať.
V prvej polovici 90. rokov 20. storočia prebehla z iniciatívy nitrianskeho biskupa Jána Ch. Korca rozsiahla rekonštrukcia budovy a bolo dostavané zadné krídlo, čím sa dispozícia zmenila na štvorkrídlovú s átriom uprostred. Na štíte budovy bol umiestnený biskupský erb Jána Ch. Korca.
Saint-Maurin

Poloha

Obec má rozlohu 21,74 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 469 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mimpi Dreams

Mimpi Dreams je videohra od českého štúdia Silicon Jelly. Hra je mixom adventúry, plošinovky a logickej hry. Hra vyšla 3. novembra 2015 pre iOS. Jedná sa o pokračovanie hry Mimpi z roku 2013.

Hrateľnosť

Hra ponúka veľmi podobnú hrateľnosť ako prvý diel. Jedná sa o plošinovku videnú z boku, ktorá sa však mieša s adventúrou a logickou hrou. Šípkami hráč ovláda Mimpiho, ale je umožnená aj interakcia s prostredím, podobne ako v klasickej adventúre. Jednotlivé levely sú zasadené do rôznych prostredí a hráč v nich musí riešiť odlišné problémy.
Saint-Agnant (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 22,49 km². Najvyšší bod je položený 24 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 517 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oberhoffen-sur-Moder

Poloha

Obec má rozlohu 14,25 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 347 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tagsdorf

Poloha

Obec má rozlohu 2,5 km². Najvyšší bod je položený 388 m n. m. a najnižší bod 291 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bard

Bard, často prekladaný ako básnik a spevák.
Ich úloha v keltskej spoločnosti bola oveľa širšia. Bard bol vysoko vzdelaný v oblasti rétoriky, lingvistiky, umenia a mytológie. Ich pozícia sa viac blížila ku kňazovi, než k zabávačovi. Bardi boli po druidoch druhí najviac vážení z takzvaného Aes Dana (učený ľud). Ich politická pozícia bola vždy neutrálna, nemiešali sa do sporov. Bardi boli oprávnení pohybovať sa medzi kráľovstvami aj v čase vojny a nikto ich nesmel zastaviť.
Bardi vo svojej pamäti uchovávali spevy, piesne a básne o bohoch, hrdinoch a kráľoch. Ich umelecký prednes bol veľmi kvalitný a popularita bardov často presahovala hranice krajiny. Ich výtvory dokonca zbierali mnísi.
Stať sa bardom pritom nebolo vôbec jednoduché. Pod vedením majstra sa žiak - mabinog, vzdelával až 12 rokov. Za ten čas mal presne stanovené koľko veršov musí vytvoriť a koľko sa ich musí naučiť naspamäť. Metódy na prebudenie inšpirácie boli často dosť drastické - samota a pôst, znehybnenie tela na niekoľko hodín a podobne. Melódie bardov vraj mali priam zázračný účinok, vedeli potešiť srdce, uzdravovať alebo aj vyburcovať do nepríčetnosti. Bard však nie je tak celkom iba keltskou záležitosťou. S ekvivalentom barda sa stretávame aj u Germánov (konkrétne Vikingov), kde bol nazývaný skald, alebo aj u Slovanov kde sa volal guslar (oblasť bývalej Juhoslávie), skazitel (Rusko a Ukrajina) alebo igric (Slovensko a Česko).
Alalach

Alalach, dnes Tell Atčana, je praveké a antické mesto neďaleko ohybu rieky Orontes blízko sýrskych hraníc v dnešnom Turecku.
Archeologické výskumy v rokoch 1937 – 1949 vedené C. L. Woolleyom odkryli 17 sídliskových vrstiev.
Les Loges (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 4,46 km². Najvyšší bod je položený 255 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Césarches

Poloha

Obec má rozlohu 2,9 km². Najvyšší bod je položený 964 m n. m. a najnižší bod 347 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 389 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Franz Xaver Süßmayr

