google/wiki40b huggingface dataset:
25 zo šesťdesiatych alebo Československá nová vlna

Dej filmu

Prostredníctvom rozprávania filmových tvorcov (režisérov, kameramanov, zvukárov, výtvarníkov a ďalších), kritikov a historikov sa divák dozvedá nielen „historky z natáčania“, podmienky v akých tieto filmy vznikali, ale aj formálne postupy a myšlienkové pochody tvorcov, vďaka ktorým možno lepšie pochopiť napr. výtvarné experimentovanie s obrazom vo filme Sedmikrásky (1966) režisérky Věry Chytilovej, scény z filmu Kristove roky (1967) v réžii Juraja Jakubiska a pod. Filmy sú zoradené chronologicky, každý z nich predstavuje jedného režiséra a jeho novátorský prínos k „novej vlne“. Výber filmov zároveň vytvára komplexný obraz tém, rôznorodých umeleckých a experimentálnych prístupov.
Tento dvojdielny celovečerný dokumentárny film je pokračovaním rozsiahlejšieho projektu, ktorý sa začal cyklom 26-tich profilov filmových režisérov Zlatá šedesátá, odvysielaným v Českej televízii v roku 2009. Jeho spoluautormi, okrem režiséra Martina Šulíka, sú napr. aj filmový historik Ján Lukeš (námet, scenár) a producent Čestmír Kopecký. Pokračovaním projektu by mal byť štrnásťdielny televízny cyklus mapujúci česko-slovenskú kinematografiu od znárodnenia v roku 1945 až po rok 1972.
Vďaka takto sprostredkovanému priamemu kontaktu s tvorcami si divák sám utvorí obraz o tom, v čom spočíva umelecká hodnota filmov „novej vlny“, ktorá bola zatlačená do úzadia po roku 1968.
Prepoštská jaskyňa

Múzeum praveku

Múzeum praveku Slovenska tvorí od roku 2007 náučnú historickú expozíciu, priamo na miestach, kde žil neandertálsky pračlovek. Návštevníkom ukazuje informácie o období, v ktorom títo ľudia žili, spôsob ich života, lovu a jedálny lístok.
Teória vodnej opice

Teória vodnej opice (správnejšie: Hypotéza vodnej opice) alebo vodná teória (ľudského pôvodu) (známa aj pod skratkou AAH/AAT z anglického aquatic ape hypothesis/theory) je hypotéza, podľa ktorej prešli prapredkovia človeka etapou života vo vode (resp. vo vode a pri plytkej vode na africkom pobreží) a v tejto etape sa objavili mnohé z našich novodobých rysov (zvláštne ochlpenie, potápací reflex, podkožný prirastený tuk, vzpriamený chod a podobne).
Jej protikladom je klasická „savanová teória“, podľa ktorej sa prví hominidi vyvinula v savanách Afriky.
Teóriu vypracoval roku 1930 odborník na morskú biológiu sir Alister Hardy (1896-1985) pri štúdiu anatomických materiálov, ale zverejnil ju až roku 1960. K jej prívržencom patria aj napríklad Desmond Morris (Ľudský živočích) a Elaine Morganová (Vodná opica).
Zberacie zariadenie točivého stroja

Zberacie zariadenie točivého stroja je súhrn častí točivého stroja na prívod a odvod prúdu z komutátora alebo zo zberacích krúžkov. Patria sem aj nosné časti (stator).
Prúd sa privádza/odvádza kefami, ktoré sú uložené a vedené v kefových držiakoch, ktoré sa pripevňujú na nosič kefových držiakov.
Nosiče kefových držiakov v striedavých strojoch sú spravidla priskrutkované na ložiskové štíty, ložiskové stojany alebo kryty. V jednosmerných strojoch sa spravidla pripevňujú na otočný nosný okruh kefových držiakov.
Rumilly (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 7,04 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šónen-ai a jaoi

