google/wiki40b huggingface dataset:
Fougueyrolles

Poloha

Obec má rozlohu 11,45 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 477 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sadomasochizmus

Sadomasochizmus je (podľa MKCH-10) "uprednostňovanie sexuálnej aktivity, ktorá zahŕňa vyvolávanie bolesti, ponižovanie alebo sputanie. Ak osoba uprednostňuje prijímanie takejto stimulácie, ide o masochizmus; ak ju radšej vyvoláva, ide o sadizmus. Často ten istý jednotlivec zažíva sexuálne vzrušenie aj pri sadistických, aj pri masochistických aktivitách." Má číslo F65.5 a patrí medzi poruchy voľby sexuálneho objektu.
Limans

Poloha

Limans má rozlohu 20,97 km². Najvyšší bod je položený 919 m n. m. a najnižší bod 452 m n. m.

Obyvateľstvo

Limans má 335 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Conciergerie

Conciergerie je palác, ležiaci v severozápadnej časti ostrova Cité v Paríži.
Patrí do komplexu budov bývalej kráľovskej rezidencie Palais de la Cité v 10. - 14. storočí. Po povstaní parížskych mešťanov proti dauphinovi Karolovi v roku 1358 kráľovská rodina komplex opustila z dôvodu nedostatočnej bezpečnosti. Časť dostal parížsky súdny dvor Parlement de Paris a táto budova slúžila správcovi kráľovského paláca, preto sa nazýva Conciergerie (čiže purkgrófstvo).
Neskôr, hlavne počas francúzskej revolúcie slúžil ako väznica. Bolo tu väznených 1 200 väzňov, medzi nimi aj Mária Antoinetta. Od roku 1914 je budova prístupná verejnosti.
Cléder

Poloha

Obec má rozlohu 37,44 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 844 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Doudleby nad Orlicí – Rokytnice v Orlických horách

Dejiny

Dráhu vlastnila spoločnosť Místní dráha Doudleby – Vamberk - Rokytnice od sprevádzkovania trate v októbri 1906 až do svojho zoštátnenia 1. januára 1925.
Česká společnost entomologická

Česká společnost entomologická (doslova Česká entomologická spoločnosť) je entomologická spoločnosť založená dvadsiatimi českými entomológmi dňa 17. januára roku 1904 v Prahe. Jej prvým predsedom bol profesor karlínského gymnázia František Klapálek (1863 - 1919).
Česká spoločnosť entomologická (neskôr Československá společnost entomologická) združovala profesionálnych aj amatérskych záujemcov o štúdium hmyzu. Mnohí jej členovia - či už profesionálni, alebo amatérski entomológovia - patrili medzi celosvetovo uznávaných odborníkov vo svojom odbore.
Ako predsedovia spoločnosti sa v jej vedení vystriedali: František Klapálek, Emanuel Lokay, Antonín Vimmer, František Štěrba, Oldřich Šustera, Jan Obenberger, Vladimír Balthasar, Leopold Heyrovský, Antonín Pfeffer, Karel Hůrka, Ivan Hrdý, Svatopluk Bílý a Josef Jelínek.
Ľubomír Lintner

Politická kariéra

Ľubomír Lintner bol zvolený v parlamentných voľbách v roku 2002 za poslanca NR SR za Alianciu nového občana. Bol predsedom Mandátového a imunitného výboru NR SR a podpredsedom Výboru NR SR pre verejnú správu a zároveň predsedom poslaneckého klubu ANO. Po odstúpení Pavla Ruska z postu podpredsedu parlamentu, kvôli jeho menovaniu za ministra hospodárstva, bol Lintner kandidátom koalície na podpredsedu parlamentu, ale ani po opakovaných voľbách nedostal dostatočný počet hlasov a nakoniec miesto podpredsedu parlamentu zostalo neobsadené.
Petrovské podhorie

Vymedzenie

Podcelok zaberá mierne zvlnenú časť v najvýchodnejšej časti Východoslovenskej pahorkatiny. Na juhovýchode ho vymedzuje štátna hranica s Ukrajinou, severovýchodným smerom sa nachádzajú Vihorlatské vrchy s podcelkom Popriečny. Západným smerom nadväzuje krajinný celok Podvihorlatskou pahorkatinou.

Osídlenie

Mierne zvlnené územie poskytuje najmä v severnej polovici vhodné podmienky pre osídlenie a v tejto časti pahorkatiny leží niekoľko menších obcí. Prihraničné pásmo schengenskej hranice nie je obývané.

Doprava

Centrálnou časťou vedie z Tibavy cesta III. triedy, ktorá spája obce v tejto časti územia. Výnimkou je obec Husák, ktorá je napojená z južného smeru z cesty I/19, ktorá prechádza južným okrajom Petrovského podhoria.
Dubovany

Dejiny

V Zoborskej listine z r. 1113 sa uvádza villa Lucinci, predchodca dnešných Dubovian. Horné Dubovany sa prvý raz spomínajú v r. 1278 pod názvom Losonc, Dolné Dubovany r. 1532 pod názvom Kys Dwbowenka.

Pamiatky

V obci je rímskokatolícky barokový kostol sv. Michala Archanjela z roku 1778.
Cheirisofos z Kréty

Cheirisofos (starogr. Χειρίσοφος) bol starogrécky sochár.
Cheirisofos, málo známy sochár z Kréty, tvoril v staršej dobe, podľa niektorých odborníkov pravdepobne už v 7. storočí pred Kr. Z antických autorov nám správu o ňom zanechal len Pausanias, ktorý na svojich cestách po gréckom svete, počas návštevy arkádskej Tegey, videl jeho dielo: „Neďaleko odtiaľ sú dve svätyne Dionýza, oltár Korin a chrám Apolónov s pozlátenou sochou. Vytvoril ju Cheirisofos, rodom Kréťan, nepoznáme však jeho vek a učiteľa. Daidalov pobyt u Minoa v Knóse umožnil Kréťanom na dlhú dobu slávu v spracovaní drevených sôch. Vedľa Apolóna stojí Cheirisofos vytvorený z mramoru.“
Antickí Gréci si dobrých sochárov vážili a celkovo sa vysoko hodnotila každá vynikajúca práca i umenie a i v tom najmenej známom obore mohol najlepší pracovník dosiahnúť zvečnenie svojho mena. Preto nebolo nič neobvyklé, že Cheirisofos, tvorca Apolóna v Tegey, stál stvárnený z mramoru vedľa svojho diela.
Amédée Louis Michel Lepeletier

Životopis

Narodil sa ako syn Louisa-Michela Le Peletier, markíza de Saint-Fargeau (1760 – 1793). Počas svojho života sa zaoberal hlavne radom Hymenoptera. Od roku 1832 bol Le Peletier archivárom Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France). V roku 1833 pôsobil ako v poradí druhý prezident tejto spoločnosti. Jeho rozsiahla zbierka, prevažne z radu Hymenoptera sa nachádza čiastočne v Prírodovednom múzeu v Paríži (Muséum national d'histoire naturelle) a čiastočne v Prírodovednom múzeu v talianskom Turíne (Museo Regionale di Scienze Naturali di Torino).
Kýl (súhvezdie)

Hviezdy

Hlavná a najjasnejšia hviezda súhvezdia Kýl je Alfa (α) Carinae, nazývaná aj Canopus. Je to druhá najjasnejšia hviezda nočnej oblohy (–0,7 mag). Je to nadobor vzdialený 310 svetelných rokov a 14 000-krát žiarivejší ako naša najbližšia hviezda – Slnko. Beta Carinae sa nazýva Miaplacidus a epsilon Carinae Avior. Hviezda Éta (η) Carinae je zaujímavá premenná hviezda, v súčasnosti s jasnosťou 6ᵐ. V minulosti bola však oveľa jasnejšia; v 19. storočí sa rozžiarila až na –1ᵐ. Leží v rozsiahlej hmlovine NGC 3372 a vzdialená je od nás 8 000 svetelných rokov.

Objekty

Hoci súhvezdie Kýl nepatrí medzi najznámejšie, je pomerne bohaté na objekty. IC 2602, nazývaná aj Južné Plejády je veľká a bohatá otvorená hviezdokopa, obsahujúca 8 hviezd jasnejších ako 6ᵐ. Je od nás vzdialená 500 svetelných rokov. Ďalšími objektami ležiacimi v súhvezdí sú tri otvorené hviezdokopy NGC 2516, NGC 3114 a NGC 3532. Kým NGC 2516 a NGC 3532 ležia vo vzdialenosti 1 300 svetelných rokov, hviezdokopa NGC 3114 sa nachádza vo vzdialenosti 3 000 svetelných rokov. Difúzna hmlovina NGC 3372 (Hmlovina Éta Carinae) je viditeľná voľným okom a štyrikrát väčšia ako Mesiac v splne. Prechádza ňou pás tmavého prachu. V blízkosti hmloviny je možné pozorovať tmavý oblak prachu – hmlovinu nazývanú Kľúčová dierka.

Poloha

Súhvezdie leží na južnej oblohe, pod Plachtami a Kormou, niekdajšími časťami Lode Argo.
Aumontzey

Poloha

Obec má rozlohu 3,37 km². Najvyšší bod je položený 732 m n. m. a najnižší bod 454 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 494 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Préchac-sur-Adour

Poloha

Obec má rozlohu 4,37 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 212 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luzy (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 41,67 km². Najvyšší bod je položený 512 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 991 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Revolúcia

Revolúcia je hlboká kvalitatívna zmena v spoločensko-politických vzťahoch, prechod od starého politického usporiadania k novému, často násilnými prostriedkami.
Pojem revolúcia sa používa aj vo význame: zvrat, obrat, základná, podstatná zmena, vznik novej kvality v určitom bode vývojového procesu, napr. vo vývoji spoločnosti je to sociálna revolúcia.

Názory na revolúciu

Podľa marxizmu je revolúcia kvalitatívna premena spoločnosti, ku ktorej dochádza vtedy, keď výrobné sily dosiahnu bod, v ktorom ich začínajú sputnávať výrobné vzťahy, počom výrobné sily rozbíjajú tieto putá a spolu s nimi zvrhávajú všetky inštitúcie. Podľa druhej marxistickej verzie je revolúcia produktom triedneho boja vnútri výrobných vzťahov, ktorý narastá tak dlho, až kým prenikne všetkými existujúcimi inštitúciami a prepukne otvorený konflikt, ktorý vedie k nahradeniu vládnucej triedy tými, ktorých ovládala. V revolúciách ide o porážku jednej triedy druhou. Pri prechode od feudalizmu k socializmu dochádza k dvom revolúciám: pri prvej buržoázia zvrháva aristokraciu (buržoázna revolúcia) a pri druhej je buržoázia zvrhnutá proletariátom (proletárska revolúcia).
Martin Novák

Životopis

V roku 1652 bol vysvätený za evanjelického kňaza v Senici. V roku 1651 sa stal rektorom, v rokoch 1652 – 1660 pôsobil ako evanjelický farár v Koši. V roku 1660 odišiel do ústrania v Kremnici, v rokoch 1664 – 1666 bol kaplánom v Ľubici a v rokoch 1666 – 1674 v Nižnom Medzeve. V roku 1674 odišiel z náboženských dôvodov do exilu a cez Poľsko (Brzeg, Wrocław a Legnicu) sa dostal do Bautzenu v Nemecku. Podľa niektorých zdrojov sa v roku 1682 vrátil do Nižného Medzeva. Počas náboženských nepokojov v Nižnom Medzeve prišiel o život aj jeden z jeho dvoch synov.

Tvorba

Písal v nemeckom jazyku a venoval sa tvorbe piesní (žalostné, ďakovné i útešné) a autobiografickej próze. Svoje diela písal jednoduchým, zrozumiteľným jazykom, no mal silný zmysel pre detaily, vďaka čomu sa jeho autobiografické dielo vyznačuje rozsiahlymi opismi náboženských sporov a polemík, pričom reálne fakty uprednostňuje pred vysvetľovaním viery, znamení a proroctiev. V jeho dielach sa tiež odráža život obyčajných ľudí a mešťanov, pričom nezabúdal ani na opis sociálnych podmienok a ľudové zvyky.
Plynová chromatografia

Plynová chromatografia (angl. gas chromatography – GC) je chromatografická metóda, pri ktorej je mobilnou fázou plyn. Je vhodná na separáciu plynných a nízkovriacich kvapalných zmesí.

Princíp plynovej chromatografie

Podmienkou toho, aby sme mohli zmes rozdeliť pomocou plynovej chromatografie je, že zmes musí byť plynná resp. ľahko odpariteľná (kvapalina musí mať teplotu varu max. 200—250 °C). 
Vzorka sa privádza do injektora pomocou tvz. Hamiltonovej ihly (pri kvapalných vzorkách) alebo pomocou plynovej vzorkovnice (sklenej resp. kovovej — v závislosti od tlaku).   
V injektore, ktorý je temperovaný, prebieha zohriatie prípadne odparenie vzorky a tá je postupne unášaná prúdom nosného plynu do kolóny. 
V kolóne dochádza ku samotnej separácii zložiek zmesi podľa toho, akú afinitu vykazujú tieto zložky k povrchu resp. náplni kolóny. 
Prvá vychádza z kolóny zložka, ktorá má ku nej najnižšiu afinitu (zároveň má najvyššiu afinitu ku nosnému plynu). 
Ako posledná vychádza zložka, ktorá má k povrchu kolóny najvyššiu afinitu (má teda najnižšiu afinitu ku nosnému plynu). 
Výstup už rozdelených zložiek zmesi z kolóny zaznamenáva chromatografický detektor. Z detektora vychádza elektrický signál, ktorý do žiadanej podoby spracúva vyhodnocovacie zariadenie. Výstupom vyhodnocovacieho zariadenia je graf obsahujúci tzv. špičky (po angl. peaks).
Demografia USA

Demografia Spojených štátov je pomerne pestrá, keďže územie štátu bolo osídlené prevažne imigrantmi, ktorí do USA prišli z celého sveta. Niekoľko kolonizačných vĺn malo rôzne zloženie v závislosti na krajine pôvodu.
Ľudia sem prichádzali za lepším životom, utekali pred chudobou a pred náboženským útlakom. V Spojených štátoch potom našli slobodu a mohli začať nový život. K imigrácii taktiež prispeli zlaté horúčky a vidina rýchleho zbohatnutia. V predchádzajúcich storočiach sa do USA sťahovali hlavne Európania, dnes sú to Ázijčania a imigranti z Latinskej Ameriky. V roku 2006 prekročil počet obyvateľov USA 300 miliónov. Výsledkom 23. sčítania populácie USA ku dňu 1. apríla 2010 je celkový počet 308 745 538 obyvateľov.
Pythokles zo Sikyónu

Pythokles alebo Pythoklés (starogr. Πυθοκλς – Pythokles, iný prepis: Pythoklés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 236 pred Kr.
Pythokles zo Sikyónu si na 136. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Po tomto výkone ho napoludie posledného dňa hier počas záverečného ceremoniálu korunoval athlothetés (najstarší z hellanodikov) olivovým vencom zo stromu zvaného Kallistefanos („Čo dáva krásne vence") rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia. Beh na jedno stadion bol najstaršou a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Meno olympionika Pythokla je zaznamenané v starovekom diele Kronika (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Saint-Bonnot

Poloha

Obec má rozlohu 16,14 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 247 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Léger-Bridereix

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 405 m n. m. a najnižší bod 283 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bjarni Tryggvason

Výcvik

Univerzitné vzdelanie zakončil v roku 1972 v odbore fyzika a spočiatku pracoval ako meteorológ, v roku 1974 sa na univerzitu vrátil na štyri roky ako vedecký pracovník. Roku 1978 absolvoval vedeckú stáž na univerzitách v Japonsku a rok potom v Austrálii. V rokoch 1979 - 1982 učil na kanadskej univerzite University of Western Ontario.
Do kanadského oddielu astronautov sa dostal v roku 1983 ako jeden z prvých. Neskôr absolvoval výcvik u NASA. Najskôr bol nominovaný ako záložný člen do predčasne zrušenej misie STS-71-F v roku 1987 a o päť rokov neskôr bol náhradníkom misie STS-52.

Misia STS-85

V roku 1997 sa svojho letu do kozmu dočkal, keď sa na palube raketoplánu Discovery zúčastnil dvanásťdennej misie STS-85. Posádku tvorilo päť Američanov a on z Kanady. Odštartovali 7. augusta 1997 z kozmodrómu Kennedyho vesmírneho strediska a tam tiež 19. augusta 1997 svoj let ukončili. Let bol katalogizovaný v COSPAR pod označením 1997-039A. Počas letu vypustili, o pár dní neskôr zas zachytili, družicu CRISTO-SPAS a odviezli ju na Zem.

Po lete do kozmu

V roku 1998 začal s výcvikom pre ďalšie prípadné misie, však nominovaný na ne nebol. V roku 2008 sa rozhodol z tímu odísť a vo svojich 63 rokoch učil na univerzite University of Western Ontario.
Leontopithecus chrysopygus

Výskyt

Leontopithecus chrysopygus sa vyskytuje v pralesoch Brazílie, konkrétne napríklad v oblasti Morro do Diabo State Park.

Popis a správanie

Hmotnosť tohto primáta sa odhaduje na 540 - 690 g, dĺžka tela je asi 30 cm. Srsť je čierna, s hnedými odtieňmi. Levíky sa živia rastlinou potravou, ako sú kvety, ovocie a i., lovia však tiež drobné stavovce alebo hmyz, ktorý vyťahujú z kôry stromov svojimi ohybnými prstami. Po 125 - 132 dňoch gravidity samica zvyčajne porodí raz za rok dve mláďatá, výnimkou sú odchýlky od tohto počtu. Mláďatá sa spočiatku vozia matkám na chrbte. Živia sa materským mliekom po dobu 4 - 5 týždňov, potom začnú prijímať pevnú potravu (hmyz) od dospelých jedincov.

Ohrozenie

Leontopithecus chrysopygus je podľa IUCN ohrozeným druhom (EN). Nebezpečenstvo predstavuje predovšetkým úbytok dažďového lesa, v menšej miere lov. Dnes žije iba asi tisícka týchto opíc v jedenástich roztrieštených oblastiach dažďového pralesa v Brazílii. Levík čierny preto patrí medzi chránené druhy, je zapísaný napríklad v brazílskom Oficiálnym zozname druhov ohrozených vyhynutím. Prebiehajú tiež pokusy s odchovom v zajatí, zatiaľ však nemajú veľký úspech.
Ondavská rovina

Vymedzenie

Podcelok zaberá rovinatú časť po oboch brehoch Ondavy a v rámci celku susedí na západe s Trebišovskou tabuľou, na juhu s Latorickou rovinou a na juhovýchode s Malčickou tabuľou. Severnejšie ležia podcelky Východoslovenskej pahorkatiny, na severovýchode Pozdišovský chrbát, na severe Ondavská niva, Vranovská pahorkatina a Toplianska niva.

Osídlenie

Rovinaté územie poblíž rieky je osídlené najmä v línii hlavných ciest. Na severnom okraji leží mesto Vranov nad Topľou, na západnom okraji strednej časti Trebišov.

Doprava

Na severnom okraji vedie Vranovom nad Topľou cesta I/18 (Prešov – Michalovce), cesta I/79 (Vranov nad Topľou – Slovenské Nové Mesto) smeruje popri rieke Ondave na juh. Rovnaké smerovanie, no východným brehom rieky má cesta II/554. Centrálnu časť križuje cesta I/19 (Košice – Michalovce), v koridore ktorej vedie európska cesta 50. Rovinaté územie využíva i železnica, konkrétne trate Prešov – Humenné, Trebišov – Michalovce, Trebišov – Vranov nad Topľou a Košice – Čierna nad Tisou.
Stržový vrch

Ochrana prírody

Stržový vrch bol aj názov národnej prírodnej rezervácie ev. č. 418. Dôvodom ochrany boli staré bučiny so smrekom na skalnatom podklade. V roku 1999 bola zrušená začlenením do rozsiahlejšej národnej prírodnej rezervácie Jizerskohorské bučiny.
Boeing 747

História

Boeing 747 bol vyvinutý ako dôsledok rýchleho rastu leteckej dopravy v 60-tych rokoch 20. storočia. Prvou spoločnosťou používajúcou tento model sa stala americká spoločnosť Pan Am.

Budúcnosť programu 747

V roku 1996 spoločnosť Boeing Commercial Airplanes začala vyvíjať novú generáciu modelu 747 ako reakciu na program Airbus A380. Tento model bude schopný prepraviť až 800 cestujúcich.

Verzie

Boeing 747-100 bol prvýkrát predstavený v roku 1968. Prototyp s názvom „City of Everett“ absolvoval prvý let 9. februára 1969 a v roku 1970 absolvoval prvý komerčný let vo farbách spoločnosti Pan American World Airways.
Vojenská verzia tohto lietadla sa nazýva C-19. Nákladná verzia sa nazýva Boeing 747-100F (Freighter).
Boeing 747SR je verzia Boeingu 747-100 s kratším doletom, ktorá je schopná prepraviť až 550 cestujúcich. Bola navrhnutá najmä pre japonské vnútroštátne lety. 
Boeing 747-200 je verzia predstavená v roku 1971 so silnejšími motormi ako jej predchodca.
Vyrábala sa aj vo variantoch 747-200F Freighter ako nákladná verzia a 747-200C Convertible ako prestaviteľná verzia na prepravu nákladu aj ľudí.
Boeing 747SP je používaný od roku 1976. Za celú históriu tohto modelu bolo vyrobených len 45 kusov tohto modelu. Používa sa dodnes v niektorých krajinách stredného východu. Vyznačuje sa kratším trupom a dlhým doletom.
Boeing 747-300 mala byť trojmotorová verzia ako konkurencia pre model Lockheed L-1011 TriStar.
Model s troma motormi sa nikdy nedostal do prevádzky.
Boeing 747-400 je jediná verzia, ktorá sa momentálne vyrába. Tento model má úplne novú kabínu, interiér, ale aj prvky vnútornej zábavy.
Je k dispozícii ako verzia 747-400M, 747-400F ale aj ako 747-400BCF.
Boeing 747 Large Cargo Freighter je nákladné lietadlo s trupom podobným ako má lietadlo Beluga od spoločnosti Airbus alebo ako Super Guppy.
Boeing 747-8 je najnovšia verzia modelu Boeing 747 zaradená 13. februára 2011 o 11:00 v Seattle.
Ján Czeizel

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na univerzite v Budapešti. Od roku 1889 pedagóg v Debrecíne, Levoči, Segedíne. Autor literárnovedných a literárnohistorických štúdií v odborných časopisoch a výročných správach gymnázií, kde učil. Autor päťzväzkovej monografie o F. Kazincim (spisovateľ a právnik), knižne vyšiel iba 1. zv., za kt. dostal cenu MAV..
Csengerský obvod

Csengerský obvod (maď. Csengeri kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg. Jeho správnym centrom bolo mesto Csenger.
Hans Kotzsch

Biografia

Od roku 1925 Kotzsch spolupracoval s obchodníkom s hmyzom Hermannom Wernickem v Drážďanoch. Pre tohto zbieral hmyz na mnohých miestach sveta: Rybatschi-Halbinsel (1933), Arménia (1934), Hindúkuš (1936), Irán a Afganistan (1939) Turecko a Čína. Mnoho jedincov z týchto zberov je uložených v Múzeu Alexandra Koeniga v Bonne a v Museum für Naturkunde v Berlíne.
V roku 1948, dva roky po smrti Otta Bang-Haasa odkúpil Hans Kotzsch jeho zbierku hmyzu (hlavne motýľov), ktorá patrila firme Staudinger & Bang-Haas. Počas svojho života Hans Kotzsch popísal veľa nových poddruhov, hlavne z exotických motýľov - predovšetkým z južnej Ameriky., podobne ako to robila väčšina obchodníkov s hmyzom. Bohužiaľ väčšina z týchto opisov sú dnes už iba neplatnými mladšími subjektívnymi synonymami. Jeho taxonomické práce z palaearktickej zoogeografickej oblasti majú už väčší význam a odbornú hodnotu i platnosť.
Nachlaot

Nachlaot alebo iným prepisom Nachla'ot (hebr. : נחלאות) je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.

Geografia

Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir (Stred mesta), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Nachlaot pozostáva z mnohých samostatných menších obytných súborov, ktoré tu na vtedajšie periférii mesta vznikali od konca 19. storočia. Ide napríklad o súbory Mazkeret Moše, Miškenot Jisrael, Nachalat Achim, Ohel Moše, Sukat Šalom, Ševet Achim, Zichron Achim, Zichron Josef alebo Zichron Tuvja. Nachlaot leží v nadmorskej výške okolo 800 metrov, cca 2 kilometre západne od Starého Mesta. S Nachlaotom susedí na severe štvrť Machane Jehuda, na juhu Šaarej Chesed a Rechavja. Populácia štvrti je židovská.

Dejiny

Výstavba jednotlivých obytných súborov v rámci terajšej štvrti Nachlaot začala už v 80. rokoch 19. storočia. Ďalšia vlna novej výstavby tu prebiehala v 20. rokoch 20. storočia. Od konca 20. storočia prechádza táto časť mesta rozsiahlymi investíciami a sťahujú sa sem bohatší obyvatelia. Populácia je rozmanitá, ale trendom je posilňovanie podielu nábožensky sionistických a ultraortodoxných rodín.
Chloroplast

Chloroplast je bunková organela. Je to fotosynteticky aktívny zelený plastid nachádzajúci sa v zelených častiach rastlín, niektorých prvokov a rias. Najviac sú zastúpené v asimilačnom pletive rastlinných listov. Obsahujú chlorofyl a prebieha v nich fotosyntéza.
Chloroplasty sa časom môžu zmeniť na fotosynteticky neaktívne chromoplasty, ale ich spätná premena na chloroplasty už nie je možná. Strata chloroplastu je nevratná. Nachádzajú sa iba v eukaryotických bunkách, zriedkavo (u niektorých rias) iba jeden chloroplast v každej bunke, častejšie je ich však v jednej bunke niekoľko. V priemernom liste sa nachádza 70 miliónov buniek obsahujúcich 5.10⁹ chloroplastov. 
To, že fotosyntéza prebieha práve v chloroplastoch, zistil v roku 1882 Theodor Engelmann. Pozoroval malé baktérie pohybujúce sa za zdrojom kyslíka. Na povrchu riasy rodu Spirogyra sa zhlukovali práve nad osvetlenými chloroplastmi, pretože vedľajším produktom fotosyntézy je kyslík.
Predpokladá sa, že chloroplasty vznikli v procese evolúcie endosymbiózou sinice s inou bunkou.

Tvar a zloženie

Chloroplasty vyšších rastlín majú šošovkovitý tvar s dĺžkou 4 až 8 miktometrov a šírkou 2 až 5 mikrometrov. Od okolitého prostredia ich oddeľuje dvojitá membrána, ktorá je hladká a bez povrchových štruktúr. Vnútorná membrána odškrcuje vačky (tylakoidy), ktoré obsahujú chlorofyl. Tylakoidy vytvárajú tzv. lamelovú štruktúru. Zhluky tylakoidov sa nazývajú graná. Vnútro chloroplastu vypĺňa základná hmota - stróma. Fotosyntetická asimilácia je viazaná predovšetkým na vonkajšiu membránu chloroplastu. Chloroplasty obsahujú plastidovú DNA, ktorá na rozdiel od jadrovej DNA neobsahuje históny. Keďže majú vlastnú DNA, vznikajú nezávisle od jadra delením už existujúcich chloroplastov. Hovoríme, že chloroplasty sú semiautonómne organely - majú určitý stupeň samostatnosti, podobne ako mitochondrie. 
Chloroplasty možno v bunke pozorovať už svetelným mikroskopom.