Životopis

Prvé hudobné vzdelanie sa mu dostalo od jeho otca, neskôr od roku 1779, keď vstúpil na gymnázium kremsmünsterského kláštora, bol spočiatku vedený ako Organista et Altista (organista a altista), neskôr taktiež ako Tenor et Violinista (tenorista a huslista). Čo sa týka vzdelania v ostatných oboroch, v ktorých sa učil, dosiahol vzdelanie, aké bolo dopriate len máloktorému hudobníkovi jeho doby.
V neskorších rokoch jeho pobytu v Kremsmünsteri bol stále častejšie pozývaný ku komponovaniu cirkevnej hudby a od roku 1785 taktiež ku kompozícii hudby k divadelným hrám, ktoré boli uvádzané v Kremsmünsteri.
Roku 1787 skončili jeho školské roky, ale až v roku 1788 nachádzame záznamy o tom, že žil vo Viedni. V tom istom roku sa pravdepodobne po prvýkrát stretol s Mozartom, nakoľko sa v jednom zo stratených dopisov zmieňuje, že jeho opereta Der rauschige Hans, ktorá sa datuje k 6. marcu 1788, vznikla „pod vedením oduševneného, nesmrteľného Mozarta“.
Bol žiakom Antonia Salieriho a podľa Konstance Mozartovej bol v rokoch 1790 – 1791 zároveň žiakom W. A. Mozarta. Mozart s ním údajne počas svojich posledných dní diskutoval svojej Requiem, takže sa podľa rôznych ústnych zdrojov a niekoľkých poznámok („Zettelchen“) zanechaných v partoch usudzuje, že po Mozartovej smrti Requiem dokončil. Hoci sú jeho dokončenia často kritizované (skomponoval/inštrumentoval posledných päť častí), sú štandardne uvádzané pri súčasných uvedeniach. Od roku 1792 bol dirigentom vo viedenskom Nationaltheatri a od roku 1794 Kapellmeisteradjunkt Josepha Weigla v Kärntnertortheateri. Je považovaný za úspešného skladateľa viedenského singspielu a skomponoval približne 30 scénických diel. K jeho hlavným prácam patria opery Mojžiš alebo vyvedenie z Egypta (Moses oder Der Auszug aus Aegypten, 1792), Zrkadlo Arkádií (Der Spiegel von Arkadien, 1794), Idris a Zanida (Idris und Zenaide, 1795) či Soliman II. (1799). Okrem toho komponoval taktiež inštrumentálnu hudbu, kantáty a omše.
Je pochovaný na cintoríne Sankt Marxer.
Ligné (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 7,97 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 167 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Forest-l’Abbaye

Poloha

Obec má rozlohu 3,3 km². Najvyšší bod je položený 63 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 321 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eusthenopteron

Eusthenopteron je vyhynutý rod násadcoplutvovcov, ktorého objav mal pre objasnenie vývoja suchozemských stavovcov zásadný význam. Fosílne kostry týchto rýb boli nájdené v riečnych sedimentoch dávnych európskych, ale aj amerických riek. Ich vek presahuje 350 miliónov rokov, to znamená, že žili v období devónu, teda na samotnom konci starších prvohôr.

Poznávacie znaky

Tieto ryby mali vyvinuté pomerne silné párové plutvy, ktoré neboli len mäsitými príveskami, ale boli vystužené vnútornou podpornou kostrou. V jej stavbe aj v usporiadaní zistili paleontológovia obdobné stavebné prvky, s akými sa stretávame u kráčajúcich končatín neskorších suchozemských stavovcov. Ich sila bola už dostatočná na to, aby nadľahčovala telo týchto živočíchov pri pohybe po suchej zemi. Napriek tomu, že eustenopteron bol ešte pravou rybou, existencia jeho párových končatín jecenným dokladom významu tejto skupiny ako dôležitej vývojovej línie vedúcej k prvým praobojživelníkom. Všetky evolučné premeny, ktoré sa odohrali na prelome starších a mladších prvohôr, boli vyvolané rozsiahlymi zmenami prírodných podmienok, ku ktorým v tomto období na Zemi došlo.
Astronomický ústav Slovenskej akadémie vied

Astronomický ústav Slovenskej akadémie vied vznikol v roku 1953, keď dovtedajšie štátne observatórium na Skalnatom plese (založené v roku 1943 Dr. Antonínom Bečvářom) dostalo štatút Astronomického ústavu a stalo sa jedným zo zakladajúcich ústavov novovzniknutej Slovenskej akadémie vied. Vo vedomí vtedajších i terajších pracovníkov ústav a observatórium na Skalnatom plese vždy splývali a splývajú v jedno, takže za rok založenia astronomického ústavu sa dá považovať už rok 1943. V súčasnosti má sídlo pri Tatranskej Lomnici.

Zameranie a organizácia ústavu

Astronomický ústav sa zameriava na výskum Slnka, medziplanetárnej hmoty (komét, meteorov, asteroidov) a astrofyzikálny výskum premenných a pekuliárnych hviezd. Má približne 65 zamestnancov a z toho zhruba 50 aktívnych vedcov. Člení sa na oddelenie fyziky Slnka, oddelenie medziplanetárnej hmoty a stelárne oddelenie.

