google/wiki40b huggingface dataset:
Runtime error

Príčiny výskytu run time error

Runtime error sa môže vyskytnúť následkom problémov samotného počítača s pamäťou, vďaka tzv. TSR (Terminate and Stay Resident) efektu, počas súčasného spustenia dvoch nekompatibilných programov alebo v prípade nakazenia počítača škodlivým softvérom (vírusy, červy a pod.).

Správanie počítača v počas trvania Runtime error

Tzv. runtime error je počítačová chyba, ktorá sa obvykle zobrazí v podobe okna so správou obsahujúcou konkrétny chybový kód spolu s odpovedajúcimi definíciami. Užívateľ často môže rozpoznať príchod behovej chyby, kedy sa počítač nápadne spomalí a potom príde táto chyba. Hneď ako sa zobrazí okno s chybovým hlásením a užívateľ ho uzatvorí, tak software, ktorý túto chybu zobrazil, spravidla tento program ukončí či sám zamrzne. V niektorých prípadoch si dokonca OS (operačný systém) vynúti reštart.

Ako eliminovať výskyt runtime error?

Postupy potrebné k odstráneniu tohoto typu chyby sa líšia. Pokiaľ napríklad pri behu programu spôsobilo chybu TSR, skúsený užívateľ tento program môže ukončiť v Správcovi úloh a vyhnúť sa tak nechcenému zamrznutiu či nútenému reštartu OS. Pokiaľ sa ale nepodarí týmto spôsobom program ukončiť a užívateľ musí počas tejto chyby reštartovať OS, mal by navštíviť internetové stránky vývojárov daného softvéru, prípadne internetové stránky svojho OS a tu vyhľadať súvislosť s chybovým kódom zobrazeným v okne behovej chyby. Následne by si mal zaobstarať potrebné aktualizácie potrebné pre hladký beh softvéru. Pokiaľ sú však už všetky aktualizácie či záplaty nainštalované a behová chyba sa aj tak prejavuje, môže pomôcť jeho odinštalovanie a následná čistá inštalácia.
Problémy s operačnou pamäťou obvykle spôsobujú iné typy chyb. V tomto prípade je dobré sa najskôr obrátiť na vývojára aplikácie, ktorá spôsobuje chybu. Veľmi často programátor dokáže chybu opraviť na základe výpisu chybového kódu, ktorý je mu užívateľom poskytnutý. Pokiaľ sa problém nedarí vyriešiť softvérovo, mal by sa užívateľ obrátiť na výrobcu počítačov alebo základnej dosky a požiadať technika o kontrolu hardvéru.
Škodlivé programy, akými sú napríklad počítačové vírusy či iné škodlivé procesy, spôsobujú opäť iný typ behových chýb. Tieto programy sú schopné v počítači meniť jeho nastavenie tak, aby boli generované behové chyby zámerne. Proti programom tohto typu sa dá brániť použitím riadne aktualizovanej zabezpečovacej aplikácie (antivírový program, firewall a iné).
Riziko globálnej katastrofy

Riziko globálnej katastrofy je riziko, ktoré vážne ohrozuje ľudský blahobyt (well-being) v globálnom meradle (resp. riziko, ktoré môže mať potenciál spôsobiť vážnu škodu na tomto blahobyte v globálnom meradle). 
Takéto riziko má potenciál vymazať značnú časť modernej ľudskej civilizácie alebo ju vymazať úplne. Prírodné katastrofy, ako napríklad supervulkány a asteroidy, môžu spôsobiť také riziko. Udalosti spôsobené ľuďmi, tzv. antropogenické udalosti, by tiež mohli ohroziť prežitie inteligentného života na zemi. Katastrofické globálne otepľovanie, jadrová vojna a bioterorizmus by mohli byť klasifikované ako riziká globálnej katastrofy.
Vladimír Rimbala

