google/wiki40b huggingface dataset:
Dambach

Poloha

Obec má rozlohu 30,5 km². Najvyšší bod je položený 567 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 796 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hévilliers

Poloha

Obec má rozlohu 10,6 km². Najvyšší bod je položený 346 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Presles (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 260 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brusno (kúpele)

Kúpele Brusno je akciová spoločnosť, prevádzkujúca rovnomenné kúpele.

História

Prvýkrát boli pramene v Brusne písomne doložené v roku 1818 vo farskej kronike v Medzibrode. Až do roku 1834, kedy sa začala stavba prvého kúpeľného domu, dokončeného v roku 1837, sa v dokumentoch neuvádza kúpeľné využitie prameňov. Pravdepodobne boli využívané drevorubačmi, baníkmi a uhliarmi už dávno pred týmto rokom.
Prvá sezóna v kúpeľoch sa začala v roku 1838. Kúpeľný dom v roku 1859 vyhorel. Obnovený bol v roku 1861, s pôdorysom v tvare písmena U – dnešný pavilón Vepor.
Obdobie 1.ČSR bolo pre brusnianske kúpele obdobím rozkvetu. Na ubytovanie v kúpeľoch v tom čase slúžili 3 jednoposchodové hotely (Ludvik, Kúpeľný dom, Paula).
Po 2. svetovej vojne boli kúpele v zlom technickom stave, ktorý ešte zhoršil požiar v roku 1947. Na obnovu kúpeľov sa podujali Podbrezovské železiarne, ktoré sa v roku 1947 stali ich novým vlastníkom.
Komunistický prevrat v roku 1948 odštartoval proces znárodňovania a kúpele v Brusne sa dostali do rúk štátu. Najväčšie architektonické zmeny nastali po roku 1974, kedy sa začalo s výstavbou pavilónu Poľana, ktorý bol otvorený po roku 1985.

Súčasnosť

Dnes sú kúpele Brusno vyhľadávané vďaka minerálnym vodám na liečenie zažívacích chorôb, obličiek, pečenie, žalúdočných a črevných porúch. Okrem toho sa v Brusne liečia aj srdcovo – cievne choroby a choroby pohybového ústrojenstva.
Kúpele Brusno sú akciovou spoločnosťou. Liečebný dom Poľana prešiel významnou rekonštrukciou a má kapacitu 128 izieb.
Tokušima (prefektúra)

Tokušima (jap. 徳島県 – Tokušima-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Šikoku. Hlavné mesto je Tokušima.
Prefektúra má rozlohu 4 145,46 km² a k 1. októbru 2005 mala 809 974 obyvateľov.
MOL Liga hádzanárok 2018/19

Systém súťaže

Systém súťaže bol rovnaký ako po minulé sezóny. Hrala sa iba základná časť, ktorá pozostávala z 26 kôl. Každý s každým sa stretol 2-krát, čo znamená, že každý tím odohral 22 zápasov. Po základnej časti nasledovalo národné play-off. Do slovenského postúpili 4 družstvá, v českej nasledovalo okrem play-off najlepších 4 tímov aj nadstavbová časť v skupine o 5. – 8. miesto, z ktorej vzišiel zostupujúci tím. Zo slovenskej strany nezostúpil nikto. Slovenské play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, okrem duelu o bronz, ktorý sa hral na 2 víťazné zápasy.
Cyril Gabriel Zaymus

Životopis

Študoval na katolíckom gymnáziu (1853 – 1859), v kňažskom seminári v Banskej Bystrici (1859 – 1861), teológiu na Pázmaneu vo Viedni, 1866 vysvätený za kňaza. Študoval filológiu a filozofiu na univerzite v Budapešti. Počas banskobystrických 
štúdií sa zúčastňoval na študentskom národnom, literárnom a náboženskom živote, inicioval obnovenie a stal sa predsedom spolku Kolo v Banskej Bystrici (1861). Po štúdiách pôsobil ako rokuk. kaplán slovenskej farnosti v Banskej Bystrici  
(1867 – 1868), profesor na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici (1868 – 1872), neskôr kňaz, učiteľ a vychovávateľ vo Viedni, Užhorode, v Prešove a v Levoči. Jeden z najvýznamnejších slov. pedagógov poslednej tretiny 19. stor. Vynikal   predovšetkým ako autor a upravovateľ početných učebníc pre kat. ľud. školy a metodických príručiek pre učiteľov, kt. vyšli vo viacerých vydaniach. Z prózy knižne publikoval povesť s náboženským motívom, poéziu uverejňoval v časopisoch,  novinách a v spolkovom rkp. almanachu Vesna. Podieľal sa aj na úpravách učebných osnov pre kat. ľud. slovenské školy. Preložil Danteho Božskú komédiu. Bol členom Spolku sv. Vojtecha a členom Nábožného združenia saleziánskych spolupracovníkov (tretí rád saleziánov), ktorý založil v roku 1876 taliansky kňaz Ján Bosco.
Maynal