Oddelenie fyziky Slnka

Pretrvávajúci záujem o aktivitu v slnečnej atmosfére viedol oddelenie k zameraniu sa na viaceré procesy v slnečnej fotosfére, chromosfére a koróne použitím spektrálnej analýzy dát z VTT na Tenerife a dát zo Solar and Heliospheric Observatory vrátane vlastných koronálnych pozorovaní z Lomnického štítu. Vedúcim oddelenia je RNDr. Aleš Kučera, CSc.

Oddelenie medziplanetárnej hmoty

Výskum na tomto oddelení zahŕňa fotometriu a astrometriu asteroidov a komét hlavným ďalekohľadom na observatóriu Skalnaté pleso. Oddelenie tiež používa celooblohové kamery na pozorovanie bolidov. Vedúcim oddelenia je Doc. RNDr. Ján Svoreň, DrSc.

Stelárne oddelenie

Toto oddelenie sa zameriava na výskum aktivity v binárnych a viacnásobných hviezdnych systémoch, ktorý zahŕňa spektroskopiu, používanie syntetických spektier a rôznych databáz z vesmírnych observatórií ako Hubblov vesmírny ďalekohľad, Hipparcos a TYCHO. Vedúcim oddelenia je RNDr. Drahomír Chochol, DrSc.

Vybavenie ústavu

Ústav disponuje observatóriom na Skalnatom plese, Lomnickom štíte a teoretickým pracoviskom v Bratislave (založenom v roku 1955), ktoré je celoštátnym koordinačným strediskom pre výskum medziplanetárnej hmoty a prevádzkuje viaceré celooblohové bolidové kamery, ktoré sú súčasťou Európskej bolidovej siete. Astronomické observatórium na Skalnatom plese (1 783 m n. m.) bolo založené v roku 1943. Je vybavené 61 cm astrometrickým a fotometrickým reflektorom so CCD kamerou a 60 cm fotometrickým reflektorom. Koronálna stanica na Lomnickom štíte (2 635 m n. m.) je v prevádzke od roku 1960. Je vybavená 20 cm koronografom so spektrografom. Pri centrále astronomického ústavu v Starej Lesnej je umiestnený 60 cm reflektor a solárny spektrograf.
Alicia Vikanderová

Kariéra

Kariéru začala vo švédskych televíznych reláciách a filmoch. Za zmienku stojí predovšetkým jedna z hlavných rolí v obľúbenej televíznej sérii Andra Avenyn, ktorá bola vysielaná v rokoch 2007 až 2010 a hlavná rola vo filme Till det som är vackert za ktorú dostala ocenenie Guldbagge Award, čo je švédska obdoba Oscara. Potom sa objavila vo filmoch Anna Karenina (2012), A Royal Affair (2012), The Fifth Estate (2013), Siedmy syn (2015) či Ex machina (2015).
Za postavu Gerdy Wegener vo filme Dánske dievča z roku 2015 získala Oscara za vedľajšiu úlohu.
Bugnières

Poloha

Obec má rozlohu 18,29 km². Najvyšší bod je položený 406 m n. m. a najnižší bod 326 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kotlinka pod bránami

Názov

Vznikol po druhej svetovej vojne, keď horolezci potrebovali presnejšie sa v tejto časti Tatier orientovať. Poľský názov poukazuje na polohu lokality pod Vyšnou bránou, Prostrednou bránou a Nižnou bránou v severozápadnom vedľajšom hrebeni Kolového štítu. Poliaci používajú Bździochowa Kotlina, ktorý ma v slovenčine obmenu Veľká Bždžochova kotlina (podľa baču Bždžocha).

Turistika

Pre turistov je neprístupná.
Pažravý algoritmus

Pažravý algoritmus alebo hladný algoritmus (používajú sa aj poslovenčené varianty anglického názvu greedy algorithm) je algoritmus na riešenie optimalizačných úloh, ktorý v každom svojom kroku vyberá lokálne optimálne riešenie v nádeji, že je toto riešenie globálne optimálne. Pažravé algoritmy nemusia vždy nájsť optimálne riešenie, ale existuje trieda problémov, pre ktoré ho vždy nájdu. Takéto triedy problémov sú charakterizované matematickou štruktúrou matroidu. Príkladom pažravých algoritmov sú napríklad Kruskalov algoritmus alebo algoritmus na tvorbu Huffmanových kódov.
Majstrovské body

