google/wiki40b huggingface dataset:
Noc múzeí a galérií

Noc múzeí a galérií (iné názvy: noc múzeí, múzejná noc, v nemecky hovoriacich krajinách sčasti aj dlhá noc múzeí) je akcia, pri ktorej sú múzeá, galérie a pamiatkové objekty otvorené dlhšie ako zvyčajne (niekedy aj cez polnoc) a vstupné do nich je navyše buď znížené, alebo úplne zadarmo. Organizátori múzejných nocí sa tak snaží vzbudiť v radoch širokej verejnosti záujem o múzeá a podobné inštitúcie. Noci múzeí a galérií bývajú sprevádzané posilnenou a kyvadlovou dopravou, ktorá býva tiež zadarmo.
Prvý ročník podujatia prebehol v roku 1997 v Berlíne, potom v Česku v roku 2004 v Prahe, a výrazný ohlas medzi návštevníkmi zapríčinil rozšírenie tohto podujatia aj do ďalších miest v Česku. Noc múzeí a galérií sa koná aj na Slovensku.
Štátny prevrat

Štátny prevrat alebo prevrat alebo coup d'État [kudeta] je náhla, často násilná a prudká, politická zmena politického systému a vládnucich skupín ľudí. Prevrat zásadného významu, veľký prevrat a podobne sa nazýva aj revolúcia. Pri štátnom prevrate dochádza k zmene moci v rozpore s platnou legislatívou v danom štáte. Prevratom môže dôjsť k zmene demokratického režimu na nedemokratický ale aj nedemokratického režimu na demokratický. Častým prípadom je aj výmena jednej totalitnej mocenskej skupiny za inú.
Slovo puč (zo staršieho švajčiarskonem. výrazu "bütsch" = úder, tresk) môže byť synonymum štátneho prevratu alebo môže označovať neúspešný štátny prevrat alebo štátny prevrat uskutočnený malou skupinou ľudí alebo štátny prevrat skupinou ľudí, ktorá dosiaľ nemala významný podiel na moci, teda napr. nižších vojenských hodnostárov.
Úspešné prevraty boli napríklad v roku 1948 v ČSR, v roku 1979 v Iráne alebo roku 1999 v Pakistane. V roku 1917 došlo v Rusku k štátnemu prevratu dvakrát. Najskôr bol vo februári nedemokratický cársky režim nahradený pomerne demokratickou dočasnou vládou, ktorá bola v novembri (podľa starého ruského kalendára v októbri) toho istého roku zvrhnutá boľševickým prevratom a bola nastolená komunistická diktatúra. Medzi neúspešné prevraty sa zaraďuje aj prevrat v roku 1991 vo vtedajšom Sovietskom zväze.
Ján Ilavský (geológ)

Život

V roku 1941 absolvoval stredoškolské štúdium v Liptovskom Mikuláši. Následne nastúpil na štúdium na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej Univerzity (dnešná Univerzita Komenského v Bratislave). Počas druhej svetovej vojny sa aktívne zapojil do Slovenského národného povstania, neskôr bojoval ako príslušník prvého československého armádneho zboru. Po vojne demobilizovaný. Následne pokračoval v štúdiu geológie. V roku 1946 ukončil štúdium na Prírodovedeckej fakulte. V roku 1948 získal po obhajobe rigoróznej práce titul RNDr. V roku 1959 sa stal kandidátom geologicko-mineralogických vied (CSc.) na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a v roku 1974 obhájil titul doktor vied (DrSc.) na Vysokej škole technickej v Košiciach.
Pôsobil ako asistent Geologicko-paleontologického ústavu Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, ako hlavný geológ Východoslovenského rudného prieskumu, n.p. a od roku 1957 pôsobil na Geologickom ústave Dionýza Štúra. V rokoch 1959 - 1962 tu pôsobil ako vedúci oddelenia paleozoika. V rokoch 1962 - 1964 pôsobil ako námestník vtedajšieho riaditeľa M. Kuthana. V rokoch 1969 - 1970 pracoval v Togu ako vedúci projektu OSN na vyhľadávanie farebných kovov. V 80. rokoch prednášal na Univerzite v Annabe (Alžírsko). Okrem dlhodobých pobytov v zahraničí sa zúčastnil aj viacerých krátkodobých akcií v Turecku, Guineji, Mali, Afganistane atď. Bol členom v komisii UNESCO pre zostavenie metalogenetickej mapy Európy a taktiež pracoval v skupine špecialistov RVHP pre tektonické a metalogenetické mapy karpatsko-balkánskych zón. V roku 1985 odišiel do dôchodku.
Geologické výskumy Dr. Jána Ilavského sa vzťahujú na rudné ložiská a geológiu neogénnych, paleogénnych, mezozoických útvarov, kryštalinika a paleozoika Západných Karpát. Zostavil množstvo geologických, banských a metalogenetických máp.
V roku 1972 bol ocenený Radom červenej hviezdy práce.
Severné Mariány

Severné Mariány, dlhý tvar: Spoločenstvo Severných Marián (Commonwealth of the Northern Mariana Islands), je 16 ostrovov v súostroví Mariány v Tichom oceáne, súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie (unincorporated territory), územie s ustavujúcim aktom Kongresu (organized territory) a územie s postavením spoločenstva (commonwealth).
Rozloha: 477 km². Počet obyvateľov: 80 000, hlavne Polynézania. Správne stredisko: Garapan na ostrove Saipan. Hlavné odvetvia sú turizmus, tropické poľnohospodárstvo a rybolov.
Ján Ducký

Vražda

Objednávateľa alebo objednávateľov vraždy polícia nezistila, iba odhadovala, že Duckého zastrelili zrejme pre jeho ekonomické aktivity. Až v máji 2000 polícia oficiálne pripustila, že motív vraždy súvisí so zmenkami. Ducký o nich už nemohol vypovedať, takže ich vyplatenie by neohrozil, uvádzala polícia. Deň pred vraždou mu nový minister hospodárstva Ľudovít Černák verejne vytýkal zmenku za 400 miliónov českých korún, ktorú podpísal krátko po parlamentných voľbách (25. a 26. septembra 1998), v ktorých prišlo HZDS o výkonnú moc. Vtedy Černák sľuboval Duckému dohru v podobe trestných oznámení. Ducký sa zrejme chystal všetko vyvrátiť už na druhý deň na vlastnej tlačovej besede. 
Hoci už pár mesiacov po atentáte obvinili Ukrajinca Olega Thoryka (neskôr Kalašnikova) ten sa z rodnej Ukrajiny už na Slovensko nevrátil a prípad bol odovzdaný na Ukrajinu v roku 2001. V roku 2019 Ukrajina informovala, že „materiály trestného konania sa pripravujú prinavrátiť kompetentným orgánom Slovenskej republiky“.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2008

Skupina o záchranu

Mužstvá, ktoré skončili na poslednom mieste v základných skupinách hrali o udržanie v najvyššej kategórii, hralo sa na dve víťazné stretnutia.
Bordes (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 11,22 km². Najvyšší bod je položený 459 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 693 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skriňová nadstavba

Skriňová nadstavba (alebo Skriňový automobil) je druh nadstavby nákladného a úžitkového automobilu, prívesu alebo návesu. Samostatný, pri automobiloch od posádky oddelený a uzamykateľný priestor môže byť využitý podľa úpravy nákladného priestoru na prepravu materiálu, tovaru, osôb, strojov a prístrojov a pod. Kabína býva sklopná dopredu, čím sa umožní prístup k motoru.

Konštrukcia nadstavby

Bežná skriňová nadstavba má rovnú podlahu, pevné steny i strechu a dvojkrídlové dvere, ktoré môžu byť nahradené alebo doplnené zdvíhacou plošinou. Upevňovacie oká v podlahe slúžia k zabezpečeniu nákladu pri preprave a priestor najmä menších (rozvážkových) automobilov býva prístupný i bočnými posuvnými dverami.
Maussans

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 308 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 68 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gury

Poloha

Obec má rozlohu 5,01 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ternat (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,91 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 55 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Východný blok

Východný blok (skrátene Východ) alebo sovietsky blok je neformálne pomenovanie Sovietskeho zväzu a jeho spojencov v strednej a východnej Európe (Bulharska, Česko-Slovenska, Východného Nemecka, Maďarska, Poľska, Rumunska a do roku približne 1960 aj Albánska), ktoré sa používalo počas studenej vojny.
Spojenectvo týchto krajín vyplynulo z víťazstva Sovietskeho zväzu (ZSSR) v druhej svetovej vojne, čím získal postavenie superveľmoci a so svojimi bývalými vojnovými spojencami (Západ alebo Západný blok) sa dohodol po skončení vojny (jaltská konferencia, Postupimskej konferencii) na rozdelení sfér vplyvu. Spod priameho sovietskeho vplyvu sa neúspešne pokúšali dostať v roku 1953 vo Východnom Nemecku a v roku1956 v Poľsku (povstanie v Poznani) a Maďarsku. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska v auguste 1968 nastúpila politická normalizácia, ktorú so sebou priniesla Brežnevova doktrína takzvanej obmedzenej suverenity. Sovietsky zväz otvorene vyjadril zámer intervenovať v ktorejkoľvek krajine Varšavskej zmluvy, ak v nej dôjde k zavedeniu „buržoázneho“ pluralitného systému. Západ preto označoval štáty pod sovietskym vplyvom ako satelitné štáty, zjednodušene satelity.
Označenie Východný blok sa tiež zvyklo používať pre členské štáty Varšavskej zmluvy alebo Rady vzájomnej hospodárskej pomoci (RVHP). Spojenci Sovietskeho zväzu mimo východnej Európy ako Mongolsko, Kuba, Vietnam, alebo Severná Kórea boli tiež často nazývané štátmi Východného bloku.
V krajinách východného bloku bolo uplatňované tzv. plánované hospodárstvo a v krajinách západného bloku bolo trhové hospodárstvo. Po skončení 2. svetovej vojny Rakúsko zaostávalo za ČSR o 28 rokov. Ešte v roku 1950 bolo HDP na hlavu v ČSR vyššie ako v Rakúsku. V roku 1989 a dosiahol tento ukazovateľ v ČSR už len 58 % Rakúska.

Stredná a východná Európa

Počas studenej vojny sa európski sateliti ZSSR nazývali nie celkom geograficky presne východná Európa, rusky Восточная Европа, anglicky Eastern Europe. Po rozpade východného bloku v rokov 1989 až 90, sa začal používať pre väčšinu predtým satelitných štátov súhrnný pojem stredná a východná Európa (používa sa skratka CEE, z anglického Central and Eastern Europe).
Circa

Circa alebo cirka (z lat. circa – okolo; skratka ca alebo cca) je častica vyjadrujúca približnosť (tzn. „asi“, „približne“, „okolo“) číselných a iných výrazov, pred ktorými stojí. V slovenčine sa začala používať v 20. storočí.
Jozef Šimončič

Jozef (Dodo) Šimončič (* 1. august 1943, Bratislava) je slovenský kameraman.
Crandelles

Poloha

Obec má rozlohu 12,46 km². Najvyšší bod je položený 744 m n. m. a najnižší bod 569 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 691 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Presles-et-Thierny

Poloha

Obec má rozlohu 8,33 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hostinec Jamajka

Hostinec Jamajka (ang. Jamaica Inn) je román britskej autorky Daphne du Maurier. Základnou črtou románu je dobrodružnosť a napätie, ktoré sa autorke podarilo udržať od prvého do posledného riadka. Dielo je ladené romanticky, príbeh však napriek tomu vyznieva dôveryhodne. Napínavý dej a umelecké kvality si našli veľa priaznivcov.

Dej

Dej románu zasadila autorka do Cornwallu a situovala ho na začiatok 19. storočia. Hlavnou hrdinkou príbehu je dvadsaťtriročná Mary Yellanová. Príbeh sa začína smrťou Maryinej matky. Mary plní jej poslednú vôľu a odchádza k tete Patience do Bodminu. Tá sa medzičasom vydala za Jossa Merlyna a z niekdajšej krásavice sa stala zničená starena. Už po ceste sa Mary dozvedá o nepriaznivej povesti hostinca Jamajka. V prvých dňoch strávených v hostinci hlavná hrdinka zisťuje, že v hostinci sa dejú nekalé veci a že jej strýko je vodcom zločineckej bandy. V hostinci sa Mary zoznamuje s Jossovým mladším bratom Jemom, o ktorom teta tvrdí, že je ešte väčší zločinec ako Joss. Počiatočná nenávisť k Jemovi sa postupne mení na lásku, i keď Mary trápia pochybnosti, lebo nevie, či nie je aj Jem členom bandy. Mary sa chce za každú cenu dopátrať pravdy a po tragickej udalosti, ktorej sa stáva svedkom, sa dozvie pravdu o zločinoch Jossa Merlyna a jeho bandy. Zostane už len záhada, kto to všetko organizuje. Rozuzlenie je prekvapujúce a pôvodca všetkého zla nečakaný.

Film

Román sfilmoval v roku 1939 Alfred Hitchcock. Zahrali si v ňom Charles Laughton a Maureen O'Hara.
Speváčka Tori Amos spieva o hostinci pieseň „Jamaica Inn“, ktorá sa nachádza na jej albume z roku 2005 "The Beekeeper".
Saint-Salvadou

Poloha

Obec má rozlohu 15,5 km². Najvyšší bod je položený 610 m n. m. a najnižší bod 369 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 400 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juhoamerická volejbalová konfederácia

Dejiny

CSV vznikla 12. februára v Buenos Aires alebo 3. júla 1946 v Rio de Janeiro (prevláda stále spor) ešte pred samotným vznikom FIVB aj všetkých ostatných volejbalových konfederácií. CSV takisto ako prvá zorganizovala kontinentálne majstrovstvá v roku 1951.
CSV organizuje takisto kvalifikačné turnaje na Letné olympijské hry či Majstrovstvá sveta, turnaj Juhoamerických hier a spolu s NORCECA turnaj Panamerických hier či medzikontinentálnu súťaž Panamerický pohár.
Matúš Andreanin

Klubový hokej

Je odchovancom klubu HKm Humenné, neskôr hral na poste brankára v PHK Prešov. V sezóne 2005/06 odohral 11 zápasov za HC Košice a dokončil ju v Prešove.
Sezónu 2006/07 odohral celú v družstve juniorov HC Košice. V nasledujúcom roku už hral aj v 1.lige za klub HK VTJ Trebišov a zapojil sa do projektu HK VSR SR 20. V sezóne 2008/09 hral tiež za dvadsiatkárou pod názvom HK Orange 20 a súčasne bol aj tretím brankárom HC Košice. Klub v tejto sezóne získal titul majstra Slovenska. Po skončení základnej časti odišiel na hosťovanie do klubu HC 46 Bardejov. V sezóne 2009/10 odišiel do Zvolena.Dnes Pôsobí v HC 46 Bardejov.
Villeneuve-sur-Auvers

Poloha

Obec má rozlohu 7,07 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Závozská vrchovina

Vymedzenie

Podcelok zaberá severnú, najvyššiu časť Krupinskej planiny. Severovýchodným smerom leží Javorie s podcelkami Javorianska hornatina a Lomnianska vrchovina, zo severozápadu územie ohraničuje Pliešovská kotlina. Na západe sa Závozskej vrchoviny krátkym úsekom dotýkajú Štiavnické vrchy podcelkom Skalka a južným smerom pokračuje planina podcelkami Bzovícka pahorkatina a Dačolomská planina.

Doprava

Územie je vo východnej časti, približne po cestu II/527 (Zvolen – Veľký Krtíš), nedostupné. Je súčasťou VVP Lešť a vjazdy na toto územie sú najmä počas výcviku zatarasené, príp. strážené. Západným okrajom vedie významný severo-južný koridor E 77 (Krakov – Budapešť) v trase cesty I/66. V jej blízkosti vedie i železničná trať Zvolen – Čata.

Turizmus

Východná časť Závozskej vrchoviny je turisticky neprístupná, no atraktívny je len úzky pás územia na západnom okraji v blízkosti údolia Krupinice, kde sa nachádza národná prírodná rezervácia Mäsiarsky bok.
Auxon-Dessous

Poloha

Obec má rozlohu 6,28 km². Najvyšší bod je položený 330 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cherves-Châtelars

Poloha

Obec má rozlohu 30,68 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 438 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sojuz MS-07

Zostavenie posádky

Posádka pre loď Sojuz MS-07, členovia Expedície 54/55 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), ktorá bola súčasne záložná pre Sojuz MS-06, bola sformovaná v prvej polovici roku 2016, pričom oficiálne ju NASA zverejnila v máji 2016 v zostave: Sergej Riazanskij, Norišige Kanai a Randolph Bresnik. Na jeseň 2016 sa však Rjazanskij a Bresnik presunuli do skoršieho Sojuzu MS-05. Náhradou bola sformovaná nová posádka, zverejnená Roskosmosom v októbri a agentúrou NASA v novembri 2016, a síce Alexandr Skvorcov ml., Scott Tingle a Norišige Kanai, pričom ich náhradníkmi boli vymenovaní Anton Škaplerov, Alexander Gerst a Jeanette Eppsová. V marci 2017 Skvorcova, ktorý sa zranil pri športovaní, nahradil v hlavnej posádke Škaplerov.

Priebeh letu

Sojuz MS-07 úspešne vyštartoval dňa 17. decembra 2017 o 07:21:01,127 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur. Približne po deviatich minútach od štartu bola kozmická loď navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 198,3 – 254,4 km. Na základe bezpečnostného pravidla NASA, podľa ktorého môže v ten istý deň prilietať k ISS alebo odlietať od nej len jedna kozmická loď, musel Sojuz MS-07 použiť dvojdňový letový profil k stanici, keďže 17. decembra sa k ISS blížila a potom bola k nej pripojená kozmická loď Dragon spoločnosti SpaceX na misii CRS-13. Dňa 19. decembra 2017 o 08:39:02 UTC sa Sojuz MS-07 po bezproblémovom priblížení pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet na ISS. Potom Škaplerov, Tingle a Kanai prešli na stanicu a zapojili sa do práce Expedície 54.
Dňa 3. júna 2018 o 09:16:36 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a v ten istý deň o 12:39:13,5 UTC úspešne pristál v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu.
Hovhannes Širaz

Život

Jeho matka ovdovela počas arménskej genocídy krátko pred jeho narodením. Širaz tak vyrástol v chudobe. Od piatich rokov predával na ulici vodu. Nakoniec sa dostal do sirotinca, ale čoskoro z neho utiekol a túlal sa s kamarátmi.
V roku 1935 mu vyšla prvá kniha básní Garnanamut. Románopisec Atrpet mu vymyslel umelecké meno Širaz, podľa iránskeho mesta Širaz známeho pre svoje ruže, lebo vraj „básne tohto mladíka majú vôňu ruží“. Potom Širaz študoval na Štátnej univerzite v Jerevane a v moskovskom Ústave literatúry. V roku 1958 publikoval prvý diel svojej knihy Lýra Arménska. Druhý a tretí diel boli zverejnené v roku 1965 a 1974. Tieto zbierky sú považované za jeho vrcholné. Celkovo napísal štyridsať kníh básní, mnohé z nich má silne vlastenecké vyznenie (Mojej Svätej vlasti, Osud Arménov a i.) Roku 1941 napísal tiež zbierku venovanú arménskej genocíde.
Širazovou prvou ženou bola poetka Silva Kaputikjanová. Ich syn Ara Širaz je sochár, ďalší syn Šipan Širaz básnik.
Stobské pyramídy

Opis

Stobské pyramídy sú zoskupenie skalných pyramíd v západnej časti pohoria Rila. Tvarovo sú rôzne, väčšina z nich však vytvára kuželovitý útvar. Väčšia časť pyramíd dosahuje výšky medzi 7 a 10 metrami, niektoré z nich sú ale až 12 metrov vysoké.

Ochranný štatút

Prírodná pamiatka s výmerou 7,4 hektára od roku 1964.
Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy

Prírodné pomery

Chránené územie pokrýva najvyššia, severovýchodná časť Českomoravskej vrchoviny, teda Žďárské vrchy a priľahlé vrchoviny. Krajina na väčšine územia je vrchovinná až pahorkatinná s nadmorskými výškami 490 – 836 m. Najvyšším bodom CHKO je vrch Devět skal (836 m). Vrcholy sú prevažne zaoblené (vo vrcholových partiách však často nájdeme skalné bloky), svahy pozvoľné, údolia plytké a široké. Krajina si zachovala pomerne vyvážený ráz.

Vodstvo

Ide o oblasť prirodzenej akumulácie vôd: pramení tu množstvo českých a moravských riek (Sázava, Chrudimka, Doubrava, Svratka a Oslava), rozprestiera sa tu niekoľko rybničných sústav (najväčšie rybníky sú Velké Dářko, Veselský rybník, Matějovský rybník, rybníky Řeka a Medlov. Touto oblasťou prechádza európske rozvodie Čierneho a Severného mora.

Klíma

Klíma oblasti je chladnejšia, vlhkejšia a veternejšia. Asi polovicu územia pokrýva les; ide väčšinou o umelé smrekové monokultúry na mieste prirodzeného jedľobukového lesa. Sú tu cenné spoločenstvá rašelinísk a vlhkých rašelinových lúk s významným výskytom mnohých chránených a ohrozených druhov rastlín.
V rámci CHKO sú vyhlásené maloplošné zvlášť chránené územia. Ide o 4 národné prírodné rezervácie, 9 prírodných rezervácií a 36 prírodných pamiatok.

Správa CHKO

Správa CHKO Žďárské vrchy sídli v Žďári nad Sázavou. Spadá pod ňu tiež niekoľko ďalších chránených území: národná prírodná rezervácia Veľký Špičák a rybník Zhejral; a národné prírodné pamiatky Hojkovské rašeliniště a Švařec.
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2014

Voľby organizátora

V januári 2008 FIBA vyhlásila kandidátsku súťaž o organizátora majstrovstiev sveta 2014. O hosťovanie turnaja prejavilo záujem 9 krajín: Čína, Dánsko, Francúzsko, Grécko, Katar, Rusko, Saudská Arábia, Španielsko a Taliansko. Do užšieho výberu zaradila FIBA 3 krajiny: Čínu, Španielsko a Taliansko. V hlasovaní bola v prvom kole vyradená Čína a v druhom kole hlasovania v máji 2009 zvíťazilo Španielsko s 11 hlasmi pred Talianskom s 8 hlasmi.
Na majstrovstvách sa hralo s novou loptou Molten GL7, ktorá bola prvýkrát vyvinutá špeciálne pre niektoré z vrcholných basketbalových podujatí.

Play-off

Madrid, Barcelona
Dominik Kanaet

Klubový hokej

Dominik Kanaet začínal s hokejom v rodnom Chorvátsku v klube KHL Mladosť Zagreb. V 11 rokoch prišiel na Slovensko do klubu MHK Dubnica nad Váhom. Z MHK Dubnica nad Váhom  neskôr prešiel  do klubu MHC Martin, kde odohral sezónu 2008/09. Po sezóne sa vrátil do klubu Medveščak Zagreb. Od sezóny 2009/2010 pôsobil v chorvátskom tíme – KHL Medveščak Zagreb, kde počas troch sezón nastúpil v 102 zápasoch základnej časti (6 gólov, 5 asistencií) a v 25 zápasoch play-off (0+1). 
Pred sezónou 2012/2013 sa dohodol s klubom HC 07 Detva. Po sezóne zamieril do Dánska, kde podpísal zmluvu s klubom Herlev IC Eagle. Po jednej sezóne v dánskom klube Herlev IC Eagle sa vrátil naspäť do klubu HC 07 Detva. 
Návrat do klubu HC 07 Detva pred sezónou 2014/15 bol pre Dominika Kanaeta úspešný. S klubom vyhral 1. hokejovú ligu SR a získal 1.ligové zlato. Klub si tak vybojoval účasť v baráži o Extraligu SR. Súperovi s klubu MsHK Žilina, ale klub z Detvy podľahol 1:4 na zápasy. V detvianskom klube odohral aj nasledujúcu sezónu. 
Do sezóny 2016/17 vstúpil neskoro, pretože si doliečoval zranenie ramena z minulej sezóny. Za Detvu odohral len 7 stretnutí a z klubu odišiel do klubu MHK Dubnica nad Váhom. Tam stihol pre spomínamé zranenie odohrať len 4 stretnutia v základnej časti a následne zápasy v play-off. S klubom MHK Dubnica nad Váhom vybojoval postup do 1. hokejovej ligy SR pre sezónu 2017/18.
Eleonóra Aragónska (1402 – 1445)

Životopis

Dcéra aragónskeho kráľa Ferdinanda I. a Eleonóry z Alburquerque sa za princa Eduarda Portugalského vydala 22. septembra 1428, vo veku 26 rokov. Mali spolu deväť detí, z ktorých päť sa dožilo dospelosti. V roku 1433 sa Eduard stal kráľom. Zomrel po desiatich rokoch manželstva, 13. septembra 1438, a vo svojej poslednej vôli určil Eleonóru ako regentku.
Eleonóra však v záležitostiach politiky nebola skúsená a pre svoj aragónsky pôvod bola v krajine neobľúbená. Popularitu si naopak získaval brat zosnulého kráľa Peter, vojvoda z Coimbry. Potvrdenie jej regentstva spôsobilo v Lisabone povstanie, ktoré potlačil kráľovnin brat Ján, neskorší aragónsky kráľ. Eleonóru podporovala šľachta a vôľa jej manžela, vojvodu z Coimbry časť šľachty a portugalský ľud.
Niekoľko mesiacov sa hľadalo kompromisné riešenie. Eleonóra medzitým prišla o najstaršiu dcéru Filipu a porodila najmladšiu dcéru Janu. Ako regent bol nakoniec určený vojvoda Peter. Eleonora sa v decembri 1440 uchýlila do kastílskeho exilu. Zomrela v Tolede vo februári 1445 a bola pochovaná po manželovom boku v kláštore Batalha.
Stratoniké (dcéra Pleuróna)

Stratoniké alebo Stratonika (starogr. Στρατονίκη – Stratoniké) je v gréckej mytológii dcéra Pleuróna z Aitólie a jeho manželky Xanthippy.
Stratoniké, dcéra Pleuróna, je známa len zo záznamu antického autora Apollodora z Atén, ktorý uvádza, že jej rodičia mali okrem nej ešte syna Agénora a dcéry Steropu a Laofontu.
Alcatraz (seriál)

Sledovanosť

Seriál bol po prvej sérii zrušený kvôli nízkej sledovanosti. Pre porovnanie 16. januára 2012 sledovalo pilotnú časť v USA 10,05 milióna divákov, poslednú 26. marca 2012 už iba 4,75 milióna divákov.