Poloha

Obec má rozlohu 8,14 km². Najvyšší bod je položený 574 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 296 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Basketbal na Pacifických hrách

Basketbal na Pacifických hrách je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Pacifických hier (do roku 2007 ako Juhopacifické hry) a organizuje ho Oceánska basketbalová federácia (FIBA Oceania). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený hneď na prvých Pacifických hrách v roku 1963 vo fidžijskom meste Suva, vtedy iba v mužskej kategórii. Basketbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Ženský turnaj mal premiéru na 2. Pacifických hrách v roku 1966 v novokaledónskom meste Nouméa. V kategórii mužov i žien získali najviac prvenstiev Tahiti, ktoré zvíťazili zhodne na piatich turnajoch.
Gressey

Poloha

Obec má rozlohu 7,11 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Corrientes (mesto)

Dejiny

V roku 1516 viedol Juan Díaz de Solís expedíciu do oblasti dnešného mesta, ktoré bolo v tej dobe obývané domorodcami kmeňa Guaraní. Táto expedícia však bola domorodcami napadnutá a Solís bol zabitý.
Sebastián Gaboto založil v roku 1527 na brehu rieky Paraná pevnosť Sancti Spiritu. 
3. apríla 1588 zakládá Juan Torres de Vera y Aragón osadu San Juan de Vera de las Siete Corrientes, ktorej názov bol neskôr skrátený na Corrientes.
V roku 1615 sa v blízkosti rieky Uruguaj usadili Jezuiti. V roku 1807 mesto odolávalo britskej invázii. Počas Argentínskej vojny o nezávislosť dochádzalo k neustálym konfliktom s centrálnou vládou v Buenos Aires, ale počas Vojny trojaliancie sa spojili potom, čo bolo mesto v roku 1865 napadnuté paraguajskou armádou.
Saint-Pierre-d’Oléron (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 40,55 km². Najvyšší bod je položený 15 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 676 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesta II. triedy 507 (Slovensko)

Trnavský kraj

II/507 začína v Gabčíkove križovatkou s II/506 a ďalej sa križuje s III/1421 a III/1427. Cestná komunikácia ďalej pokračuje do obce Vrakúň, kde sa križuje s III/1424. Následne sa pri Dunajskej Strede mimoúrovňovo križuje s I/63, vchádza do Dunajskej Stredy, kde sa križuje s III/1418, II/572 a III/1425. Ďalej pokračuje cez Veľké Dvorníky (III/1425), pokračuje križovatkou s III/1426 a prechádza do okresu Galanta. Tu sa v obci Tomášikovo križuje s III/1354, za Tomášikovom sa križuje s III/1340, prechádza do obce Mostová (III/1356) a Čierny Brod, kde je križovaná III/1336. Ďalej sa križuje s III/1348, pri Galante s I/75, v Galante s III/1341 a po opustení Galanty s I/51 pri Dolnej Strede a mimoúrovňovo s R1. II/507 následne vstupuje do Dolnej Stredy (III/1345), pokračuje do Serede kde sa spája po Šintavu s cestou I/62. II/507 potom prechádza do okresu Hlohovec cez obec Dvorníky (III/1313), križovatkou s III/1314 do Hlohovca. V Hlohovci sa križuje s II/513 a za Hlohovcom s II/514 a s III/1315. Cesta potom prechádza do okresu Piešťany, križuje sa s III/1270 a vchádza do Piešťan. V Banke sa križuje s II/499, neskôr s III/1269 a prechádza do okresu Nové Mesto nad Váhom.

Trenčiansky kraj

Tu sa v Modrovke križuje s III/1232, s PD 4, v Hrádku s III/1235 a v Hôrke nad Váhom s III/1236. Ďalej II/507 pokračuje obcou Kočovce, kde sa križuje s II/515 a III/1234 a cestná komunikácia prechádza do trenčianskeho okresu. Tu prechádza obcou Trenčianske Stankovce (III/1877, III/1883 a III/1878), napája sa na I/9, spolu s ktorou tvorí obchvat obce Trenčianska Turná. Ďalej prechádza do Trenčína, kde sa križuje s III/1880, III/1885, I/61 a III/1881 a pokračuje Skalkou nad Váhom, kde je križovaná III/1882. II/507 pokračuje ďalej Nemšovou (III/1884), kde sa križuje s I/57 a prechádza do ilavského okresu. V Bolešove sa križuje s III/1916, potom s III/1927, III/1917, III/1918 a III/1926 a vchádza do Bohuníc, kde sa križuje s III/1919. Ďalšou obcou na trase II/507 sú Pruské, kde sa križuje s II/574 a III/1923. Po opustení Pruského sa mimo obcí križuje s III/1922, III/1924, III/1925 a vchádza do okresu Púchov. V obci Horovce sa križuje s III/1949 a III/1950, vchádza do Púchova, kde sa križuje s I/49 a prechádza do okresu Považská Bystrica. Pred príchodom do okresného mesta sa križuje s III/1975, III/1976 a III/1981 a v Považskej Bystrici sa križuje s II/517, III/1973 a diaľnicou D1. Po opustení Považskej Bystrice sa križuje s III/1973, III/1974, III/1978, III/1982, prechádza do bytčianskeho okresu.

Žilinský kraj

Tu sa križuje s III/2005, v Bytči s I/10, v Kotešovej sa križuje s II/541 a prechádza do okresu Žilina. Tu sa nachádza križovatka s III/2092 vo Svederníku, s III/2093 a v Žiline s III/2095 a I/11. Na tejto križovatke sa nachádza koniec II/507.
Vaulnaveys-le-Bas

Poloha

Obec má rozlohu 11,9 km². Najvyšší bod je položený 1 326 m n. m. a najnižší bod 287 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 189 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bičíkovce

Bičíkovce alebo staršie bičíkavce (lat. Flagellata, Mastigophora) bol v starších systémoch taxón (trieda, podkmeň a pod.) prvokov, ktorý zahŕňal jednobunkovce, ktoré majú aspoň jeden bičík a používajú ho na pohyb alebo prisúvanie potravy.

Charakteristika

Výživa je autotrofná aj heterotrofná, niekedy zmiešaná. 
Heterotrofné jedince nemajú plastidy, hlavná pohybová organela je jeden alebo viac bičíkov. Nachádzajú sa prakticky všade, vrátane tiel mnohobunkových organizmov.
Jednobunkové telo má vretenovitý tvar, ktorý však nie je celkom stály. Niekedy sa predlžuje, inokedy sa skracuje takmer až do guľôčky. No vždy sa na ňom možno rozlíšiť predný a zadný koniec. Na prednom konci tela pozorujeme vláknitý bičík. Bičík je ústrojček (organela) pohybu.
Bičíkovce sa rozmnožujú delením. Telo sa rozštiepi po dĺžke na dve polovice, ktoré sa osamostatnia. Okrem nepohlavného rozmnožovania, stretávame sa tu teda aj s pohlavným rozmnožovaním. Veľká zárodočná bunka (makrogaméta) je samičia bunka – vajíčko, drobné bunky oplodňovacie (mikrogaméty) sú samčie bunky – spermie (spermatozoidy).
Sogn og Fjordane

Fylke Sogn og Fjordane je územnosprávna jednotka v západnom Nórsku. Správnym centrom územia je mesto Leikanger, správcom kraja je Fylkesmann i Sogn og Fjordane. Tvorí ho 26 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2004 107 032. Rozloha kraja je 18 634 km².
Na severe hraničí s krajom Møre og Romsdal, na východe s krajom Oppland, na juhovýchode s Buskerudom a na juhu s krajom Hordaland. Na západe obmýva brehy kraja Severné more, ktoré sa zarezáva do vnútrozemia druhým najväčším fjordom sveta a najväčším fjordom Nórska. Sognefjorden siaha až k najvyššiemu pohoriu Nórska Jotunheimen. V tej istej oblasti je tiež 4. najvyšší vodopád Nórska Vettisfossen. Na severe sa do pevniny zarezáva Nordfjord a v severovýchodnej časti kraja leží Jostedalsbreen, najväčší ľadovec pevninskej Európy. V severnej časti pri hraniciach s krajom Møre og Romsdal je najhlbšie jazero Nórska a Európy Hornindalsvatnet.
Saint-Pierre-Azif

Poloha

Obec má rozlohu 6,17 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľké Ludince

Obyvateľstvo

Národnostné zloženie je 83 % Maďarov, 16 % Slovákov a 1 % Rómovia.
Luzy-Saint-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Enkláva (etnografia)

Enkláva označuje v etnografii kompaktné etnické osídlenie v prostredí iného etnika, ktoré ho úplne obkolesuje. Etnické enklávy vznikali historicky, ako dôsledok veľkých pohybov obyvateľstva, sťahovaním a pod.
Príkladom enklávy slovenského etnika v inonárodnom prostredí sú Slováci na tzv. Dolnej zemi, najmä vo Vojvodine. Vznikli hromadným sťahovaním obyvateľstva do týchto krajov najmä v 18. storočí. Niektoré ostrovy slovenského osídlenia si tu slovenský charakter uchovávajú dodnes. V prostredí enklávy ešte vo zvýšenej miere ako v diaspóre uchovávajú sa tradičné prvky kultúry.
Saint-Ferjeux

Poloha

Obec má rozlohu 1,77 km². Najvyšší bod je položený 318 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mákina

História

Žáner Mákina sa zrodil začiatkom 90-tych rokov v španielskej Valencii. Od tých rokov sa rozvíjal v rýchlosti aj zvuku. Dnes je celosvetovým žánrom s mnohými producentmi a DJmi. Kluby ako Chocolate, ACTV, Puzzle, Chasis, Pont Aeri, a mnoho ďalších hrali pri rozvoji Mákiny do jej súčasnej podoby dôležitú úlohu.
Trasavkovité

Stavba tela

Telo trasavkovitých je skôr menších rozmerov (3 – 15 mm), končatiny sú neobvykle dlhé, ich tarzy majú nepravé článkovanie, ktoré umožňuje ohýbanie chodidiel. Vďaka tomu trasavky pripomínajú na prvý pohľad skôr kosca než pavúky. Pri bližšom prezretí však vidíme zreteľné rozdelenie tela na bruško a hlavohruď tenkou stopkou; na čele karapaxu sa nachádza 8 alebo 6 očí. Pokiaľ má trasavka očí osem, sú zoskupené do troch skupín – po stranách po troch a uprostred dve – tento prostredný pár u šesťokých trasaviek chýba. Trasavkovité majú veľkú jedovú žľazu a úplne im chýba tracheálny systém. Na chelicerách možno pozorovať náznak prítomnosti nepohyblivého prsta niekdajšieho klepeta pavúčích predkov, ktorý má tvar zúbku a nachádza sa na konci základného článku chelicery.

Život

Trasavky si budujú siete, ktoré sú tvorené riedko a nepravidelne usporiadanými vláknami, v ľudských príbytkoch sú spravidla umiestnené pri okrajoch stropu. Trasavky sa na ne vešajú chrbtom k zemi pomocou koncových pazúrikov končatín. Ak je pavúk vyrušený, veľmi rýchlo rozkmitá telo zavesené v sieti – odtiaľ názov „trasavkovité“.
Samice nosia vajíčka spojené navzájom lepkavým sekrétom, ktorý vylučujú pri kladení a pavučinami v chelicerách pred telom až do vyliahnutia mláďat.
Montcy-Notre-Dame

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1551 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Snooker

Snooker je biliardová hra, najviac populárna v krajinách Spoločenstva národov a krajinách Ďalekého východu.

Snooker

Špecifickým prípadom je situácia nazývaná snooker (zákryt), keď hráč nevidí priamo na žiadnu z gulí, ktorými môže hrať a aby ju trafil, musí hrať cez mantinel alebo mantinely. Keď hráč guľu ani len nezasiahne bielou guľou, súper získa body – množstvo bodov závisí od hodnoty gule, ktorú mal trafiť. Súper sa zároveň môže rozhodnúť, či nechá rozhodcu znovu postaviť gule na miesta pred strkom a hráča nechať strk zopakovať, alebo či bude v hre pokračovať.

Maximálny nábeh

Najvyšší možný nábeh, ak súper neurobil faul, je 147. Všetkých 15 červených je kombinovaných s čiernou a zostávajúcich 6 farebných má hodnotu 27. Maximálny možný nábeh je 155, ak sa súper dopustil faulu a hráč má k dispozícii freeball.
Dicraeosaurus

Stavba tela

Podobne ako iné sauropódy, aj dikreosaurus chodil po všetkých štyroch končatinách a disponoval dlhým krkom i chvostom. Krk zástupcov tohto rodu bol však v pomere k telu kratší než pri rode Diplodocus, pričom tŕne stavcov mal dikreosaurus značne predĺžené. Za života zvieraťa sa na ne pravdepodobne upínala kožená plachta, slúžiaca na zbavovanie sa nadbytočného tepla, či v prípade pestrého sfarbenia u samcov i na upútavanie pozornosti samíc. Predné končatiny zástupcov tohto rodu boli krátke, podobne ako u diplodoka, čo bola adaptácia na spásanie nízkej vegetácie. Malý vzrast dikreosaura naznačuje, že obýval pralesy.

Druhy

Rod Dicraeosaurus je známy z dvoch druhov – D. hansemanni a D. sattleri. Zástupcovia jedného dorastali do väčších rozmerov (pri dĺžke 13 m a váhe 2 až 3 tony), kým ich sesterský, o niečo mladší druh mal len okolo 8 až 9 m. Zároveň javil znaky neskoršieho argentínskeho rodu Amargasaurus, ktorému pravdepodobne evolučne predchádzal. Oba druhy rodu Dicraeosaurus sú známe z dvoch neúplných kostier a celkovo pozostatkov asi 12 jedincov.
Pythokles z Élidy

Pythokles alebo Pythoklés (starogr. Πυθοκλς – Pythokles, iný prepis: Pythoklés) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 452 pred Kr.
Pythokles z Élidy si na 82. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v pentathlone (v päťboji). Po tomto triumfe ho korunoval jeden z hellanodikov olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia. Socha olympionika Pythokla stála kedysi v Olympii. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť grécky cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom Polykleita z Argu, jedného z najlepších sochárskych majstrov v staroveku.
Meno olympionika Pythokla je zaznamenané aj na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov od 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Pythokles je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v dvadsiatom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny a koncové dve písmená z jeho mena sa nezachovali (Πυθοκλ... - Pythokl...).
Penthatlon (päťboj) sa stal olympijskou disciplínou na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol veľmi obľúbený.
La Chapelle-Onzerain

Poloha

Obec má rozlohu 7,06 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villeneuve-de-Duras

Poloha

Obec má rozlohu 11,81 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 317 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Škvařil

Zo života

V roku 1959 hral v kapele East Coast Studio, ktorú viedol Laco Deczi . Na konci osemdesiatych a začiatkom osemdesiatych rokov pôsobil v skupine Burčiak . V posledných rokoch Hráva so skupinou Milá spoločnosť .
Juraj Hipš

Životopis

Vyštudoval filozofiu a estetiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. Pôsobil ako učiteľ na Strednej škole úžitkového výtvarníctva a na gymnáziu v Bratislave. S rodinou žije na Zaježovských lazoch, v okrese Zvolen. Jeho manželka je psychologička a lektorka Zuzana Labašová. Má tri deti.

Pôsobenie v neziskových organizáciach

V roku 2000 založil Centrum environmentálnej a etickej výchovy Živica a pôsobil ako jeho riaditeľ do roku 2019. Založil program pre nadaných mladých ľudí Sokratov inštitút, ktorý získal viacero ocenení vrátane medzinárodnej ceny GENE Award. Pod hlavičkou Živice neskôr vznikol program pre učiteľov pod názvom Komenského inštitút, ktorý bol v roku 2017 zaradený medzinárodnou organizáciou Varkey foundation medzi štyri najinšpiratívnejšie programy na podporu učiteľov na svete.
V roku 2018 stál Juraj Hipš pri zrode ceny Učiteľ Slovenska, ktorá oceňuje prácu kvalitných pedagógov a je súčasťou prestížneho medzinárodného ocenenia Global Teacher Prize. Spoluzakladal prvú komunitnú školu na Zaježovských lazoch, ktorú vychodili aj jeho dcéry. Vybudoval Vzdelávacie centrum Zaježová.
V roku 2017 za svoju prácu v oblasti školstva získal Cenu MOST za dlhodobý prínos vo vzdelávaní. Nadácia Orange mu udelila Cenu za občiansku angažovanosť. Ashoka foundation a Nadácia Pontis ho zaradili medzi významných sociálnych inovátorov Slovenska.

Vzdelávací aktivista a autor odborných článkov

Juraj Hipš je autorom viacerých metodických príručiek pre učiteľov a mnohých článkov. Publikoval najmä blogy na portáli SME a online portáloch Čierna labuť a Eduworld. Odhalil viaceré prípady neefektívneho nakladania s financiami v rezorte školstva.
V roku 2019 priniesol nové informácie o kauze okolo firiem AGEMSOFT a Atos IT Solutions and Services, ktoré získali priamym zadaním bez súťaže od Ministerstva školstva SR zákazku na Centrálne úložisko digitálneho edukačného obsahu (CUDEO) v sume 19 775 659,20 €. Začiatkom júla 2019 upozornil na plán Ministerstva školstva SR investovať do programov na zvýšenie finančnej gramotnosti vo výške 14 998 826,50 €, predloženého bez súťaže a diskusie, a na duplicitné aktivity, ktoré už boli realizované a existujú k nim relevantné výstupy od organizácií ako Junior Achievement Slovensko a Nadácia Slovenskej sporiteľne.

Vstup do politiky

V roku 2019 vstúpil do novej strany SPOLU – občianska demokracia ako odborník na školstvo. V parlamentných voľbách v roku 2020 plánuje kandidovať za koalíciu PS/SPOLU.
ATR 72

Verzie

Lietadlo existuje v niekoľkých verziách. ATR 72-200 bol štandardnou verziou, ATR 72-210 sa odlišovalo iba silnejšími motormi.
ATR 72-500 výrazne modernizovaná verzia z konca 90. rokov. Odlišuje sa od predchádzajúcich modelov silnejšími motormi PW-127F so šesťlistými vrtuľami Hamilton Sundstrand.

Zaujímavosti

Medzi letecké spoločnosti, ktoré používali lietadlá ATR 72 patrila aj slovenská letecká spoločnosť Danube Wings. Danube Wings používajú typ ATR 72-202 (OM-VRA, OM-VRB, OM-VRC, OM-VRD). Lietadlá typu ATR 72-202 používali aj České aerolinie v počte štyroch kusov (OK-XFA, OK-XFB, OK-XFC, OK-XFD). ČSA svoje lietadlá typu ATR 72 vyradili v júni 2011.
Saint-Vincent-de-Pertignas

Poloha

Obec má rozlohu 7,61 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 367 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Bučko

Pôsobenie

V roku 1981 absolvoval štúdium herectva na VŠMU a stal sa členom činohry SND, ktorým je dodnes. Taktiež pôsobí aj ako pedagóg na Divadelnej fakulte VŠMU. So svojimi študentmi sa stretáva na hodinách javiskovej reči a umeleckého prednesu. Účinkoval v televíznom seriáli Povstalecká história (1984). Jeho manželkou je speváčka Adriena Bartošová.
Havária vrtuľníka pri Strelníkoch

Nehoda

Pri Strelníkoch hasiči pomáhali 38 ročnému mužovi, ktorý mal zranenú nohu. Podľa TASR pomáhala Horská služba. Na miesto sa dostali, ale pre zlú dostupnosť terénu museli požiadať o pomoc vrtuľník. Záchranári pacienta ošetrili a naložil no do minúty po vzlietnutí vrtuľníka ostalo ticho.
Pilot vrtuľníka bol skúsený, bývalý vojenský pilot. Nalietaných mal viacej ako 4 640 letových hodín, patril tak medzi najskúsenejších vo firme. Typ Bell 429 však spoločnosť ATE zaviedla do prevádzky len krátko pred nehodou a pilot mal na tomto type nalietaných 17 hodín 48 minút, z toho 1 hodinu 53 minút v noci.
V piatok 9. septembra vyšetrovatelia našli letový zapisovač vrtuľníka. Pamäťové moduly zapisovača sa však počas vyšetrovania ukázali byť poškodené intenzívnym sálavým teplom počas požiaru po náraze, v dôsledku čoho nebola obnova dát možná.

Reakcia

Vrtuľník leteckej pátracej a záchranárskej služby Vrtuľníkové krídlo generálplukovníka Jána Ambruša Prešov bol aktivovaný do lokality pri Banskej Bystrici kde sa zúčastnil pátrania po nezvestnom záchranárskom vrtuľníku. Posádka po vyše hodine pátrania určila miesto nehody, upovedomila vrtuľník Letky Ministerstva vnútra a Hasičský a záchranný zbor. Po doplnení paliva na základni Sliač sa vrátila na domovskú základňu.
Na mieste nehody pracovalo vyše sto príslušníkov polície, hasičov, členov Horskej záchrannej služby. Terén najprv prehľadávali pomocou termovízie zo vzduchu, potom aj pešo a pomocou psov. Nehodu skúmali pracovníci Leteckého úradu SR. Na miesto prišiel aj minister vnútra Robert Kaliňák a minister zdravotníctva Tomáš Drucker.