google/wiki40b huggingface dataset:
Mikuláš Berčéni

Životopis

Mikuláš Berčéni sa narodil 6. decembra v roku 1665 na hrade Tematín ako posledný vlastník panstva. Študoval na jezuitskom kolégiu v Trnave, na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity a štúdiá dokončil na dvore palatína Pavla Esterháziho. Po oslobodení Viedne slúžil v cisárskom vojsku a zúčastňoval sa protitureckých bojov. Od roku 1685 bol kapitánom v Šali, od roku 1686 kapitánom Segedína a bol povýšený na plukovníka. V rokoch 1688 - 1693 pôsobil ako zástupca hlavného kapitána banských miest a v rokoch 1696 - 1697 bol hlavným vojenským komisárom trinástich hornouhorských stolíc.
S Františkom II. Rákocim sa zoznámil vďaka susedstvu ich majetkov. V roku 1698 bol jedným z iniciátorov sprisahania, ktoré hľadalo pomoc proti Habsburgovcom na francúzskom kráľovskom dvore Ľudovíta XIV. Po odhalení sprisahania a Rákociho uväznení ušiel v roku 1701 do Poľska. Po Rákociho úteku z väzenia sa s vojskom, ktoré naverboval v Poľsku pripojil k povstaniu Františka II. Rákociho. Od začiatku povstania používal titul hlavného generála - generalissima. Počas povstania plnil viac vojensko-organizačné úlohy ako vojenské záležitosti. Na sneme v Ónode bol zvolený za kniežacieho miestodržiteľa.
V roku 1704 viedol mierovú delegáciu kurucov, v rokoch 1705 až 1707 viedol delegácie, ktoré rokovali s ruským cárom Petrom I. Zúčastnil sa bitky pri Trenčíne v roku 1708, kde vykonával poradné úlohy a činnosti ale nezastával vrcholnú veliteľskú funkciu. Po úteku z bojiska bol zranený. V posledných rokoch povstania viedol diplomatické rokovania s Poliakmi a Rusmi. 21. novembra 1710 odišiel do emigrácie do Poľska. V júni 1716 odcestoval z Poľska do Turecka, kde bojoval na čele kuruckého vojska v okolí mesta Oršova. V roku 1720 sa pripojil k emigrantom v meste Tekirdağ, kde aj zomrel.
Bol trikrát ženatý (manželky Kristína Drugetová, Kristína Čákiová, Zuzana Kösegiová). Z prvého manželstva mal syna Ladislava, ktorý sa neskôr stal francúzskym maršalom.
Merles

Poloha

Obec má rozlohu 7,02 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gordes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 48,04 km². Najvyšší bod je položený 635 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 056 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meteoropatizmus

Meteoropatizmus je fyziologické a patologické reakcie vrátane psychologických porúch na zmeny počasia (teplota, vlhkosť, pohyb vzduchu, slnečné žiarenie, atmosférická elektrina a chemicko-aerosólové splodiny v ovzduší).
Miniautomobil

Miniautomobil, označovaný ako segment A alebo najmenšia trieda, mini trieda alebo "city car" je kategória automobilov, ktorá patrí v európskych krajinách k najpredávanejším na použitie v mestách. Typickou karosériou je 3-dverový hatchback alebo 5-dverový crossover, niektoré automobilky ponúkajú aj modely s otvorenou karosériou (roadster alebo kabriolet).
Chevinay

Poloha

Obec má rozlohu 8,82 km². Najvyšší bod je položený 760 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 540 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amorots-Succos

Poloha

Obec má rozlohu 15,2 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ester Šimerová-Martinčeková

Ester Šimerová-Martinčeková (* 23. január 1909, Bratislava – † 7. august 2005, Liptovský Mikuláš) bola svetoznáma a popredná slovenská maliarka, výtvarníčka a scénografka, predstaviteľka moderny. Často ju nazývali prvou dámou slovenského maliarstva.

