google/wiki40b huggingface dataset:
Dušan Fajnor

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, v Uherskom Hradišti, v Soprone, v Szarvasi, právo a klasickú filológiu na univerzite v Budapešti, teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove a na univerzite v Rostocku. Roku 1902 vysvätený za kňaza, 1932 dr.h.c. univerzity v Kaunase. Roku 1902 evanjelický kaplán, 1904 farár v Čáčove, 1928 v Modre, 1922 nitriansky senior, 1928 biskup západného dištriktu a generálny biskup Slovenskej evanjelickej cirkvi augsurského vyznania. Pred 1918 sa zúčastnil na obranných bojoch slovenských evanjelikov proti násilnej maďarizácii, po vzniku Česko-Slovenska spolutvorca ústavy a jeden z popredných predstaviteľov evanjelickej cirkvi na Slovensku. Prispieval do novín a časopisov (Stráž na Sione a Evanjelický kazateľ, ktorý kratší čas i redigoval, Cirkevné listy, Národné noviny, Slovenské pohľady a iné).
Karol Gábriš

Prof. ThDr. Karol Gábriš, Dr. h. c. (* 1919, Palúdzka – † 1998, Bratislava); evanjelický teológ, náboženský publicista, prekladateľ, univerzitný profesor a dekan Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulty a Evanjelickej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

Život a tvorba

Po maturite v Liptovskom Mikuláši študoval na Slovenskej ev. bohosloveckej fakulte  Slovenskej univerzity v Bratislave. Vysvätený za kňaza bol roku 1944 a za profesora bol vymenovaný roku 1950. Ako profesor prednášal do roku 1998. V 50. rokoch sa priklonil k teológii tvárou k životu, spolupracoval s mierovým hnutím a pracoval v medzinárodnom mierovom a ekumenickom hnutí. Špecializoval sa na novozákonnú teológiu, osobitne sa vyznamenal ako bádateľ v oblasti učenia apoštola Pavla. Je autorom komentárov skoro k všetkým knihám Nového zákona. Mal významný podiel na ekumenickom preklade Biblie do slovenčiny; bol predsedom komisie pre ekumenický preklad Biblie pre Novú zmluvu, objaviteľom gréckeho rukopisu štyroch evanjelií z 10. storočia Codex Maurocordatianus. Je autorom 15 monografií a vysokoškolských učebníc. Viedol skupinu katolíckych a evanjelických teológov, ktorí pracovali na preklade vydania  prvého slovenského ekumenického prekladu Novej zmluvy v edícii Písmo Sväté – Nová zmluva a Žalmy (1995). S M. Rúfusom a s V. Turčánym spolupracoval na básnických prekladoch Žalmov a Veľpiesne Šalamúnovej. V rámci rozpracovania novozákonnej problematiky podstatne prispel k sformovaniu kresťanského realizmu (pozri podobné názory u J. Michalku) vo vývoji evanjelickej sociálnej etiky na Slovensku. Vo svojej práci "Štát v listoch apoštola Pavla" (1948) rozpracoval problematiku postoja kresťana k vrchnosti.
Od r. 1959 paralelne k práci na bohoslov. fakulte farárom v evanjelickom cirkevnom zbore v Pezinku.
Senior Bratislavského seniorátu.
Virieu-le-Petit

Polohopis

Virieu-le-Petit má rozlohu 16,36 km². Najvyšší bod je položený 1 524 m n. m. a najnižší bod 419 m n. m.

Obyvateľstvo

Virieu-le-Petit má 311 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Villeret (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 3,25 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikojan-Gurevič DIS

Vznik a vývoj

Konštrukčná kancelária Mikojan-Gurevič vytvorila projekt dvojmotorového sprievodného lietadla DIS (Dvuchmotornyj Istrebiteľ Soprovoždenij - dvojmiestny sprievodný stíhač). Prvý prototyp vzlietol 11. júna 1941, teda krátko pred prepadnutím Sovietskeho zväzu. S postupom nemeckej armády sa ukázalo, že sovietske letectvo potrebuje najmä frontové stroje, a tak sa projekt odložil. Navyše došlo k evakuácii továrne, takže konštrukčná kancelária sa k projektu vrátila až v roku 1942, kedy bolo lietadlo upravené ako sprievodné, bojové, bombardovacie a torpédové lietadlo. Vzhľadom na to, že motory Mikulin AM-37 neboli k dispozícii, bol v druhom prototype použitý motor Švecov AŠ-82F. Zdalo sa, že sa lietadlo začne vyrábať sériovo, ale nakoniec k tomu nedošlo.
Broin

Poloha

Obec má rozlohu 14,18 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 436 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Beňka

Životopis

Je absolventom Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského Bratislava, katedry mineralógie a geochémie. Pôsobil ako geológ a mineralóg na Geologickom ústave Dionýza Štúra Bratislava. V okolí Banskej Bystrice sa podieľal na metalogenetickom výskume nerastných surovín. Výsledky  výskumov boli publikované v monografii Topografická mineralógia Slovenska. Autor a spoluautor viacerých príspevkov v zborníkoch, spoluautor knihy Ore Texture in the Western Karpathians. Člen pléna Odborového zväzu pracovníkov baní a a energetiky, člen jeho presedníctva (do roku 1990).
La Loyère

Poloha

Obec má rozlohu 5,77 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 492 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuville-sur-Sarthe

Poloha

Obec má rozlohu 22,94 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milan Ivanka

Životopis

Jeho otec bol Tobiaš Ivanka a matka Maria Šefčik. Pochádzal zo šľachtického rodu Ivanka z Jordánu a Dražkoviec (Ivánka de Draskócz et Jordánföld). Študoval na Evanjelickom kolégiu v Prešove. Pre svoju aktivitu v slovenskom študentskom hnutí bol nútený maturovať v Rimavskej Sobote. Roku 1899 ukončil štúdium práva na univerzite v Budapešti. V rokoch 1899 – 1904 pracoval ako koncipient v advokátskej kancelárii Matúša Dulu v Martine. Od roku 1904 pracoval ako advokát v Trnave. V tomto čase sa stal v rámci SNS predstaviteľom spolupráce s českou politikou a českými podnikateľskými kruhmi. Za spoluúčasti českých priateľov založil v Trnave Hospodársku banku (1906). V rokoch 1906 – 1914 bol spoluvydavateľom a redaktorom časopisu Národný hlásnik. V roku 1907 bol zvolený do uhorského snemu, avšak v roku 1909 bol ako Slovák mandátu zbavený za údajné poburovanie proti štátu a Maďarom počas predvolebnej kampane a odsúdený na jeden rok väzenia. Počas prvej svetovej vojny spolupracoval s Vavrom Šrobárom, Milanom Hodžom a s Emilom Stodolom. Bol členom SNR a jedným zo signatárov Martinskej deklarácie z októbra 1918. V rokoch 1918 – 1920 bol členom Revolučného národného zhromaždenia. V rokoch 1918 – 1919 referent pre otázky štátnej správy na ministerstve pre správu Slovenska. V rokoch 1919 – 1939 advokát v Bratislave. Podieľal sa na vytvorení Národnej republikánskej strany roľníckej v septembri 1919, ktorá sa v januári 1920 zjednotila s SNS, zjednotenie trvalo len do marca 1921. Potom vstúpil do Československej národnej demokracie, v ktorej zastával funkciu miestopredsedu a za ktorú pôsobil ako poslanec v Národnom zhromaždení v rokoch 1929 – 1934. Stranu opustil z dôvodu jej radikalizácie a vstúpil do agrárnej strany. Bol predseda slovenského výboru Ústredného zväzu československých priemyselníkov (od roku 1920). Od roku 1919 do roku 1922 bol generálnym dozorcom evanjelickej cirkvi. Ako stúpenec čechoslovakizmu odišiel na jar 1939 do Prahy. Tu sa zapojil do odboja a v roku 1945 bol väznený v Terezíne. Po návrate do Bratislavy v roku 1947 už nebol politicky aktívny.
Chrasť nad Hornádom

Polohopis

Obec sa nachádza vo východnej časti Hornádskej kotliny a na severných svahoch Galmusu.

Susedné obce

Jamník, Poráč, Spišský Hrušov, Vítkovce, Matejovce nad Hornádom.

Vodné toky

Hornád, Zlatník, Tekovský jarok

Starostovia obce

1990 - 1993 František Pramuka (NEKA)
 
1993 - 2002 Jozef Melega (KDH) (KDH)

2002 - 2003 Jozef Melega (ANO + KDH + SDKÚ)

2004 - 2006 Marián Melega 

2006 - 2010 Marián Melega (SDKÚ-DS, KDH)

2010 - 2014 Marián Melega (SDKÚ-DS, KDH)

11.12.2014  Marián Melega (KDH,ROI)

Obecné zastupiteľstvo

1990 - 1994 - 11 poslancov

1994 - 1998 - 11 poslancov (5 KDH, 3 HZDS, 3 NEKA)

1998 - 2002 - 11 poslancov (8 KDH, 3 NEKA)

2002 - 2006 - 7 poslancov (4 KDH, 3 SDKÚ)

2006 - 2010 - 7 poslancov (6 KDH, 1 NEKA )

2010 - 2014 - 7 poslancov (7 KDH,od 7.11.2013 6 KDH 1 NEKA )

11.12.2014- ?  3 poslanci (3 KDH) od 22.12.2014 1 poslanec nez.

Pamiatky

Katolícky Kostol Najsvätejšej Trojice
Postavený v románskom slohu ako na Slovensku unikátna tetrakoncha niekedy v období druhej polovice 12. storočia až 2. polovice 13. storočia. Rozšírený bol v roku 1646 a upravovaný v rokoch 1694, 1749 - 1755. Jadro stavby tvorí pomerne vysoká, v gotickom období nadstavaná, veža so štvorcovým pôdorysom, ku ktorej priliehali štyri apsidy zaklenuté konchami. Západná apsida bola odstránená okolo roku 1646 pri rozšírení kostola prístavbou obdĺžnikovej lode, zaklenutej krížovou hrebienkovou klenbou. Pôvodný, dnes zamurovaný románsky vchod na západnej strane južnej apsidy. Roku 1748 poškodil kostol blesk, v rokoch 1749 - 1755 bol upravovaný. Z týchto čias pochádza západný neskorobarokový portál lode s kamenným ostením, rozoklaným frontónom a nápisom s dátumom 1749. Pod terajšou výmaľbou interiéru od J. Hanulu sa sondami zistili gotické nástenné maľby v dvoch vrstvách. Ľavý bočný oltár Piety, neskorobarokový z konca 18.stor.

Šport

V obci pôsobí jedna telovýchovná jednota z futbalovým oddielom.Niekoľko sezón mala aj stolnotenisový oddiel.
Momentálne pôsobia futbalové družstvá dospelých, dorastu a žiakov v okresnej súťaži SOFZ.Striedavo však už hrali aj vo vyššej, krajskej súťaži.
Savigny-en-Septaine

Poloha

Obec má rozlohu 22,58 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 672 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coudray (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 12,42 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 398 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Clion (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 15,84 km². Najvyšší bod je položený 43 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 819 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Torcy (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 19,62 km². Najvyšší bod je položený 362 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 096 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arith

Poloha

Obec má rozlohu 24,27 km². Najvyšší bod je položený 1 449 m n. m. a najnižší bod 549 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viera Šimčisková

Životopis

Do roku 1927 študovala matematiku na Prírodovedeckej fakulte Karolovej univerzity v Prahe. V roku 1927 – 1934 učiteľka na gymnáziu v Příbrame. V roku 1934 prišla na Slovensko, učila na reálnom gymnáziu v Banskej Bystrici. Roku 1940 prišla do Bratislavy na dievčenské gymnázium na Dunajskej ulici. V rokoch 1945 – 1957 bola doma pri deťoch, v roku 1957 išla opäť do školy a až do roku 1975 pôsobila na Strednej škole na Novohradskej ulici (dnešné Gymnázium Jura Hronca). Starala sa o matematické talenty, prispievala do učebníc matematiky a veľmi úspešne pracovala v Matematickej olympiáde. Čestná členka Jednoty československých matematikov a fyzikov. Roku 1965 vyznamenaná medailou Jednoty československých matematikov a fyzikov, 1969 zaslúžilá učiteľka. V roku 1975 išla do dôchodku a ešte niekoľko rokov učila externe.
Boseron

Pôvod

Boseron pochádza pôvodne z proviencie Brie. Tvorí istý prechod medzi ovčiakmi a dogovitými psami. Jeho predchodcovia patrili jednak medzi európske ovčiarske psy, jednak medzi býkohryzi, ktoré slúžili pri poľovačkách na diviaky a na inú veľkú zver.

Vzhľad

Boseron je pes veľkého harmonického rámca obdĺžnikového tvaru, s pevnou kostrou a dobrým osvalením. Na prvý pohľad pripomína plemeno medzi dobermanom a rotvajlerom. Má jemne modelovanú hlavu s klopenými alebo poloklopenými ušami. Chvost a uši sa nekupírujú, chvost nesie boseron nízko a má siahať aspoň ku kolennému kĺbu a tvorí mierny háčik vo forme písmena J. Boseron sa pohybuje pružne a priestorne s dlhým klusom.
Srsť boserona je krátka, uzavrená a prilieha k telu. Chlpy dorastajú do dĺžky 4 cm. Podsada je jemná a hustá, uprednostňuje sa sivá farba a nesmie presvitať cez kryciu srsť. Boseron môže byť čierny s pálením alebo modroškvrnitý s pálením, tzv. harlekýn. Znaky pálenia sa môžu nachádzať nad očami, na bočných stranách papule, na hrudi, hrdle, pod chvostom a na končatinách, pričom nesmú presiahnuť 1/3 výšky nohy. Pomer čiernej a sivej u harlekýna by mal byť rovnaký.

Povaha a využitie

Boseron je rozvážny, hrdý, inteligentný, energicky a neúnavný. Vďaka svojej srsti je odolný voči výkyvom počasia a môže tak podávať stabilný pracovný výkon za rôznych podmienok. Jeho vernosť a obetavosť z neho robí dobrého rodinného psa. Je to neúnavné pracovné plemeno, schopné stádo nielen udržať pokope na veľkom otvorenom priestore, ale je aj rýchly pri presune. Jeho kvality však využije iba skúsený kynológ. Pri nesprávnom vedení sa mení na agresívneho psa. Boseron je plemeno inteligentné, ktoré hodnotí svojho majiteľa veľmi kriticky. Ak si jeho pán získa jeho dôveru, nájde v ňom vynikajúceho pracovného, vyrovnaného a oddaného psa.
Boseron je všestranne využiteľný pes: používa sa pri strážení objektov a majetku, ako ovčiarsky pes a tiež v rôznych kynologických športoch. Je to veľmi vitálne plemeno vyžadujúce dostatok pohybu a pracovného vyťaženia.
Kobra okuliarnatá

Opis

Kobra okuliarnatá dosahuje dĺžku 1,2 až 1,7 m. Sfarbenie kobier okuliarnatých je pomerne rozmanité, siaha od hnedého až po čierne, pričom väčšina jedincov má výrazné bledé znaky na zadnej strane štítu, čiže „kapucne“.

Výskyt

Táto kobra uprednostňuje ryžové polia a okraje ciest v blízkosti obcí, takže sa dostáva do kontaktu s človekom. Vyskytuje sa v južnej Ázii hlavne v štátoch Pakistan a India, ale môžeme ju nájsť aj na Srí Lanke, v Bangladéši, Nepále, Bhutáne a Afganistane.

Správanie

Hoci sa kobry občas vyhrievajú na slnku, sú zväčša aktívne v noci. Dokážu liezť po stromoch aj plávať. Rovnako ako iné kobry, aj tento druh pri ohrození roztiahne rebrá na krku, ktoré sú za normálnych okolností zložené.

Potrava

Živia sa malými cicavcami, jaštericami, vtákmi, ale aj inými hadmi, ktoré usmrcujú rýchlo pôsobiacim neurotoxickým jedom.

Rozmnožovanie

Samica nakladie 10 až 30 vajec do potkaních norí, alebo termitísk a po inkubačnej dobe, ktoré trvá od 48 do 69 dní. Mláďatá merajú 20 až 30 cm.

Predátory

Okrem ľudí sú hlavnými predátormi kobier okuliarnatých viaceré cicavce najmä mungá a dravé vtáky.
Fontaine-en-Dormois

Poloha

Obec má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 22 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
VTV

Začiatky

Licenciu pre šírenie signálu v káblovke získala 24. novembra 1993. Vysielať ale začala až 22. apríla 1995. Vysielanie bolo uvedené americkým filmom Ťah jazdcom. 
Televízia vysielala prostredníctvom káblových prípojok, ktorými v roku 1995 disponovalo 19,4 % domácností. V máji 1995 začala poskytovať signál aj cez družicu Eutelsat II-F2 na nekódovanej analógovej frekvencii 10,972 GHz. V júli 1997 prešla televízia z analógovej družice na digitálnu družicu Intelsat 7-F7.
Na začiatku televízie stál Bohuslav Géci ako prezident manažmentu, Ján Izák ako viceprezident a Marcel Šustek ako riaditeľ divízie programu spoločne s generálnym riaditeľom Vladislavom Krížom.

Finančné problémy a pád VTV

Aj keď televízia mala spočiatku kvalitné programy vrátane objektívneho spravodajstva, o rok neskôr ku nej pribudla konkurenčná súkromná TV Markíza ktorá ju so zahraničným kapitálom a know-how vytláčala na okraj diváckeho záujmu. V čase keď dlh VTV voči Všeobecnej úverovej banke stúpal k 300 miliónom slovenských korún, dostala televízia v roku 1998 prvú veľkú finančnú injekciu – po predaji 51% podielu spoločnosti VTV Cable TV spol s r. o. spoločnosti TV Plus Vladimíra Poóra. V polovici roka 1997 televízia prešla na satelitné digitálne vysielanie cez družicu Intelsat 7-F7. Následne na to v septembri 1998 sa uskutočnil vo VTV relaunching kedy televízia bola posilnená balíkom TV filmov a nemeckých TV seriálov. Paralelne sa objavila aj outdoorová kampaň televízie. Televízia však postupne začala opäť programovo stagnovať. 
V marci 1999 odkúpil televíziu Ladislav Milko, avšak ako riaditeľ pôsobil vo VTV len 2 mesiace. Po ďalších majetkových presunoch sa napokon dostala k televízii bývalá programová riaditeľka TV Markíza Tatiana Heldová, ktorá sa pokúsila zlepšiť situáciu upravením programovej štruktúry. Od novembra 1999 dokonca skrátila vysielanie – kapacitne sa preorientovala výlučne na hlavný vysielací čas. Po nájdení investora síce plánovala prejsť na 24-hodinový cyklus, to sa jej však nikdy nepodarilo. 
VTV napokon ukončila vysielanie 9. februára 2000 takmer piatich rokoch vysielania, keď jej Rada pre vysielanie a retransmisiu odobrala licenciu.
Mária Lujza Savojská

Rodina a pôvod

Mária Lujza bola tretia dcéra Viktora Amadea II. (1666 – 1732), savojského vojvodu a budúceho kráľa Sicílie a Sardínie, a jeho manželky Anny Márie d'Orléanskej, ktorá bola dcérou orleánskeho vojvodu Filipa I. a anglickej princeznej Henriety Anny Stuartovej (dcéra anglického kráľa Karola I.).
V roku 1697 sa jej staršia sestra anglická princezná Mária Adelaida vydala za burgundského vojvodu Ľudovíta Francúzskeho, ktorý bol vnukom Ľudovíta XIV. Mária Lujza sa tak stala tetou budúceho francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.

Manželstvo

2. novembra 1701 sa iba trinásťročná Mária Lujza vydala za mladšieho brata svojho švagra, Filipa V. Filip nastúpil na španielsky trón po smrti Karola II. (rok 1700), posledného španielskeho kráľa z rodu Habsburgovcov, ako následník určený v Karolovom testamente (Filipova stará matka Mária Terézia Habsburská, manželka Ľudovíta XIV., bola sestra Karola II.). Pretože Filip V. bol francúzsky princ, vznikli u ostatných európskych veľmocí (Anglicko, Habsburská monarchia) obavy, že sa Francúzsko a Španielsko spoja do jedného štátu. To by znamenalo obrovský nárast moci Francúzska. Preto vypukla skoro okamžite po Filipovom nástupe tzv. vojna o španielske dedičstvo (začala v roku 1702), v ktorej stálo Francúzsko na strane jednej a Habsburgovci, Anglicko, Savojsko, Holandsko a Portugalsko na druhej strane. Vojna bola dlhá a ťažká.
Mária Lujza vystupovala v Španielsku ako regentka počas neprítomnosti svojho manžela. Napriek svojmu nízkemu veku bola veľmi schopnou regentkou. Mala veľký vplyv na svojho manžela, no sama bola veľmi ovplyvnená dvornou dámou Máriou-Annou de la Trémoille, ursínskou princeznou.

Smrť

Mária Lujza zomrela vo veku 26 rokov, rovnako ako jej teta, Mária Lujza d'Orléanska (španielska kráľovná v rokoch 1679 – 1689), stará matka anglickej princeznej Henriety Anny a jej sestry Márie Adelaidy (francúzskej daufinky v rokoch 1711 – 1712). Zomrela na tuberkulózu. Mária Lujza je pochovaná v kráľovskom sídle San Lorenzo de El Escorial.
Jej manžel sa po roku od jej smrti druhýkrát oženil s Alžbetou Parmskou. Po jej smrti sa dvaja jej synovia postupne stali španielskymi kráľmi. Mária Lujza však nemala žiadnych ďalších potomkov (vnukov atď.), pretože obaja jej synovia, ktorí prežili do dospelosti, zomreli bezdetní.
Panilleuse

Poloha

Obec má rozlohu 8,87 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 462 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hovädzie mäso

Hovädzie mäso alebo hovädzina je mäso tura domáceho. Hovädzie mäso sa dostáva na stôl v mnohých rôznych úpravách. Surové (ako napr. carpaccio alebo tatársky biftek), v celku (ako napr. hovädzia pečeň, nakrájané na plátky (napr. steak alebo biftek), na drobné kúsky (napr. guláš) alebo mleté (fašírka).

Charakteristika

Hovädzie mäso je charakteristicky tehlovo červené, obsah svalového farbiva a výsledná farba mäsa však ďalej závisí na veku zabitého zvieraťa – u mladých kusov je bledo červená, u starších kusov a najmä býkov tmavo červená  - ďalej na jeho pohlaví, živej hmotnosti, plemennej príslušnosti, fyzickom zaťažení konkrétneho svalu a samozrejme tiež na intenzite a kvalite výživy jatočného zvieraťa. Odtieň farby sa líši tiež podľa toho, z akej časti tela mäso pochádza, . Výraznejšie sfarbenie mäsa podporuje pohyb zvieraťa, kŕmenie zeleným krmivom a vysoký obsah železa v kŕmnej dávke. Kastrácia býkov a intenzívny výkrm naopak vedie k svetlejším odtieňom mäsa 
V priebehu technologického spracovania a skladovania jatočného trupu je farba mäsa ovplyvnená predovšetkým pH - pri pH nižšom než 5,6 je mäso svetlejšie, pri pH vyššom než 5,8 naopak tmavne. Uvarením mäso nadobúda šedohnedú farbu. Pri bežnom chladiarenskom skladovaní hovädzie mäso v štvťkách optimálne vyzreje za 10 až 14 dní.
Typická chuť a pach mäsa je ovplyvnená prítomnosťou prchavých mastných kyselín. Je  výrazná najmä u starších zvierat. S chuťovými vlastnosťami mäsa úzko súvisí šťavnatosť a krehkosť mäsa. Najväčší vplyv na šťavnatosť má potom schopnosť mäsa udržať vodu (údržnosť), väznosť a stupeň mramorovania mäsa, krehkosť je spôsobená vysokým obsahom svalových bielkovín (hlavne aktínu a myozínu) a mramorovaním mäsa, čo nie je nič iné, než vyšší obsah intramuskulárneho tuku na úkor kolagénu a elastínu vo väzivovom tkanive medzi svalovými vláknami. Mäso od dobre vykŕmených zvierat je krehkejšie než mäso od zvierat chudších.

Výroba

Najväčšími producentmi hovädzieho mäsa vo svete sú USA, Brazília a Čína. V Európe sú najdôležitejšími producentmi Francúzsko, Nemecko a Taliansko. Pre produkciu hovädzieho mäsa sa využívajú špecializované mäsové plemená alebo býci a jalovičky mliečnych a kombinovaných plemien, ktoré však majú nižšiu kvalitu mäsa, nižšie prírastky a vyššiu spotrebu krmiva.
Sartène (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 200,4 km². Najvyšší bod je položený 1 320 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 374 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žilinská televízia

Žilinská televízia bol názov regionálnej televíznej stanice, ktorá vysielala v Žiline v období rokov 2003 – 2006 a opätovne 2009 – 2012
Televízia začala vysielať vo februári 2003 a v roku 2006 sa premenovala na TV Patriot. Vysielanie prebiehalo analógovo z vysielača na Dubni a cez káblové siete. V roku 2009 sa majiteľ rozhodol obnoviť vysielanie Žilinskej televízie, pretože TV Patriot už „prestala byť žilinskou, respektíve regionálnou televíziou“. Na konci roka 2011 spustila televízia vlastný multiplex DVB-T z kóty Hradisko na 56. kanáli. V roku 2012 sa premenovala na TV 56.
Spomienka na smrť

Obsah

Už takmer rok ubehol od smrti Rosemary Bartonovej a za tú dobu sa v mysli jej manžela George Bartona pocit, že jej nečakaná a strašná smrť nebola samovražda, iba zmenil v istotu. Rosemary našla smrť na oslave narodenín usporiadanej na jej počesť v reštaurácii Luxembourg. Náhle spadla dopredu a v strašných kŕčoch zomrela. Vzhľadom na to, že sa v jej kabelke našiel arzenik a zistilo sa, že deň pred svojou smrťou bola veľmi skľúčená, predbežné vyšetrovanie takmer s istotou určilo, že spáchala samovraždu. Nasledujúce mesiace však záver vyšetrovania rozhodne nepotvrdili. Keď jej manžel obdržal dva anonymné, ohováračné listy, ktoré otvorene vyhlasovali, že bola zabitá, je naopak ešte pevnejšie presvedčený, že bola v skutočnosti zavraždená. Barton sa obráti so svojim podozrením na priateľa, plukovníka Johnyho Racea, a keďže stále v duchu rozoberá manželkinu smrť, uvedomí si, že rozhodne existuje dostatok podozrivých, aby sa mohlo začať vyšetrovanie vraždy. Barton má v úmysle pripomenúť prvé výročie manželkinej smrti veľmi zvláštnym spôsobom. Usporiada v reštaurácii Luxembourg oslavu, ktorá je priamou rekonštrukciou pôvodnej narodeninovej oslavy. Pozve tých istých hosťov a oznámi, že o pol desiatej sa odohrá niečo dôležité. V určenú hodinu zhasnú svetlá, hostia vstanú, aby si pripili na pamiatku Rosemary, a George Barton padá mŕtvy, otrávený kyanidom.

Adaptácie

V roku 1983 natočila túto knihu spoločnosť CBS Television.