Šónen-ai (jap.: 少年愛) a Jaoi (jap.: やおい) sú japonské výrazy označujúce lásku medzi dvoma mužmi, prípadne aj sexuálnu príťažlivosť. Najčastejšie bývajú tieto termíny používané v súvislosti s rôznymi japonskými anime, mangami a hrami. Preto sa šónen-ai a jaoi tiež považujú za druh alebo žáner mangy a anime.
Charakteristickým prvkom na rozlíšenie šónen-ai od jaoi je romantizovaný, ale nie sexuálny vzťah medzi mužmi. Šónen-ai sa teda skôr venuje ich citom a ich náklonnosti. Hlavní hrdinovia tohoto žánru často po sebe túžia, ale môže dôjsť maximálne k bozku. Jaoi sa naopak zaoberá sexuálnym vzťahom medzi mladými mužmi. V tradičných jaoi dielach dej nebýva nijako dôležitý, hlavný je len sexuálny život.
Šónen-ai a Jaoi sú populárne hlavne v Japonsku, a to predovšetkým medzi dievčenskou populáciou a medzi ženami. V Spojených štátoch a v Európe sú hlavnou cieľovou skupinou ženy vo veku 18 až 24 rokov a homosexuálni muži. V súčasnosti sa vydávajú diela v žánri šónen-ai a jaoi aj v Spojených štátoch a v Indonézii. Takéto anime a mangy sa často spájajú s prvkom bišónen, čo v preklade znamená „krásni chlapci“. Predchodcom žánrov bolo tanbi.
V dielach žánru jaoi a šónen-ai dochádza k rozdeleniam jednotlivých hlavných postáv na uke (znamená smerom dole) a seme (znamená smerom hore). Ukera a semera sú japonské slová pochádzajúce zo súbojov s katanou, pri čom tieto termíny označujú špecifický úder. Postava, ktorá je v homosexuálnom vzťahu označená ako uke je tá podriadená, nevyvoláva skoro žiadnu iniciatívu a plní skôr ženskú funkciu. Jeho opak je seme a ten je vo vzťahu ten nadradený, vyvoláva hlavnú iniciatívu a je mužnejší.
Dolina Bielych plies

Názov

Bola pomenovaná podľa Bielych plies, ktoré v nej ležia.

História

Dolina v dávnych časoch patrila mestu Spišská Belá. Pásol sa v nej dobytok a ovce. Dolina Bielych plies bola v dávnych časoch navštevovaná bylinkármi, poľovníkmi i pytliakmi. Úbočia okolitých štítov i samotná dolina boli hojne porastené kosodrevinou. Podnikavci v nej ťažili kosodrevinu. Pod juhovýchodným brehom Veľkého Bieleho plesa zriadil Karol Molnár z Koložváru, vysoký úradník štátnych železníc vo výslužbe, výrobňu na destiláciu éterických olejov z kosodreviny. Strojné zariadenia dodala děčínska firma Schomburg a Stegmann. Továrnička stála na brehu Bieleho potoka vo výške asi 1 580 m n. m. Do prevádzky ju uviedli 26. júla 1897. Mesto Kežmarok, ktoré vlastnilo tieto pozemky dalo súhlas, aj napriek tomu, že hrozila devastácia prírody v doline. Inšpektorát štátnych lesov prevádzku okamžite zastavil, ale ilegálna výrobňa zákaz nerešpektovala a existovala do roku 1904.
Orleix

Poloha

Obec má rozlohu 8,28 km². Najvyšší bod je položený 360 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 904 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leigné-sur-Usseau

Poloha

Obec má rozlohu 11,23 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 459 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heiligenblut

Dejiny

Podľa povesti názov získala dedina podľa fľaštičky s Kristovou krvou, ktorú mal so sebou princ Briccius. Briccius zahynul v týchto miestach pod snehovou lavínou pri návrate z Konštantinopola do Dánska.
Jeho mŕtvolu našli sedliaci po Vianociach podľa toho, že zo snehu rástli tri klasy. Pokúsili sa mŕtveho mnícha dopraviť do údolia, ale na mieste kde dnes stojí kostol sa volky zastavili a odmietli ísť ďalej, preto ho tam pochovali. Podľa povesti sa jeho noha nedala pochovať, až našli vo svale ukrytú relikviu.
Nad hrobom vznikla kaplnka, neskôr kostol a potom obec. Relikviu chodia uctievať ľudia zo všetkých krajín, a v 13. storočí bola dokonca slávnejšia než samotné Lurdy.