Vzdelanie

Počas 1. svetovej vojny navštevovala evanjelickú školu, potom gymnázium. Už v posledných rokoch gymnaziálneho štúdia súkromne navštevovala maliarsku školu Gustáva Mallého. Po maturite odišla do Paríža, kde študovala maliarstvo na dvoch akadémiách, okrem iného na Académii Julian, ale aj v súkromnej škole Alexandry Exter.

Životopis

Už v roku 1931 samostatne vystavovala v Prahe. Tam sa stala členkou výtvarného odboru Umeleckej besedy. V roku 1932 sa vydala za profesora Dr. Františka Šimera a spolu s ním žila v Bratislave. Po rozpade prvej Československej republiky odišla s manželom do Protektorátu Čechy a Morava a usadili sa v Plzni. 
V období atentátu na Heydricha jej manžel, ako primár v nemocnici, ukrýval československých parašutistov z Anglicka. Po prezradení ho Gestapo zatklo, uväznilo a popravilo. V roku 1947 sa opäť vydala. Po obnovení spoločnej republiky, v roku 1945, sa vrátila späť na Slovensko a tu ju zvolili za predsedníčku Bloku slovenských výtvarníkov.  Jej manželom sa stal právnik Martin Martinček, v tom čase prezidiálny šéf Úradu predsedníctva SNR, neskôr významný slovenský fotograf. V čase komunistickej diktatúry, v roku 1952 v rámci Akcie B bola nasilu vysťahovaná s manželom (Martin Martinček, ktorého označili za „buržoázneho nacionalistu“) z Bratislavy, do dediny pri Liptovskom Mikuláši, do ktorého sa  neskôr presťahovali a žila tam až do svojej smrti.
V roku 1966 jej udelili titul zaslúžilej umelkyne. Vystavovala vo viacerých galériách doma i v zahraničí a je držiteľkou mnohých ocenení a vyznamenaní. Popri maľbe sa venovala aj návrhom divadelných kostýmov pre Novú scénu v Bratislave.
Ester Šimerová-Martinčeková ako jediná zo slovenských umelcov sa inšpirovala priamo u parížskej školy a do Paríža sa často vracala.

Ocenenia

V roku 1991 Rad T. G. Masaryka IV. triedy (v Prahe) 
V roku 1992 Cena Martina Benku 
Od roku 1966 bola zaslúžilou umelkyňou 
V roku 2001 v Paríži obdržala vyznamenanie Francúzskej republiky Rytier rádu kultúry a literatúry.
V roku 2002 jej prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy.
V roku 2001 - dostala Cenu Nadácie Tatra banky za výtvarné dielo
Slovenská pošta vydala roku 2016 reprodukciu obrazu Šachová kompozícia Ester Šimerovej-Martinčekovej vo forme poštovej známky
Československá pošta vydala v roku 1987 reprodukciu obrazu Tulipány ako poštovú známku.
Voyenne

Poloha obce

Voyenne má rozlohu 13,97 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Voyenne má 285 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Švihovská vrchovina

Poloha

Rozkladá sa na juhozápade Čiech, kde zaujíma väčšiu časť okresu Plzeň-juh a priľahlé oblasti okolitých okresov (juhozápad okresu Rokycany, juhovýchodnú polovicu okresu Plzeň-mesto, severozápad okresu Klatovy a východný okraj okresu Domažlice). Najvyšší vrchol tvorí hora Koráb pri meste Kdyně.
Na území Švihovskej vrchoviny ležia dve stredne veľké mestá, Klatovy a Rokycany, z ďalších menších sídel napr. Přeštice (pri hranici s Plaskou pahorkatinou), Holýšov, Nýrsko, Janovice nad Úhlavou, Starý Plzenec, Blovice, Spálené Poříčí, Mirošov a Hrádek.
Švihovská vrchovina ako celok spadá do povodia rieky Berounky, ktorá však sama preteká mimo popisovaného územia. V rámci celku sa vodné toky všeobecne zbiehajú k jeho severnému okraju, za ktorým leží Plzeňská kotlina; vyčleňujú sa tak tri významnejšie čiastkové povodia: Najväčšie v juhozápadnej a centrálnej časti Švihovskej vrchoviny vytvára rieka Radbuza so svojimi pravými prítokmi Merklínkou a Úhlavou. Z juhovýchodu územia zbiera vody rieka Úslava a severovýchodný okraj Švihovskej vrchoviny odvodňuje riečka Klabava.
Pervenchères