Život a dielo

Po ukončení strednej poľnohospodárskej školy a povinnej vojenskej služby sa odsťahoval do Čiech, kde pracoval na rôznych miestach a v rôznych profesiách. Počas pobytu v Prahe nadviazal spoluprácu s Jaroslavom Marešom a ilustroval asi dve desiatky článkov v populárno-náučných časopisoch, okrem toho však tiež päť kníh. Spolupracoval rovnako so slovenským paleontológom Martinom Kundrátom, B. Kearom a ďalšími. Jeho práca sa objavila aj v dokumente o teropódnych dinosauroch terizinosauroch.
Ilustrátor má široký okruh záľub, z ktorých asi najviac uprednostňuje paleontológiu, zoológiu a kryptozoológiu. Zaujíma sa aj o umenie a v súčasnosti má za sebou už svoju prvú výstavu vlastných prác v nórskom Tromsø. Už predtým niekoľkokrát vystavoval svoje práce tiež v Galérii umelcov Spiša v Spišskej Novej Vsi. Momentálne externe spolupracuje napríklad s autorom Vladimírom Sochom (kniha Dinosauři od Pekelného potoka, výstavy ilustrácií dinosaurov). V Česku už boli jeho ilustrácie vystavené v Hradci Králové, Rychnove nad Kněžnou alebo v Hlinsku. Vladimír Rimbala už niekoľko rokov žije a pracuje v meste Tromsø na severe Nórska.
Peter Jaroš

Životopis

Narodil sa ako prvorodený syn v robotníckej rodine (otec murár, matka, domáca pani, veľmi rozhľadená) a vzdelanie získaval na Základnej škole v Hybiach, na Gymnáziu v Liptovskom Hrádku a neskôr i v Bratislave, kde študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského odbor slovenčina a ruština. Po ukončení štúdia bol veľmi krátky čas redaktorom vydavateľstva Mladé letá, v rokoch 1965 – 1965 bol redaktorom týždenníka Kultúrny život, neskôr pracoval až do roku 1971 v literárnej redakcii Československého rozhlasu. V rokoch 1972 – 1977 pracoval ako scenárista, v rokoch 1977 – 1980 ako ústredný dramaturg. V rokoch 1992 – 1994 bol poslancom NR SR a tiež korešpondentom redakčnej skupiny anglickej encyklopédie Who is who. V súčasnosti je umeleckým riaditeľom Trigon Production. Žije v Bratislave.

Tvorba

Svoje literárne diela začal uverejňovať už počas stredoškolských štúdií v časopisoch Mladá tvorba a Slovenské pohľady. Spočiatku písal poéziu i prózu, no napokon sa sústredil len na písanie prózy a na filmové a televízne scenáre. Vo svojich dielach sa sústreďuje najmä na bežný život, jeho drobné detaily a fakty, cez ktoré prechádza ku vzťahom (láska, priateľstvo), no tiež k otázkam a problémom života a smrti. Jeho diela sa vyznačujú tiež sklonom k sentimentalizmu, groteske a sarkastickým postojom k ustáleným hodnotám a vzťahom, sú ovplyvnené existencializmom a antirománmi.

Ocenenia

V roku 2000 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Írske národné lakrosové družstvo mužov

História

Svoj prvý reprezentačný zápas odohralo už v roku 1884, keď pod názvom All Ireland odohralo priateľské stretnutie proti americkému tímu New York Lacrosse Club. O dva roky neskôr cestoval írsky tím do USA, kde odohral viacero zápasov proti miestnym klubom. Po prelome 19. a 20. storočia nastal útlm lakrosu v Írsku.
Opätovne sa lakros vrátil až v roku 1995 a národný tím odohral svoje prvé stretnutia až na ME 2001 vo Walese. Všetky stretnutia však prehral a skončil na poslednom 6. mieste. O rok neskôr sa írske družstvo predstavilo na svojich prvých majstrovstvách sveta. V dôsledku toho, že Írska lakrosová asociácia v tej dobe nebola členom Medzinárodnej lakrosovej federácie (ILF), nemohlo jej družstvo bojovať o vyššie pozície a skončilo na 13. mieste. V roku 2012 viedol národné družstvo ako hlavný tréner Tom Prior. Pod jeho vedením dosiahlo družstvo na ME 2012 prenikavý úspech, keď prvýkrát v histórii írskeho lakrosu získalo medailu, konkrétne striebornú; napriek 4 prehrám na šampionáte.
Aincreville

Poloha

Obec má rozlohu 9,11 km². Najvyšší bod je položený 314 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Crèvecœur-en-Brie

Poloha

Obec má rozlohu 9,19 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľké prérie

Veľké prérie (angl. Great Plains) je oblasť v USA a v Kanade medzi Skalnatými vrchmi a riekou Mississippi, ktorá je tvorená sústavou plošín a pokrytá prevažne prériovou vegetáciou, prípadne stepnými krovinami.
Veľké prérie sa rozprestierajú od amerického štátu Texas po kanadskú Albertu a sú hlavnou obilninárskou oblasťou Severnej Ameriky.
Patria sem štáty USA Colorado, Kansas, Montana, Nebraska, Nové Mexiko, Severná Dakota, Oklahoma, Južná Dakota, Texas a Wyoming a kanadské provincie Alberta, Manitoba a Saskatchewan.
Les Esseintes

Poloha

Obec má rozlohu 5,1 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 273 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bulhary (okres Břeclav)

Dejiny

Vlastná osada bola založená niekedy v 12. storočí nemeckými kolonistami. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1244.
Amirat

Polohopis

Amirat má rozlohu 12,95 km². Najvyšší bod je položený 1 373 m n. m. a najnižší bod 725 m n. m.

Obyvateľstvo

Amirat má 53 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Podvršatská brázda

Polohopis

Územie sa nachádza v severnej polovici pohoria Biele Karpaty a zaberá strednú časť podcelku Vršatské bradlá. Má podlhovastý tvar juhozápado-severovýchodnej orientácie a ležia tu obce Mikušovce, Kvašov, Lednica a Horná Breznica. Vnútrohorská brázda susedí len s časťami Bielych Karpát, konkrétne na západe s geomorfologickou časťou Vysoké Vršatce, na juhu a juhovýchode s časťou Vršatské predhorie (obe patriace podcelku Vršatské bradlá), severným smerom leží podcelok Kobylináč a jeho časť Zubácka brázda. 
Severná časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a juhovýchodným smerom do rieky Váh smerujú aj všetky potoky, z nich najvýznamnejšie sú od juhu Tovarský potok, Kvašov, Lednica a Zubák. Sídla na území Podvršatskej brázdy sú všetky prístupné cestami III. triedy, odbočujúcich z cesty II/507 (Púchov – Nemšová).

Chránené územia

Táto časť pohoria leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne osobitne chránené územia, no západne v tesnom susedstve leží prírodná pamiatka Skalice a na severozápade Lednické skalky.

Turizmus

Stredná časť Vršatských bradiel vytvára zázemie pre atraktívne Vysoké Vršatce. Turistami vyhľadávané sú bralá, ruiny hradu či oblasti vzácnej prírody. Severná časť brázdy je viditeľná z rozhľadne na Tlstej hore (651 m n. m.). K Lednickému hradu vedie  modro značený chodník z Púchova cez Hornú Breznicu a Lednicu,  zeleno značený chodník vedie k hradu z Lednických Rovní.
Travnik

Poloha

Travnik sa rozkladá v nadmorskej výške okolo 550 m v údolí rieky Lašva medzi vysokými horami (Paljenik v masíve Vlašić, obľúbenom stredisku zimných športov severne od mesta, dosahuje výšku 1 933 m). Travnikom prechádza jedna veľmi dlhá trieda, ktorá tvorí os mesta.

Dejiny

Historické centrum mesta pochádza z 15. storočia, avšak samotná oblasť Travniku bola trvale osídlená už v skorších dobách. Už počas existencie Rímskej ríše sa v jeho blízkosti nachádzali rôzne sídla.
V časoch tureckej nadvlády v Travniku sídlili tureckí vezíri (1687 až 1851) a mesto plnilo úlohu metropoly Bosny a Hercegoviny (ako bola presunutá do Sarajeva). Zriadené tu boli aj konzuláty niektorých krajín (predovšetkým Rakúska a Francúzska). Z tejto doby sa zachovalo veľa mešít (napr. Modrá mešita, ďalej napr. Sulejmanova mešita). Mesto má tiež ako jediné v Bosne a Hercegovine dve hodinové veže (sahat-kule).
S odovzdaním Bosny a Hercegoviny Rakúsko-Uhorsku a neskôr vznikom Juhoslávie však význam Travnika spadol. Hlavná ekonomická aj priemyselná aktivita Bosny a Hercegoviny sa rozvíjala v údolí rieky Bosny, kde sa nachádzajú hlavné dopravné ťahy (ako železnice, tak i cesty). Travnik, zovretý v údolí rieky Lašva a oddelený od zvyšku Bosny mohutnými horami, však mohol len ťažko byť vhodným miestom pre rozvoj hospodárstva. Do Travnika tak nikdy nebola zavedená železnica, avšak na konci 19. storočia aj sem zavítali niektoré vymoženosti vtedajšej doby; mesto sa stalo prvým, kde bol zriadený spolok dobrovoľných hasičov. Bolo tiež vybudované gymnázium. V tom čase však už mesto malo niekoľko islamských škôl - madras.
V Juhoslávii sa Travnik stal po roku 1929 súčasťou najprv Splitskej bánoviny a po roku 1941 aj fašistického nezávislého štátu Chorvátsko. 22. októbra 1944 bol Travnik oslobodený jednotkami juhoslovanských partizánov.
V druhej polovici 20. storočia sa stal Travnik dejiskom niekoľkých románov spisovateľa Ivo Andrića, ktorý pochádzal z Bosny a ktorý za svoju prácu získal Nobelovu cenu za literatúru.

Súčasnosť

Dnes mesto patrí do chorvátsko-moslimskej časti Bosny a Hercegoviny; Travnik je sídlom Stredobosenského kantónu - v oblasti pod mestskou správou žije na 60 000 obyvateľov, z toho asi 26 000 vo vlastnom meste.
Magnoncourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,67 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 437 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ryes

Poloha

Obec má rozlohu 9,59 km². Najvyšší bod je položený 59 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 491 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národní třída (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica je razená, pilierová, trojlodná zo skrátenou strednou loďou smerom na juh (dĺžka 65 m), a predĺženou smerom na sever (dĺžka 69 m) tak, že výstup vedie priamo k obchodnému domu Tesco (v dobe otvorenia Máj), zaústený je do povrchového, zaskleného vestibulu železobetónovej konštrukcie. Cestujúci sa dostanú na povrch pomocou trojramenných hlbinných eskalátorov sovietskeho typu o dĺžke 75,4 m.
Stanica je založená 39 m hlboko a je dlhá 111,5 metrov. Na nástupišti je 15 párov prestupov medzi loďami s ostením montovaným zo železobetónových dielcov. Konštrukcia stanice umožňuje časom predĺžiť strednú loď južným smerom tak, aby bol vybudovaný druhý eskalátorový tunel s výstupom do ulíc Lazarská alebo Vodičkova. Všetky lode sú obložené obkladovým sklom Connex so zlatou fóliou.
Vestibul stanice je jednoposchodový, povrchový. Pôvodne zahŕňal iba priestor vyústenia eskalátorového tunelu zo stanice. V 90. rokoch bol rozšírený severným smerom tak, že teraz zaberá plochu až k obchodnému domu Tesco. Dôvodom bolo predovšetkým vytvorenie nových obchodných plôch pre rôzne prevádzky.

Dejiny stanice

S výstavbou stanice metra v tejto časti Prahy sa uvažovalo už v prvých návrhoch ešte z obdobia prvej republiky, aj keď sa viac uvažovalo o priestore okolo Národného divadla. Definitívne sa rozhodlo o jej umiestnení v roku  1970 a o sedem rokov neskôr sa začalo s výstavbou.
Na výstavbu v rokoch 1977 – 1985 bolo vynaložených 344 miliónov Kčs. Pôvodne mala mať stanica dva výstupy, ale aj výstavba len jedného si vyžiadala zbúranie mnohých historických domov. Okrem vestibulu stanice vzniklo ale aj malé námestie s modernou zasklenou fontánou, ktorej autormi sú Pavel Trnka a Zbyněk Kabelík.

Povodeň v roku 2002

V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až tesne pred rokom 2003.

Uzatvorenie

Od 10. júla 2012 do 27. júna 2014 bola stanica uzatvorená (pôvodne sa počítalo s uzatvorením stanice už na jeseň roku 2011 na 10 mesiacov). Existujúci vestibul, vrátane technických priestorov stanice na povrchu a v prvom podzemnom podlaží, bol zbúraný a eskalátorový tunel bol skrátený. Výstup z metra teraz ústí do druhého podzemného podlažia multifunkčného komplexu Quadrio, ktorý má štyri podzemné a osem nadzemných podlaží, alebo priamo do Spálenej ulice. V podzemnej časti susedí s vestibulom podzemného parkoviska pre 250 automobilov. Výstavba vestibulu, oprava eskalátorov a stanice i vybudovanie bezbariérového výťahu stála mesto 671 milionov korún. Na výstup z výťahu do Lazarskej ulice nadväzuje opravená električková trať a zastávka.
Conspiracy

Príbeh

Album pokračuje tam, kde skončil príbeh na "Them". Po niekoľkých rokoch je King pripravený vrátiť sa domov. Stále počuje Ich hlasy. Stal sa dedičom "Amonu", ale mnohé nezodpovedané otázky sa stanú problémom. King sa túži znovu stretnúť s Missy, tak s Nimi urobí dohodu - on Im dá dom do vlastníctva, a na oplátku mu Oni dovolia stretnúť sa s Missy. Tá ho varuje, že sa proti nemu chystá sprisahanie, za ktorým stoja jeho matka a doktor Landau. Táto dvojica, ktorá sa zosobáši, prichádza do domu. Avšak nakoľko Oni nechcú Landaua v dome, King ho tam nemôže vpustiť. Cieľom sprisahania bolo zbaviť sa Kinga. Jeho matka a doktor zavolajú kňaza, ktorý ho spáli a zvyšky hodí do Missinho hrobu. Hoci si Landau a Kingova matka myslia, že uspeli, King prisahá, že ich bude navždy strašiť.
Champignolles (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Raon-sur-Plaine

Poloha

Obec má rozlohu 3,54 km². Najvyšší bod je položený 744 m n. m. a najnižší bod 405 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sliač

Polohopis

Sliač sa nachádza v centrálnej časti Zvolenskej kotliny, približne 4 km severne od centra Zvolena. Stredom mesta preteká rieka Hron, ktorá tu priberá niekoľko menších prítokov. Pokým mestské časti Hájniky a Rybáre ležia v rovinatom, málo zvlnenom území, Kúpele sa rozkladajú na východne ležiacom hrebeni. Mestom prechádza cesta I/69 od Kováčovej na Banskú Bystricu a dôležitá Železničná trať Zvolen – Vrútky, ktorá tu má zastávku.

Vodné toky

Hron, Sielnický potok

Dejiny

Územie Sliača bolo podľa archeologických nálezov osídlené pred viac, ako dvomi tisícročiami pred Kr., no prvá písomná zmienka o Sliači pochádza až z roku 1243 (niektoré pramene uvádzajú rok 1244). Za čias panovania kráľa Bela IV. bolo mesto Zvolen povýšené na slobodné kráľovské mesto a pri opise jeho okolia a vytyčovaní hraníc chotára sa spomínajú aj minerálne pramene neďaleko mesta. Z tohto obdobia pochádza aj najstaršia pamiatka Sliača – kostol sv. Mikuláša, ktorý neskôr viac ráz prestavali.
Najstaršie sú osady Hájniky a Rybáre. Išlo o osady hájnikov a rybárov Zvolenského hradu. História mesta bola od 17. storočia pevne spätá s kúpeľmi. Spoločne s nimi sa totiž rozvíjalo aj mesto, predovšetkým v 19. storočí a potom v rokoch 1927 až 1938. Pre mesto Sliač bolo významné aj obdobie počas SNP. Vtedy na Sliači vybudovali povstaleckú nemocnicu a neďaleko od mesta sa nachádzalo Letisko Tri Duby. Po 2. svetovej vojne prešlo mesto aj kúpele socialistickou prestavbou a bolo tu otvorené letisko, ktoré funguje dodnes.
Počas okupácie Česko-Slovenska sovietskymi jednotkami bolo na Sliači a okolí umiestnených niekoľko objektov: „rádiotechnická hláska, letecká kasáreň, garážový dvor Sielnica, muničný sklad Širiny, letisko Tri Duby, objekty Vlkanová, dielňa Dobrá Niva, objekty v katastrálnom území Hájniky a Bližná, dielňa Zvolen, sklady leteckých pohonných hmôt Vlkanová, zameriavač v katastrálnom území Badín.“
V júni 2016 prezident Kiska odhalil pamätník odsunu sovietskych vojsk. Pamätník sa nachádza na sídlisku, ktoré v rokoch 1968 – 1991 obývali sovietsky dôstojnící. Oceľový pamätník má formu zástavkového označníka s cestovným poriadkom. Má ísť o prvý pamätník tejto udalosti vôbec.

Pomníky

Pomník obetiam 1. Svetovej vojny, pomník obetiam 2. Svetovej vojny, pomník padlým letcom,...

Šport

basketbal, tenis, futbal, golf, lukostreľba , downhill

Pravidelné podujatia

Sliačske kultúrne leto, Beh sliačskym chotárom, Prechod sliačskym chotárom na bežkách

Doprava

Železničná stanica sa nachádza neďaleko od bývalej budovy Grandhotela, v mestskej časti Rybáre. Sliač leží na dôležitej trati Zvolen – Banská Bystrica.

Školstvo

Základná škola A. Sládkoviča
Kreontiades

Kreontiades alebo Kreontiadés (starogr. Κρεοντιάδης – Kreontiades/iný prepis Kreontiadés) je v gréckej mytológii syn hrdinu Herakla a jeho prvej manželky Megary.
Keď hrdina Herakles oslobodil Téby od orchomenských vyberačov potupných daní, tébsky kráľ Kreón mu dal z vďaky za manželku svoju dcéru Megaru.
Manželia žili potom dlho šťastne. Narodili sa im synovia, Kreontiades, Thérimachos a Déikoón. Do ich pokojného živata však náhle vstúpila bohyňa Héra, ktorá Herakla už od narodenia prenasledovala. Kým bol Herakles pred manželstvom pastierom, videlo sa jej všetko v poriadku, len čo však dosiahol všetko, po čom môže túžiť smrteľný človek, zoslala na neho šialenstvo. Herakles potom v zatemnení mysle svoje deti zabil. Pomstychtivá Héra mu vzápätí rozum vrátila, aby videl čo urobil. Po tomto hroznom čine musel Herakles mesto i manželku opustiť. Veštba potom Haraklovi prikázala odísť do Tiryntu a v službách mykénskeho kráľa Eurysthea svoj zločin odčiniť.
Voharies

Polohopis

Voharies má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Voharies má 71 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Einsatzkommando 14

Potrestanie

Len veľmi málo členov Eisatzkommanda 14 bolo po vojne za svoje zločiny potrestaných. Veliteľ Einsatzgruppe H Josef Witiska bol zadžaný v americkej okupačnej zóne, pred plánovaným vydaním do Československa spáchal v roku 1946 samovraždu. Veliteľ Einsatzkommanda 14 Georg Heuser sa vyhýbal trestu až do roku 1959, keď bol prvýkrát zatknutý a začal s ním súdny proces v súvislosti so zločinmi, ktoré spáchal ešte v Sovietskom zväze. Bol odsúdený na 15 rokov väzenia, podmienečne bol prepustený v roku 1969. Obvinenia v súvislosti so zločinmi spáchanými na Slovensku boli voči nemu vznesené nemeckou prokuratúrou až na konci 80. rokov, súdny proces s ním sa však začať už nestihol, keďže zomrel v roku 1989.
Vatilieu

Poloha

Obec má rozlohu 9,22 km². Najvyšší bod je položený 787 m n. m. a najnižší bod 352 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 378 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Janaka

Janaka (jap. 谷中) je mestská štvrť ležiaca v severnej časti hlavného mesta Japonska – v Tokiu. Je to zachovalá štvrť Tokia s tradičnými japonskými domami. Štvrť Janaka nepostihlo ani ničivé zemetrasenie roku 1923, ani bombardovanie za 2. svetovej vojny.

Chrám Tennódži

V strede janackého cintorínu leží chrám Tennódži, v ktorom sa nachádza obrovská Budhova socha z roku 1690.

Asakurovo múzeum

Asakurovo múzeum sa nachádza v dome Asakuru Fumia (1883 – 1964), významného sochára. V interiéri múzea sú vystavené väčšinou sošky mačiek. Exteriér tvorí krásna japonská záhrada.
Zámok Lude

Zámok Lude sa nachádza na západnom brehu Loiry v meste Le Lude v departemente Sarthe, región Pays de la Loire a patrí k zámkom pri Loire. Vyznačuje sa najmä rozmanitosťou architektonických slohov od gotiky po klasicizmus.
Prvá časť stavby je od roku 1928 historickou pamiatkou, ostatné časti od roku 1992.
Lumeau

Poloha

Obec má rozlohu 15,28 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sains-lès-Pernes

Poloha

Obec má rozlohu 4,2 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
San Leo

San Leo je obec v Taliansku. Má 2995 (2004) obyvateľov. Jeho katastrálne územie je 53,3 km²
XXIII. obvod (Budapešť)

XXIII. obvod je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 40,78 km² a žije tu 20 626 obyvateľov (2003).
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2018

Výber organizátora

Počiatočný záujem o organizáciu európskeho šampionátu prejavila v septembri 2013 trojica kandidátov: Chorvátsko, Nórsko a Švédsko. Koncom roka 2013 Výkonný výbor EHF prijal ponuku všetkých troch kandidátov. Do užšieho výberu v júni 2014 na kongrese v chorvátskom meste Umag prešla iba kandidatúra Chorvátska, ktorá aj bola odsúhlasená v semptembri 2014 na kongrese v Dubline. Spolu s turnajom v roku 2018 sa vybral aj organizátor ME 2020.