google/wiki40b huggingface dataset:
Eleonora Masiniová

Eleonora Barbieri Masiniová (* 1928, Los Amates, Guatemala) je talianska futurologička, právnička a sociologička.

Rodina

Narodila sa v Guatemale v rodine Taliana Vincenzo Barbieriho a Škótky Edith Francis Fullertonovej. Je vdovou. Má troch synov. Žije v Ríme v Taliansku.

Vzdelanie

Študovala právo a sociológiu na Universite v Ríme (University of Rome) v Taliansku.

Kariéra

Pôsobí ako emeritná profesorka štúdií budúcnosti a ľudskej ekológie na Pontifical Gregorian University v Ríme v Taliansku. Zaoberá sa metodológiou futurológie a štúdií budúcnosti. Je členkou Rímskeho klubu. V rokoch 1975 až 1980 vykonávala funkciu generálneho sekretára a v rokoch 1980 až 1990 funkciu prezidentky medzinárodnej futurologickej organizácie World Futures Studies Federation.
Naprej

Naprej (19. október 1868 – 1874) bol spolok slovenských študentov, ktorí študovali na bratislavskej právnickej akadémii. Jeho cieľom bolo aktivizovať národné uvedomenie.
Jeho členovia sa schádzali každý týždeň na schôdzach, kde sa prednášalo, recitovalo či čítalo z poézie a prózy. Tu zverejnilo svoje prvé literárne pokusy viacero z budúcich významných slovenských básnikov a prozaikov, no prednášali sa i diela od Jána Kollára či Andreja Sládkoviča.
Okrem literárnej a čitateľskej činnosti tiež organizovali výlety na Devín, oslavy pamätných dní (Žiadosť slovenského národa, Memorandum a i.), ktoré sa viazali k slovenskému národu.
Vo svojom najlepšom období mal tento spolok 22 členov, vydával rukopisný časopis s mesačnou periodicitou Naprej (ktorý sa nezachoval) a tiež mal vlastnú knižnicu a spevokol. Medzi jeho členov patril napr. Svetozár Hurban-Vajanský, ktorý bol tiež jeho predsedom, Cyril Hodža, František Veselovský a ďalší. Morálnu podporu im poskytovali Jozef Miloslav Hurban, M. Mudroň či V. Kutlík.
Tento spolok úzko spolupracoval so srbskými študentmi združenými okolo spolku Sloboda a Tatranom vo Viedni. Zanikol v školskom roku 1873/1874.
Remscheid

Remscheid je mesto s postavením mestského okresu v nemeckej spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko. Spoločne s niekoľkými ďalšími mestami je súčasťou regiónu Bergisches Land a s mestami Wuppertal a Solingen tvorí geografický a kultúrny región Bergisches Städtedreieck. Patrí aj do rozsiahle Metropolitného regiónu Porýnie-Porúrie.
V roku 1929 presiahol počet obyvateľov hranicu 100 tisíc, čím sa mesto stalo veľkomestom. V roku 2012 tu žilo v 110 132 obyvateľov . V spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko je najmenším veľkomestom s postavením mestského okresu.
Mesto je známe hutníckym priemyslom a apracovaním kovov.
La Hallotière

Poloha

Obec má rozlohu 3,75 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 196 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Clairvaux-les-Lacs (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 12,29 km². Najvyšší bod je položený 826 m n. m. a najnižší bod 450 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 417 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strmienok

Strmienok (lat. stapes) je jedna zo sluchových kostičiek.
Má typickú podobu jazdeckého strmeňa. Má hlavičku strmienka (caput stapedis), od ktorej vybiehajú dve krátke, horizontálne uložené ramienka strmienka (crura stapedis); predné (crus anterius) a zadné, viac ohnuté (crus posterius). Obidve raminka sa končia v tenkej platničke - báze stmienka (basis stapedis), ktorá má obličkovitý tvar. Báza strmienka má horný okraj konvexný, dolný máličko konkávny alebo rovný. Zapadá do okienka predsiene (fenestra vestibuli), kde ho upevňuje poddajný prsteňovitý väz strmienka (ligamentum anulare stapedis). Otvor medzi obidvoma ramienkami strmienka je zvyškom z vývinového obdobia. Materiál hyoidného oblúka, z ktorého sa vyvíja stmienok, sa koncentruje okolo tepny strmienka (arteria stapedia), ktorá neskôr zaniká, ale otvor v stmienku sa zachová. Výnimočne môže tepna strmienka perzistovať. Otvor strmienka je za živa uzavretý membránou - blanou strmienka (=membránou strmienka; membrana stapedis), ktorá je často fenestrovaná.
Prissé-la-Charrière