Poloha

Obec má rozlohu 28,35 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 361 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ricaud (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 3,3 km². Najvyšší bod je položený 546 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 73 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tinkoff-Saxo

2012

Alberto Contador sa vrátil z prestávky po zistenom dopingu a vyhral klasifikáciu na Vueltu 2012.

2013

Počas roka Oleg Tiňkov odkúpil tím od manažéra Bjarne Riis a tím premenoval na Tinkoff-Saxo
Imrich Tököli

Životopis

R. 1667 začal študovať na evanjelickom kolégiu v Prešove, roku 1670 počas obliehania Oravského hradu ušiel do Sedmohradska a stal sa aktívnym účastníkom boja proti Habsburgovcom. V roku 1678 – 1687 sa stal vodcom stavovského povstania uhorskej šľachty. Od Magerlicha  v Banskej Bystrici na Hornej ulici kúpil dom, ktorý dlho nevlastnil (17.stor.), z Banskej Bystrice dal vyhnať jezuitov. 
V roku 1682 sa stal – ako protivládca Habsburgovcov – kráľom resp. kniežaťom (Osmanská ríša ho titulovala kráľ, sám sa označoval ako knieža) Horného Uhorska, vazalského štátu Osmanskej ríše, ktorý pôvodne pokrýval zhruba východné a stredné Slovensko (po Váh), neskôr aj západné Slovensko, ale v rokoch 1683 až 1685 bol postupne dobytý habsburskými vojskami.
Eybens (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 4,5 km². Najvyšší bod je položený 408 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 728 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hyacint východný

Hyacint východný (Hyacinthus orientalis L.) je druh jednoklíčnolistovej rastliny z čelade hyacintovité (Hyacinthaceae). Niektoré staršie taxonomické systémy ho zaraďovali do čeľade ľaliovité v širšom zmysle (Liliaceae).
Dark Side of the Moon

Charakteristika albumu

V roku 1973 keď album vyšiel, aj keď bol prijatý s nadšením, málokto očakával, že sa stane jedným z najslávnejších v histórii rockovej hudby. Udržal sa viac ako sto mesiacov v prvej stovke Billboardu a dodnes je najpredávanejším rockovým albumom. Keď mal premiéru, fanúšikom skupiny bol už známy, pretože nové skladby hrala skupina na koncertoch.
V okamihu, keď skupina vošla do nahrávacieho štúdia, hudba už bola úplne skomponovaná a precvičená. To umožnilo hudobníkom pracovať nad jednotlivými fragmentmi oddelene a iba zriedkavo sa stretávať v štúdiu. Keith Emerson spomína, ako pri prvom spoločnom koncerte počul Watersa, ako rozdeľuje čas v štúdiu medzi jednotlivými hudobníkmi. Udivene sa ho spýtal, či by nebolo jednoduchšie stretnúť sa spoločne. Watersova odpoveď bola prekvapujúca: „To nám ušetrí veľa hádok“.
Roger Waters sa zameral na texty, v ktorých je poznateľné aj jeho protivojnové presvedčenie, gitarista David Gilmour mal na starosti viac hudobné vyznenie albumu.
Na albume je veľa originálnych sugestívnych myšlienok Alana Parsonsa, ktoré sú začlenené do skladby „Time“ (Nahral a zmixoval tóny odbíjajúcich hodín v jednom starožitníctve.). Ako na predchádzajúcich albumoch, využili aj na tomto nehudobné tóny. Zvuk otvárajúcich sa obchodných pokladní a presýpajúcich sa mincí (cinkot mincí nahral doma u Rogera Watersa) je v súlade s riffom hraným na basovej gitare v úvode skladby „Money“. Kapela si náhodne vybrala ľudí, zaznamenala ich monológy a zamiešala ich do zmesi hlasov na albume, ktorý nahrávali na dvadsaťštyristopový analógový magnetofón.
Samotný album je o ľudskom strachu, samote, o plynúcom čase (najmä „Time“), krehkej ľudskej existencii a nenásytnosti, ktoré ústia do šialenstva. Je extrémne nihilistický a pesimistický.
Hlas vrátnika Jerryho Driscolla z nahrávacieho štúdia Abbey Road, ktorý je počuť v posledných sekundách doznievajúcej hudby, kedy sa vracia tón bijúceho srdca There is not dark side of the moon really, in a matter-of-facts it's all dark (niet žiadnej odvrátenej strany Mesiaca, v skutočnosti je temnota všade...) uzatvára album.
Skladba „Money“ bola v čase vzniku najhranejšou rockovou skladbou v amerických rádiách.
Titul Dark Side of the Moon ako jeden z mála zahraničných vydala bývalá česko-slovenská firma Supraphon.
Michel Thomas