Súčasnosť

Dnes je Heiligenblut športová obec s množstvom hotelov a penziónov, s vynikajúcimi podmienkami na lyžovanie a horskú turistiku. Grossglockner a Grossglocknerská vysokohorská cesta sú turistické rarity spojované s touto obcou.
.222 Remington

.222 Remington je puškový náboj so stredovým zápalom uvedený na trh v roku 1950 v USA. Ide o prvý komerčný bezokrajový náboj vyrobený v USA. Vyrobil ho Mike Walker. Išlo o celkom novú konštrukciu, nebola odvodená od žiadneho predchádzajúceho náboja.

História

.222 Remington bol po prvýkrát predstavený v opakovacej puške Remington 722 a okamžite dosiahol úspech. V tej dobe bolo veľmi neobvyklé, aby sériovo vyrábané pušky dosahovali na vzdialenosť 100 yardov (91 m) rozptylu do 1 uhlovej minúty bez akéhokoľvek tuningu. Presnosť a z balistického hľadiska veľmi plochá trajektória letu tohto náboja mala za následok, že sa začal veľmi rýchlo používať pre lov malej škodnej a pre benchrest shooting. Po niekoľko desaťročí sa jednalo o najlepší náboj pre dané disciplíny. Síce existovali výkonnejšie náboje, hlavne .220 Swift a .22-250 Remington, ktoré mali väčší dostrel. Ale vzhľadom na to, že sa do nich dávalo viac strelného prachu (do.222 Remington priemerne 25 grainov prachu, do.22 – 250 priemerne 41 grainov a do.220 Swift 46 grainov), čo má za následok vyššiu cenu, väčší spätný ráz a väčšie opotrebenie hlavne.
Zadná Solisková veža

Názov

Prví ju nazvali Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt, ktorí vystúpili na vrchol v roku 1906. Nazvali ju na pamiatku svojho výstupu nem. Dyhrenfurthturm, maď. Dyhrenfurthtorony. Názvy po čase boli zmenené na súčasné.

Turistika

Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Aubenas-les-Alpes

Poloha

Aubenas-les-Alpes má rozlohu 7,93 km². Najvyšší bod je položený 780 m n. m. a najnižší bod 480 m n. m.

Obyvateľstvo

Aubenas-les-Alpes má 107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Fontaine-les-Bassets

Poloha

Obec má rozlohu 5,88 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cheuge

Poloha

Obec má rozlohu 8,88 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Adsorbens

Adsorbens (iné názvy: adsorbent, najmä v chémii aj adsorbčné činidlo, najmä vo farmácii aj adsorbencium; množné číslo adsorbenciá, adsorbenty, adsorbčné činidlá; lat. jednotné číslo adsorbens [nie adsorbentium], množné číslo adsorbentia, angl. adsorbent)  je látka (obyčajne vo forme prášku alebo granulátu), ktorá na svoj povrch dokáže viazať inú (resp. vo farmácii inú nežiaducu) látku alebo skupinu látok.

Chémia

Adsorbenty majú z dôvodu svojej pórovitosti veľmi veľký špecifický povrch – až niekoľko 100 000 m²/kg. Spravidla sa pripravujú umelo vo forme granuliek s rozmerom niekoľko milimetrov. Adsorbentom môže byť aj povrch kovov alebo kryštálov. Známe absorbenty sú silikagél, oxid hlinitý či zeolity (molekulové sitá).

Farmácia

Adsorbenciá sa využívajú na elimináciu alebo zníženie koncentrácie nežiaducich látok, najčastejšie vo forme perorálneho (ústami) požitia s účinkom v tráviacej trubici alebo vo forme povrchových zásypov s účinkom na kožu. Typickými príkladmi adsorbencií sú aktívne uhlie (obchodný názov Carbo Medicinalis, Carbosorb a iné) a simetikon, známejší pod komerčným názvom Espumisan.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2010

Otvárací zápas

Otvárací zápas majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2010 sa konal 7. mája na futbalovom štadióne Veltins-Arena v Gelsenkirchene, na ktorom hráva svoje domáce zápasy tím Bundesligy FC Schalke 04. V počte návštevníkov hokejového zápasu bol dosiahnutý nový svetový rekord – 77 803 divákov. Dovtedy tento rekord držala americká univerzitná hokejová liga v zápase medzi Michigan State a Michigan, kedy hokejový zápas sledovalo 74 554 divákov.
Gloria Swansonová

Život

Jej otec bol vojak švédskeho pôvodu, jej matka, rodená Klanowski, mala korene nemecko-francúzsko-poľské.
S filmom začala v malom chicagskom štúdiu Essanay Studios. Prvýkrát stála pred kamerou v štrnástich rokov (1914). V jej druhom filme, stále ešte v Chicagu, ju režijne viedol Charlie Chaplin. V roku 1916 odišla do Kalifornie, kde práve vznikalo centrum amerického filmového priemyslu.
V Hollywoode pracovala najprv pre štúdio Sennett-Keystone, ale čoskoro prešla k expandujúcemu Paramountu. Tu natočila svoje najslávnejšie nemé filmy ako Male and Female alebo The Affairs of Anatol. V roku 1925 prešla k United Artists. Tu natočila Sadie Thompson (1928) a The Trespasser (1929), za výkon v oboch filmoch bola nominovaná na Oscara. Posledný film pre United Artists natočila v roku 1933 (Perfect Understanding). Potom bola zatlačená do pozadia novými hviezdami zvukovej éry. Odišla teda z Hollywoodu do New Yorku, začala sa tu venovať divadlu a tiež začala písať stĺpiky do novín. Na konci 40. rokov si na ňu spomenul režisér Billy Wilder a ponúkol jej úlohu Normy Desmondovej vo filme Sunset Boulevard. Film mal úspech a Swansonová vo svojich päťdesiatich rokoch prežila fenomenálny comeback. Natočila potom ešte tri celovečerné filmy, aby v 50. rokoch prešla bez obáv do televízie, ktorá vtedy začala získavať masovú popularitu, ale pre mnoho divadelných a filmových hviezd mala dlho stigmu poklesnutej zábavy. Získala tiež pravidelnú reláciu v rozhlase. Priniesla v nej o. i. reportáž zo svadby monackého kniežaťa Rainiera s herečkou Grace Kellyovou. Veľa priestoru vo svojom rozhlasovom cykle venovala móde a vydobyla si pozíciu tej, ktorá „určuje trendy“. Jej ďalšou veľkou témou bola zdravá výživa. V neskoršom veku sa začala venovať maľovaniu a sochárstvu.
Jedným z mnohých jej partnerov bol herec Erich von Stroheim. Naposledy sa vydala v 77 rokoch.
Bileddú

Bileddú (maldiv. ބިލެއްދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 084 (jún 2006), dĺžka ostrova 830 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 129,43 km.
Coulonges-Thouarsais

Poloha

Obec má rozlohu 17,26 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 431 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlorë (okres)

Vlorë (alb.: Rrethi i Vlorës, grécky: Επαρχία Αυλώνα-Eparchia Avlona) je okres v Albánsku v kraji Vlorë. Počet obyvateľov je 147 000 (2004, odhad) vrátane gréckej menšiny. Okres má rozlohu 1 609 km². Nachádza sa na juhozápade krajiny, a jeho hlavné mesto je Vlorë. Ďalšie mestá sú Himarë, Dhërmi, Palase, Kocul, a Selenicë.
Územie bolo v staroveku obývané gréckymi kmeňmi Epirótov, neskôr tu Dóri založili mesto Avlon. Prevažne grécky charakter si územie uchovalo dodnes, hoci mnohí Gréci emigrovali do Grécka. Rozpráva sa tu špecifickým dialektom novogréčtiny.
V okrese Vlorë je Albánske pobrežie najbližšie k jeho susedovy Taliansku. Okres je povestný svojím krásnym pobrežím. (pozri externé odkazy).
Boffles

Poloha

Obec má rozlohu 3,27 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 47 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Goncourt (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 18,77 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 301 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mútňanka

Prameň

Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Pilsko, na juhovýchodných svahoch vrchu Polanica (1 339,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 245 m n. m.

Smer toku

V pramennej oblasti tečie najprv na juhozápad, oblúkom sa stáča severojužným smerom, potom od sútoku so Zlatným potokom pokračuje juhovýchodným smerom až k sútoku s Beňadovským potokom. Ďalej tečie severojužným smerom a napokon od sútoku s prítokom zo západného svahu Zrazu (967,8 m n. m.) tečie k ústiu opäť juhovýchodným smerom.

Prítoky

pravostranné: prítok zo severovýchodného svahu Magurky (1 142,5 m n. m.), z južného svahu Magurky, Zlatný potok, Čierny potok, Dilovačky, prítok z juhovýchodného svahu Menzdrovky (899,4 m n. m.), prítok z juhovýchodného svahu Gališovho vrchu (878,1 m n. m.), z juhovýchodného svahu Kurčinky (919,5 m n. m.), prítok z východného svahu Sviniarok (879,3 m n. m.), prítok prameniaci juhovýchodne od kóty 827,4 m; zľava prítoky z juhozápadného a južného svahu Minčola (1 272,8 m n. m.), Bystrý potok, prítok prameniaci severne od kóty 1 010,0 m, Práčka, tri prítoky prameniace v blízkosti obce Mútne, prítok zo severného svahu Chovancovky (863,2 m n. m.), Beňadovský potok, Podskalník, prítok zo západného svahu Zrazu (967,8 m n. m.)

Ústie

Mútňanka ústi do Bielej Oravy v blízkosti obce Breza v nadmorskej výške 642,0 m n. m.
Igor Kapišinský

Život

Igor Kapišinský sa narodil v Bratislave, kde navštevoval základnú školu. Neskôr sa s rodinou presťahoval do Košíc. 
Študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity  Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach odbor matematika-fyzika, zároveň sa pokúšal študovať teológiu, no z politických dôvodov bol nakoniec nútený štúdium zanechať. Neskôr študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave odbor fyzika so špecializáciou astronómia. Ako študent  hrával súťažne basketbal a reprezentoval ČSSR na Majstrovstvách  Európy juniorov a kadetov v roku 1966 - 4. miesto.

Vedecká činnosť

Od roku 1973 nepretržite pracoval v Astronomickom ústave SAV, venoval sa štúdiu medziplanetárnej hmoty. V roku 1975 získal na ústave titul RNDr. a v roku 1980 vedeckú hodnosť CSc. Zaoberal sa hlavne dynamikou kozmického prachu a mikrometeoroidov, na ktorú majú vplyv už aj negravitačné efekty. Na Slovensku založil tzv. laboratórnu astrofyziku (astronómia cez mikroskop) za účelom dokonalejšej analýzy chemických a fyzikálno-optických vlastností kozmických mikročastíc, v úzkej spolupráci s americkým NASA (hlavne dodávky vzoriek kozmického materiálu). Svoje prevažne teoretické práce publikoval vo viacerých odborných časopisoch. Takmer 30 rokov bol riadnym členom 22. komisie Medzinárodnej astronomickej únie (IAU) a 10 rokov jediným členom 51. komisie IAU (Bioastronomy; Search for Extraterrestrial Life) na Slovensku.
Venoval sa popularizácii vedy a vedeckého myslenia. Je spoluzakladateľom a dlhodobo sa angažuje v Spoločnosti pre podporovanie kritického myslenia (SPPKM). Je riadnym členom Teologického fóra, ktoré združuje teológov i laikov liberálneho myslenia. 
Popri svojej vedeckej práci sa venoval i prekladateľskej činnosti, hlavne z angličtiny v oblasti fyziky a astrofyziky (špeciálne prác Stephena Hawkinga), za čo získal dve ceny Literárneho fondu (1994 a 2002), ako i cenu LF za najlepšiu vedeckú esej (1993). V roku 2008 bol spoluautorom s najväčšou kapitolou v knihe - monografii Hmota-Život-Inteligencia. Posledné dielo, ktoré preložil z angličtiny, bola Hawkingova kniha Vesmír v orechovej škrupinke.
Nouzerolles

Poloha

Obec má rozlohu 8,17 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 103 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Musée du Louvre

Musée du Louvre (doslova "Múzeum Louvru") je múzeum v Paríži. Zaberá veľkú časť paláca Louvre pozdĺž brehu Seiny. Je najnavštevovanejším a patrí k najslávnejším múzeám na svete. Rozlohou výstavných priestorov je tretím najväčším múzeom na svete.
Múzeum otvorili 10. augusta 1793, základ zbierky vytvoril však už kráľ František I. Zbierku značne rozšíril najmä okolo roku 1800 Napoleon Bonaparte, ktorý dal priniesť rôzne predmety z celého sveta.
Pestrosť zbierok Louvru sa dá pripísať dlhodobému zhromažďovaniu umeleckých diel z celého sveta. Dnes Louvre vlastní obrovské množstvo zbierkových predmetov a vyše 5000 diel maliarskeho umenia. V jeho zbierkach nájdeme obrazy z 13. – 19. storočia, štýlový nábytok zo 17. – 19. storočia a grafickú zbierku bankára Jamesa de Rothschilda.
Sklenou pyramídou prejdeme do pavilónov ako Richelie, Sully, Denon, paláca, ktorého najstaršie časti sú z roku 1200. Najstaršia časť paláca je Lescotova fasáda – majstrovské renesančné dielo. Samotné múzeum skrýva skvosty ako obraz Mona Lisa od Leonarda da Vinci, sarkofág z Cervetera zo 6. storočia pred Kr., asýrske okrídlené zvery z 8. storočia pred Kr., fragmenty sôch z aténskej Akropoly, Michelangelových Spútaných otrokov, Dürerov Autoportrét, diela Boticelliho, Giotta, Raffaela, Rembrandta, Goyu atď.

Egyptské zbierky

Múzeum v Louvri obsahuje viac ako 50 000 predmetov z dejín starovekého Egypta od najstarších čias, cez helenistické a rímske obdobie až po byzantské obdobie. Predmety sú umiestnené v 30 sálach a obsahujú potreby každodenného života, papyrusové zvitky, múmie, sochy, fragmenty maliarskeho umenia.
Zbierky sa začali v rozsiahlejšom rozsahu budovať počas Napoleonovej výpravy do Egypta (1798-1801), pričom významnú úlohu pri ich budovaní zohral Dominique Vivant Denon, ktorý počas výpravy dokumentoval jednotlivé lokality a ich umelecké nálezy. Na základe textu na tzv. Rossettskej doske (dnes v Britskom múzeu) Jean-François Champollion rozlúštil hieroglyfy a otvoril tak cestu k rozsiahlemu výskumu egyptských dejín.
Atómová hmotnostná jednotka

Atómová hmotnostná jednotka alebo atómová hmotnostná konštanta je 1/12 hmotnosti atómu uhlíka ¹²C v pokoji.
Značka: u alebo mᵤ alebo amu (z angl. atomic mass unit)
Veľkosť: u = (1,660 538 782±0,000 000 028)×10⁻²⁷ kg = 1/12. mₐ(¹²₆C)
Dlhá voda

Prameň

Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Pilsko, na východnom svahu vrchu Pilsko (1 556,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 420 m n. m.

Opis toku

Najprv tečie východným smerom, priberá krátky ľavostranný (1 267,3 m n. m.), tiež pravostranný prítok z východných svahov Pilska a následne ďalší pravostranný prítok (1 000,3 m n. m.) z oblasti Suchého potoka. Potom sa stáča prechodne na juhovýchod, sprava priberá krátky prítok z lokality Ingery, stáča sa na východ a vstupuje do Podbeskydskej brázdy. Tu najprv priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Koňa (998,3 m n. m.) a pri osade Vyšný Mlyn sa rozvetvuje na dve ramená, pričom vedľajšie pravostranné sa stáča na juh a ústi do susedného Suchého potoka. Sprava následne priberá spomenutý Suchý potok a ďalej pokračuje na sever. Koryto sa výraznejšie vlní, sprava priberá niekoľko prítokov zo svahov Sihelnianskeho hrádku (993,4 m n. m.) a zľava tri prítoky z oblasti Plšetnice. Následne na dolnom toku priberá zľava Ľudmovku, značne rozširuje koryto a stáča sa na východ. Priberá ešte pravostranný prítok zo severného svahu Sihelnianskeho hrádku, ľavostranný Klobásovský potok a pri obci Oravská Polhora sa v nadmorskej výške cca 699 m n. m. vlieva do Polhoranky.
Coulaures

Poloha

Obec má rozlohu 28,87 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 735 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bornay

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 629 m n. m. a najnižší bod 335 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vienne (Isère)

Dejiny

V staroveku tu stálo oppidum galského kmeňa Allobrogov, v roku 47 pred Kr. si ho podmanili Staroveký Rím, vedený Caesarom. Allobrogovia potom Rimanov vytlačili, tí založili neďaleko odtiaľto v roku 43 pred Kr. mesto Lugdunum (dnešný Lyon). V dobe raného cisárstva sa Vienne opäť stalo rímskou kolóniou (meno Vienne začali používať Rimania, nezamieňať s Viedňou, tá bola v antických dobách nazývaná Vindobona), neskôr hlavným mestom provincie. V roku 257 sa mesto stalo súčasťou krátko trvajúceho Galského cisárstva. Ešte dnes je v meste a v okolí vidieť veľa pamiatok z tej doby, napr. chrám Temple d'Auguste et de Livie, zvyšky antického divadla, obranné múry, akvadukty, rímske cesty atď.
Hlavné mesto provincie sa už v raných kresťanských dobách stalo sídlom biskupa, podľa legendy bol prvým biskupom Crescent, žiak Svätého Pavla z Tarsu. Výskyt kresťanstva v oblasti je dokázaný od roku 177, z tej doby pochádza prvá písomná zmienka o diakonovi vo Vienne.
V 5. storočí bolo Vienne hlavným mestom ríše germánskeho kmeňa Burgundov, tá sa v 6. storočí stala súčasťou Franskej ríše. V roku 869 pripísal franský kráľ Karol II. Holý celý distrikt grófovi Bosovi z Provensálska, ktorý sa v roku 879 vyhlásil kráľom Provensalska. Od roku 1032 patrilo Vienne k Rímsko-nemeckej ríši, ale skutočnú moc nad mestom mali arcibiskupi. Ich jediným protivníkom bol grófsky rod z Albonu, neskôr i šľachtický rod priamo z Vienne používajúci titul Dauphin (francúzsky delfín). V rokoch 1090 – 1119 bol miestnym arcibiskupom Guido Burgundský, ktorý v rokoch 1119 až 1124 bol pápežom ako Kalixtus II.
Biesles

Poloha

Obec má rozlohu 23,84 km². Najvyšší bod je položený 444 m n. m. a najnižší bod 329 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 414 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE