google/wiki40b huggingface dataset:
Fontána di Trevi

Fontána Di Trevi je najznámejšia fontána v Ríme. Nachádza sa na Piazza di Trevi asi 250 metrov na sever od Piazza Colonna a dotvára priečelie paláca Poli, ktorý akoby vyrastal zo skál.
Jej najstaršia časť je pozostatkom akvaduktu, ktorý dal postaviť vojvodca Agrippa v roku 19 pred Kr. Fontána bola postavená na mieste niekdajšej renesančnej studne Trivio. Odtial pochádza i jej pomenovanie "di Trevi". Fontánu postavil Niccoló Salvi v polovici 18. storočia podľa návrhov Berniniho. Z hlavnej niky paláca Poli vystupuje socha Neptúna a pod mohutnou kaskádou sa v trblietajúcej vode vzpínajú dva morské kone. Táto figurálna výzdoba je dielom Pietra Bracciho. Fontána je ozdobená viacerými dokonale opracovanými sochami, jedna z nich predstavuje plodnosť a druhá zdravie. Nad nimi sa nachádzajú štyri ročné obdobia prinášajúce dary. K zaujímavým patrí aj panna, ktorá ukazuje vojakom prameň. Stalo sa zvykom, že návštevníci Ríma hádžu do fontány mince, aby sa na toto krásne miesto ešte raz vrátili.
Beausite

Poloha

Obec má rozlohu 25,41 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 291 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Kelecsényi

Karol Kelecsényi (aj Károly Kelecsényi alebo Karol Kelečéni) – (* 16. september 1854, Topoľčany, Rakúske cisárstvo, dnes Slovensko – † 1. február 1914, Tovarníky, Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko) – bol menej známy úradník – právnik (notár), entomológ – lepidopterológ a koleopterológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých opisov nových druhov prevažne z radu chrobákov (Coleoptera).

Biografia

Károly Kelecsenyi bol maďarskej národnosti. Narodil sa roku 1854 v Topoľčanoch. Po skončení základného vzdelania študoval na gymnáziu v Nitre a Ostrihome. Neskôr pokračoval v štúdiu na dôstojníckej škole v Budapešti a potom na Budapeštianskej univerzite študoval právo. Po skončení štúdií pôsobil ako obvodný notár v Tovarníkoch. Zomrel 1914 v Tovarníkoch.

Entomologické aktivity

Asi od roku 1876 sa zaoberal ornitológiou, ale neskôr sa venoval hlavne zberu, faunistike a štúdiu chrobákov a motýľov, ktoré zbieral prevažne vo svojom okolí (Topoľčany a Nitra), ale tiež na území celého Uhorska, ako aj na Balkáne (Bosna a Hercegovina). Svoje výsledky zberateľskej expedície z tohoto územia zhrnul v svojej práci: „Coleopterologische Reise nach Bosnien“, ktorá vyšla v roku 1900 v Rovartani lapok. Udržiaval priateľské styky s mnohými entomológmi a vymieňal zbierkový materiál s viacerými domácimi, nemeckými, anglickými i francúzskymi entomológmi. Je autorom viacerých článkov v odborných časopisoch. Jeho najvýznamnejšia práca je prehľad chrobákov a motýľov Nitrianskej župy, ku ktorej vydával postupne doplnky o ďalších, neskôr zistených druhoch. V roku 1905 bol za Rakúsko-Uhorsko uvedený v „Entomologen Adressbuch“ Wilhelma Junka v Berlíne.
Bignan

Poloha

Obec má rozlohu 45,84 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 723 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
American Sociological Association

História

Organizácia bola založená v roku 1905 na Univerzite Johnsa Hopkinsa v Baltimore v Marylande. Mala približne 50 zakladajúcich členov, akademikov, ktorí boli členmi Americkej ekonomickej asociácie, Americkej historickej asociácie či Americkej politologickej asociácie. Ich cieľom bolo vytvorenie samostatnej učenej spoločnosti pre rozvíjajúcu sa sociologickú vedu. Prvé stretnutie členov spoločnosti, na ktorom sa ich zišlo 115, sa konalo 27. – 29. decembra 1906 v Providence v štáte Rhode Island. Prvým prezidentom spoločnosti sa stal Lester Frank Ward (1906 – 1907). Medzi ďalších prezidentov v počiatočnom období patrili William Graham Sumner (1908 – 1909), Franklin Henry Giddings (1910 – 1911), Albion Woodbury Small (1912 – 1913), Edward Alsworth Ross (1914 – 1915), George Edgar Vincent (1916), George Elliott Howard (1917) a Charles Horton Cooley (1918).
Bray-sur-Seine (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 2,15 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 427 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gilles

Obyvateľstvo

Saint-Gilles má približne 46 981 obyvateľov (2010).
Kolagénne väzivo

Kolagénne väzivo je najrozšírenejší typ väziva. Prevažujú v ňom kolagénne vlákna.
Campagnac-lès-Quercy

Poloha

Campagnac-lès-Quercy má rozlohu 19,67 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Campagnac-lès-Quercy má 307 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Nordická rasa

Nordická rasa bola v typológiach kaukazskej rasy z konca 19. a prvej polovice 20. storočia jedna z jej podskupín. Jej príslušníci (nordidi) boli opisovaní ako majúci svetlé vlasy (typicky blond), svetlé oči (typicky modré), svetlú pokožku a vysoký vzrast, pričom empiricky prevažovali v krajinách severnej a strednej Európy.
Nordicizmus bola ideológia rasovej nadradenosti, ktorá pokladala príslušníkov nordickej rasy v rámci väčšej kaukazskej rasy za panskú rasu. Táto ideológia bola populárna na sklonku 19. storočia a na začiatku 20. storočia v krajinách strednej a severnej Európy ako aj v Severnej Amerike, pričom najväčšmi schvaľovanou bola v nacistickom Nemecku.
1000 de La Gauchetière

1000 de La Gauchetière je mrakodrap v kanadskom meste Montreal. S výškou 205 m je najvyššou budovou mesta. V budove sa nachádza 51 poschodí. V átriu budovy sa nachádza klzisko.
Budova bola navrhnutá architektmi z Lemay & Associates a Dimakopoulos & Associates a postavená spoločnosťou Pomerleau Inc., ktorá je najväčšou stavebnou spoločnosťou v Kanade. Dokončená bola v roku 1992, čiže v rovnakom čase ako neďaleký mrakodrap 1250 René-Lévesque. Je príkladom postmodernistickej architektúry, čo dokazuje charakteristická trojuholníková medená strecha a štyri rotundovité rohy základne slúžiace ako vchody. Tie boli inšpirované katedrálou Cathédrale Marie-Reine-du-Monde, ktorá sa nachádza oproti 1000 de La Gauchetière a sú pokračovaním trendu, ktorý začal mrakodrap KPMG Tower nachádzajúci sa v bezprostrednej vzdialenosti katedrály Cathédrale Christ Church de Montréal.
Celková výška budovy je 205 metrov. Najvyššou v Montreale je iba v prípade, ak je výška budovy počítaná ako výška strechy nad úrovňou ulice; neďaleká 1250 René-Lévesque má spolu s anténou 226,5 metra a Tour CIBC 225 m. Taktiež pri pohľade na montrealskú skyline sa zdá byť nižšia, pretože bola postavená v nižšej nadmorskej výške ako iné mrakodrapy. Budova má betónové jadro. Premáva v nej 22 výťahov.
Jedným zo vzorov pre návrh 1000 de La Gauchetière bol mrakodrap Chase Tower v texaskom meste Dallas od architektonickej spoločnosti Skidmore, Owings and Merrill. Okrem kancelárií sa v budove nachádza aj klzisko, hlavný montrealský autobusový terminál Downtown Terminus a vstupy do montrealského podzemného mesta, montrealskej Hlavnej železničnej stanice, železničnej stanice Lucien-L'Allier a stanice metra Bonaventure.
Komplementarita (fyzika)

