google/wiki40b huggingface dataset:
Katedra technológie a manažmentu stavieb

Katedra technológie a manažmentu stavieb je jednou zo ôsmich katedier Stavebnej fakulty Žilinskej univerzity v Žiline. Katedra začala pôsobiť 1. júla 2002 pod názvom Katedra realizácie stavieb. Súčasný názov sa používa od 1. septembra 2004. Jej vznik bol podmienený dlhodobo evidovaným dopytom zo strany stavebnej praxe, ktorá požadovala výchovu technológov a manažérov, ktorí by dokázali riadiť procesy spojené s prípravou stavebného diela, jeho výstavbou, prevádzkou a likvidáciou.

Výskum a vývoj

Vo výskumnej činnosti katedra rieši úlohy z oblasti technológií a technologických procesov používaných pre stavebnú činnosť, materiálového inžinierstva, deformačných vlastností a únavy väzkopružných a kompozitných materiálov, recyklovaných materiálov a netradičných materiálov na báze modifikovaných spojív, technológii rekonštrukcie, obnovy a údržby inžinierskych a pozemných stavieb. Katedra rieši problematiku rozvoja dopravnej infraštruktúry, optimalizácie jej financovania a metód prípravy a hodnotenia investičných projektov. Dlhodobo rieši otázky systémových metód prevádzky a správy dopravných stavieb. Katedra sa zaoberá aj problematikou prevádzky tunelov z hľadiska konštrukčného usporiadania a analýzy rizík.

Zázemie

Katedra sídli v priestoroch budovy AE (na prízemí) v rámci univerzitného kampusu Veľký dieľ.

Laboratórium na zrýchlené testovanie vozovky

Zariadenie na zrýchlené testovanie vozovky je koncipované ako vlastný návrh pracovníkov katedry. Testovanie prebieha  prejazdom kolies po vozovke  oboma smermi. Pre dosiahnutie  požadovaného  zaťaženia sú na zariadení umiestnené závažia. Mobilná časť zariadenia sa z koncovej polohy rozbehne požadovaným zrýchlením na požadovanú konštantnú rýchlosť a následne požadovaným spomalením zastane. Po zastavení  dôjde k zmene smeru a mobilná časť  sa rovnakým postupom, rozbehne opačným smerom z mobilnej časti – pojazdu a statickej časti. Zodpovedným pracovníkom je Ing. Ľuboš Remek, PhD.

Laboratórium na skúšky deformačných vlastností a únavy asfaltových zmesí

Laboratórium je vybavené zariadením umožňujúcim stanoviť formou dvojbodového ohybu deformačné vlastnosti a únavu  druhov asfaltových zmesí. Zodpovedným pracovníkom je Ing. Juraj Šrámekč, PhD.
Mentor (syn Alkima)

Mentor alebo Mentór (starogr. Μέντωρ – Mentor/iný prepis Mentór, lat. Mentor) je v gréckej mytológii syn Alkima z Ithaky.
Mentor bol priateľ ithackého kráľa Odysea. Keďže bol Mentor múdry a rozvážny, Odyseus mu zveril do výchovy svojho maloletého syna Télemacha, keď odchádzal do trójskej vojny. Svoju úlohu potom Mentor plnil veľmi zodpovedne a s úspechom. Telemachos si ho vážil a poslúchal ho ako otca. Mentor si získal u Télemacha takú dôveru, že keď chcela bohyňa Aténa niečo Télemachovi poradiť, brávala na seba podobu Mentora.
Meno Mentora žije dodnes: označuje sa ním kárateľ, poučovateľ, mravokárca. Používané je ale v ironickom alebo v hanlivom zmysle, aký Mentorovi z mýtov neprislúchal.
Nízke Taury

Delenie

Oblasť Nízkych Taur sa delí na niekoľko horských celkov, ktoré sa od seba mnohokrát veľmi líšia.

Seckauer Tauern

Seckauer Tauern sú prvým pohorím na východe Nízkych Taur. Tvoria jednoliaty kľukatý hrebeň, prebiehajúci v smere východ - severozápad, medzi údolím Liesingtal a cestným sedlom Hohentauern (vedie ním cesta medzi Triebenom a Judenburgom). Najvyšší vrchol masívu leží približne v strede hrebeňa - Geierhaupt (2417 m) (na niektorých mapách má rovnakú výšku tiež vrchol Hochreichart). K juhu vybiehajú početné rázsochy, v ktorých leží niekoľko ďalších vysokých vrcholov (napr. Pletzen). Seckauské Taury sa prezentujú väčšinou ako trávnaté hory, aj keď ani tu nechýba veľa skalnatých vrcholov. Oproti iným skupinám Nízkych Taur je pohorie chudobné na jazerá.

Rottenmanner Tauern a Wölzer Tauern

Rottenmanner Tauern a Wölzer Tauern nadväzujú na predchádzajúcu skupinu na západe za sedlom Hohentauern. Viac ako 30 km dlhý hrebeň končí na juhozápade v cestnom sedle Sölkpass. K tomuto pohoriu sa vzťahuje podobná charakteristika, ako k predchádzajúcemu masívu. Z vysokého hrebeňa vybieha predovšetkým k juhu niekoľko dlhších rázsoch a s výnimkou sedla Glattjoch (1988 m) nikde neklesá pod 2 000 m n. m. Na ploche skoro 1250 km² sa vypína mnoho skalnatých vrcholov, najvyššími sú Rettelkirchspitze (2475 m) a Greim (2472 m).

Schladminger Tauern

Schladminger Tauern pokračujú za sedlom Sölkpass a sú jednoznačne najnavštevovanejším a najvyšším nízkotaurským masívom. V ich, viac ako 50 km dlhom, predovšetkým skalnatom hrebeni, nájdeme vysoké štíty, množstvo tyrkysových jazier, vodopádov i tiesňav. Pohorie je veľmi dobre komunikačne prístupné cestou a železničnou traťou v údolí rieky Enns (v ktorom sa nachádza mesto Schladming), do samotných hôr potom zabieha niekoľko lokálnych komunikácií. Najvyšším vrcholom je Hochgolling (2863 m), ktorý svojou výškou dominuje okoliu i celým Nízkym Taurám.

Radstädter Tauern

Radstädter Tauern sú posledným celkom a zároveň najzápadnejšou skupinou Nízkych Taur, rozkladajúcim sa medzi cestným sedlom Obertauern a údolím riečky Grossarl Bach na západe. Táto časť hôr už svojím trochu drsnejším charakterom tvorí akýsi prirodzený prechod k susednému, oveľa vyššiemu celku Vysoké Taury. Najvyšším vrcholom je Weiseck (2711 m), ležiaci v južnej rázsoche na východe územia. Najpopulárnejším vrcholom je však oveľa horšie dostupný Mosermandl (2680 m) v hlavnom alpskom hrebeni.
Poradca podnikateľa

Poradca podnikateľa, spol. s.r.o. je vydavateľstvo odbornej ekonomickej a právnej literatúry. Sídli v Žiline. Prvá publikácia pod značkou PP vyšla v roku 1990. Vydáva niekoľko odborných titulov, napr. Daňový a účtovný poradca podnikateľa, Personálny a mzdový poradca podnikateľa, Dane a Účtovníctvo, Práca, mzdy a odmeňovanie, Vzory zmlúv a právnych podaní atď. Vydavateľstvo v súčasnosti rozširuje portfólio produktov o manažérsku literatúru a od januára 2009 vydáva periodikum s danou tematikou pod názvom Zisk. Vydavateľstvo Poradca podnikateľa je výhradným distribútorom štátnych periodík.
Dávid Kollár

Životopis

Narodil sa v rodine hudobníkov a k hudbe sa dostal ako 8-ročný. V rokoch 2005 – 2009 bol žiakom Andreja Šebana. V roku 2005 získal so svojou skupinou David Kollar Band cenu za najlepší inštrumentálny výkon na súťaži Nové tváre slovenského jazzu. So skupinou absolvoval desiatky koncertov po Slovensku a Európe.Ma syna Davida Kollara.
Od roku 2009 je členom David Kollar International Project, ktorý založil s dvomi hudobníkmi z Budapešti; Adamom Markom a Gergom Baranyim. Skupina s úspechom vystupovala na európskych festivaloch v v Aténach, Belehrade, Krakove, Gliwiciach, Londýne, Berlíne a ďalších. V decembri roku 2009 skupine vyšiel záznam z koncertu pod názvom One Night in Budapest.
V tom istom roku Dávid založil umeleckú skupinu so zameraním na literatúru a filmovú tvorbu pod názvom Kovebo group. Kovebo je skratkou mien Kollár, Verner, Bošnák. Verner a Bošnák sú dvaja mladí režiséri pôvodom z Ruska a Ukrajiny. Táto skupina vytvorila šesť krátkometrážnych filmov, v ktorých David účinkuje ako herec, producent a autor hudby.
Na jar roku 2010 Dávidovi vyšiel prvý sólový album s názvom Film soundtracks and Ideas. Ide o prierez jeho filmovej hudby za posledný rok. Kritici hodnotili tento album veľmi kladne, pretože je v ňom cítiť autentickosť autora. V roku 2011 vydáva album s jazz rockovym triom EQUATION OF TIME a DVD koncert One Night In Budapest. Koncom roka 2011 začal spolupracovať s bubeníkom Gergom Borlaiom, s ktorým neskôr založili úspešný hudobno-pohybový projekt Artrance s Andreou Ladanyi a Indiou Czajkowskou. V roku 2012 začal spolupracovať s nórskym gitaristom Eivindom Aarsetom, známym zo spoluprác s Brianom Enom, Nilsom Petterom Molvaerom, Janom Bangom a Davidom Sylvianom. V roku 2012 mala v londýnskom East Moon Theater premiéru experimentálna opera s názvom No Exit v réžii Martyny Lyko. Šlo o adaptáciu J.P. Sartra.   
V roku 2014 sa stal spoluhráčom bubeníka skupiny King Crimson v projekte Komara. Do roku 2018 začas spolupracovať s hudobníkmi Arve Henriksenom a Erikom Truffazom.
Mystery stable je domáce nahrávacie štúdio Davida Kollara, v ktorom komponuje hudbu pre filmy a divadelné predstavenia. David taktiež založil vlastné vydavateľstvo s rovnomenným názvom, v ktorom vydáva svoje sólové albumy a založil občianske združenie Take Art.
David Kollar zverejňuje denníky zo svojich hudobných ciest. Ich časť bola vydaná jeho dvorným vydavateľstvom Hevhetia.
Maisnil-lès-Ruitz

Poloha

Obec má rozlohu 5,56 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 458 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bradley Wiggins

Kariéra

Na LOH v Sydney v roku 2000 získal bronzovú, na LOH v Pekingu 2008 dve zlaté medaily v dráhovej cyklistike. Profesionálnym cyklistom je od roku 2002. V roku 2012 sa stal prvým britským víťazom Tour de France v histórii.
Middletown (New York)

Middletown je mesto v americkom štáte New York v okrese Orange County. V roku 2000 tu žilo vyše 25-tisíc obyvateľov.
Leží na severnej hranici metropolitnej oblasti Greater New York.
Escurolles (obec)

Poloha

Escurolles má rozlohu 13,27 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 287 m n. m.

Obyvateľstvo

Escurolles má 721 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Slovenský futbalový majster

Slovenský futbalový majster je ocenenie pre víťaza najvyššej slovenskej ligy udeľované od rozdelenia Česko-Slovenska v roku 1993.
Diefmatten

Poloha

Obec má rozlohu 3,17 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 294 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mignerette

Poloha

Obec má rozlohu 6,21 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Happencourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,18 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 152 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roost-Warendin

Poloha

Obec má rozlohu 7,16 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 181 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ekofakt

Ekofakt (niekedy biofakt) je označenie pre prírodný výtvor (predmet) nachádzajúci sa v archeologickom kontexte, ktorý nebol nijako zmenený ľudským používaním.
Najčastejšími ekofaktmi sú nálezy rastinných zvyškov - semien a peľu. Časté sú nálezy kameňov - pokiaľ nenesú známky opracovania, ide o ekofakty. V prípade vhodných podmienok sa zachovajú aj prírodné predmenty inak podliehajúce skaze - napríklad drevo. Dendrochronologická analýza takto nájdeného dreva sprevádzajúceho dôležitý nález môže poslúžiť na jeho datovanie. Ak by bolo drevo ale zmenené, vyrezávané či inak opracované, už nejde o ekofakt, ale o artefakt.
Cléty

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 667 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sorlin

Poloha

Obec má rozlohu 4,7 km². Najvyšší bod je položený 808 m n. m. a najnižší bod 398 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 641 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sargé-sur-Braye

Poloha

Obec má rozlohu 42,61 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 038 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cumulus congestus

Cumulus congestus je druh oblaku, ktorý vzniká v nestabilných oblastiach atmosféry pri konvekcii. Často je charakteristický ostro ohraničenými okrajmi a prudkým vertikálnym vývojom. Cumulus congestus je vytvorený pomocou silného vzostupného prúdu, preto je väčšinou vyšší, než je jeho šírka a jeho vrchol môže dosahovať výšku 6 km.  Vzniká väčšinou z oblaku cumulus mediocris, ale môže vzniknúť aj z oblakov altocumulus castellanus alebo stratocumulus castellanus.
Pri dostatočnej nestabilite atmosféry sa vyvíjajú do štádia cumulonimbus calvus. Táto zmena sa prejavuje vznikom jemných, vláknitých alebo pruhovaných vzorov v hornej časti oblaku. Tieto oblaky často vytvárajú zrážky, aj vo veľkom množstve.
Vysoká (vrch v Tatrách)

Poloha

Dvojvrcholový štít hlavného hrebeňa Vysokých Tatier s dvoma rovnako vysokými vrcholmi. Vysoká je medzi Gankom (Rumanovym sedlom) a Ťažkým štítom (Štrbinou pod Ťažkým štítom). Týči sa nad Dračou a Rumanovou dolinkou (na juhu a juhovýchode) a z opačnej strany nad Ťažkou dolinou. Tá je najmä v zime častým cieľom horolezeckých výstupov. Na východ do Rumanovej dolinky jej steny majú 450 – metrové prevýšenie. Na juhovýchod vysiela Vysoká cez Vyšné Dračie sedlo hrebeň Dračieho štítu a Ošarpancov. Na juh v nie príliš ťažkých stenách spadá centrálny žľab zbiehajúci do Dračej dolinky. Za Dračím sedlom vybieha z úpätia Vysokej na juh Dračí hrebeň.

Názov

Pôvodne liptovský názov „Visoka“ spomína v roku 1717 Juraj Buchholtz ml. v texte k Panoráme Tatier. Pre rozlíšenie, či skôr pripodobenie Východnej Vysokej sa ju snažili pomenovať aj Veľkú Vysokú. Cudzie názvy sa však neujali. Maďarský a nemecký názov vychádzajú zo slovenskej poézie (Tatra vysoká v Hviezdoslavovom Sne o Kriváni a pod.) so zámerom vyeliminovať pôvodný slovenský názov.

Výstupy

Prvý známy výstup je popísaný v Ročenke Uhorského karpatského spolku. Na vrchol vystúpil 3. septembra 1874 Móric Déchy a vodcovia Martin Spitzkopf-Urban a Ján Ruman ml. Výpravu viedol Móric Déchy, vodcovia sa podriadili jeho vedúcemu postaveniu. Ruman ani nechcel ísť. Spitzkopf sa bránil nadviazaniu na spoločné lano, lebo ako vravel, nechcel zomrieť s ostatnými dvoma. Tatranskí vodcovia neradi zdolávali nové štíty, stačili im tie, na ktoré poznali vychodené cesty. Na vrchole nechali zápis v obálke z impregnovaného plátna a vztýčili vlajočku. O dva roky neskôr na vrchol vystúpili poľskí turisti a horolezci, ktorých viedol zakopanský lekár a botanik Tytus Chalubiński. Skupinu sprevádzali horskí vodcovia M. Sieczka, Józef Fronek, Józef Sieczka a Jakub Giewont. Bol to prvý výstup zo sedla Váha. V zimných podmienkach ako prví na štít vystúpili 11. apríla 1903 Harry Berceli, Karol Jordán a horskí vodcovia Ján Franz st. a Pavol Spitzkopf.
Neskôr bola Vysoká častým cieľom turistov a záujem pretrváva pre jej blízkosť od sedla Váha. Dnes na vrchol vedie veľa horolezeckých ciest. Z horolezeckého hľadiska najzaujímavejšie sú 500 metrov vysoká severná a 450 metrov vysoká východná stena. Najviac prvovýstupov majú napríklad Arno Puškáš, Július Andráši a Miroslav Jílek st., ktorý okrem iného chatárčil na Chate pod Rysmi.
V severnej stene, v Stanislawského ceste 3. augusta 1951 došlo k horolezeckej tragédii. V stene boli dvaja horolezci František Ždiarsky a Jozef Kvasnička. Počas náhlej búrky sa vo vode stekajúcej zo steny utopil Jozef Kvasnička. Na severozápadnom vrchole je ukotvený oceľový kríž. Roku 1955 ho vyniesli chatári Oldřích Bublík z Chaty pod Rysmi a Miroslav Jílek z Chaty pri Popradskom plese. Kríž osadili na pamiatku ich priateľa, horolezca Václava Raifa, ktorý tu zahynul. Písmena VR na kríži sú iniciály menovaného, ktorému je venovaný.
Agnetz

Poloha

Obec má rozlohu 12,94 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 965 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marianne Vosová

Úspechy

Vo svojej doterajšej kariére získala osem titulov majsterky sveta, dve olympijské víťazstvá a dva tituly majsterky Európy v kategórii žien a jeden titul majsterky sveta v kategórii junioriek.
Rádio Kiss

História

Rádio KISS je pokračovateľom jedného z najstarších regionálnych rádií s podobným názvom Kiks. Vysiela od roku 1993. Vysielacie štúdio i sídlo spoločnosti boli niekoľko rokov v Michalovciach, neskôr sa štúdio presunulo do Košíc.
Rádio sa zameriava na informovanie a zábavu poslucháčov a poskytuje informácie o kultúre, športe a regionálnej politike na východnom Slovensku.
Marly-sous-Issy

Poloha

Obec má rozlohu 21,42 km². Najvyšší bod je položený 412 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
NOD like receptory

NOD like receptory (nucleotide-binding oligomerization domain-like receptors) sú rodina viac ako 20 rôznych cytosolických receptorov pre PAMP (deriváty z bakteriálnych stien, mikrobiálne toxíny, alebo celý mikrobiálny organizmus) a DAMP (extraelulárna ATP, hyalurón, kryštály močoviny), ktoré sa zúčastňujú signalizácie a tvorbe inflamazómu. Patria do prirodzenej imunity k tzv. PRR (pattern recognition receptors), ktoré sú nevyhnutné pre rozpoznanie antigénu. Sú exprimované v cytosole lymfocytov, makrofágov, dendritických buniek ale aj v ne-imunologických bunkách napríklad v epiteloch.

Štruktúra

NLR obsahuju C-terminálnu doménu bohatú na leucín, prostredníctvom ktorej rozpoznávajú ligand, centrálnu NOD doménu, ktoré v ATP-závislej oligomerizácii viaže druhé NLR pri tvorbe oligomérov (self-oligomerizácia) a nakoniec N-terminálnu efektorovú doménu, ktorá interaguje s adaptorovými proteínmi. N-terminálna doména obsahuje aj CARD a PYD doménu, ktoré sú nevyhnutné na naviazanie pro-kaspázy 1.

Signalizácia

NOD 
NOD 1 a NOD2 sa viažu na membránu skorého endozómu v cytosole, špecificky interagujú s cytoskeletom aktínu, aby sa zachoval neaktívny stav. PGN transportované cez membránu a sú rozpoznané NOD receptormi. Táto interakcia vedie k self-oligomerizácii prostredníctvom CARD-CARD interakcie za použitia endozomálnej membrány ako lešenie. Oligomerizované NOD posielajú signál cez serín/threoninový receptor RIP2. Ten aktivuje TAK1, ktorý fosforyluje a aktivuje IkB kinázu, a tá následne fosforyluje inhibítor IkB, ktorý uvoľní NFkB a jeho jadrovú translokáciu a produkciu prozápalových cytokínov. Mutácie NOD2 sú spojené s Crohnovou chorobou a Blau syndrómom. Okrem rozpoznávania bakteriálnych komponentov, tieto receptory monitorujú cytoplazmatické prostredie, reagujú na poruchy cytoskeletu a ER stres,), ktoré vedú k autofágii. Ligandy, ktoré rozpoznávajú sú: N-acetylglukozamín, N-acetylmuramová kyselina, muramyl dipeptid.
NLRP
Proteíny tejto rodiny formujú multiproteínový komplex inflamazóm ako odpoveď na patofyziologické stimuly. Aktivácia inflamazómu je esenciálna súčasť prirodzenej imunity a jej odpovede na patogény a poškodené bunky. Inflamazóm (najčastejšie sa vyskytujúci a najväčší NLRP3) obsahuje NLR, adaptorový proteín ASC, ktorý obsahuje CARD a PYD doménu. Po rozpoznaní ligandu dôjde k oligomerizácii NLR proteínov prostredníctvom NOD domény. Následne sa na na PYD doménu NLRP3 naviaže PYD doména ASC doména, ktorá svojou CARD doménou viaže CARD doménu pro-kaspázy 1. Následné autoštiepenie pro-kaspázy 1 na jej aktívnu formu vedie k štiepeniu pro IL-1b a IL-18, ktoré sú potom uvoľnené z bunky ako leaderless proteíny a prispievajú k tvorbe zápalu. Ligandy rozpoznávané týmto proteínom su mikrobiálne toxíny (alfa toxiny), kvasinky, vírus chrípky
Majstrovstvá sveta vo futbale 1994 – Finále

Na Majstrovstvách sveta 1994 sa konalo finále 17. júla a stretli sa v ňom Brazília a Taliansko. Hralo sa na štadióne Rose Bowl, v Pasadene v Kalifornii. Zápas sa v riadnom hracom čase aj po predĺžení skončil bezgólovou remízou 0 : 0. Víťazom sa po strelách zo značky pokutového kopu stala Brazília, pre ktorú to bol po rokoch 1958, 1962 a 1970 štvrtý titul majstra sveta.
Gilhoc-sur-Ormèze

Poloha

Gilhoc-sur-Ormèze má rozlohu 20,74 km². Najvyšší bod je položený 846 m n. m. a najnižší bod 411 m n. m.

Obyvateľstvo

Gilhoc-sur-Ormèze má 388 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hôtel de Clisson

Hôtel de Clisson je mestský palác v Paríži. Nachádza sa v historickej štvrti Le Marais v ulici Rue des Archives v 3. obvode a je súčasťou stavebného komplexu Francúzskeho národného archívu. Z pôvodného paláca sa dochoval len monumentálny portál.

História

Palác je pomenovaný po bretónskom vojvodovi Olivierovi de Clisson (1336 - 1407), ktorý ho dal postaviť v rokoch 1371 - 1380. V 16. storočí bol majetkom rodu de Guise a bolo tu sídlo Katolíckej ligy. Henrich I. de Guise dal palác prestavať a vybudoval nový palác, dnešný hôtel de Soubise. Paláce boli počas Francúzskej revolúcie znárodnené a bol tu založený Francúzsky národný archív, ktorý tu sídli dodnes. Brána paláca Clisson slúžila v rokoch 1846 - 1866 ako vstup do École des Chartes. Od roku 1862 je objekt spolu s ostatnými palácmi chránený ako historická pamiatka.
Épaignes

Poloha

Obec má rozlohu 26,1 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 332 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železnorudská hornatina

Geologická stavba

Železnorudská hornatina je tvorená z biotitických a svorových rul a svorov moldanubika. V juhozápadnej časti je moldanubikum prestúpené menšími útržkami granodioritového masívu moldanubického plutónu.

Vodstvo

V Železnorudskej hornatine pramení Úhlava a Křemelná (zdrojnica Otavy) a Řezná (Regen, prítok Dunaja). Pozostatkom ľadovcov sú Černé a Čertovo jazero.
Menoikeus (syn Kreonta)

Menoikeus (starogr. Μενοικεύς – Menoikeus, lat. Menoikeus) je v gréckej mytológii syn tébskeho kráľa Kreonta a jeho manželky Eurydiky.
Menoikeus, zvaný aj Megareus, bol vnukom jeho menovca Meneoika, ktorý sa z vôle bohov obetoval skokom z hradieb, aby zachránil Téby postihnuté morom. Trest bohov padol na mesto po vláde kráľa Oidipa, jedného z najtragickejších postáv gréckych mýtov. Jeho otec Laios ho po narodení nechal pohodiť v lese, kde ho našiel pastier, ktorý ho vychoval. Oidipus sa už ako dospelý do Téb vrátil a nevedomky zabil muža, ktorý ako sa neskôr ukázalo bol jeho otcom. Následne sa oženil s vlastnou matkou a tak vyvolal hnev bohov, žiadajúcich jeho potrestanie.
História sa opakovala. Aj Menoikeus sa obetoval ako jeho starý otec. Po porade s veštcami, pred bránami mesta dobrovoľne zomrel, aby mesto zachránil pred Argejčanmi vo vojne zvanej Siedmi proti Tébam. Argejčania utrpeli porážku a Téby sa zachránili, ale o desať rokov potomkovia padlých vojvodcov zorganizovali ďalšiu vojenskú výpravu proti Tébam a tentoraz už mesto dobyli a zničili vo vojne epigonov.
Pausanias v druhom storočí pri svojom putovaní po Grécku navštívil aj Téby, kde videl Menoikeov hrob na ktorom rástol strom granátovníka. Červená dužina granátových jabĺk mala údajne pripomínať jeho krv, ktorú pre svoje mesto prelial.
Colombotte

Poloha

Obec má rozlohu 4,35 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viarmes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 8,19 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 084 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sillingy

Poloha

Obec má rozlohu 14,84 km². Najvyšší bod je položený 760 m n. m. a najnižší bod 451 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 588 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seurre

Poloha

Obec má rozlohu 8,99 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 456 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trpnouzské blato

Ochrana

Predmetom ochrany je unikátny komplex rašeliniska na miestach po bývalej ťažbe rašeliny so sukcesnými štádiami v rôznom stupni vývoja. Ide o rôznorodý systém zvyškov úsekov z ťažby rašeliny s rôzne vysokou vrstvou rašeliny, na dlhých úzkych parcelách jednotliví vlastníci vykonávali ťažbu (tzv. borkovanie) až do 50. rokov 20. storočia. Unikátnu ohrozenú a chránenú rašeliniskovú flóru tu tvoria borovica blatka, rojovník močiarny, brusnica, páperník pošvatý, kľukva močiarna, fialka močiarna, rosička okrúhlolistá, hviezdica močiarna, plavúň pučivý. Z rašelištnej fauny je najvzácnejší chránený žltáčik čučoriedkový, ktorý je glaciálnym reliktom viazaným na brusnice.