google/wiki40b huggingface dataset:
Václav I. (Čechy, kráľ)

Životopis

Od detstva bol zvláštny – neurotický, možno psychicky chorý. Miloval potulky hlbokým lesom a vášnivo lovil. Pri jednej loveckej akcii nešťastne prišiel o oko. Zvláštne znie informácia kronikárov o tom, že kráľ Václav neznášal zvuk kostolných zvonov. Vyvolával u neho kruté bolesti hlavy a akési záchvaty podobné epilepsii. Preto kdekoľvek sa objavil, tam počas jeho prítomnosti museli všetky zvony zmĺknuť. Podľa lekárov je to choroba nazývaná idiosynkracia – t. j. zvýšená precitlivenosť voči určitým frekvenciám zvukového vlnenia.
Jednooký Václav I. otvoril dvere Čiech dokorán novému gotickému slohu, chcel byť naozajstným rytierom, podľa všetkých pravidiel, a podporoval všetky rytierske rády, obrady a turnaje. V gotickom slohu bol vystavaný nový ženský kláštor zasvätený svätému Františkovi, ktorého prvou opátkou sa stala Václavova sestra Anežka (neskoršie, v roku 1989, vyhlásená za svätú). 
K výraznému zlepšeniu ekonomických pomerov prispela tzv. kolonizácia, spojená s premenou lesov a močiarov na úrodné polia. Kolonizácia trvala dlhý čas, prakticky až do polovice 14. storočia. Jej súčasťou tiež bolo zakladanie miest ako stredísk remeselníckej a obchodnej činnosti. Zatiaľ čo na kolonizácii vidieka sa podieľalo české etnikum a početní prisťahovalci z preľudnených nemeckých oblastí, rozvoj veľkých miest súvisel predovšetkým s aktivitou nemeckého živlu. Platilo to tiež aj o pražskom podhradí, ktorého pravá strana (neskôr Staré Mesto) obdržalo po roku 1230 mestské práva, ako aj výsadu obohnať areál hradbami. 
Mimoriadneho významu krajina dosiahla vďaka vtedy výdatným strieborným baniam v Jihlave. Nemecký bol aj ráz Václavovho okolia. K najobľúbenejším hradom Václava I. patril Zvíkov. Nechal ho vybudovať francúzskymi staviteľmi v novom gotickom slohu a do veže nazývanej Markomanka, dal uložiť všetky korunovačné klenoty.
Počas jeho vlády napadli stredoeurópske štáty výbojné tatárske kmene. Keď vyplienili Rusko, dali sa ďalej na západ. Keď sa dostali do Sliezska, kráľ Václav I. vytiahol s vojskom na pomoc svojmu švagrovi, sliezskemu vojvodovi Henrichovi II. Pobožnému, ale prišiel neskoro. Vojvoda bol útokom tatárskej hordy zaskočený v bitke pri Legnici, jeho vojsko bolo zmasakrované a vojvodove telo zostalo ležať na bojisku bez hlavy. Lovci lebiek boli bohatší o ďalšiu významnú trofej.
Václav sa pokúsil Tatárov dohnať, ale tí sa rozdelili a cestou do Uhorska pustošili Moravu. Nezdržovali sa obliehaním hradov a opevnených miest, išlo im iba o to, aby dokonale vyplienili krajinu, pobrali korisť a ozdobili sa „skalpmi“. 
Ku koncu vlády zlomil povstanie syna Přemysla II. Otakara, ktorého časť šľachty zvolila za mladšieho kráľa. Princ síce na čas skončil vo väzení, ale jeho dejinná chvíľa sa už nezadržateľne blížila.
Václav I. Jednooký zomrel 23. septembra 1253 na svojom dvore v Počáplích a je pochovaný na pražskom Starém Městě v ním založenom Kláštore na Františku (v opukovej hrobke pod podlahou kláštorného Kostola svätého Salvatora).
Gemer-Malohont (časopis)

Gemer-Malohont bol časopis, ktorý vychádzal na Slovensku od roku 1919.
Časopis vychádzal raz týždenne aj s prílohou „Úradné zprávy Županského úradu Gemer-malohontskej župy“ (príloha od 1921 – 1922), v roku 1930 to bolo príloha „Zástanca slovenských dedín“.
Veľký elektrónovo-pozitrónový urýchľovač

Dôležité udalosti

LEP bol uvedený do prevádzky v auguste 1989. V dobe spustenia dokázal LEP urýchliť zväzky elektrónov a pozitrónov na výslednú celkovú energiu 45 GeV na jednu časticu. Dodaná energia umožňovala aby pri zrážkach zväzkov elektrónov a pozitrónov vznikali Z bozóny o hmotnosti 91 GeV.
Neskôr po prevedených úpravách boli dosiahnuté energie umožňujúce produkciu párov bozónov W (pokojová hmotnosť jedného W bozónu je približne 80 GeV). Maximálna dosiahnutá celková energia urychľovača LEP dosiahla na konci prevádzky v roku 2000 energiu 209 GeV. Pri takejto energii mali častice výsledný Lorentzov faktor ( = energia častice/pokojová hmotnosť = [104.5 GeV/0.511 MeV]) vyšší než 200,000, čo je doposiaľ najväčšia dosiahnutá hodnota v experimentoch skonštruovaných človekom. Na konci roku 2000 bola prevádzka LEPu ukončená, zariadenie bolo demontované. V uvoľnených priestoroch tunelu sa postupne začal budovať urýchľovač nasledujúcej generácie známy ako LHC.