Poloha

Obec má rozlohu 19,94 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 606 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Xenofóbia

Xenofóbia je odborný termín z psychológie, ktorý znamená chorobný strach zo všetkého cudzieho (ľudí, prostredia, miest atď.), najmä však cudzích ľudí.
Mimo lekárskeho prostredia sa toto slovo používa na označenie odporu k cudzincom a strachu z nich, napr. voči okolitým štátom či gastarbeiterom a podobne. Ide o formu šovinizmu. Xenofóbia môže viesť k rasizmu.
V sci-fi a podobnej literatúre sa pojem xenofóbia používa aj vo vzťahu k iným inteligentným živočíšnym druhom.
Vergoncey

Poloha

Obec má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 209 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miloslav Rybín

Životopis

Narodil sa v Partizánskej Ľupči, v rodine holiča. Otec Jozef pochádzal z Čiech z dedinky Břiství, matka Elena (rod. Obrcianová) bola rodáčka z Ľupče. Miloslav sa vyučil u otca za holiča. Neskôr pracoval na pošte v rodnej dedine, potom ako vedúci pošty v Demänovskej Doline.

Esperanto

Esperantu sa začal venovať po skončení druhej svetovej vojny, v roku 1980 získal aprobáciu na vyučovanie esperanta. Prepracoval sa medzi uznávaných učiteľov tohto jazyka na Slovensku, dostával pozvania na vyučovanie v kurzoch a na letné školy do zahraničia (Bulharsko, Maďarsko, Česko). Vyučoval pomocou Csehovej metódy a dokopy učil viac ako 600 ľudí z 22 národov. Až do svojej smrti v roku 1995 bol Miloslav Rybín aktívnym stúpencom esperanta a členom Liptovského esperantského klubu (LEK).
Bol delegátom a odborným delegátom UEA v Liptovskom Mikuláši a člen Internacia Poŝtista kaj Telekominikista Esperanto-Asocio (IPTEA).
Lège-Cap-Ferret

Poloha

Obec má rozlohu 93,62 km². Najvyšší bod je položený 43 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 527 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fabiánska spoločnosť

Fabiánska spoločnosť (ang. Fabian Society) bola organizácia britských intelektuálov založená roku 1884, ktorá sa usilovala o dosiahnutie sociálnych reforiem, predchodkyňa Labouristickej strany.
Kráľová (vodné dielo)

Kráľová alebo Kaskády je viacúčelové vodné dielo na rieke Váh, medzi Sereďou a Šaľou na riečnom kilometri 44,2 – 78,6. 
Dielo bolo dokončené v roku 1985 s cieľom energetického využitia Váhu, protipovodňovej ochrany priľahlého územia, na ťažbu štrkopieskov, ako zásobník zavlažovacej vody, na splavnenie daného úseku Váhu, na chov rýb a ako prostredie na rekreáciu a vodné športy. Je súčasťou systému priehrad Vážskej kaskády.
Kampa

Kampa je umelý ostrov, ktorý leží v Prahe na ostrove v rieke Vltava, neďaleko Malostranského nábrežia v mestskej časti Malá Strana, Praha 1.

Opis

Kampa je ostrov, ktorý oddeľuje od Malej Strany riečka Čertovka (od roku 1585, kedy bola umelo vytvorená, sa jej hovorilo Rožmberská podľa Viléma z Rožmberku, ktorý tu vlastnil pozemky; meno Čertovka dostala až na konci 19. storočia podľa domu U sedmi čertů) a od Smíchova ju oddeľuje ulica Říční. Ostrov nadobudol pevné brehy až po roku 1600.

Dejiny

Najstaršie zmienky o Kampe sú z roku 1169 a nachádzajú sa v zakladacej listine kostola Maltézskeho rádu z obdobia českého kráľa Vladislava II. Pôvodne sa tomuto miestu hovorilo len Ostrov, názov Kampa získalo až v roku 1770. Pôvod názvu je dodnes neznámy, niekedy sa odvodzuje od mena jedného z vlastníkov domu na tomto ostrove, Tychona Gansgeba z Kampy, ktorý býval na Ostrove – Kampe v 17. storočí, inokedy z latinského slova campus – pole, planina, alebo z českého slova zákampí – tienisté miesto. V minulosti tu boli najmä záhrady a už v 14. storočí sa tu nachádzali mlyny, ktoré sa od 15. storočia nazývajú Sovovy (alebo tiež neskôr známe ako Odkolkovské). Domy tu začali vyrastať až v 16. storočí, zrejme vďaka rozširujúcej sa stavebnej činnosti na Malej Strane. Ako prvé tu vyrástli mlyny s mlynskými záhradami, neskôr šľachtické záhrady. Dnes tu ešte stále môžeme nájsť pôvodné záhrady alebo pripomienky na ne, napr. Michnovská záhrada (bola súčasťou Michnovského paláca na Újezde), Odkolkovská záhrada (primknutá k Sovovým mlynom, ktoré v 19. storočí vlastnila pekárenská rodina Odkolkových), hneď vedľa nej je Kaiserštejnská záhrada (tiahne sa okolo dnešného Lichtenštejnského paláca až k domčeku J. Dobrovského), ktorá bola preslávená svojimi záhonmi karafiátov, a za ňou tiež Nostická záhrada, založená v roku 1765 vedľa Nostického paláca. Dnešné sady s rozlohou 2,65 ha vznikli spojením týchto záhrad. V 50. rokoch boli odstránené múry a ploty jednotlivých záhrad a urovnaný terén, z pôvodných zanedbaných porastov zostali len niektoré významné stromy. Do dnešnej podoby bol park upravený v rokoch 1947 – 1948.
Kostná dreň

Kostná dreň (lat.  medulla ossium) vyplňuje dutiny vo vnútri kostí – konkrétne dreňovú dutinu v tele dlhých kostí a všetky priestory medzi kostnými trámčekmi spongióznej kosti. Je to mäkké tkanivo, ktoré má pri pohľade voľným okom rôzny vzhľad.

Červená kostná dreň

Latinský názov: medulla ossium rubra. Je orgánom krvotvorby. Skladá sa zo siete retikulárneho väziva, ktoré je pretkané hustou sieťou širokých vlásočníc. V jej okách sa nachádzajú kmeňové bunky pre tvorbu červených a väčšinu bielych krviniek (časť lymfocytov a granulocyty). Rovnako je to miesto vzniku krvných doštičiek.

Žltá kostná dreň

Latinský názov: medulla ossium flava. Vzniká z červenej kostnej drene. Počas obdobia rastu postupne zaniká krvotvorba v dreni, ktorá sa nachádza v dreňových dutinách dlhých kostí. Retikulárne tkanivo je postupne infiltrované tukovými bunkami. Vo veku 20 rokov je už vo všetkých dutinách dlhých kostí, s výnimkou hornej časti ramennej a stehennej kosti. Červená kostná dreň sa udržuje v spongióznej kosti kĺbnych častí dlhých kostí, v krátkych a plochých kostiach.

Sivá kostná dreň

Latinský názov: medulla ossium grisea. Má želatínovitú konzistenciu a polopriesvitný vzhľad, vzniká zo žltej drene stratou tuku. Je typická pre pokročilý vek.

Vyšetrenie kostnej drene

Pristupuje sa k nemu pri poruchách krvotvorby. Vzorka sa odoberá punkciou, najčastejšie z hrudnej kosti – tzv. sternálna punkcia.
Molins-sur-Aube

Poloha

Obec má rozlohu 6,26 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gino van Kessel

Klubová kariéra

Svoju futbalovú kariéru začal v Kolping Boys. V mládeži ďalej pôsobil v SV Vrone, SC Telstar, AZ Alkmaar a AFC Ajax.

AFC Ajax

V roku 2013 sa prepracoval do prvého tímu. V apríli 2014 predĺžil v klube zmluvu do leta 2015. Počas celého svojho pôsobenia neodohral za prvý tím žiaden zápas.

Almere City FC (hosťovanie)

V decembri 2012 zamieril na hosťovanie do konca sezóny 2012/13 do klubu Almere City FC. Za tím dal v priebehu pol roka 1 gól v 10 ligových stretnutiach.

AS Trenčín (hosťovanie)

V júli 2013 išiel na ďalšie polročné hosťovanie, tentoraz do slovenského tímu AS Trenčín, ktorý s Ajaxom úzko spolupracuje (majiteľom AS Trenčín je totiž bývalý hráč Ajaxu Tschen La Ling). Klub sa stal pre hráča prvým zahraničným angažmán. Tu dostal dres s číslom 20. V odvete tretieho predkola Európskej ligy 2013/14 8. augusta 2013 sa raz gólom podieľal na remíze 2:2 proti rumunskému tímu FC Astra Giurgiu, Trenčín po porážke 1:3 z prvého zápasu doma zo súťaže vypadol. 11. augusta 2013 strelil svoj prvý gól v slovenskej 1. lige pri výhre 6:0 nad DAC 1904 Dunajská Streda, tento zápas však figuroval medzi výsledkovo zmanipulovanými v stávkarskej kauze, ktorá v slovenskej najvyššej súťaži vyplávala na povrch v septembri 2013. Počas svojho polročného hosťovania v jesennej časti ligovej sezóny docielil 8 strelených gólov a 6 asistencií. Jeden gól dal v predkole Európskej ligy. V zimnej ligovej prestávke sa vrátil do Ajaxu a skúšal sa presadiť do A-tímu. Nakoniec sa vrátil do Trenčína (opäť hosťovanie). Celkom nastrieľal v sezóne 2013/14 v lige 10 gólov, za víťazným Tomášom Malcom z Trenčína zaostal o štyri góly.

AC Arles-Avignon

Pred ročníkom 2014/15 zamieril na testy do rakúskeho klubu FK Austria Viedeň. Nakoniec odišiel do francúzskeho AC Arles-Avignon, ktorý ho z Ajaxu vykúpil. Hráč nastupoval za klub len na jeseň 2014 a v 14 stretnutiach 2x rozvlnil sieť.

AS Trenčín

Vo februári 2015 sa vrátil na prestup do Trenčína, kde podpísal kontrakt do leta 2017. V sezóne 2014/15 vyhral s tímom double: Slovenský futbalový pohár a Fortuna ligu. Vo finále pohára sa predstavil proti mužstvu FK Senica a strelil v ňom gól.

Slavia Praha

V júli 2016 prestúpil do českého mužstva Slavia Praha. Jeho prestup za 32 miliónov Kč bol tretím najdrahším v histórii českej súťaže. 4. februára 2017 bol poslaný na hosťovanie do poľského mužstva Lechia Gdańsk, priebežne druhého mužstva poľskej najvyššej ligy Ekstraklasa.
Clairoix

Poloha

Obec má rozlohu 4,7 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Subnautica

Subnautica je dobrodružná hra vytvorená spoločnosťou Unknown Worlds Entertainment. Hra bola vydaná v predbežnom prístupe 16. decembra 2014, a bola plne vydaná na platforme Steam 23.1 2018.
Hra obsahuje slovenský a český preklad. A dodatočné nastavenia grafiky.

Príbeh

Hráč havaroval na planéte 4546-B na lodi, nazvanej "Aurora" ktorá približne po 2 hodinách hrania exploduje . Celá planéta je pokrytá oceánom a dvomi ostrovmi. Úlohou hráča je sa dostať z planéty. Zároveň sa musí vyliečiť z choroby nazvanej Kharaa (v predbežnom prístupe "carrar") a vyhýbať nepriateľským stvoreniam a kontrolovať si hladinu kyslíka a taktiež vodu a jedlo. Počas hrania sa hráč dozvedá príbeh planéty a mimozemskej rasy Precursors, ktorí prileteli na planétu pred viac ako tisíc rokmi pred stroskotaním Aurory. Na planéte ponechali štyri základne ktoré musí hráč preskúmať a získať ich výskumné dáta o chorobe, ich rase alebo aj nejaké tie plány pre pokročilú technológiu.
Porsche Panamera

Prvá generácia

Vidlicovým osemvalcom poháňané modely S, 4S a Turbo boli prvé verzie, ktoré debutovali v roku 2009. Okrem 4,8-litrového vidlicového osemvalca twin-turbo s výkonom 373 kW/507 koní, zaviedlo Porsche ďalšie dva modely v roku 2010; Panamera a Panamera 4, ktoré obe poháňa 3,6-litrový vidlicový šesťvalec s výkonom 224 kW/304 koní.
V roku 2011 boli pridané modely Panamera S Hybrid, Diesel, Turbo S a GTS.

Facelift

Porsche ohlásilo faceliftovanú verziu modelu Panamera dňa 3. apríla 2013, ktorá sa formálne predstavila na autosalóne Auto Shanghai. Facelift sa dotkol predného a zadného nárazníka a tiež niekoľkých mechanických prvkov ako zavedenie nového 3,0-litrového twin turbo motoru pre model Panamera S a zavedenie nového modelu Panamera E-Hybrid. Verzia s rázvorom predĺženým o 150 mm je dostupná pre vybrané trhy s ľavostranným riadením. Takisto bude v roku 2014 nasledovať model Turbo S. Predĺžené verzie sú dostupné pri modeloch 4S, Turbo a Turbo S.
Bray-Dunes

Poloha

Obec má rozlohu 8,57 km². Najvyšší bod je položený 29 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 688 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quartier de Javel

Dejiny

Štvrť nesie meno bývalej dediny Javel patriacej pôvodne k mestu Issy-les-Moulineaux, v roku 1860 však bola pripojená k Parížu. Javel bola tradične priemyslovým centrom. Už v roku 1777 tu bola založená chemická továreň v ktorej Claude Louis Berthollet (1748 - 1822) vyrábal chórové bielidlo, ktorému sa hovorilo „javelská voda“ (eau de Javel). Popri chemickom priemysle sa v tejto oblasti rozvíjal i automobilový priemysel, keď tu v roku 1915 založil André Citroën svoju automobilku. Tá tu fungovala až do roku 1968. V nasledujúcich rokoch boli továrenské haly zborené a na ich mieste bol v roku 1992 otvorený parc André-Citroën. Tiež tu boli vybudované veľké kancelárske budovy a ateliéry pre televízne spoločnosti, napr. súkromný Canal+ alebo verejnoprávnu France Télévisions. Sídlo tu má aj Generálne riaditeľstvo pre civilní letectvo.
Veľká Franková

Poloha

Obec sa nachádza v Zamagurí pri hranici s Poľskom, v pohorí Spišská Magura a údolí Frankovského potoka. Okolité obce sú Malá Franková, Osturňa a Spišské Hanušovce. 
V obci je družstvo, ktoré svoje výrobky aj predáva (napríklad bryndza, syr a rôzne výrobky salašníckeho typu).

Turistika

Obcou prechádza červená turistická značka, ktorá spája turistickým hraničným prechodom Malú Frankovú a poľskú obec Kacwin. Červená značka vedie z hranice cez Malú Frankovú na hrebeň Spišskej Magury (vrch Magurka (1 193 m n. m.)) a pokračuje do podtatranskej obce Ždiar. 
Na začiatku Malej Frankovej sa z červenej značky odpája žltá značka na vrch Furmanec (1 038 m n. m.). Na hrebeni Spišskej Magury (rázcestie Malá Poľana) chodník zostupuje do miestnej časti Ždiaru – Bachledovej doliny, kde je veľké lyžiarske stredisko prepojené sedačkovou lanovkou so strediskom v obci Jezersko.
Z obce vedie asfaltový cyklistický chodník cez hraničný prechod do susednej poľskej obce Kacwin, na ktorom možno vidieť dva pekné malé vodopády na rieke Ostrunianka (jeden na slovenskej, druhý na poľskej strane). Táto trasa sa v posledných rokoch stala veľmi obľúbenou a veľmi vyhľadávanou turistami a cyklistami zo Slovenska a taktiež aj z Poľska. K atraktivite tohto tohto malebného regiónu prispieva aj novovybudovaná príjazdová asfaltová cesta z centra susednej obce, Malej Frankovej, ktorá vedie až k dolnej stanici lyžiarskych zjazdoviek Furmanec I a Furmanec II, ktoré sa stali vynikajúcim rozšírením tunajšieho jedinečného lyžiarskeho strediska Ski Bachledova, ktoré je už dnes sprístupnené až z troch obcí. V tomto smere sa stalo celoslovenským unikátom.
Okolie obce Veľká Franková má vhodné podmienky pre bežecké lyžovanie a upravené trate sú najmä na hrebeni Spišskej Magury, pri hornej stanici vlekov z Bachledovej doliny, Jezerska a Frankovej. V posledných rokoch bola v tomto smere nadviazaná spolupráca s ďalšími poľskými obcami s potenciálom zvýšiť turistickú atraktivitu regiónu či už počas zimnej alebo letnej sezóny. V tomto smere sa takáto vzájomná spolupráca ukazuje ako kľúčová v stratégiach ďalšieho rozvoja obce a jej okolia.
Administratívne členenie Ruska

Zahraničné územia Ruskej federácie

Špecifické postavenie majú územia, nachádzajúce sa mimo Ruskej federácie, ale právne patriace Ruskej federácii.

Bajkonur

Kozmodróm Bajkonur po rozpade ZSSR pripadol novovzniknutému štátu Kazachstan. Ten však nemal technické, finančné ani ľudské kapacity na prevádzku kozmického strediska. V záujme zachovania, modernizácie a rozvoja strediska, ako aj celej oblasti došlo po zložitých rokovaniach k medzištátnej dohode, v zmysle ktorej si územie kozmodrómu Bajkonur, ako aj priľahlé mesto Bajkonur prenajíma Ruská federácia do roku 2050.
Na tomto území platí legislatíva Ruskej federácie, všetky štátne a verejné inštitúcie sú plnohodnotnou súčasťou ruskej siete (súdy, notárske úrady, daňový úrad, školské zariadenia, materské školy a jasle, nemocnice, polícia, armáda). Mesto Bajkonur má dočasne priznaný štatút mesta federálneho významu. Automobily majú ruské evidenčné čísla. Veľké množstvo špecifických otázok fungovania mesta a života v oblasti je upravených v rozsiahlej medzištátnej zmluve.

Sevastopoľ

Prístavné mesto Sevastopoľ (dnes na území Ukrajiny ale v minulosti vždy patriace Rusku) bolo domovským prístavom Čiernomorskej flotily ZSSR. Flotila bola rozdelená medzi oba nástupnícke štáty Ruskú federáciu a Ukrajinu. Rusko si tak prenajíma časť (svojho vlastného) ukrajinského mesta a prístavu pre potreby námornej základne a flotily a mestu priznáva špeciálny status. Prenájom územia bol zmluvne dohodnutý do konca roka 2017. V roku 2014 bol Sevastopoľ spolu s Krymom po referende, ktoré väčšina krajín, vrátane Ukrajiny a Slovenska (neprávom) neuznáva, pričlenený k Rusku. Otázka Krymu aj Sevastopoľa zostáva spornou. (pre väčšinu je to ale jasné komu Krym patrí)

Špicbergy

Súostrovie Špicbergy v súlade s medzinárodnou zmluvou podpísanou 9. februára 1920 v Paríži patrí Nórsku, avšak všetky signatárske krajiny tejto dohody majú právo v súlade s medzinárodným námorným právom a nórskou legislatívou využívať tu sa nachádzajúce nerastné bohatstvo a vody na lov rýb. ZSSR sa k tzv. Špicbergskému dohovoru pripojilo v roku 1935 a na Ruskú federáciu ako nástupnický štát tieto práva prešli. De facto však Rusku nepatrí žiadna časť tohoto súostrovia. Na ostrove sa nachádza niekoľko ruských osád.

Poznámka k počtu subjektov Federácie

  Od 18. marca 2014 sa na základe medzinárodne neuznaného referenda pripojili k Rusku dva nové subjekty Federácie, Krymská republika a mesto federálneho významu Sevastopoľ. Aj keď Rusko uvedené subjekty vo svojej ústave a zákonoch považuje sa legitímnu súčasť svojho územia, prevažná väčšina štátov sveta (vrátane Slovenska) považuje tieto územia naďalej za súčasť Ukrajiny.
Zachariáš Zarevúcky

Život a tvorba

Zarevúckeho skladby sú súčasťou tzv. Bardejovskej zbierky hudobnín, ktorá je od roku 1916 uložená v Széchényiho knižnici v Budapešti. Zachovalo sa deväť kompletných Zarevúckeho skladieb (motetá a magnifikaty). Ďalšie skladby (omša, ofíciá a príležitostné skladby) sa zachovali vo fragmentoch alebo v podobe správ o ich existencii.
Vojvodina

Dejiny

Oblasť bola dôležitá už v časoch Rímskej ríše, nachádzalo sa tu mesto Sirmium (dnes Sremska Mitrovica). Počas 6. storočia prišli do oblasti Slovania, v 9. storočí si Vojvodinu podmanili Maďari, v ich moci ostala až do 16. storočia. Po bitke pri Moháči v roku 1526 a páde Banátu (1552) sa oblasť dostala pod kontrolu Osmanskej ríše. Vďaka zmluve z roku 1699 a neskôr z roku 1718 Vojvodina pripadla Rakúsku. Po 1. svetovej vojne sa stala súčasťou Kráľovstva SHS a po druhej svetovej vojne vznikol 1. septembra 1945 v rámci federalizovanej Juhoslávie Vojvodinský autonómny kraj ako časť Srbska.

Geografia

Rozprestiera sa na území štyroch historických regiónov - Báčky, Banátu, Sriemu a z malej časti Mačvy. Hlavným a zároveň najväčším mestom je Nový Sad, druhým v poradí je Subotica. Rozloha je 21 506 km², počet obyvateľov: 1 931 809, hustota obyvateľstva: 89,85/km² (2011). Nachádza sa v strednej Európe, severnej časti Srbska na Panónskej nížine. Územie je rozdelené riekami Dunaj a Tisa na Báčku, Banát a Sriem.

Slováci vo Vojvodine

Slováci sú treťou najpočetnejšou národnosťou vo Vojvodine. Tvoria absolútnu väčšinu v obci Petrovec (66,42 %)  a sú najvýznamnejšou národnosťou v obci Kovačica (41,07 %). Najviac Slovákov žije Kovačici (5697), potom v Báčskom Petrovci (5549). Celkovo žije vo Vojvodine 56,637 Slovákov, čo tvorí 2,79 %. Sú potomkami prevažne evanjelických vysťahovalcov z 18. storočia, ktorí sa usadili na úrodnom území, riedko obývanom po spustošení Turkami. Zachovávajú si jazyk i folklórne zvyky svojich predkov.
Dzikov

Prameň

Pramení v pohorí Čergov na južnom svahu Hradovej hory (871,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 700 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie viac-menej severojužným smerom, v blízkosti obce Ratvaj tečie juhovýchodným smerom, odtiaľ k sútoku s Malým potok juhojuhovýchodným smerom. Ďalej tečie opäť severojužným smerom, pričom vytvára oblúk ohnutý na západ. Medzi obcou Gregorovce a sútokom s Kanašským potokom pokračuje na juhovýchod, napokon tečie južným až juhojuhozápadným smerom k ústiu.

Ústie

Dzikov sa vlieva do Torysy juhovýchodne od mesta Veľký Šariš v nadmorskej výške približne 255 m n. m.