google/wiki40b huggingface dataset:
Sojuz MS-04

Zostavenie posádky

Posádka pre loď Sojuz MS-04, čo sú zároveň členovia Expedície 51/52 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), ktorá bola súčasne záložnou posádkou Sojuzu MS-02, bola sformovaná v júni 2015 v zložení Alexandr Misurkin, Nikolaj Tichonov a Mark Vande Hei. Slúžila ako záložná pri štarte Sojuzu MS-02 dňa 19. októbra 2016. V auguste 2016 však predstaviteľ Roskosmosu, Sergej Krikaľov, oznámil, že početnosť posádky ruského segmentu ISS bude od jari 2017 znížená z troch na dvoch kozmonautov. V súvislosti s tým boli posádky plánované na rok 2017 reorganizované a 28. októbra Roskosmos oznámil ich nové zloženie, pričom do Sojuzu MS-04 boli menovaní Fiodor Jurčichin a Jack Fischer so zálohou Sergeja Riazanského a Randolpha Bresnika.

Priebeh letu

Sojuz MS-04 úspešne vyštartoval dňa 20. apríla 2017 o 07:13:43,171 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z Bajkonuru. Kozmická loď bola približne po deviatich minútach od štartu navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 199,9 – 257,4 km. Pri tomto lete bol po prvýkrát u lodí Sojuz MS použitý rýchly letový profil k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), ktorý trvá 6 hodín. Ešte v ten istý deň o 13:18:30 UTC sa kozmická loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na ISS. Potom Jurčichin a Fischer prešli na stanicu a zapojili sa do práce Expedície 51.
Dňa 2. septembra 2017 o 21:58:01 UTC sa Fiodor Jurčichin, Jack Fischer a Peggy Whitsonová na palube Sojuzu MS-04 odpojili od Medzinárodnej vesmírnej stanice a 3. septembra o 01:21:41,3 UTC úspešne pristáli v kazašskej stepi, juhovýchodne od Džezkazganu. Astronautka Peggy Whitsonová štartovala ešte v kozmickej lodi Sojuz MS-03 v novembri 2016 a vo vesmíre tak strávila až 289 dní.
Verdenal

Poloha

Obec má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 330 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sľubica (vrch)

Turizmus

Sľubica poskytujúca jeden z najpôsobivejších výhľadov na Slovensku je atraktívnym a vyhľadávaným cieľom pre turistov.
Najľahší je výstup z obce Vojkovce po  zelenej turistickej značke cez sedlo Predky (890 m n. m.) s prevýšením 609 m.
Každoročne turisti vystupujú na vrch v rámci akcie „Zimný výstup na Sľubicu“.
Houdain-lez-Bavay

Poloha

Obec má rozlohu 12,18 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 857 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Agnant-de-Versillat

Poloha

Obec má rozlohu 50,46 km². Najvyšší bod je položený 449 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 129 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Bois

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 1 760 m n. m. a najnižší bod 458 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 345 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Detská linka záchrany v Bratislave

Detská linka záchrany v Bratislave je telefónne číslo 0820 12 12 12, na ktoré možno volať zovšadiaľ bezplatne. Hovor ide na účet volaného. Telefón vyzváňa od rána. Psychológovia, špeciálni ppedagógovia a študenti psychológie, špeciálnej pedagogiky i medici majú službu každý deň od druhej popoludní do deviatej večer. Trojice sa striedajú po štyroch hodinách. Za mesiac zaznamenali 5500 hovorov. Problémových telefonátov bolo vyše 900.
Tí, ktorí majú záujem, stretnú sa so psychologičkou v petržalskom Centre voľného času. Je to len núdzové riešenie. Cieľom je zriadenie detského krízového centra, kde by pod jednou strechou boli linka, poradenstvo, psychoterapia i ubytovanie pre tie deti, ktoré sa nemôžu vrátiť domov, kým im hrozi tyranizovanie.
Andancette

Poloha

Obec má rozlohu 5,98 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 292 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Corcoué-sur-Logne