Michel Thomas, rodený Moniek (Moshe) Kroskof (* 3. február 1914, Lodž - † 8. január 2005, New York) bol poľský polyglot, lingvista a učiteľ jazykov.
Svoje detstvo strávil v Nemecku a vo Francúzsku. S nástupom Hitlera k moci sa preňho začala doba prenasledovania. Michel utiekol do Francúzska, kde sa pridal k protinacistickému odboju. Bol niekoľkokrát zatknutý a pár rokov strávil v pracovných táboroch. V roku 1947 emigroval do Los Angeles. Otvoril si jazykovú školu v Beverly Hills pod názvom "Polyglot Institute" (neskôr premenovaná na "The Michel Thomas Language Center") a vynašiel nový systém učenia jazykov známy ako Michel Thomas Method (metóda Michela Thomasa), ktorá, ako sám vyhlasoval, má naučiť študentov vedieť veľmi dobre konverzovať už po pár dňoch štúdia. Medzi jeho študentmi boli diplomati, priemyselníci i celebrity ako Raquel Welch, Barbra Streisand, Emma Thompson, Woody Allen a Grace Kelly, ktoré platili za jeho služby poplatky do výšky 25 000 dolárov. Úspech jeho školy sa rychlo rozšíril, čo viedlo k otvoreniu druhej jazykovej školy v New Yorku a vydaniu množstva jazykových kníh a nahrávok.
Michel Thomas zomrel na zlyhanie srdca vo svojom dome v New Yorku 8. januára 2005 vo veku 90 rokov.
Olešnianka

Prameň

Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách na severovýchodnom svahu Uhorskej (1 028,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 940 m n. m., v blízkosti štátnej hranice s Českom.

Opis toku

V pramennej oblasti tečie najprv na juh, následne sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom cez osadu Hrubý Buk, po pribratí Čierneho potoka pri osade Bazgerka sa prechodne stáča viac na juhojuhovýchod. Medzi osadami Jelitov a Kožákovci tečie severojužným smerom a sprava priberá Chotárny potok. Od osady Kožákovci už tečie k ústiu na juhovýchod, pričom sa z pravej strany oddeľuje vedľajšie rameno tečúce cez intravilán obce Olešná, spoločne podtekajú železničnú trať Čadca – Makov a tesne pred ústím do Kysuce sa opätovne spájajú.

Ústie

Do Kysuce sa vlieva medzi obcami Olešná a Staškov v nadmorskej výške cca 442 m n. m.
Talasani

Poloha

Obec má rozlohu 10,09 km². Najvyšší bod je položený 487 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 609 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Bonnet-le-Chastel

Poloha

Obec má rozlohu 23,47 km². Najvyšší bod je položený 1 122 m n. m. a najnižší bod 653 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 236 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plouezoc’h

Poloha

Obec má rozlohu 15,83 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 596 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Kothaj

Životopis

V roku 1970 – 1976 absolvoval štúdium na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, 1992 CSc., 1996 docent. Od roku 2003 bol profesorom chirurgie.
Po skončení štúdia pôsobil na chirurgickom oddelení NsP v Brezne ako sekundárny lekár (1976 – 1979). Od roku 1979 bol chirurgom vo FNsP F.D. Roosevelta v Banskej Bystrici. Od roku 1991 prednostom chirurgickej kliniky, od 1993 vedúcim Vysunutého výučbového strediska SZU v Banskej Bystrici. Od roku 1997 bol prezidentom Slovenskej chirurgickej spoločnosti. Od roku 2004 bol vedúcim Katedry gastroenterologickej chirurgie Lekárskej fakulty Slovenskej zdravotníckej univerzity.
Na Chirurgickej klinike SZU v Banskej Bystrici v roku 1991 zaviedol kompletné spektrum laparoskopických a torakoskopických výkonov. 
Jeho vedecká činnosť bola nasmerovaná predovšetkým na klinický výskum, ktorý zameriava na význam radikálnej lymfadenektómie a na problematiku karcionómu pankreasu a pečene, pod jeho vedením v Banskej Bystrici ako prvé chirurgické pracovisko na Slovensku zaviedlo laparoskopickú adrenalektómiu, laparoskopickú kardiomyotómiu a laparoskopickú resekciu žalúdka.
Venoval sa aj dejinám slovenskej chirurgie, bol šéfredaktorom časopisu Slovenská chirurgia, členom viacerých profesných domácich i zahraničných spoločností. Bol autorom a spoluautorom odborných publikácií, vedeckých prác publikovaných v domácich i zahraničných časopisoch. Najznámejšie monografie: Chirurgická liečba rakoviny pankreasu (1996), Momenty z dejín slovenskej chirurgie (1999), Operácie na pečeni (2007). Bol členom Slovenskej chirurgickej spoločnosti.
Krivánske Zelené pleso

Názov

Hlboké pleso odráža reflexy na hladine, ktoré dodávajú vode zdanlivo zelenkasté zafarbenie.

Turistika

K plesu nevedie žiaden turistický chodník. Pleso je v prísne chránenej prírodnej rezervácii.
Colony Collapse Disorder

Colony collapse disorder (CCD) (slovensky Syndróm kolapsu včelstiev) je fenomén pri ktorom náhle mizne z včelej kolónie veľké množstvo (až všetky) jedincov, zväčša robotníc. To následne vedie k úhynu celej kolónie.
Včelárstvo má v poľnohospodárstve, výžive ľudí a ekonomike štátov nezastupiteľné miesto, pretože väčšina poľnohospodárskych plodín je opeľovaná včelami. CCD bol pôvodne pozorovaný len u včelích kolónií v Severnej Amerike, ale v poslednej dobe sa začína objavovať i v Európe, a to v Poľsku, Španielsku, Švajčiarsku a Nemecku.
Príčiny tejto novej choroby včiel zatiaľ nie sú známe, uvažuje sa o možnosti, že úhyn včiel spôsobuje globální změnou klimatu, neznáme patogény, roztoče, pesticídy (napr. neonikotinoidy), nákazy, geneticky modifikované plodiny, elektromagnetické žiarenie mobilných sietí, alebo nedostatok imunity zo zložiek medu, ktorý je včelám odoberaný a nahradený fruktózou.

Identifikácia

Jeden americký včeliar popisuje tento syndróm takto: „Kontrast medzi normálnymi zdravými úľami a úľami postihnutými CCD je úplne zrejmý, keď sa pozriete... pretože zo zdravých úľov vylietajú stovky včiel každú minútu, ale úle s CCD vypadajú mŕtve. Keď otvoríte úľ, neuvidíte žiadne mŕtve včely, bude tam veľa zdánlivo zdravých lariev, možno i matka, a smiešne málo robotníc.“
Punkáči deťom

História

Festival, za ktorého nápadom stoja dvaja mladí ľudia, začal svoj prvý ročník v Brezovej pod Bradlom, r. 2008. Bol komornejšieho charakteru, zúčastnilo sa na ňom však 18 kapiel. Medzi inými: Punkreas, Street Spirit, Konflikt, Nekultúra, Zdanie klame, Sakumprásk... O rok neskôr sa uskutočnil v Podbranči kde sa z kapacitných dôvodov premiestnil na futbalový štadión, čím sa podľa údajov organizátorov stal najväčším punkovým festivalom na Slovensku. V priebehu dvoch dní si na ňom zahralo vyše 30 skupín zo Slovenska i Čiech. Okrem mnohých mien z prvého ročníka sa na ňom objavili aj Hasiaci prístroj, Zakázaný ovoce, Karavana, Načo názov, Devil Street 13 či The Fialky. Tretí ročník festivalu sa presúva do areálu Lodenica v Piešťanoch, čo umožňuje väčšiu prístupnosť k festivalu. Tu sa konal aj štvrtý ročník festivalu, na ktorý prišlo niečo okolo 50 kapiel, medzi ktorými bola aj známa kapela The Creepshow.

Hudobný žáner

Cieľová skupina návštevníkov sú predovšetkým priaznivci punkovej hudby, ale aj príbuzných žánrov.
Toulouse

Poloha

Obec má rozlohu 118,3 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Geografia

Nadmorská výška je 144 metrov. Mesto je umiestnené v záhybe rieky Garonne, ktorá tečie z Východných Pyrenejí a smeruje na severovýchod k Stredozemnému moru, no v meste Toulouse mení tok smerom k severozápadu teda k Atlantickému oceánu.

Demografia

Toulouse je štvrtým najväčším mestom Francúzska (z hľadiska počtu obyvateľov). Toulouse je veľkým univerzitným mestom s priemerným počtom 100 000 študentov. Vďaka svojej dobrej geografickej polohe sa počet obyvateľov každý rok zvyšuje. 
Počet obyvateľov obce je 447 340 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE

Dejiny

Najstaršie osídlenia pochádzajú už z praveku. Pred príchodom Rimanov to bolo jedno z hlavných miest Keltov. Pred rokom 100 pred Kr. Toulouse dobyli Rimania a nazývali ho Tolosa. V rokoch 419 – 507 to bolo hlavné mesto vizigótskej ríše a roku 508 ho Chlodovik pripojil k Franskej ríši. V roku 721 ho dočasne obkľúčili Arabi a v rokoch 778 – 877 bolo centrom Akvitánska. 
V 13. storočí bolo mesto centrom inkvizície a bolo vystavané kvôli križiackej výprave proti albigéncom. Po týchto výpravách bolo mesto aj s celým krajom Languedoc roku 1271 pripojené k Francúzsku. V 16. storočí bolo centrom katolíkov. Roku 1814 sa tu konala významná bitka proti napoleonskej armáde. 
Počas 2. svetovej vojny sa mesto vyhlo bojom. V 60. rokoch 20. storočia sa tu usadilo veľa repatriotov z Alžírska.
CHK Lada