Komplementarita označuje dvojicu postojov, pohľadov alebo pojmov, ktoré sa navzájom podmieňujú a doplňujú, ale zároveň sa aj vylučujú.
Komplementarita je vo fyzike charakteristická vlastnosť kvantovej mechaniky, podľa ktorej je možné popisovať dynamické vlastnosti systému alternatívnymi a vzájomne sa vylučujúcimi spôsobmi. Môžeme napríklad vedieť, kde sa daná častica nachádza (poloha), v tom prípade nám však princíp neurčitosti nedovoľuje presne zistiť, ako rýchlosťou sa pohybuje; alebo vieme presne, ako sa pohybuje (opis pomocou hybnosti), ale v tom prípade nevieme presne, kde je.
Princíp komplementarity je princíp, ktorý sformuloval Niels Bohr a ktorý znie: pri reprodukovaní celostnosti javu treba v určitej „prechodnej“ etape jeho poznávania používať vzájomne sa vylučujúce a zároveň komplementárne triedy pojmov, t. j. také, ktoré možno použiť oddelene v závislosti od špecifickych podmienok.
Osturnianska brázda

Polohopis

Územie sa nachádza v severozápadnej časti Spišskej Magury a leží na severnom okraji Repiska. Osturnianska brázda zaberá údolie Osturnianskeho potoka, ktorého tok z veľkej časti lemuje obec Osturňa. Na východnom okraji začína intravilán obce Veľká Franková, ktorá však leží už mimo túto časť. Na území Slovenska s touto geomorfologickou časťou susedí len materský podcelok. Západný a severovýchodný okraj vymedzuje štátna hranica s Poľskom. 
Osou územia je údolie Osturnianskeho potoka, ktorý tečie západo-východným smerom a následne sa stáča na sever do Poľska. V horskej oblasti Spišskej Magury pramení mnoho potokov, ktoré stekajú do údolia a smerujú do Dunajca. Najvýznamnejšie z prítokov sú Bystrá, Krulovský, Soliskový a Frankovský potok. Celé územie tak patrí do úmoria Baltského mora.
Jedinou prístupovou komunikáciou do Osturnianskej brázdy je cesta III/3109, ktorá v Spišských Hanušovciach odbočuje z cesty II/542 (Spišská Belá – Spišská Stará Ves). Popri Osturnianskom potoku vedie účelová komunikácia s turistickým hraničným prechodom do susednej obce Kacwin.

Chránené územia

Táto okrajová časť Repiska leží celá v ochrannom pásme Pieninského národného parku. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít, sa priamo v Osturnianskej brázde nenachádza žiadna, no v blízkosti je prírodná pamiatka Osturnianske jazero a prírodná rezervácia Malé jazerá a Veľké osturnianske jazero.

Turizmus

Územie Osturnianskej brázdy patrí medzi pokojnejšie oblasti Spišskej Magury. Lákadlom je rázovitá zamagurská obec Osturňa, ktorá je od roku 1979 pamiatkovou rezerváciou ľudovej architektúry. Zaujímavými sú tiež blízke jazerá, ktoré sú chránenými lokalitami. Východným okrajom vedie  červeno značená trasa zo Ždiaru cez Veľkú Frankovú do poľskej obce Kacwin. Z pohraničnej oblasti z lokality Lapszanka na poľskom území vedie aj  žlto značená trasa cez Osturňu na rázcestie Magurka pod rovnomenným vrchom.
Fredrik Norrena

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švédskej Elitserien Linköpings HC. V sezóne 2006/07 hral za Columbus Blue Jackets v NHL. Nepodarilo sa mu postúpiť do play-off.

Reprezentácia

Tréner Erkka Westerlund ho nominoval na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2006 v lotyšskej Rige, kde vybojoval bronz. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Guy Hamilton

Životopis

Narodil sa vo Francúzsku, kde žili jeho anglickí rodičia. Počas nacistickej okupácie bol aktívny vo francúzskom odbojovom hnutí. Po vojne pracoval ako asistent u Carola Reeda (The Fallen Idol (1948) a The Third Man (1949)). V roku 1952 nakrútil svoj prvý film The Ringer. Celkom režíroval 22 filmov, z toho 4 na tému James Bond.
Patril medzi režisérov, ktorí odmietli Dr. No, ale do série vstúpil po odchode Terenca Younga.  
Bol ženatý s herečkou Naomi Chance.
Carnotaurus

Opis

Karnotaurus sa vyznačoval charakteristickými zvláštnymi rohmi na hlave. Bol to pevne stavaný živočích, vyznačujúci sa krátkou a vysokou hlavou s do strán smerujúcimi rohmi nad očami. Kým lebka samotná bola solídne stavaná, sánka a zuby boli prekvapujúco tenké a krehké. Zaujímavé sú aj jeho predné končatiny, napriek masívnemu ramenu veľmi krátke a nepoužiteľné. Od krku po chvost sa karnotaurovi tiahli rady vyčnievajúcich šupín. Spôsob života tohto tvora je záhadou, najmä pre jeho slabú sánku. Mohol loviť malé bylinožravé dinosaury zo skupiny Ornithopoda tak, že sa zo zálohy vyrútil do ich čriedy a hlavou zrazil na zem viacero jej členov. Tým ich omráčil a potom poľahky zožral. Podľa jednej štúdie z roku 2011 bol karnotaurus schopný vyvinúť rýchlosť až 60 km/h, čo ho robilo jedným z narýchlejších teropódov vôbec (nerátajúc tzv. „pštrosie dinosaury“).

Klasifikácia

V rámci čeľade Abelisauridae bol karnotaurus členom podčeľade Carnotaurinae, kam patria aj ďalšie veľké abelisauridy - napr. Aucasaurus (Argentína), Majungasaurus (Madagaskar) a Rajasaurus (India). V rámci tejto podčeľade je jeho najbližší príbuzný rod Aucasaurus, s ktorým tvorí tribus Carnotaurini. Na základe nálezov úlomkov lebiek sa predpokladá, že mohol byť rozšírený takmer po celom superkontinente Gondwana.
Boulevard Lannes

Trasa

Bulvár je dlhý 960 m a široký 33,50 m medzi Avenue Foch a Avenue de Pologne a 30 m v ostatnej časti. Začína na námestí Place du Maréchal de Lattre de Tassigny, kam z protiľahlej strany prilieha Boulevard de l’Amiral-Bruix a končí na Place de Colombie, odkiaľ pokračuje Boulevard Suchet.

Dejiny

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.
Adžarisckali

Opis

Pramení na Arsiánskom chrbte. Tečie v úzkej hlbokej doline, ktorá sa smerom k ústiu rozširuje. Vlieva sa sprava do Čorochu.
Zdroj vody je zmiešaný s prevahou dažďového. K povodniam môže dochádzať v priebehu celého roka.
Využíva sa k zisku vodnej energie.
Tatra K3R-NT

Dejiny

Plzenský dopravný podnik sa kvôli nedostatku veľkokapacitných električiek rozhodol modernizovať svoje vozidlá Tatra T3 spojením dvoch vozových skriní, medzi ktoré by bol osadený nový stredný nízkopodlažný článok, obdoba električiek Tatra KT3UA. Výberové konanie vyhrala šumperská firma Pars nova. Prvé dve dvojice vozňov T3 boli v Šumperku zmodernizované na dve električky K3R-NT v rokoch 2005 a 2006. Do pravidelnej prevádzky boli v Plzni zaradené 21. júna 2006. Pretože na základe zmluvy mali byť dodané štyri vozne K3R-NT, boli do spoločnosti Pars v prvom štvrťroku 2006 odoslané ďalšie dve dvojice električiek T3SUCS.

Modernizácia

Jedna trojčlánková električka K3R-NT pozostáva z dvoch vozových skriní vozňov Tatra T3. Neboli však použité celé, predná skriňa bola zrezaná za prvým oknom za strednými dverami, zadná časť bola zošrotovaná, zadná bol zrezaná za prvým oknom za prednými dverami a zošrotovaná bola predná časť. Medzi tieto dve použité skrine bol vložený nový stredný nízkopodlažný článok. Vozne dostali novú elektrickú výzbroj TV Progres, zmodernizovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča.
Saint-Pierre-le-Vieux (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 15,79 km². Najvyšší bod je položený 638 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 341 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tadao Andó

Život

Tadao Ando, narodený v Osake roku 1941, architektúru na univerzite nikdy neštudoval, bol samouk. Vzdelávanie tohoto významného architekta je neurčité, čo to sa o ňom dozvedáme iba z jeho zápiskov. Vraví, že už ako dieťa mal veľkú záľubu vo vytváraní vecí, obľuboval predovšetkým drevo. Od desiatich do štrnástich rokov pracoval ako tesár. Už v štrnástich rokoch sa dočkal svojej prvej realizácie, chaty s rozlohou okolo 23 m2. Navrhol ju spolu s priateľom. Zaujímavosťou je, že Ando bol v sedemnástich rokoch profesionálny boxer.
V dvadsiatich rokoch študoval prácu Le Corbusiera, to sa odzrkadlilo v jeho ďalšej tvorbe. Veľkou inšpiráciou preňho bola aj architektúra Mies van der Rohe-ho. Keď mal dvadsaťštyri až dvadsať osem cestoval po celom svete. Navštívil Moskvu, Fínsko, Španielsko, Taliansko a iné krajiny, kým dorazil do Marseillles. Do Japonska sa vrátil cez Madagaskar a Indiu. Počas svojej cesty nazbieral množstvo skúseností, pozoroval prírodu, ľudí a stavby. Zapôsobila naňho architektúra Alvara Aalta svojou spätosťou s prírodou a podnebím a taktiež Michelangelove diela. Počas svojej mladosti navštívil aj Viedeň, Paríž a Ameriku.
V roku 1969 založil spoločnosť Tadao Ando, Architect & Associates v Osake. Začal s navrhovaním malých rodinných domov, neskôr sa dostal aj k rozsiahlejším dielam. Postupne sa jeho tvorba vykryštalizovala a stal sa uznávaným architektom v Japonsku.
Množstvo výstav s jeho dielami bolo usporiadaných v Európe a Spojených štátoch, čo ho urobilo veľmi obľúbeným medzi študentmi. Učil na univerzitách v Tokyu, na Yale, v Columbii a na Harvarde a posudzoval mnohé medzinárodné architektonicko-urbanistické súťaže.

Tvorba

Významný míľnik v jeho tvorbe je dokončenie výstavby Row House v Osake roku 1976. Na dome sú vidieť typické rysy jeho architektúry: vytvorenie odkrytej betónovej steny vo svojej prirodzenej kráse, prísnu geometrickú kompozíciu, rešpektovanie tradície a kultúry východnej filozofie, včlenenie prírody do architektúry, sklon k overeným materiálom (predovšetkým betón) a nový postoj ku každodennému bývaniu. Dom má rozlohu iba 65 m2. Bolo to prvýkrát, čo bola udelená cena Architektonického inštitútu v Japonsku rodinnému domu.
Medzi množstvom rodinných domov ( Glass Block House (1979), Koshino Residance (1981), Kidosaki residance (1986), a i. ) navrhol aj obytný dom ( Rokko housing, 1983). Mnohým jeho dielam boli udelené ceny.
Navrhol mnohé občianske budovy s vysoko-kvalitnými verejnými priestormi ako Rose Garden (1977), Festival (1984), Galleria akka (1988) a Collezione (1989). Tiež navrhol série kostolov ako konfrontáciu východu a západu, menovite Chapel on Mt. Rokko (1986), Church on the Water (1988) a Church of the Light (1989). Za spomenutie stoja aj budovy čajovní a to Block Tea House (1986), Tent Tea House (1988).
Prvá stavba z jeho rozsiahlejších diel je Children’s Museum v Hyogo (1989). Svoju filozofiu premietol aj do urbanistických konceptov Nakanoshima, Urban Egg a Space Strata. . Architektúra, ktorú Tadao Ando vytvoril počas svojho tvorivého života predstavuje obrovský prínos pre súčasnú tvorbu. Dodnes sa z nej čerpá a je veľkou inšpiráciou.

Ceny

Tadao Ando získal veľké množstvo cien
Nutričné programovanie

Nutričné programovanie (z angl. ENP – early-life nutritional programming) je jednou z disciplín pediatrie zaoberajúcou sa vplyvom výživy v ranom veku na zdravie dieťaťa v dospelosti. Základný predpoklad nutričného programovania vychádza z vedeckých výskumov, ktoré zistili, že zdravie jedinca a (okrem iného napr. pravdepodobnosť rozvoja civilizačných chorôb) ovplyvňuje jeho genetická výbava asi z 20%; až 80% vplyv majú vonkajšie faktory, najmä tak výživa, ktorú prijíma v prenatálnom veku až do veku 3 rokov. Práve v tomto najranejšom období veku je schopnosť organizmu reagovať na vonkajšie prostredie najvyššia a aj vplyv na vyvíjajúce sa orgánové systémy je najvýraznejší.

Výživa v prenatálnom veku podľa nutričného programovania

Tehotná žena by mala už od počatia dbať na vyváženú, pestrú a zdravú výživu. Rast a vývoj plodu je značne závislý od dostupnosti kyslíka a všetkých potrebných živín, ich nedostatok má za dôsledok nevratné zmeny pretrvávajúce po celý život. Je preukázané, že podvýživa a nedostatok dôležitých výživových látok matky v prvom trimestri vedie k vyššiemu riziku obezity, hypertenzie a diabetu u dieťaťa.

Výživa detí podľa nutričného programovania

Pod- i nadvýživa majú zásadný vplyv na rast a vývoj orgánov a budúceho zloženia tela. Napr. druh tuku v strave môže ovplyvniť rozloženie tukovej hmoty v detstve ale aj v dospelosti, správna štruktúra tuku nastavuje správnu funkciu metabolizmu energie, čím znižuje riziko obezity v dospelosti.
Vplyv má aj príjem bielkovín. Nielen množstvo, ale aj kvalita prijímaných bielkovín sú rozhodujúce pre neskorší rozvoj obezity. Vyšší príjem živočíšnych a nižší príjem rastlinných bielkovín je spojený s vyšším rizikom vzniku obezity. Narastajúca tendencia detí k obezite a neskorším metabolickým poruchám by mala priviesť pozornosť k často zbytočne vysokému príjmu živočíšnych bielkovín, ten by nemal prekročiť viac ako 10 % z celkového energetického príjmu.
Preukázateľný pozitívny vplyv na zdravie v dospelosti má dojčenie dieťaťa. Napr. aj keď „materské mlieko obsahuje vysoké množstvo cholesterolu, majú dojčené deti v priebehu života cholesterol nižší ako nedojčené deti. Je to pravdepodobne dané tou adaptáciou, ktorá zafunguje v dojčenskom veku a následne „naučí“ metabolizmus dieťaťa s cholesterolom lepšie zaobchádzať. Znižuje sa tak riziko budúceho rozvoja kardiovaskulárnych chorôb. Svetová zdravotnícka organizácia odporúča dojčenie ako najlepšiu stravu pre novorodenca a dojčatá do 6 mesiacov veku, potom ako doplnok stravy až do veku 2 rokov.
U dojčiat by sa strava nemala prisládzať ani soliť. Nadbytok soli môže viesť v neskoršom veku k hypertenzii, dosáľanie môže dieťa navyknúť na slanú chuť.
Nutričné programovanie rieši aj skoré zapojenie rôznych potravín do jedálnička tak, aby bolo minimalizované riziko vzniku napr. potravinových alergií. „Odďaľovanie podania cereálií po 6. mesiaci môže zvyšovať riziko alergie na lepok. Zo záveru poslednej publikovanej prospektívnej kohortovej štúdie s viac ako 82 000 probandov robenej v Nórsku vyplýva, že zavedenie lepku pred 4. mesiacom a po 6. mesiaci zvyšuje výskyt celiakie a dojčenie je protektívnym faktorom.“
Niederrœdern

Poloha

Obec má rozlohu 6,88 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 893 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gilles (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 153,73 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 564 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sauveur-de-Pierrepont

Poloha

Obec má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Uziel Gal

Život

Narodil sa v Nemecku v meste Weimar. Vlastným menom sa volal Gotthard Glass. Po nástupe nacistov k moci spolu s rodinou utiekol do Británie a neskôr do Palestíny, ktorá vtedy bola britským mandátnym územím. Tam si zmenil svoje meno z Glass na Gal. Pripojil sa do židovskej skupiny Hagana, ktorá bojovala proti Britom a Arabom, aby sa vzdali vlády nad ich územím, na ktorom chceli vyhlásiť vlastný židovský štát. Uplatnil sa najmä pri výrobe a ilegálnom získavaní zbraní. Absolvoval dôstojnícky kurz a bojoval v židovsko-arabskej vojne. Keď v 1948 vznikol Izrael, stal sa dôstojníkom v oficiálnej izraelskej armáde.
Izraelské ozbrojené skupiny a spočiatku aj armáda používala rôzne zbrane, najmä britské samopaly Sten, ktoré boli síce účinné a ľahko sa vyrábali, ale neboli vhodné na boj v púšti. Preto sa Gal rozhodol skonštruovať samopal, ktorý by spĺňal tieto požiadavky. Študoval konštrukcie viacerých zbraní, najviac sa však inšpiroval československým samopalom vzor 25. Svoj samopal predstavil v roku 1951. Bol pomenovaný ako Uzi, čo je zdrobnenina mena Uziel. Sám Uziel Gal však proti tomu protestoval. Samopal Uzi dnes patrí medzi najrozšírenejšie samopaly na svete. V roku 1958 bol prvou osobou, ktorá bola ocenená cenou Izraelskej bezpečnosti.
V roku 1976 sa odsťahoval do USA, pretože jeho dcéra Tamar mala nádor na mozgu a potrebovala špeciálnu zdravotnú starostlivosť. V roku 1984 Tamar zomrela. Jeho manželka Ahuva zomrela v roku 1998.
Uziel Gal zomrel v USA roku 2002 na rakovinu. Pochovaný je v Kibuc Jagur pri svojej dcére a manželke.
Grézac

Poloha

Obec má rozlohu 20,06 km². Najvyšší bod je položený 54 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 776 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vavrečka

Zaujímavosti

Zaujímavosť: 400-ročná Vavrekova lipa, pamiatka na zakladateľa obce.
Saint-Vougay

Poloha

Obec má rozlohu 15,1 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 921 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serris

Poloha

Obec má rozlohu 5,65 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 402 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luskáčik (Čajkovskij)

Luskáčik (rus. Щелкунчик), op. 71, je rozprávkový balet v dvoch dejstvách, troch obrazoch od Piotra Iľjiča Čajkovského. Balet vznikol v rokoch 1891 až 1892. Adaptácia Alexandra Dumasa staršieho rozprávkovej poviedky Luskáčik a Myší kráľ od E. T. A. Hoffmana sa stala základom pre libreto, ktoré napísal Marius Petipa, autor prvej choreografie k Čajkovského baletu. Balet sa spája predovšetkým s vianočnými sviatkami a patrí medzi najhranejšie diela klasického baletného repertoáru.