Majstrovské body v USA

Prideľovanie MB na Slovensku bolo inšpirované praxou ACBL, vzhľadom na rádovo menšiu členskú základňu a oveľa menší počet turnajov bolo výrazne zjednodušené. V ACBL okrem vyššie uvedených druhov bodov udeľujú ešte červené body, platinové body a bezfarebné body. Kým na Slovensku sa používa pre všetky druhy turnajov jedna tabuľka prideľovania MB, ACBL má takýchto tabuliek niekoľko a navyše používa rôzne koeficienty zohľadňujúce počet rozdaní v turnaji, kvalitu poľa a rang súťaže. Navyše sa ešte používa stratifikácia. Ak sa súťaže zúčastnia hráči rôznych výkonnostných kategórií, na základe výkonnostnej úrovne sa stanovia dve alebo tri poradia. V prvom poradí sú všetci hráči, v druhom poradí hráči napr. do 500 MB a v treťom poradí hráči napr. do 200 MB. V každom poradí sa pridelia MB najviac do šiesteho miesta a hráč získa MB za to poradie, v ktorom má najviac MB. Takto sa môže stať, že hráč celkovo umiestnený nižšie, získa viac MB než hráč umiestnený vyššie.

Majstrovské body WBF a EBL

Majstrovské body používajú aj WBF a EBL, ale prideľujú sa len za najvýznamnešie nimi organizované súťaže – Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy, Bermuda bowl, atp. Tiež ide o kumulatívne, celoživotné MB, ale vždy na začiatku roka sá hráčovi odráta 15 % jeho majstrovských bodov.
Stránsky potok (prítok Rajčanky)

Prameň

Pramení v Lúčanskej Fatre na západných svahoch Krížavy (1 456,7 m n. m.), v nadmorskej výške približne 1 410 m n. m..
Étagnac

Poloha

Obec má rozlohu 29,23 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 990 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Babeau-Bouldoux

Poloha

Obec má rozlohu 21,4 km². Najvyšší bod je položený 681 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 294 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nova (astronómia)

Nova je obrovská jadrová explózia zapríčinená prírastkom vodíka na povrchu hviezdy kategórie biely trpaslík.
Keď sa v blízkosti bieleho trpaslíka nachádza iná hviezda, často sa stáva, že ako táto hviezda starne a expanduje na červeného obra, jej vonkajšia atmosféra je odčerpávaná gravitačnou silou bieleho trpaslíka. Zachytené plyny sú zložené prevažne z vodíka a hélia, dvoch základných zložiek hmoty vesmíru. Plyny sú na povrchu bieleho trpaslíka zhustené jeho obrovskou gravitáciou. Počas nasávania ďalšieho materiálu sú tieto plyny stláčané a zahrievané na obrovské teploty. Nakoniec sa tlak a teplota vnútri vodíkovej vrstvy zvýšia natoľko, že spustia jadrovú reakciu, ktorá náhle premení veľké množstvo vodíka na hélium a iné, ťažšie prvky.
Obrovské množstvo energie, ktoré sa pri tomto procese uvoľní, vyvrhne ostávajúce plyny preč z povrchu bieleho trpaslíka a vytvorí tak extrémne jasnú, avšak krátkotrvajúcu explóziu svetla. Toto jasné svetlo, ktoré existuje len zopár dní, dalo vzniknúť názvu nova, čo po latinsky znamená "nová"; starovekí astronómovia videli tento úkaz na nočnej oblohe tam, kde predtým nebola žiadna hviezda a verili, že na tom mieste vznikla „nová hviezda“.
Biely trpaslík môže potenciálne vytvoriť viacero nov, pokiaľ vodík z hviezdy pokračuje v hromadení sa na jeho povrchu. Príkladom je RS Ophiuchi, ktorá zažiarila päťkrát (v rokoch 1898, 1933, 1958, 1967, a 1985). Tento proces pokračuje, dokým biely trpaslík nedosiahne Chandrasekharovu medzu (1,44-násobok hmotnosti Slnka). Po jej prekročení dôjde k zapáleniu termonukleárnej syntézy, ktorá má za následok rozmetanie bieleho trpaslíka. Túto udalosť pozorujeme ako supernovu typu Ia. Vo všeobecnosti však supernova zahŕňa odlišné procesy a tiež oveľa väčšie energie a nemala by byť zamienaná za bežné novy.
Príležitostne je nova natoľko jasná, že je viditeľná aj voľným okom. Posledným príkladom bola Nova Cygni 1975 (V1500). Táto nova sa zjavila 29. augusta 1975 v súhvezdí Labuť a dosiahla jasnosť 2 magnitúd.
Kňažná Ninetta

Kňažná Ninetta (Fürstin Ninetta) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 10. januára 1893 v Theater an der Wien. Libreto, ktoré napísali Hugo Wittman a Julius Bauer bolo málo kvalitné, skôr išlo o nesúrodú zmes vtipov a frašiek. Strauss komponoval k nemu hudbu so značnou nechuťou, čo sa prejavilo aj na výslednej hudbe tejto operety. Najviac vydarená je Neue Pizzicato-polka op. 449.
Hlavnú úlohu v operete stvárnila Ilka von Palmay, pravým menom grófka Kinská-Althofen, ktorá sa narodila v Košiciach. Na premiéru prišiel aj cisár František Jozef I., ktorému sa predstavenie páčilo. Napriek názoru jeho veličenstva zaznamenala táto opereta len malý úspech.

Obsah

Pôvabná Ninetta sa usadí v talianskej Sorrente a zamotáva hlavu mnohým mužom. Najviac egyptskému ministrovi financií, Kasimu Pašovi, ktorí si ju nakoniec získa za ženu. Okrem hlavného deja vystupuje v operete viacero vedľajších postáv, ktoré sa starajú o zábavu publika, napr. továrnik Möbius a vdova Knappová a ich deti Adelaida a Ferdinand.
Žobrákov dom

Dejiny

Pôvodne to bol gotický dom zo 14. storočia, v 18. storočí viackrát prestavaný. V rokoch 1720 a 1760 bol opäť upravovaný. Jeho posledná prestavba sa konala v roku 1898 v pôvabnom romanticko-secesnom štýle s alegorickou maľbou od košického maliara Júliusa Édera. Táto alegorická maľba bola desaťročia ukrytá pod omietkou nevhodnej rekonštrukcie z roku 1956. V roku 1995 bola budova komplexne zrekonštruovaná a alegorická maľba odkrytá.
Na štíte budovy sa nachádza takzvaná socha žobráka, ale v skutočnosti sa jedná skôr o sochu dobového kupca či obchodníka, o čom svedčí kupecká kapsa na jeho pravom boku. Známa košická legenda vraví, že dom dal postavil istý mestský žobrák za nažobrané peniaze.
Arabské majstrovstvá v basketbale

Arabské majstrovstvá v basketbale je medzinárodné podujatie arabských štátov v basketbale. Jeho história siaha do roku 1974, kedy sa v Iraku konal prvý turnaj majstrovstiev. Majstrovstvá prebiehajú viacmenej nepravidelne každý rok. Najviac titulov zaznamenalo družstvo Egypta, ktoré zvíťazilo desaťkrát.
V rokoch 1992, 1997, 1999 a 2011 bol basketbalový turnaj súčasťou Arabských hier. Aj v roku 1995 bol naplánovaný turnaj, keď ho mal organizovať Egypt, bol však zrušený. Naposledy sa mal turnaj uskutočniť v egyptskej Alexandrii v roku 2012, keď kvôli bezpečnostnej sitácii nahradil Irak, ale rovnako sa neuskutočnil.
Allondaz

Poloha

Obec má rozlohu 4,08 km². Najvyšší bod je položený 1 616 m n. m. a najnižší bod 557 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arado Ar 68

Vznik a vývoj

Prvý prototyp Ar 68a vzlietol v roku 1934 a to ešte s motorom BMW VId o výkone 550 k, pretože vývoj definitívneho motoru Jumo 210 ešte nebol dokončený. Druhý prototyp Ar 68b už mal motor Jumo 210 A o výkone 610 k. Tretí prototyp Ar 68c navyše niesol výzbroj dvoch guľometov kalibru 7,92 mm. Výkony typu však neboli hodnotené príliš kladne. Prototyp Ar 68d opäť poháňal motor BMW VI, zatiaľ čo prototyp Ar 68e, ktorý sa stal vzorom konečnej sériovej verzie Ar 68E-1, poháňal motor Jumo 210 Da o výkone 680 k.

Operačné nasadenie

Sériová verzia Ar 68E-1 bola vybavená motorom Jumo 210 Ea o výkone 750 k. Arada Ar 68 prišli k vojenským jednotkám až roku 1936. V rokoch 1937 – 1938 boli tri lietadlá testované v bojových podmienkach Španielskej občianskej vojny v nemeckej Légii Kondor, ktorá ich používala ako nočné stíhacie až do konca občianskej vojny. K dispozícii ich mala jednotka I/JG 134 'Horst Wessel'. Tu sa ukázalo, že dvojplošníky sú už zastaraným typom vojnového lietadla a tak k sériovej výrobe ďalších zlepšených verzií stroja už nedošlo. Po vypuknutí 2. svetovej vojny bola väčšina lietadiel Ar-68 používaná v úlohe pokročilej cvičnej stíhačky v leteckých stíhacích školách Jagdfliegerschulen.