google/wiki40b huggingface dataset:
Tilloy-Floriville

Poloha

Obec má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 380 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sherwood C. Spring

Štúdium

Vyštudoval vojenskú akadémiu USA United States Military Academy a potom absolvoval štúdium na University of Arizona.

Zamestnanie

V roku 1980 bol prijatý medzi kandidátmi astronautov a neskôr do tímu astronautov NASA. Zostal tu do roku 1988. Mal prezývku Woody.
Vanuatské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa vanuatské družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz.
Družstvo sa zúčastnilo všetkých majstrovstiev Oceánie, spolu teda 10-krát, čo sa žiadnemu inému tímu nepodarilo. Svoj najväčší úspech zaznamenalo v rokoch 1992 a 1996, keď skončilo na ňom na striebornom mieste za favorizovanou Austráliou. Okrem toho dosiahlo z ďalších štyroch turnajov 4 bronzové umiestnenia. Na posledných 2 turnajoch skončilo zhodne na 4. mieste. V roku 2011 ho o šiesty bronz obral v zápase o 3. miesto Nový Zéland až po penaltách. O 2 roky neskôr dosiahlo svoje najhoršie umiestnenie, keď sa nedostalo ani do semifinále a v súboji o 5. miesto prehralo so Šalamúnovými ostrovmi.
Martin Dubovský

Životopis

Študoval vo Vroclave a vo Wittenbergu. Pedagóg v Prešove (1683), v Brezne (1685), v Strážkach, v Krupine (asi 1690 – 1704), v Banskej Štiavnici a v Levoči. Písal latinské príležitostné verše, ktoré vydával doma aj v zahraničí. Zaslúžil  sa o rozvoj školstva. V Brezne usporadúval predstavenia školských hier. Autor drámy Joas a Deo in regen Juda servatus, Levoča roku 1683.
Vaudemange

Poloha

Obec má rozlohu 13,12 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skaié

Skaié alebo Skaia (starogr. Σκαιή, Σκαιὰ – Skaié, Skaia) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Európy.
Skaié bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže jej otec so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Žrebovaním potom vybrali Skaie za manžela Daifróna, syna Aigypta a jeho manželky Argyfie. Keď sa následne chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Skaié a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Antický autor Pausanias uvádza, že Danaova dcéra Skaia sa vydala za Archandra, syna Achaia a mali spolu syna Metanasta. Podľa Pausania po príchode synov Achaia, Archandra a Archileta na Peloponéz, dostali všetci jej obyvatelia meno Achájci a volali sa tak, až kým ich nedobyli Dóri.
Villefranche-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 4,88 km². Najvyšší bod je položený 575 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

História mesta

Prístav bol používaný od doby antiky Grékmi a Rimanmi. Latinský názov obce bol „Olivula Portus“. Často bola obeťou útokov barbarov. Preto obyvatelia zanechali toto sídlo a ukryli sa vyššie v horách. Založili tam obec „Montolivo“. 
V roku 1295 Karol II. Anjou, gróf de Provence, pochopil strategický význam tohto miesta situovaného na hranici ríš. Aby dodal odvahu obyvateľom znovu obývať pobrežie, dal im daňové úľavy. Znovuzaloženú obec pomenoval „Villa Franca“.
V roku 1388 Villefranche zdedil vojvoda Savojský. Mesto sa stalo námorným prístavom Savojska až do postavenia prístavu v Nice v 18. storočí, čo spôsobilo stratu príjmov zo všetkých námorných obchodov v prístave.  
V roku 1453 bol prístav okupovaný franko-tureckým veliteľom Khayr ad-Din Barberousse. Vojvoda Emmanuel-Philibert Savojský (1528 – 1580) nariadil posilnenie hradieb. V rámci opevňovania mesta boli postavené pevnosť „Mont Alban“ a citadela „Saint-Elme”. V dokoch tohto prístavu bola postavená aj prvá vojnová flotila.  
Francúzi okupovali grófstvo Nice viackrát medzi 1710 a 1722 a znova 1744, počas vojny o rakúske následníctvo, keď princ de Conti zaútočil na Mont Alban so svojimi franko-španielskymi oddielmi proti Savojcom Charlesa-Emanuela III. 
V priebehu 18. storočia mesto stratilo svoju dôležitosť na mori a v prístave kvôli postaveniu prístavu „Lympia“ v Nice. 
V 1793 francúzske revolučné vojsko obsadilo grófstvo Nice a Villefranche a tieto boli pod francúzskou vládou do 1814, kedy si ho podriadil opäť vojvoda Savojský.
V 1856 zriadil v meste vojvoda Savojský lazaret pre ruských cárskych námorníkov, ktorí si urobili v prístave svoju námornú bázu pre loďstvo Stredozemného mora. Tento príchod vyvolal výstavbu potrebnej infraštruktúry Viktorom Emanuelom II., hlavne cestu do rejdy (kotvisko).
V 1860 grófstvo Nice bolo znovu anektované Francúzskom na základe zmluvy z Turína a plebiscitu vyvolaného nicejskými nacionalistami.  
Do 1891 boli časťami Villefranche aj Beaulieu do 1904 a Saint-Jean, ktoré sa neskôr osamostatnili ako mestá.
Od 1816 mali v meste svoje sídlo aristokrati z Ruska a Anglicka. 
Rejda vo Villefranche slúžila aj šiestej flotile Spojených štátov počas Druhej svetovej vojny v rámci organizácie Severoatlantickej zmluvy v rokoch 1945 – 1966. 
Villefranche-sur-Mer je dnes prvý prístav pre plachetnice vo Francúzsku.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 416 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vieux-Boucau-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 4,25 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 577 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lavardac (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 15,1 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 251 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Netwide Assembler