Poloha

Obec má rozlohu 50,39 km². Najvyšší bod je položený 69 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 480 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Bousquet

Poloha

Obec má rozlohu 25,99 km². Najvyšší bod je položený 2 447 m n. m. a najnižší bod 907 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 46 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostol svätého Ladislava (Bratislava)

Popis stavby

Priestranná budova na štvorkrídlovom pôdoryse má jednoloďový kostol v strednej osi. Sakrálny objekt s kupolou bol postavený na oválnom pôdoryse s radiálnymi kaplnkami. Fasáda špitála je rozvinutá do šírky, ale v strede je prelomená priečelím kostola, ukončeným vstavanou štvorhrannou vežou so zvonicou, zakončenou ihlanovitou strechou. Na fasáde je dominantné polkruhové okno a mohutný tympanón.
V roku 1891 František Storno reštauroval kostol. Navrhol farebné okná, ktoré v nasledujúcom roku vyhotovil A. Vermes v Šoporni. Pôvodne bol interiér vymaľovaný na bielo, F. Grünwind, maliar kostolov, v roku 1927 vyplnil interiér chrámu figurálnymi nástennými maľbami a potlačil tak klasicistický charakter stavby.
Hlavný oltár tvorí predsunutá menza s klasickými tabernákulom. Na stene visí veľký obraz Apoteóza svätého Ladislava, ktorý je dielom maliara Ferdinanda Lüttgendorfa z roku 1830; v dolnom pláne obrazu vidieť Kostol sv. Ladislava so špitálom.
Lunetu nad hlavným oltárom vypĺňa mozaika s motívom Najsvätejšej Trojice.
Oltárny obraz na bočnom klasicistickom oltári svätej Anny namaľoval viedenský maliar Jozef Kliegl v roku 1830. Z toho istého roku pochádza i obraz Kristus na kríži na bočnom oltári Kalvárie od viedenského maliara Mayera.
Po pravej strane vchodu do chrámovej lode sa vo výklenku nachádza napodobenina Lurdskej jaskyne, vytvorená v roku 1929 známym bratislavským sochárom Alojzom Rigelem.
Grande y Felicísima Armada

Grande y Felicísima Armada (v špan. „Veľká a prešťastná flotila“; iné, ľudové názvy: Armada Invencible – „Neporaziteľné loďstvo“, „Neporaziteľná armáda“, Nepremožiteľná armáda, Armada) bolo vojenské loďstvo, ktorú dal postaviť Filip II. na inváziu do Anglicka.
Mala na 130 lodí všetkého druhu, vyzbrojených 1 500 kusmi mosadzných a 1 000 železných diel, jej posádky tvorilo približne 8 000 námorníkov a 18 000 vojakov. Flotila bola zložená z 28 vojnových lodí, 20 galeón, 4 Galér a 4 galeas; zvyšok loďstva pozostával hlavne z vyzbrojených karak a ľahkých lodí. Vydržovanie Armady stálo ročne okolo 4 miliónov dukátov, čo bola asi polovica Filipového ročného dôchodku.
28. mája 1588 vyplávala Armada pod velením vojvodu de Medina-Sidonia z Lisabonu, keď posledná loď opustila prístav až o dva dni neskôr. Flotila zamierila do kanálu La Manche, kde sa mala spojiť s armádou vojvodu Parmského, generála španielskych vojsk v Nizozemsku. Celé vojsko sa potom malo vylodiť v Anglicku. Po prehratej bitke pri Gravelines bola španielska flotila zahnaná na sever a pri návrate okolo škótskych a írskych brehov sa stretla s radou ničivých búrok. Do Španielska sa vrátilo len 64 lodí a okolo 10 000 mužov.
Imre Lakatos

Životopis

Narodil sa ako Imre Lipschitz. Štúdium v odboroch matematika, fyzika a filozofia ukončil na univerzite v Debrecíne v roku 1944. Počas II. svetovej vojny väčšina jeho rodiny zahynula v koncentračnom tábore v Osvienčime, on sám bol aktívnym členom komunistickej strany a aby sa vyhol prenasledovaniu zo strany nacistov, zmenil si meno na Imre Molnár.
Po vojne pokračoval v štúdiu v Budapešti a pracoval ako vyšší úradník na ministerstve školstva; zmenil si tiež priezvisko na Lakatos. V roku 1947 obhájil na univerzite v Debrecíne dizertačnú prácu, ktorá sa ale za neznámych okolností stratila. Jej obsah je možno zhruba vyvodiť na základe v tom čase publikovaných článkov, napríklad článok Kritika fyzického idealizmu.
V roku 1950 v dôsledku vnútorných bojov o vládu v maďarskej komunistickej strane bol uväznený a obžalovaný z revizionizmu – roky 1950–1953 strávil vo väzení.
Po opustení väzenia vedecky pracoval ako matematik, preložil tiež klasickú knihu George Polyu Ako to vyriešiť do maďarčiny. Formálne bol naďalej komunista, ale jeho názory sa menili – je známe, že v období pred revolúciou roku 1956 bol členom skupiny disidentov.
Po sovietskej invázii do Maďarska v roku 1956 utiekol do Viedne, a odtiaľ do Veľkej Británie. V roku 1958 začal písať doktorskú prácu z filozofie matematiky Essays in the Logic of Mathematical Discovery na univerzite v Cambridge. Jeho promotorom bol Karl Popper. Doktorát získal v roku 1961.
V roku 1960 sa stal prednášajúcim v London School of Economics, kde viedol prednášky z filozofie a matematiky vedľa takých známych osobností ako jeho učiteľ Karl Popper a John Watkins. Pracoval tam až do smrti.
Čandraján-2

Dizajn

Misiu vyniesla raketa Geosynchronous Satellite Launch Vehicle Mark III (GSLV Mk III), hmotnosť nákladu približne 3 877 kg, štartovala z vesmírneho strediska Satiša Dhawana na ostrove Sriharikota.

Orbiter

Orbiter obieha Mesiac vo výške 100 km. Orbiter má osem vedeckých nástrojov; dve z nich sú vylepšenými verziami zo sondy Chandrayaan-1. Približná počiatočná hmotnosť bola 2 379 kg. Kamera Orbiter High Resolution Camera (OHRC) bude vykonávať pozorovania miesta pristátia s vysokým rozlíšením pred oddelením pristávacieho modulu od orbitera. Orbiter vyrobila spoločnosť Hindustan Aeronautics Limited a 22. júna 2015 bola dodaná do satelitného strediska ISRO.
Rozmery: 3,2 × 5,8 × 2,2 m 
Hrubá hmotnosť pri zdvihu: 2 379 kg
Hmotnosť hnacieho plynu: 1 697 kg
Suchá hmotnosť: 682 kg
Výkon výroby energie: 1 000 W 
Trvanie misie: 1 rok na lunárnej obežnej dráhe, ktorá sa môže predĺžiť na 2 roky.

Vedecké prístroje

ISRO vybral osem vedeckých nástrojov pre orbiter, štyri pre lander, a dve pre rover. Hoci bolo pôvodne oznámené, že NASA a ESA by sa na misii zúčastnili poskytnutím niektorých vedeckých nástrojov pre orbiter ISRO neskôr objasnil, že z dôvodu obmedzenia hmotnosti nebude mať na túto misiu zahraničné užitočné zaťaženie.
Casteide-Candau

Poloha

Obec má rozlohu 9,24 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henry Cavendish

Životopis

Medzi rokmi 1749 a 1753 študoval na Univerzite v Cambridgei, tu však nezískal univerzitný diplom. V štúdiu však mohol naďalej pokračovať vďaka obrovskému dedičstvu. Počas jeho života bolo málo jeho prác publikovaných.
Cavendish bol tichý samotár, považovaný za mierne výstredného, ktorý okrem svojej rodiny nenadväzoval blízke vzťahy. Hovorí sa, že vo svojom dome mal zadné schodisko, ktoré používal, aby sa vyhol svojej domácej, pretože sa cítil nesvoj v spoločnosti žien. Toto správanie v jeho súkromnom živote viedlo niektorých vedcov, napríklad Olivera Sacksa ku špekuláciám, že Cavendish trpel Aspergerovým syndrómom.
Pre svoju povahu často nepublikoval výsledky svojej práce a o časti svojich záverov dokonca nehovoril ani svojím kolegom. Až po jeho smrti koncom 19. storočia jeho práce začal študovať James Clerk Maxwell, ktorý zistil, že zásluhy za objavenie, ktoré medzitým získali iní vedci, majú byť pripísané Cavendishovi. K týmto objavom patrí napríklad Ohmov zákon, Daltonov zákon parciálnych tlakov, podstata elektrickej vodivosti alebo Charlesov zákon.
Cavendish zanechal po sebe značný majetok, ktorý bol v roku 1871 použitý na založenie a vybavenie ústavu Cavendish Laboratory na Univerzite v Cambridgei.

Objav vodíka

Cavendish je všeobecne považovaný za objaviteľa vodíka, pretože v roku 1766 publikoval článok On Factitious Airs (O umelých plynoch), v ktorom opísal hustotu zápalného plynu z ktorého spaľovaním vznikala voda. Jeho experiment neskôr zopakoval Antoine Lavoisier, ktorý tento prvok pomenoval hydrogène (vodík).

Určenie hmotnosti zeme

Cavendish tiež v 1789 ako jeden z prvých vedcov presne spočítal hmotnosť Zeme. Použil k tomu Cavendishovu váhu, s ktorou zmeral gravitačnú silu pôsobiacu medzi olovenými guľami. Z nich odvodil gravitačnú konštantu a určil hmotnosť Zeme. Jeho výpočty boli spresnené až v 20. storočí. V súčasnosti najlepší odhad hmotnosti Zeme je asi 5,973 zetta ton (čiže 5,973×10²⁴ kg), čo je odchýlka od Cavendishovho merania asi 1 %.

Iné výsledky

Cavendish do istej miery určil aj zloženie Zemskej atmosféry. Vypočítal, že 79,167 % tvorí vzduch s flogistónom (dnes vieme, že je to dusík a argón) a 20,833 % je vzduch bez flogistónu (dnes vieme, že ide o kyslík zo zastúpením 20,95 %). Tiež určil, že asi 1/120 tvorí iný plyn (až o 100 rokov neskôr určil William Ramsay a Lord Rayleigh, že ide o argón).
Fekišovce

Polohopis

Obec leží v severnej časti Východoslovenskej nížiny, na rozhraní Závadskej tabule a Sobraneckej roviny, na východnom okraji michalovského okresu. Južným okrajom prechádza cesta I/19 a ňou vedené európske cesty 50 a 58, ktoré smerujú na Ukrajinu. Na túto významnú cestnú komunikáciu je napojená cesta III/3796, vedúca do centra obce, poľné cesty vedú do susedných obcí Hnojné a Úbrež.
Chotár obce má rozlohu 485 hektárov a tvorí ho mierna, odlesnená pahorkatina.
Michalovce sú vzdialené 14 km západne, Sobrance 8 km východne, Užhorod 26 km juhovýchodne a Košice ležia 70 km západne.

Dejiny

Historické názvy obce sú: 1391 Fekeshaza, 1419 Fekeshaza a. n. Rewche, 1808 Fekussowce, 1920 Fekišovce, maď. Fekésháza.
Prvá písomná zmienka z roku 1391 spomína zemana Andreja, ktorý tu mal vykonať úradný úkon. Obec bola vyčlenená z chotáru Veľkých Revíšť. Vznikla pravdepodobne ako samota alebo osada zemanov. V roku 1559 tu bol iba jeden poddanský dom, rovnako v rokoch 1715 a 1720 vo Fekišovciach bývali iba zemania. Neskôr sa začali usádzať poddanské rodiny.
Obec patrila pod michalovské panstvo, v 18. storočí rodine Bujanovičovcov (časť patrila Stáraiovcom do 19. storočia). V polovici 19. storočia sa množstvo obyvateľov vysťahovalo. Miestne územie bolo súčasťou Užskej župy, obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom.
Vo Fekišovciach sa do začiatku 20. storočia zachoval pohrebný zvyk, ktorý mal zabrániť návratu mŕtveho a spočíval v sypaní bieleho maku okolo truhly, obkrútení domu pradenou niťou a vložení trusu ošípaných do všetkých otvorov v dome.