História

Klub bol založený v roku 1976 ako Torpedo Togliatti. 31. augusta odohral svoj prvý zápas proti klubu Dizelist Penza. V roku 1991 sa klub prebojoval do najvyššej ruskej súťaže. Od sezóny 1991/92 hral nepretržite ruskú najvyššiu hokejovú súťaž. Klub bol prvým nemoskovským klubom so ziskom titulu majstra od založenie najvyššej súťaže. Celkovo sa klubu podarilo získať titul dvakrát v rokoch 1994 a 1996. Bol jedným zo zakladajúcich členov Kontinentálnej hokejovej ligy. V sezónach 2008/09 a 2009/10 bol jej účastníkom. Pred sezónou 2010/11 musel zo súťaže načas odstúpiť nakoľko nespĺňal finančné podmienky pre účasť v súťaži a tiež nemal halu s požadovanou kapacitou podľa pravidiel súťaže. Klub sa v sezóne 1996/97 stal víťazom Európskeho pohára majstrov v hokeji a víťazom Kontinentálneho pohára v sezóne 2005/06. Mládežníckym tímom v MHL je tím MHK Ladia Togliatti.
Flammerécourt

Poloha

Obec má rozlohu 10,52 km². Najvyšší bod je položený 385 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villers-Tournelle

Poloha

Obec má rozlohu 5,93 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ciry-Salsogne

Poloha

Obec má rozlohu 8,95 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 833 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sauveur-d’Aunis

Poloha

Obec má rozlohu 19,66 km². Najvyšší bod je položený 35 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 612 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drotár (opereta)

Drotár (Der Rastelbinder) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 20. decembra 1902. Libreto napísal Victor Léon. Dostať libreto od známeho libretistu nebolo pre mladého Lehára ľahké, a spočiatku bol odmietnutý. Koluje historka, že mu nakoniec pomohla Léonova 13-ročná dcérka Lizzi, ktorej sa veľmi páčil Lehárov verejný koncert a možno aj pohľadný mladík. Či už to bola skutočne Lizzy, alebo len Léonova schopnosť spoznať nové talenty, Lehár od neho nakoniec dostal libreto Drotára. Dej libreta v sebe spájal slovenské aj viedenské prostredie. Nič lepšie si ani nemohol priať. Okolnosti však rozhodli o tom, že Drotár sa nestal autorovou prvou operetou. Victor Léon bol totiž režisér v Carl Theater a Lehár medzitým opustil vojenskú kapelu a stal sa kapelníkom v Theater an der Wien. Konkurencia urobila svoje a Lehár musel napísať operetu aj pre svojho nového zamestnáveteľa. Bola to opereta Viedenské ženy (Wiener Frauen) a premiéru Drotára predstihla o dva mesiace (21. november 1902, libreto Ottokar Tann-Bergler a Emil Norini). Drotár ju však naopak ďaleko predstihol vo svojom úspechu.

I. dejstvo

Dej operety sa začína v malej slovenskej dedinke neďaleko Trenčína. Mladí junáci odchádzajú do sveta obchodovať a spoznávať ho. Aby bolo zaistené že sa vrátilia, musia sa podľa obyčaje zasnúbiť s miestnym dievčaťom. Tak urobí aj Janko so Zuzkou. O dvanásť rokov je Janko vo Viedni tovarišom klampiara Glöpplera. Na Zuzku už dávno zabudol a miluje Glöpplerovu dcéru Mizzi. Vo Viedni ho stretáva židovký obchodník Pfefferkorn, ktorý ho aj so Zuzkou pozná už od detstva a rozhodne sa ich dať opäť dokopy a privedie ju do Viedne. Zuzka je však už tri roky zasnúbená z Milošom, ktorý je v tom čase tiež vo Viedni. Keď sa všetci spolu stretávajú a vyjde najavo dávne zasnúbenie Janka a Zuzky vypukne škandál.

II. dejstvo

Druhé dejstvo sa odohráva v kasárňach, kde prichádzajú aj Zuzka a Mizzi prezlečené za vojakov a po istých ťažkostiach sa celý konflikt nakoniec vyrieši.
Galovské lúky

Ochrana

Predmetom ochrany sú lúky s výskytom mnohých vzácnych a osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov. Úlohou je zabezpečenie podmienok k perspektívnemu vývoju populácií týchto druhov (najmä vstavačovitých).