Hello world

Hello world pre DOS.
SECTION .text
org 0x100mov ah, 0x9mov dx, hello
int 0x21mov ah, 0x4cmov al, 0int 0x21SECTION .data
hello DB "Hello, world!",0xd,0xa,'$'
Hello world pre Windows.
%include 'WIN32N.INC'EXTERN MessageBoxA
Import MessageBoxA user32.dll
EXTERN ExitProcess
Import ExitProcess kernel32.dll
SECTION CODE USE32 CLASS=CODE..start:push UINT MB_OK
push LPCTSTR title
push LPCTSTR banner
push HWND NULL
call [MessageBoxA]push UINT NULL
call [ExitProcess]SECTION DATA USE32 CLASS=DATA
banner db 'Hello, world!',0xD,0xA,0
title db 'Hello',0
Hello world pre Linux.

 SECTION .data
  msg db "Hello, world!",0xa  
  len equ $ - msg
 SECTION .text
  global main
 main:
  mov eax, 4
  mov ebx, 1
  mov ecx, msg
  mov edx, len
  int 0x80
  mov eax, 1
  mov ebx, 0      
  int 0x80
Nizas (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 4,16 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pacy-sur-Eure (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,53 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 581 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antifates (syn Melampoda)

Antifates alebo Antifatés (starogr. Aντιφάτης – Antifates/iný prepis Antifatés, lat. Antiphates) je v gréckej mytológii syn messénskeho veštca Melampoda a Ifianassy (alebo Ifianeiry). Bol kráľ v Argu.
Antifates bol synom veštca Melampoda, zakladateľa vlády Amythaonovcov v Argu. Mal jedného súrodenca, brata Mantia. So svojou manželkou Zeuxippou, dcérou Hippokoóna, splodil dvoch synov Oikla a Amfalka. Po jeho smrti nastúpil na trón v Argu jeho syn Oikles.
Konverzný kurz

Konverzný kurz (po angl. conversion rate) je pevná sadzba (umelý menový kurz) stanovený Radou Európskej únie, ktorou (ktorým) sa hodnoty určitej meny po prechode na euro prepočítajú na euro.
Konverzný kurz má formu koeficientu so 6 platnými číslicami: 1 EUR = ##,#### XYZ. Takto stanovený konverzný kurz sa musí použiť pri prepočítavaní všetkých aktív a pasív a všetkých hodnôt v zanikajúcej mene neskrátený (nezaokrúhlený). Zaokrúhľuje sa až suma prepočítaná konverzným kurzom.

Slovenská koruna

V prípade slovenskej koruny bol schválený konverzný kurz 30,1260 SKK/EUR. Určila ho Rada EÚ 8. júla 2008. Tento kurz sa od 24. augusta 2008 používal na účely duálneho zobrazovania cien a 1. januára 2009 sa použil na prepočet všetkých hodnôt v korunách na euro.
Georgij Michajlovič Grečko

Mladosť a výcvik

V čase vojny ho rodičia poslali k babičke do Černigova. Postupne absolvoval rôzne školy cez strednú až k fakulte mechaniky a začal pracovať v konštrukčnej kancelárii Sergeja Pavloviča Koroľova. Ten ho odporučil na výcvik kozmonautov a v roku 1966 sa medzi nich dostal. Hneď na začiatku výcviku sa však zranil a tak sa ďalej venoval hlavne štúdiu. Obhájil diplomovú prácu s témou cesty na Mesiac a po uzdravení a lekárskych testoch sa do výcviku vrátil. Bol určený za náhradníka letu Sojuzu 9 v roku 1970. V roku 1975 už do vesmíru letel.

Po letoch

V rámci výcviku sa zúčastnil niekoľkých expedícií do Pamíru a na Sibír, pretože tam získané znalosti boli využité pri snímkovaní zadaných oblastí z vesmíru a ďalším výskumným úlohám. V roku 1978 bol pozvaný aj do Česko-Slovenska, kde o. i. 27. apríla získal Zlatú hviezdu hrdinu ČSSR. Bol dvojníkom pre sovietsko-indickú posádku. V roku 1984 obhájil dizertáciu o optických výskumoch zemskej atmosféry a získal titul doktora fyzikálno-matematických vied. Bol ženatý a mal dve deti. Zomrel vo veku 85 rokov dňa 8. apríla 2017 v Moskve.
Koblenz

Dejiny

V roku 55 pred Kr. postavili rímske vojská vedené Ceasarom dôležitý most cez rieku Rýn medzi dnešnými mestami Koblenz a Andernach. Mesto Koblenz vzniklo v roku 8 pred Kr., keď rímsky veliteľ Drusus založil vojenský tábor. V roku 49 postavili Rimania veľký most, ktorého zvyšku sú viditeľné aj dnes. 
Po páde Západorímskej ríše bolo mesto dobyté Frankmi a stalo sa sídelným mestom. Po rozdelení ríše Karola Veľkého bolo mesto pod vládou jeho syna Ľudovíta I. V roku 837 bolo mesto pod vládou Karola II. Po podpise Verdunskej zmluvy bolo mesto súčasťou Lotrinska, ktorému vládol Lotar I.
V 13. storočí mesto prosperovalo ale neskôr rozvoj mesta so začiatkom Tridsaťročnej vojny upadol. V roku 1688 mesto obliehali Francúzi a bombardovali staré mesto. V roku 1794 mesto obsadili francúzski revolucionári a po podpise zmluvy v Lunéville (1801) sa Koblenz stal hlavným mestom novovzniknutého francúzskeho departementu Rhin-et-Moselle. V 1814 mesto okupovali Rusi. Po Viedenskom kongrese mesto pripadlo Prusku.
Po prvej svetovej vojne územie okupovali Francúzi. Počas druhej svetovej vojny bolo mesto ťažko bombardované a neskôr znovu vybudované. Medzi rokmi 1947 a 1950 bolo administratívnym centrom Porýnia-Falcka.

Inštitúcie

V meste od roku 1952 sídli Spolkový archív.
Župčany

Polohopis

Obec sa rozprestiera v juhovýchodnej časti Spišsko-šarišského medzihoria v jeho podcelku Šarišské podolie, asi 4 km západne od Prešova. Cez obec preteká potok Čadaj.

Dejiny

Hoci prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1248, lokalita bola osídlená už v 11. storočí. Poloha na ceste od Šarišského hradu na Spiš znamenala čulý obchod už v 13. storočí, kedy celé okolie spravoval neďaleký hrad, v tom čase vo vlastníctve uhorských kráľov. Murovaný kostol bez veže, zasvätený Jánovi Evangelistovi, stál v obci už v roku 1438, súčasný, zasvätený Nanebovzatej Panne Márii je z obdobia okolo roku 1635. V 15. a 16. storočí už Župčany vlastnil rod Šošovcov zo Solivaru, no obdobie poznamenal postupný úpadok. Koncom 16. storočia bola v obci okrem kostola a fary už aj škola a na jej čele bol richtár, menovaný zemepánom. Po zrušení poddanských povinností v roku 1884 sa začali vytvárať sedliacke hospodárstva, ktorých bolo v Župčanoch 22.

Stavby

Kúria empirová z 1. polovice 19. storočia

Parky

Obecný park

Šport

Futbalový klub FC Župčany

Hospodárstvo a infraštruktúra

Južným okrajom obce prechádza cesta I. triedy č. 18, ako aj diaľnica D1. Severozápadným okrajom prechádza spojnica Veľkého Šariša a Svinej.
Tuomo Ruutu

Klubový hokej

Od sezóny 2003/04 je hráčom klubu NHL Chicago Blackhawks. V priebhu ročníka 2007/08 prestúpil do Carolina Hurricanes.

Reprezentácia

Tréner Erkka Westerlund ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige, kde získal bronz. Súčasťou reprezentácie bol aj na MS 2007 (striebro) a MS 2008.
Bastogne

Obyvateľstvo

Mesto má približne 14 850 obyvateľov (2010).
Lügenpresse

Lügenpresse (z nem. Lügenpresse, doslova „lžitlač, tlač lží, lživá tlač“) je pejoratívny politický termín používaný prevažne nemeckými politickými hnutiami pre tlačené médiá a masové média vo všeobecnosti, ak je niekto presvedčený, že tieto médiá úmyselne skresľujú realitu alebo sa snažia manipulovať verejnú mienku publikovaním dezinformácií.

História

Termín Lügenpresse sa používa v politickej diskusii v Nemecku od devätnásteho storočia.
Fenrir

Fenrir (starosev. „obyvateľ močiara“), Fenrisúlfr (starosev. „vlk Fenris“), Hródvitnir (starosev. „slávny vlk“), alebo tiež Vánagandr (starosev. „príšera rieky Ván“) je v severskej mytológií hrôzostrašný vlk. Je spomenutý v Poetickej Edde, Prozaickej Edde a Heimskringle. V oboch Eddách je Fenrir otec vlkov Skölla a Hatiho Hródvitnisson, synom Lokiho a je predurčený zabiť boha Odina počas udalostí Ragnaröku, avšak bude zabitý Odinovým synom Vídarrom.
V Prozaickej Edde sú ďalšie informácie o Fenrirovi, vrátane jeho rýchleho rastu a spútania zato, že ukúsne Týrovi pravú ruku. Fenrirova podobizeň je zobrazená na rôznych predmetoch a v literatúre.

Prozaická Edda

V Prozaickej Edde sa Fenrir spomína v troch knihách: Gylfaginning, Skáldskaparmál a Háttatal.
Rodinný dom na svahu

Rodinný dom na svahu (Bratislava, Bartoňova 7) je osobitným príkladom spojenia moderny s tradicionalizmom. Objavujú sa tu výrazné rohové okná a súčasne plná základná hmota s jej monumentalitou i symetriou. Integrácia symetrie a asymetrie je v modernej architektúre ojedinelým riešením, ktoré nie je náhodným úkazom ale charakteristickým výrazom architektovho spojovania avantgardnosti a tradície. Dom patrí medzi vyspelé a dôkladne zrealizované základné konštrukcie i doplnkové kovové súčasti sa navzájom dopĺňajú v kombinácii masívneho a subtílneho.

História vily

Dom bol postavený v rokoch 1933-1934 pre zámožnejšieho stavebníka Ing. Eugena Weisza podľa projektu architekta Artúra Szalatnaia-Slatinského. Dodnes tvorí doklad primeranej luxusnej stavby, ktorej pôsobenie sa zakladá na modernej jednoduchosti. Dom bol postavený na úzkej parcele, ktorá stúpa od ulice smerom na juh v dĺžke 62 m s výškovým rozdielom 15 m.

Dispozícia vily

Osemizbový trojposchodový dom stojí na úzkom pozemku v ktorom je záhrada upravená do piatich terás. Dom tvorí kompaktný kubus so strechou bez presahujúcej rímsy o výmere 198,16 m² obytných plôch a 259,26 m² ostatných. Dispozícia je prostá a veľmi logická, vyplynula z modernej funkcionality a úspornosti. Dom má klasickú tehlovú trojtraktovú konštrukciu s hrúbkou múru 45cm a priečok 10 cm, so železobetónovými stropmi a dreveným krovom. V strede dispozície je schodisko. Autor rád používa priehľady zo schodiska, či cez schodisko tým že robieva širšie schodiskové zrkadlo. Aj tu je z polkruhového segmentu schodiska priehľad do haly a jeho horné rameno ústi do otvoreného priestoru.
Vstup je na dlhšej západnej bočnej strane. Na úrovni vstupu je suterén s kuchyňou, hospodárskymi miestnosťami a garážou. Prízemie tvorí hala, obývacia izba so zimnou záhradou. Má veľké rohové okno až po zem, otočené na juh s priamym vstupom do zadnej záhrady. Smerom do ulice je jedáleň. Na prvom poschodí sa nachádza denná izba, tri spálne, kúpeľňa a predsieň. Na druhom poschodí iba izba pre slúžku. Na každom poschodí je WC.

Architektúra

Pre architektúru domu je charakteristické spojenie moderny s tradicionalizmom. Má tradičnú polvalbovú strechu ale fasáda je už stroho moderná, so širokými oknami vrátane rohových, ktoré architekt rád používal. Dom je obrátený užšími fasádami do ulice a do záhrady. Uličné (severné) priečelie je veľmi jednoduché, s dvoma oknami umiestnenými stredovo symetricky. Záhradné (južné) priečelie je o niečo zložitejšie. Jeho základom je mierne porušená osová symetria. Balkón na poschodí vyvažuje posunutie zasklenenej steny z obývačky do záhrady. Povrchová úprava je hladká omietka.
Plešivská planina

Polohopis

Podcelok leží v severnej polovici centrálnej časti Slovenského krasu, západne od mesta Rožňava. Na východe susedí s Rožňavskou kotlinou, severným smerom nadväzuje Revúcka vrchovina s podcelkami Turecká a Hrádok. Západným smerom pokračuje krajinný celok Koniarskou planinou a južným smerom Silickou planinou, medzi nimi sa na juhovýchode územia krajmo dotýka Rimavská kotlina, podcelok Juhoslovenskej kotliny.

Chránené územia

Územie patrí do Národného parku Slovenský kras a z maloplošných chránených území tu leží prírodná rezervácia Gerlašské skaly a národná prírodná pamiatka Diviačia priepasť.

Turizmus

Aj táto časť Slovenského krasu má vybudovanú sieť turistických chodníkov, ktoré vedú planinou. Najväčšia hustota trás je v severnej časti, v blízkosti PR Gerlašské skaly, kde sa stretávajú i chodníky, vedúce z južnej časti planiny.

Doprava

Južným okrajom územia vedie európska cesta 58 v koridore cesty I/16 (Lučenec – Košice), ako aj železničná trať Zvolen – Košice. Na ne nadväzujú komunikácie, vedúce západným okrajom územia, a to cesta II/587 (Plešivec – Štítnik) a železničná trať Plešivec – Slavošovce. Severným okrajom vedie cesta II/526 (Štítnik – Rožňava).
Geneticky modifikovaný organizmus

Rastliny

Pre prípravu transgénnych rastlín sa používajú dve základné metódy – transformácia pomocou agrobaktérie a balistické “nastrelenie“ DNA do bunkového jadra. Existuje ešte metóda priameho prenosu DNA do protoplastov, prvé dve metódy sú však väčšinou jednoduchšie a účinnejšie, preto sa priamy prenos používa len v špeciálnych prípadoch (napríklad známa kukurica BT11 od firmy Syngenta).
Pri transformácii pomocou baktérie Agrobacterium tumefaciens sa využíva prirodzená schopnosť tejto patogénnej baktérie prenášať určité gény z takzvaného Ti-plazmidu do genómu rastliny. V priebehu prirodzenej infekcie tieto gény prinútia rastlinu vytvoriť nádor a syntetizovať špeciálne aminokyseliny, ktorými sa potom baktérie živia. Takto napadnuté rastliny sú tak prirodzenými transgénnymi rastlinami.
Základné objavy v tejto oblasti boli uskutočnené koncom 60. a začiatkom 70. rokov a prispeli k nim najmä Jeff Schell a Marc Van Montagu (Univerzita v Ghente), Mary-Dell Chilton (Washingtonova Univerzita, St. Louis), a Ernie Jaworski (Monsanto, St. Louis). V prvej polovici 80. rokov sa potom podarilo vďaka rozvoju molekulárnej biológie upraviť prirodzené Ti-plazmidy tak, že namiesto génov vyvolávajúcich rastlinné choroby mohli byť vložené gény dávajúce rastlinám poľnohospodársky užitočné vlastnosti. Prvou transgénnou rastlinou bol v roku 1983 tabak s rezistenciou na kanamycín a už v roku 1987 boli skupinou Rogera Beachyho (Washingtonova Univerzita, St. Louis) úspešne vykonané poľné pokusy prvej poľnohospodárskej plodiny – rajčiakov odolných proti vírusu TMV (vírus tabakovej mozaiky). Obmedzením tejto metódy je, že Agrobacterium infikuje prevažne dvojklíčnolisté rastliny.
Vypracovanie protokolov pre transformáciu jednoklíčnolistých rastlín (ako sú napríklad obilniny) bolo až do nedávnej doby veľmi náročné.
Arturo Pérez-Reverte

Dielo

Jeho prvý román El húsar vyšiel v roku 1986 a o dva roky (1988) nasledoval román El maestro de esgrima. V roku 1999 nakrútil režisér Roman Polański podľa jeho románu Dumasov klub film s názvom Deviata brána (The Ninth Gate).
Oinomaos (achájsky bojovník)

Oinomaos alebo Oinomáos (starogr. Οἰνόμαος – Oinomaos) je v gréckej mytológii achájsky bojovník v trójskej vojne.
V piatom speve Homérovej Iliady zasiahol do bojov boh vojny Ares, ktorý pomáhal Hektorovi, synovi trójskeho kráľa Priama. Medzi inými potom rukou Hektora v boji zomrel aj Achájec Oinomaos. Situácia sa na bojisku zmenila, až keď achájsky bojovník Diomédes, ktorý je dominantnou postavou piateho spevu, zaútočil s pomocou bohyne Atény, dokonca aj na samotného boha Area a zranil ho. Ares následne od bolesti zareval ako desaťtisíc chlapov a z bojiska ušiel.
Bellignat

Polohopis

Bellignat má rozlohu 7,83 km². Najvyšší bod je položený 983 m n. m. a najnižší bod 516 m n. m.

Obyvateľstvo

Bellignat má 3481 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bréménil

Poloha

Obec má rozlohu 5,6 km². Najvyšší bod je položený 425 m n. m. a najnižší bod 306 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
3393 Štúr

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala na hranici súhvezdí Orión (Orion) a Jednorožec (Monoceros), asi 4,6° východne od hviezdy  Ori (+4,4 mag). Mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,3 mag a bola 49. planétkou objavenou v druhej polovici novembra 1984.
Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1984 WY₁, ktoré dostala krátko po objave.
Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v ďalších 4 nociach a celkovo bolo zmeraných 13 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 4. decembra 1984.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 387 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 4,16 roku (1519 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 213 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 11 km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 10514 vydanom dňa 26. marca 1986.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po Ľudovítovi Štúrovi, vedúcej osobnosti národno-obrodeneckého hnutia Slovákov a autora gramatiky spisovnej slovenčiny.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 13608 vydanom dňa 25. septembra 1988 Medzinárodnou astronomickou úniou.
Saint-Gilles-de-Crétot

Poloha

Obec má rozlohu 6,02 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 420 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lajos Tihanyi

Životopis

Bol hluchonemý. Študoval na Škole aplikovanej maľby. Bol členom avantgardnej skupiny Osem, ktorá vydávala maďarský futuristický časopis Ma ("Dnes"). V roku 1919 po porážke maďarskej revolúcie bol nútený odísť do exilu - najskôr do Viedne a Berlína, a v roku 1924 do Paríža. Zoznámil sa s Picassom a s fotografom maďarského pôvodu André Kertészom, ktorý v roku 1926 vytvoril jeho fotografický portrét. V roku 1925 mal samostatnú výstavu v parížskej avantgardnej galérii. Zomrel na zápal mozgových blán.

Dielo

Na počiatku ho inšpiroval Paul Cézanne, maľoval v štýle kubizmu a expresionizmu. Neskôr ho ovplyvnil Oskar Kokoschka, a to tak, že v parížskom období prešiel na nefiguratívne kompozície. Namaľoval portréty celého radu známych osobností, napríklad to boli Endre Ady, Mihai Babic, Deže Kostolany, Sándor Marai, Lajos Kashshak, francúzsky básnik Tristan Tzara atď.
Na druhú stranu, svojou tvorbou ovplyvnil už vyššie zmieňovaného fotografa a svojho krajana André Kertésza.
Michael Smidt

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Rødovre Mighty Bulls v najvyššej dánskej súťaži.

Reprezentácia

Dánsky reprezentačný tréner Mikael Lundström ho nominoval Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 11.
Trouville-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 6,79 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4836 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montluçon

Poloha

Montluçon má rozlohu 20,67 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m. Mestom preteká rieka Cher.

Obyvateľstvo

Montluçon má 38978 obyvateľov (2009).
La Chapelle-Vendômoise

Poloha

Obec má rozlohu 13,07 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 728 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE