google/wiki40b huggingface dataset:
Dlhochvost patagónsky

Popis

Priemerná dĺžka argentínskeho poddruhu dlhochvosta patagónskeho je 42 cm, zatiaľ čo čilský poddruh dorastá do 45 cm, s odchýlkou 2 cm. 
Hlavu a chrbát majú sfarbené do tmavej olivovozelenej. Okolie očí je sfarbené kontrastnou bielou farbou. Horná časť hrude má belavú farbu (iba u čílskeho poddruhu), zatiaľ čo dolná časť je olivovozelená. Operenie v brušnej oblasti, v okolí končatín, nad chvostom aj na chrbte môže byť žlté alebo olivovozelené, záleží od konkrétneho druhu. Stred brušnej oblasti má červeno-oranžový odtieň. Perie na spodnej strane chvosta má žltú farbu s olivovým nádychom. Zatiaľčo malé krovky sú olivové, krídlové letky sú čierne, s výnimkou primárnych letiek - tie sú modré, zástavica má z vnútornej strany sivastú farbu. Chvost je sivoolivový. Zobák je tmavosivý, krátky a zahnutý. Nohy majú svetloružovú farbu.   

Správanie

Tento druh je veľmi sociálny a pomerne hlučný, letiaci kŕdeľ je možné počuť zďaleka. Sú čiastočne sťahovavé - v zime sa presúvajú na sever. V tomto období sa taktiež premiestňujú do nižšej nadmorskej výšky. S ich zimným sťahovaním súvisí aj istá dávka nomádizmu. 
Zvyčajne sa živí semenami zo zeme alebo priamo z rastlín a kaktusov. Premenlivú zložku ich potravy tvorí ovocie, pohybuje sa medzi 2 % od novembra do decembra a 35 % v marci.   

Výskyt

Rokliny, savany, stepi s krovinatým porastom, vidiecke oblasti, zóny v blízkosti Ánd, vyprahnuté nížiny Patagónie a prérie s horskými krovinami. Riedke lesy. Vodné toky v oblasti Chaco Serrano. Tŕnisté kroviny a veľké kaktusy rastúce väčšinou v piesočnatej pôde v blízkosti vodných tokov, až do výšky 2 000 m n. m. Pastviny, obrábané pôdy. Prenikajú aj na okraj dedín a miest, kde zvyknú spať v tesnej blízkosti na kábloch elektrického vedenia. V mestách ako napríklad Buenos Aires vznikli populácie tohto druhu po úteku jedincov chovaných v zajatí.  

Rozmnožovanie

Rozmnožujú sa v lete na južnej pologuli, medzi septembrom a februárom, v kolóniách sa zvykne nachádzať aj 1000 hniezd. Hniezdia v jaskyniach, ktoré vyhĺbia zobákom do skál pri vodných tokoch alebo skalných stien pri mori, ktoré obývajú celoročne. Jaskyne sú často hlboké aj 1,5 m a majú kľukatý tvar. Kladú 2 až 4 (prípadne 1 až 5) pololesklých vajec bielej farby a pomerne okrúhleho tvaru. Priemerná veľkosť vajec je 3,7 x 3,1 cm, liahnu sa po 24 dňoch. Vajcia znášajú každý druhý deň. Mláďatá opúšťajú hniezdo po 63 dňoch, až keď sú kompletne operené. Dovtedy ich kŕmia obaja rodičia.
Vďaka rozsiahlemu výskumu sa zistilo, že kolónia dlhochvostov patagónskych žijúca v oblasti El Cóndor v provincii Río Negro na severovýchodnej časti Patagónie patriacej Argentíne je s 35 000 hniezdami najväčšia známa kolónia radu papagájotvarých (papagáje a kakadu) na svete, čo z nich robí dôležité svetové dedičstvo. Táto významná kolónia je rozšírená na 10 km skalných stien pozdĺž mora.
Michal Dubay

Životopis

Narodil sa ako prvý zo siedmich detí v rodine grécko-katolíckeho farára Dezidera Dubaya v Hačave na východnom Slovensku. Po maturite v Mukačeve študoval históriu, geografiu a knihovníctvo na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Už na gymnáziu a počas vysokoškolského štúdia sa intenzívne venoval maľovaniu, čo mu zostalo ako hlavná záľuba po celý život. Jeho nadšenie k maľovaniu inšpirovalo najmä najmladšieho brata Oresta Dubaya, neskôr významného slovenského maliara a grafika 20. storočia.
Po návrate z Prahy a vzniku protektorátu sa ako mladý pedagóg zapojil do výtvarného života na východnom Slovensku, spoluzakladal Rusínsky kultúrno–osvetový spolok A. Duchnoviča, organizuje rozhlasové vysielanie pre Rusínov v Prešove, v ďalších rokoch sa venuje výtvarnému umeniu ako vystavovateľ a pridáva publicistickú činnosť a je spoluzakladateľom mnohých kultúrnych inštitúcií na východnom Slovensku – Pedagogickej fakulty v Prešove (1952), Štátnej vedeckej knižnice (1952), kde je riaditeľom 15 rokov, iniciuje vznik Ukrajinského národného divadla v Prešove (kde tiež navrhuje scény ako scénograf), Múzea ukrajinskej kultúry vo Svidníku, Krajskej galérie v Prešove (terajšej Šarišskej galérie), je predsedom Krajskej komisie pre ochranu pamiatok, aktívne sa podieľal na rozvoji výtvarného života ako vo výstavníctve, tak vlastnou tvorbou, je členom vedeckých rád viacerých inštitúcií, nakoniec je redaktorom pedagogického vydavateľstva, poslancom prešovského MNV.

Dielo

Počas svojho života nepretržite vo voľných chvíľach maľuje. Veľkou oporou v tejto činnosti mu bola manželka Ester Dubayová, rod. Andóková. Do výtvarného života vstúpil ako Mil Day, vystavoval napríklad s Desiderom Millym, Evou Bysovou a svojim mladším bratom Orestom. Väčšinou sa však zúčastňoval výstav amatérov a výtvarných pedagógov. V jeho tvorbe sa dajú vystopovať tri smery z hľadiska námetov i výtvarného spracovania – kubizujúce obdobie 1925-1940, realistické 1940-1960 a idealizujúce 1960-do konca života. Jeho nesporný talent bol ovplyvnený vnútorným i vonkajšími tvorivými podnetmi (roky štúdia, svetová vojna, povojnové obdobie, krajina Vysokých Tatier), vytvoril stovky olejomalieb, tisíce akvarelov, prevažne krajín. V začiatku tvorby za venoval i grafike a perokresbe. V závere života sú v jeho tvorbe zreteľné surreálne prejavy, často úspešne experimentoval s vrstevnatým kladením podkladov a farieb. Jeho výtvarný rukopis je výrazný a typicky poznateľný svojou hrou so svetlom. Zaujíma ho samotné slnko, ktoré vysiela svetelné lúče rôznej intenzity voči divákovi, fascinácia svetlom prestupuje mnohé jeho obrazy v priebehu desaťročí.
Saint-Aubin-sous-Erquery

Poloha

Obec má rozlohu 6,26 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 323 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
İdil Eser

İdil Eser (* 1963, Istanbul, Turecko) je turecká obrankyňa ľudských práv a riaditeľka Amnesty International v Turecku.

Životopis

İdil Eser navštevovala Americké gymnázium Üsküdar a neskôr študovala bakalárske štúdium na Istanbulskej univerzite. V Amerike absolvovala magisterské štúdium medzinárodných vzťahov na Kolumbijskej univerzite. Počas písania svojej dizertácie o ruských dejinách sa vrátila z rodinných dôvodov naspäť do Turecka. Tu pracovala ako prekladateľka na voľnej nohe a ako spolupracovníčka rôznych neziskových organizácií alebo nadácií. Napríklad s nadáciou TEMA, ktorá sa venuje ochrane prírody alebo Helsinským občianskym zhromaždením (HCA) so zameraním na ľudské práva. 2. mája 2016 sa İdil Eser stala riaditeľkou tureckej Amnesty International.
Eser je zároveň autorkou prekladu knihy od Renee Prendergast, ktorá nesie v turečtine názov Küresel Kalkınma ve Piyasa Güçleri.

Zatknutie a vyšetrovacia väzba

5. júla 2017 bola Eser zadržaná za údajnú podporu Gülenovho hnutia.
K zatknutiu došlo počas workshopu Amnesty International s názvom „Digitálna bezpečnosť a informačný manažment“ na ostrove Büyükada. Spolu bolo zadržaných desať obrancov ľudských práv, medzi nimi aj nemecký spolupracovník Amnesty International, Peter Steudtner. Štyria z nich boli prepustení na kauciu: İlknur Üstün (Women's Coalition), Şeyhmus Özbekli (Rights Initiative), Nejat Taştan (Equal Rights Watch Association) a Nalan Erkem (Citizens’ Assembly).
18. júla 2017 skončilo šesť aktivistov za ľudské práva vo vyšetrovacej väzbe. Boli obvinení z „podpory ozbrojenej teroristickej organizácie“. Pre rovnaké obvinenie bol predtým zadržaný Taner Kılıç z tureckej Amnesty International. Podľa tureckého prezidenta R.T. Erdoğana sa mali zadržaní zúčastniť stretnutia, na ktorom sa uvažovalo o pokračovaní zmareného puča z roku 2016. Médiá verné vláde šírili správy o údajnom „pláne chaosu“, ktorý mali zosnovať zadržaní. Podľa novín Star, ktoré sú blízke vláde, mali agenti CIA a MI6 riadiť na ostrove Büyükada viaceré zhromaždenia s cieľom zorganizovať protest, akým bol aj ten v parku Gezi v Istanbule z roku 2013. Iné turecké médiá informovali o dôkazoch prepojenia na kurdské a ľavicové skupiny.
Po viac ako 100 dňoch vo vyšetrovacej väzbe bola Eser 26. októbra 2017 spolu s ďalšími siedmimi aktivistami za ľudské práva (medzi nimi bol Nemec Peter Steudtner a Švéd Ali Gharavi) prepustená.
Peter Martinček

Životopis

Narodil sa v umeleckej rodine. Jeho otec Dušan Martinček bol hudobný skladateľ, matka Magdaléna bola profesorka spevu, strýkovia Martin Martinček svetový fotograf, Miloš Pietor významný režisér, a teta Ester Šimerová-Martinčeková je označovaná za prvú dámu slovenského „výtvarného neba“.

Štúdium

V rokoch 1978 – 1982 študoval na konzervatóriu v Bratislave skladbu u J. Pospíšila a dirigovanie u A. Vykydala. V rokoch 1982 – 1987 pokračoval v štúdiách na VŠMU v triede národného umelca D. Kardoša. V roku 1986 absolvoval umeleckú stáž na Accademia Chicgiana v Siene u popredného talianskeho skladateľa F. Donatoniho.

Charakteristika tvorby

Ako skladateľ je známy doma aj vo svete svojou bohatou vokálnou tvorbou (diela Seltsame Lieder, Tvár pri tvári, Žalmové pisne, Ave Maria). Jeho opery (Memento, Revelation of St. John), vokálne a komorné diela interpretujú popredni svetoví umelci, ako napríklad Peter Dvorský, Jaroslav Svěcený, Eva Jenisová, Andreas Pistorius, J.B.Pommiere,Hiroshi Oshima,Leoš Svárovský, ale aj domáci umelci (Peter Michalica, Moyzesovo kvarteto, Dagmar a Jozef Zsapka, Jana Martinčeková,Karol Toperczer, Peter Oswald, Jordana Palovičová,Jana Kurucová,Oliver von Dohnányi,Eva Hornyaková, R.Štúr... ). Významné sú aj jeho  symfónie /3.a 4./vysoko cenené doma aj v zahraničí.Jeho skladby sú dnes žiadané a interpretované po celom svete.

Ocenenia

Video-opera Memento, ktorá sa pravidelne vysiela vo svete aj v STV Bratislava (1992, 2006, 2009), získala na festivale v Montreale (Banff) v roku 1991 hlavnú cenu Rocky Mountaine z vyše 500 opier z celého sveta. Martinček je nositeľom aj iných významných skladateľských cien doma (dvojnásobný držiteľ Ceny SHF) a Ceny J. L. Bellu (2015) za 4. symfóniu „In memoriam M.R.Štefánik“.
Peter Šulej

Životopis

V roku 1981 – 1985 študoval na Strednej priemyselnej škole v Banskej Štiavnici, 1985 – 1990 na Baníckej fak. VŠT, resp. Technickej univerzity v Košiciach. Roku 1990 – 1991 pracoval ako programátor v ZŤS v Slovenskej Ľupči, 1991 – 1992 redaktor v Slovenskom rozhlase, 1992 – 1993 pracovník Št. galérie v Banskej Bystrici, od roku 1994 editor a majiteľ vydavateľstva Drewo a srd, od 1999 žije v Bratislave. Vo svojej básnickej tvorbe nadviazal na literárnu avantgardu 20. a 30. rokov 20. stor., je to kombinácia vizuálnej poézie, dekompozícia, reflexia (post)industriálnej spoločnosti s klasickejšími formami moderny, cyberpunku a konceptuálnej poézie. Okrem poézie mu vyšli dve knihy sci-fi poviedok, je šéfredaktorom štvrťročníka VLNA o súčasnom umení a kultúre, od roku 2003 organizoval (spolu s Martinom Solotrukom) medzinárodný festival poézie Ars Poetica, od roku 2016 organizuje s Michalom Tallom a Petrom Brezňanom medzinárodný literárny festival Novotvar.
Saint-Lormel

Poloha

Obec má rozlohu 9,77 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 881 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Berrien

Poloha

Obec má rozlohu 56,42 km². Najvyšší bod je položený 355 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 956 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Place du Tertre

Place du Tertre je malé námestie na Montmartri v Paríži, len pár metrov od kostola Saint-Pierre de Montmartre a baziliky Sacré-Cœur. Námestie je známe množstvom pouličných maliarov a karikaturistov, ktorí tu predávajú svoje výtvory turistom.

Dejiny

Place du Tertre je centrum bývalej obce Montmartre. Na námestí sa nachádza i prvá radnica Montmartru, ktorá bola v roku 1790 zriadená v dome prvého starostu Félixa Desportesa. Nachádza sa tu i reštaurácia À la Mère Catherine, ktorá bola založená v roku 1793.
Faverolles (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,79 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 345 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Levický

Klubová kariéra

Nenápadný, ale veľmi užitočný futbalista, príklad klubovej vernosti. Žlto-čierny dres Interu Bratislava obliekal 15 rokov (1963-1978), odohral 340 ligových zápasov a strelil 100 gólov. Do Klubu ligových kanonierov vstúpil vo veku 35 rokov, 6 mesiacov a 21 dní ako najstarší stovkár. Všetky svoje góly dosiahol z hry, ani jeden nestrelil z pokutového alebo z priameho kopu. S Interom Bratislava sa tešil z dvoch víťazstiev v Rappanovom pohári a z triumfu v Stredoeurópskom pohári, v tom čase populárnych futbalových súťaží. Futbalové dozvuky zažil Levický v Slovane Viedeň a svoju kariéru ukončil ako správny rodák v drese Zlatých Moraviec v roku 1982.

Reprezentačná kariéra

V reprezentácii Česko-Slovenska odohral jeden zápas, 22. novembra 1967 v Prahe proti Írsku. V kvalifikácii ME 1968 prehralo Česko-Slovensko 1:2 a prišlo o takmer istý postup na európsky šampionát. Viac sa mu darilo v B-mužstve Česko-Slovenska, v ktorom nastúpil štyrikrát a zaznamenal tri góly.
Daméraucourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,57 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mittainville

Poloha

Obec má rozlohu 10,51 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 624 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guran

Poloha

Obec má rozlohu 5,28 km². Najvyšší bod je položený 1 740 m n. m. a najnižší bod 551 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fleurey

Poloha

Obec má rozlohu 8,04 km². Najvyšší bod je položený 750 m n. m. a najnižší bod 385 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thourimachos

Thourimachos alebo Thúrimachos alebo Thurimachos (starogr. Θουρίμαχος – Thourimachos/iný prepis Thúrimachos, lat. Thurimachos) je v gréckej mytológii syn a nástupca sikyónskeho kráľa Aigyra.
Thourimachos bol siedmy kráľ Sikyónu, ktorý podľa starovekého autora Hieronyma nastúpil na sikyónsky trón okolo roku 1862 pred Kr. a vládol do roku 1817 pred Kr. Panoval teda 45 rokov  a ako píše historik Augustín z Hippa počas jeho panovania sa Inachos stal prvým kráľom v Argu. Uvedený text je však v rozpore s informáciou uvedenou antickým autorom Apollodorom, ktorý zaznamenal, že Inachos bol otcom Aigialea prvého kráľa Sikyónu. Po Thourimachovi sa kráľom Sikyónu stal jeho syn Leukippos.
Aon Center (Los Angeles)

Aon Center (predtým známa aj ako United California Bank Building alebo First Interstate Tower) je a moderný kancelársky mrakodrap na Wilshire Boulevard v Los Angeles v Kalifornii. Ide o čiernu budovu s bielymi hranami.
Mrakodrap má 262 metrov a má 62 poschodí. Architektom bol Charles Luckman z The Luckman Partnership. Využitie má pre komerčné priestory (väčšinou kancelárie, sídla firiem; 1626 m² na poschodie).
Budova má tvar kvádra (s podstavou 38 × 56 metrov, s nepatrným skosením cca 2 metre v poslednom poschodí) a vzdialene pripomína bývalé „dvojičky“ Svetového obchodného centra, s ktorými má spoločný aj návrh vo forme robustného jadra a oceľových stĺpov spevňujúcich steny budovy; viacsegmentovú štruktúru (dolný a horný segment, pričom horný segment je ľahší a tenší než ten dolný).
Keď bol na prelome rokov 1973/74 dokončený, bol najvyššou budovou na západ od Mississippi (o 2 m prekonal Transamerica Pyramid), ale v roku 1982 ho výškou prekonala budova Texas Commerce Tower. Teraz je druhou najvyššou budovou v Los Angeles (po U.S. Bank Tower, ktorý bol dokončený v roku 1989).
4. mája 1988 krátko pred pol jedenástou večer v 12. poschodí budovy vznikol požiar, ktorý sa podarilo (s veľkým úsilím a nasadením veľkého množstva ľudí a techniky) uhasiť až v 2:19 nasledujúceho dňa. Požiar bol skomplikovaný tým, že nefungoval protipožiarny systém, ktorý bol v tú dobu vo výstavbe. Bolo aj riziko, že sa požiar nepodarí skrotiť a tým dôjde ku strate celej budovy.
Oheň poškodil päť poschodí a škody sa vyšplhaly na 50 miliónov dolárov. Horšie bolo, že zranil 40 ľudí a vyžiadal si jednu obeť. Bol to najhorší požiar výškovej budovy v histórii Los Angeles. Toto neštastie si vynútilo zmenu v legislatíve, aby všetky výškové budovy mali nainštalované protipožiarny systém (predtým to platilo len pre tie novopostavené).
Schrödingerova rovnica

Schrödingerova rovnica je základná diferenciálna rovnica, ktorá určuje vývoj fyzikálneho systému formalizmom vlnovej mechaniky. Je ústrednou rovnicou kvantovej mechaniky. Pomenovaná je podľa Erwina Schrödingera, ktorý ju sformuloval v roku 1926.
Schrödingerova rovnica môže byť matematicky pretransformovaná na Heisenbergovu maticovú mechaniku a Feynmanovu formuláciu dĺžkového integrálu.

Schrödingerova rovnica

V závislosti od toho, aký systém chceme popísať, Schrödingerovu rovnicu môžeme napísať vo viacerých tvaroch. V tejto časti predstavujeme rovnicu pre všeobecné a jednoduché prípady, ktoré sú predmetom mnohých učebníc.

Krátke heuristické odvodenie

Schrödingerova rovnica môže byť odvodená nasledovným spôsobom.
Ján Raphanides

Život

Narodil sa po roku 1630 v Sedliackej Dubovej v rodine kazateľa Juraja Raphanidesa. Od roku 1657 študoval na Universität Wittenberg (zapísaný 19. júna 1657), kde vydal tri práce – trakát o dokazovaní existencie duchov (Tracatio pneumatica quaestionis : An existentia spirituum, praecisa infallibili Sacrae Scripturae autoritate, e solo lumine Naturae, evidenter demonstrari possit?, 1659), dišputy o dobrých skutkoch (Disputatio theologica XIV. : De bonis operibus, quam annuente summi numinis favore, 1659) a o obrátení človeka k viere (Disputatio theologica de conversione hominis ab infidelitate ad fidem, 1660). Následne pôsobil ako kazateľ v Pastuchove. 4. apríla 1674 bol mimoriadnym súdom v Bratislave odsúdený na galeje a v máji 1676 v Bakare konvertoval na katolicizmus.
Lough Neagh

Pobrežie

Rozkladá sa na plošine Antrim. Brehy jazera sú nízke, často močaristé, na severe vyvýšené.

Ostrovy

Na jazere je mnoho ostrovov. Najvýznamnejšie sú Coney Island, Coney Island Flat, Croaghan Flat, Derrywarragh Island, Padian, Phil Roe's Flat a The Shallow Flat.

Vodný režim

Prítoky jazera sú napríklad rieky Bann, Ballinderry a Main. Deväť percent povodia jazera leží v Írskej republike, kým zvyšných 91 percent v Spojenom kráľovstve. Z jazera odteká rieka Bann do Atlantického oceánu. Hoci je jazero využívané na rôzne rekreačné a komerčné aktivity, počasie na ňom je často búrlivé a veterné. Miestna záchranná služba je v pohotovosti 24 hodín denne.

Doprava

Na jazere je rozvinutá lodná doprava.

Fauna

Na jazere je rozvinuté rybárčenie (pstruhy, úhory), pričom úhory z jazera sa vyvážajú do celého sveta.

Osídlenie

Na brehoch ležia mestá Antrim, Toomebridge, Ballyronan, Lurgan, Craigavon a Magherefelt.
Chamoy

Poloha

Obec má rozlohu 16,7 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 478 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Plessis-Trévise

Poloha

Obec má rozlohu 4,32 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 095 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trépail

Poloha

Obec má rozlohu 8,37 km². Najvyšší bod je položený 286 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 430 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kunhegyesský okres

Kunhegyesský okres (maď. Kunhegyesi járás) je maďarský okres v župe Jász-Nagykun-Szolnok. Jeho správnym centrom je mesto Kunhegyes.
Subotica

Dejiny

Subotica sa v písomných prameňoch prvýkrát spomína 7. mája 1391, no osídlenie v okolí je oveľa staršie. Rozvoj mesta je poznačený jeho polohou, kedy bol dlhé desaťročia pohraničným mestom Uhorska s Osmanskou ríšou. 
Neustále výboje viedli k častému sťahovaniu obyvateľstva, čo spôsobilo etnickú rôznorodosť. V Subotici tak okrem Maďarov žili Nemci, Slováci, Židia, Bulhari a Srbi. Často sa striedala vrchnosť, no i pomenovanie mesta a z pôvodného Zabadka malo ďalších viac ako 200 názvov. 
Turci mesto obsadili v roku 1542 a vládli v ňom až do roku 1686, kedy bola Subotica spolu s celým Uhorskom obsadená vojskami Habsburskej monarchie. Súčasťou Uhorska mesto zostalo až do roku 1918, kedy sa stalo súčasťou Kráľovstva SHS a neskôr Juhoslávie. Koncom 19. storočia nastal rozvoj mesta a vybudovali sa školy, pošta, železnica a rozvíjal priemysel. Druhá svetová vojna zmenila národnostné zloženie obyvateľstva, keď mesto opustili najmä Nemci a Židia.
Saint-Girons-d’Aiguevives

Poloha

Obec má rozlohu 11,94 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 945 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guillemont

Poloha

Obec má rozlohu 3,27 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ellen Pompeová

Začiatky

Ellen Pompeová sa narodila v Everette (Massachusetts) otcovi Josephovi, obchodníkovi a matke Kathleen. Pompeová má írsko-taliansky pôvod a katolícku výchovu. Jej starý otec sa narodil v Gesualde, v talianskej provincii Avellino. Jej matka zomrela na predávkovanie, keď mala štyri roky. Krátko po jej smrti sa Ellenin otec znovu oženil.
Viac ako dva roky pracovala ako barmanka v Miami, kde stretla svojho neskoršieho priateľa, módneho fotografa Andrewa Rosenthala. V roku 1996 robila barmanku v SoHo Bar & Grill v newyorskej štvrti Upper West Side, kde ju objavil agent a ponúkol jej prácu v reklame. Neskôr sa objavila v reklame pre Citibank a L'Oréal. Jej kariéra začala malými úlohami v seriáloch Strangers with Candy a Zákon a poriadok a v niekoľkých filmoch.

Kariéra

S odhodlaním uspieť v herectve, Pompeová sa presťahovala v roku 2001 do Los Angeles, kde si ju o rok neskôr vybral režisér Brad Silberling do svojho filmu Polnočná míľa. Neskôr sa objavila vo filme Daredevil po boku Bena Afflecka v úlohe Karen Page, ale väčšina jej scén bola vystrihnutá. V rokoch 2002 a 2003 sa objavila vo filmoch Chyť ma, ak to dokážeš a Mladosť v ťahu. V televízii si zahrala v dvoch epizódach v seriáli Zákon a poriadok a v jednej epizóde Priateľov. Vo filme Večný svit nepoškvrnenej mysle z roku 2004 hrá Naomi, bývalú priateľku hlavného hrdinu Joela Barisha. Hoci jej scény boli vystrihnuté z filmu,bola vďačná, že režisér Michel Gondry si vybral do filmu práve ju.
Ellen Pompeová sa do povedomia divákov dostala vďaka jej prvej hlavnej roli v seriáli televízie ABC Klinika Grace, kde hrá Meredith Gray, chirurgickú stážistku v prestížnej nemocnici. V roku 2007 bola Ellen nominovaná na Zlatý glóbus za najlepší herecký výkon v seriáli. V roku 2008 podpísala novú zmluvu, ktorá jej zaručuje plat 200.000 dolárov za jednu epizódu a účinkovanie v seriáli do siedmej série.

Osobný život

Ellen Pompeová sa 9. novembra 2007 vydala v New Yorku za hudobného producenta Christophera Iveryho. Svedkom im bol starosta Michael Bloomberg. Ellen a Christopher sa spoznali v roku 2003, kedy ich zoznámili ich spoloční priatelia a začali spolu chodiť o šesť mesiacov neskôr. Neskôr zistili, že vyrastali v Bostone len 10 míľ od seba. V súčasnosti žijú v Los Angeles.
Marigny-Brizay

Poloha

Marigny-Brizay má rozlohu 20,81 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Marigny-Brizay má 1142 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2010

Európa

Z európskych kvalifikačných skupín postúpili 4 družstvá.