Pamiatky

V obci v roku 1730 bol postavený drevený kostolík, ktorý sa bohužiaľ nezachoval. Súčasný kostol Narodenia Panny Márie je z roku 1896. Jednoloďová neoklasicistická stavba s polkruhovým uzáverom. Interiér prekrývajú pruské klenby. Vnútorne zariadenie je z obdobia okolo roku 1890, organ bol vymenený v roku 1966.
Obyvatelia obce si pôvodne stavali domy so slamenou strechou, členené na časti: chyža, príklet, komora. Obytná časť mala spoločnú strechu s maštaľou a šopou. Na dvore sa nachádzal sypanec so závorou na dverách, tzv. slepy zamek/šlepý zámek.
Učiteľka (film)

Produkcia

Projekt mal byť pôvodne český, ale nakoniec vznikol ako koprodukcia: PubRes bola hlavná produkčná spoločnosť, Hřebejk a Jarchovský sa spojili tiež s mladou spoločnosťou Offside Men, RTVS a Českou televíziou. Film bol natočený v Bratislave.

Dej

Film odohrávajúci sa v 80. rokoch opisuje triednu schôdzku, zvolanú po incidente v triede. Učiteľka pomocou detí manipuluje rodičov a získava rôzne služby a výhody. Aj keď väčšina z nich jej praktiky akceptuje, jej postupom sa vzoprú rodičia troch detí a vznášajú sťažnosť riaditeľke školy.

Uvedenie

Film mal svetovú premiéru 4. júla 2016 na MFF Karlovy Vary, do distribúcie na Slovensku a v Česku sa dostal 21. júla. Film bol uvedený na Medzinárodnom filmovom festivale v Haife, Medzinárodnom filmovom festivale Tokio a americkú premiéru mal zčiatkom októbra 2016 v New Yorku. Na jar 2017 by mal byť predstavený v amerických kinách. K začiatku januára 2017 bol film uvedený na 15 festivaloch a vysielacie práva boli predané do 25 krajín vrátane Japonska.
Kırklareli

História

Mesto, patriace od staroveku Byzantskej ríši, dobyli Osmanskí Turci v roku 1363. Po oslabení osmanského vplyvu v 19. storočí a po balkánskych vojnách pripadlo Grécku, keďže tu dlhodobo žila významná populácia ortodoxných Grékov. V roku 1922 pripadlo mesto späť Turecku. V roku 1923 prebehla následne medzi týmito dvoma krajinami výmena obyvateľov, ktorej sa nevyhlo ani Kırklareli. Turci z Grécka boli vymenení za grécke obyvateľstvo v Turecku, od tej doby tvoria Turci v Kırklareli väčšinu.
Malá morská víla (socha)

Malá morská víla je socha predstavujúca postavu z rovnomennej rozprávky Hansa Christiana Andersena, ktorý ju literárne stvárnil spolovice ako ženu a spolovice ako rybu. Je umiestená v kodanskom prístave v Dánsku. Jej výška je 125 cm a váha okolo 175 kg.
Mongolská ríša

Mongolská ríša (mong.: Монголын Эзэнт Гүрэн) bola najväčšia ríša v dejinách a jedna z najobávanejších v Eurázii. Vznikla zjednotením mongolských, a podmanením jednotlivých turkických kmeňov pod vedením Temüdžina, ktorého roku 1206 zhromaždenie mongolských náčelníkov prehlásilo za veľkého chána - Džingischána.
Tak sa začala územná expanzia mongolských kmeňov. Postupne sa pod ich nadvládu dostala Čína, Perzia, Kyjevská Rus a v roku 1241 sa Mongoli pri invázii do Uhorska objavili aj na Morave. Neúspešne sa pokúsili dobyť Indiu a Japonsko. Pri ich nájazdoch zahynulo asi 40 miliónov ľudí.
Počas 14. storočia sa väčšina chanátov Mongolskej ríše rozpadla na menšie celky.
Medzinárodná diaľková turistická trasa E8

Európska diaľková trasa E 8  v súčasnosti vychádza z Írska na pobreží Atlantického oceánu. Pokračuje územím Británie kde končí v Liverpoole. Následne vstupuje v holandskom Rotterdame na Európsky kontinent. Potom prechádza územím Nemecka a Rakúska a hraničným priechodom Hainburg – Bratislava/Petržalka vchádza na územie Slovenska, kde je známa ako Štefánikova magistrála a Cesta hrdinov SNP. Zo Slovenska E8 pokračuje do Poľska a odtiaľ by v budúcnosti mala trasa E8 pokračovať cez Ukrajinu a Rumunsko do Bulharska, kde končí v Svilengrade pri tureckej hranici. Do budúcna sa nevylučuje ani pokračovanie E8 do Turecka.

Dĺžka trasy

Celkom táto Európska diaľková trasa (E 8) meria 4390 km.
STAROSTOVIA A NEZÁVISLÍ KANDIDÁTI

Občianski kandidáti

Strana vznikla 22. septembra 2009 pod názvom OBČIANSKI KANDIDÁTI. Založili ju bývalí členovia SDKÚ-DS v Bratislave, ktorí bolu v roku 2008 vylúčení zo strany.

Únia - Strana pre Slovensko

Pred parlamentnými voľbami v roku 2010 sa strana spojila so stranami Liga a Slobodné fórum a 15. februára 2010 zmenila svoj názov na Únia - Strana pre Slovensko, pod ktorým išla do volieb.6. septembra 2010, už po parlamentných voľbách, ale ešte pred komunálnymi voľbami v tom istom roku, sa strana vrátila k pôvodnému názvu.

Strana +1 hlas

Strana 5. decembra 2011 zmenila svoj názov na STRANA +1 HLAS. V predčasných parlamentných voľbách, ktoré sa uskutočnili 10. marca 2012 sa za stranu uchádzalo do parlamentu 20 kandidátov. Predsedom strany bol Martin Kuruc. V jadre strany boli ľudia pohybujúci sa v bratislavskej komunálnej politike. Líder kandidátky Alexander Kernaševič bol v komunálnych voľbách v Petržalke kandidátom pravice (SDKÚ-DS, SaS, Most-Híd a OKS). Kandidát z tretieho miesta Martin Miškov je bratom Juraja Miškova, ministra hospodárstva za SaS vo vláde Ivety Radičovej. Predseda SaS Richard Sulík mu vyčítal, že sa nechal zvoliť za zástupcu starostu Petržalky aj hlasmi Smeru-SD.

Lepšia štvrť

Strana 8. augusta 2014 zmenila svoj názov na LEPŠIA ŠTVRŤ. Zúčastnila sa komunálnych volieb v roku 2014 a lídrom bol Martin Kuruc.

Súčasnosť

Strana 21. júla 2017 zmenila svoj názov na STAROSTOVIA A NEZÁVISLÍ KANDIDÁTI. Martina Šimkovičová je líderkou strany vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2019.
Dommiers

Poloha

Obec má rozlohu 7,24 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kantón (Francúzsko)

Kantóny (fr. cantons) sú administratívne jednotky, na ktoré sa delí obvod (arrondissement). Hoci je teoreticky povolené, aby kantón prekračoval hranice obvodu, v súčasnosti taký prípad neexituje. Kantón slúži primárne ako volebný obvod pre regionálne voľby.
Na vidieku sa kantón spravidla delí na obce, väčšie mestá sa naopak môžu skladať aj z niekoľkých kantónov. Kantónov je v súčasnosti 4039.
Hnutie za demokratické Slovensko (2014)

História

Strana bola na ministerstve vnútra zaregistrovaná 22. augusta 2001 pod pôvodným názvom Nezávislá občianska strana nezamestnaných. V roku 2002 bol názov zmenený na Nezávislá občianska strana nezamestnaných a poškodených, v roku 2009 na Slovenská moderná spoločnosť a v roku 2014 na Hnutie za demokratické Slovensko. Strana tak využila názov, uvoľnený po zaniknutej strane ĽS-HZDS (pôvodne do roku 2003 tiež len HZDS), existujúcej v rokoch 1991 – 2014.

Volebné preferencie

Volebné preferencie strany sú také nízke, že ich Štatistický úrad Slovenska nezaznamenáva.
Mezőkovácsházsky obvod

Mezőkovácsházsky obvod (maď. Mezőkovácsházai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Békešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Mezőkovácsháza. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Pavol Lukáč

Pavol Lukáč (* 1970 – † 2004) bol slovenský historik, politológ a publicista.

Život

Pavol Lukáč vyštudoval históriu a politológiu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Pôsobil v Politologickom kabinete Slovenskej akadémie vied (SAV), Slovenskom inštitúte medzinárodných štúdií pri Ministerstve zahraničných vecí Slovenskej republiky a od roku 1995 vo Výskumnom centre Slovenskej spoločnosti pre zahraničnú politiku (SFPA), ktoré spoluzakladal.
Od roku 2000 bol zakladateľom a prvým šéfredaktorom prvej slovenskej odbornej revue v oblasti medzinárodných vzťahov publikovanej v angličtine Slovak Foreign Policy Affairs. Venoval sa najmä moderným dejinám strednej Európy a stredoeurópskym integračným úsiliam, nemeckej zahraničnej politike voči krajinám strednej Európy, zahraničnej politike Slovenska voči krajinám Balkánu a vzťahom Slovenska so susednými krajinami. Veľké úsilie venoval výskumu života a diela Milana Hodžu, významného politika a v rokoch 1935-1938 premiéra 1. ČSR. Bol členom redakčných rád viacerých časopisov doma aj v zahraničí. Externe prednášal na Katedre politológie FF UK.
V roku 2002 sa výraznou mierou zaslúžil o prevoz pozostatkov Milana Hodžu z USA na Slovensko.
Vo veku 34 rokov tragicky zahynul.

Diela

Publikoval v mnohých periodikách i zborníkoch, viaceré jeho štúdie vyšli aj cudzojazyčne. V roku 1997 edične pripravil slovenské vydanie knihy Milana Hodžu Federácia v strednej Európe, ktoré pôvodne vyšlo roku 1942 v Londýne len v anglickom jazyku. Začiatkom roka 2004 vydal zborník esejí Dejiny a zahraničná politika v strednej Európe.
Neenstetten

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci Neenstetten je z roku 1255.

Geografia a poloha

Obec Neenstetten leží na južnom kraji pohoria Švábska Jura, asi 18 km severne od mesta Ulm a 10 km západne od mesta Langenau.
Neenstetten susedí na severe s obcou Altheim, na východe s obcou Börslingen, na juhu s obcami Bernstadt a Holzkirch, ako aj na západe s obcou Weidenstetten.
Savoillan

Poloha

Obec má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 1 387 m n. m. a najnižší bod 489 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Duchovná veda

Duchovná veda (z nem. Geisteswissenschaft) alebo humanitná veda je veda o niektorej skupine produktov duchovných procesov, napr. veda o práve, etika, umenoveda, jazykoveda, religionistika, pedagogika a pod.
Pojem "duchovná veda" pochádza z nemčiny a tam zas pôvodne z anglického „moral sciences“. V anglickom kultúrnom okruhu mu približne zodpovedá pojem „humanities“ (humanistika) alebo „social sciences“ (spoločenské vedy), vo francúzskom „lettres“ alebo "sciences humaines" (humánne vedy), v slovenskom sa so sporným vymedzením používajú pojmy duchovná veda, humanitná veda, spoločensko-humanitná veda, humanistika či spoločenská veda.