Detektory

Veľký elektrónovo-pozitrónový urýchľovač obsahoval štyri detektory umiestnené každý vlášť pri štyroch interakčných miestach (oblasti v ktorých sa protibežné lúče elektrónov a pozitrónov zrážali navzájom). Detektory zaznamenávali častice a im príslušné energie, hybnosti a náboje.
V rámci LEPu boli prevádzkované detektory: ALEPH, Delphi, L3 a OPAL. Pomocou detektorov boli skúmané zrážky elektrónov s pozitrónmi, ktoré umožnili experimentálne potvrdenie viacerých predpovedí štandardného modelu časticovej fyziky. Boli experimentálne určené hmotnosti W-Bozónu a Z-Bozónu . Analýza dát preukázala existenciu presne troch vôní neutrín.

ALEPH

ALEPH je skratka anglického názvu Apparatus for LEP PHysics at CERN, ktorý je možné preložiť ako aparát pre fyziku LEPu. Pomocou detektoru bola určená hmotnosť W-bozónu a Z-bozónu. Počet generácií leptónov bol stanovený v zhode so štandardným modelom ako 2.982 ± 0.013. Interakčná konštanta kvantovej chromodynamiky bola meraná pri rôznych energiách. Potvrdený bol jej tok v závislosti na interakčnej energii, jav predpovedaný teoreticky v rámci QCD (angl. running coupling constant).

DELPHI

Skratka DELPHI značí DEtektor s Leptónovou, Photónovou a Hadrónovou Identifikáciou.

OPAL

OPAL je skratkou anglického názvu Omni-Purpose Apparatus for LEP, ktorý v slovenskom preklade znamená viacúčelový aparát pre LEP. Detektor bol demontovaný v roku 2000 v dôsledku stavby urýchľovača LHC.

L3

L3 bol ďalší z detektorov umiestnených v rámci LEPu.
Tigeaux

Poloha

Obec má rozlohu 6,12 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 370 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lozanne

Poloha

Obec má rozlohu 5,5 km². Najvyšší bod je položený 320 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 362 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta vo vodnom póle

Majstrovstvá sveta vo vodnom póle je najvyššie medzinárodné podujatie vo vodnom póle, ktoré riadi Medzinárodná plavecká federácia (FINA). Jeho história siaha do roku 1973, kedy sa konali prvé majstrovstvá sveta mužov. Ženský turnaj sa po po prvýkrát konal v roku 1986, na 5. majstrovstvách sveta. Spolu s ostatnými plaveckými športami (plávanie, skoky do vody, synchronizované plávanie a diaľkové plávanie) je súčasťou majstrovstiev sveta v plaveckých športoch. Od roku 2001 sa konajú každé 2 roky.
Majstrovstvá sveta slúžia zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na vodnopólový turnaj Letných olympijských hier alebo svetový pohár.
Lavancia-Epercy

Poloha

Obec má rozlohu 10,56 km². Najvyšší bod je položený 901 m n. m. a najnižší bod 305 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 652 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národná kriminálna agentúra Prezídia Policajného zboru

Národná kriminálna agentúra Prezídia Policajného zboru (skr. NAKA) je špecializovaná agentúra Policajného zboru. Agentúra sa zaoberá najzávažnejšou organizovanou trestnou činnosťou. NAKA vznikla 1. decembra 2012 spojením Úradu boja proti korupcii s Úradom boja proti organizovanej kriminalite. Do novej agentúry prešli policajní špecialisti z oboch predchádzajúcich úradov.Cieľom zlúčenia malo byť zefektívnenie špeciálnej policajnej činnosti. Riaditeľ agentúry je priamo podriadený prezidentovi Policajného zboru.

Činnosť agentúry

V septembri 2013 sa stalo kontroverzným menovanie nového riaditeľa agentúry prezidentom PZ Tiborom Gašparom. Novovymenovaný Daniel Goga mal byť spoluzodpovedný za nevydarenú policajnú akciu v Leviciach pri ktorej v auguste 2008 zomreli dvaja ľudia: civilista Ivan Rigo a policajt Róbert Vida. Po akcii Goga odstúpil z funkcie zástupcu krajského riaditeľa Policajného zboru v Nitre, odstúpil tiež krajský riaditeľ Ján Štark a riaditeľ krajskej kriminálky Mário Machovec. „Po vyšetrení incidentu vtedajší policajný prezident Ján Packa povedal: Akciu v Leviciach sme dôkladne vyšetrili a vyšlo nám, že osoby prítomné priamo na akcii niesli 70 percentný podiel viny a ich nadriadení 30 percentný podiel.“
Vnútorné ucho

Vnútorné ucho (lat. Auris interna) je vnútorná časť ucha stavovcov. Je v ňom vlastný senzorický orgán ucha. Pojem je takmer identický s pojmom labyrint (bludisko).
Endurance (kráter)

Výskum Opportunity v kráteri

Po dlhom prieskume okrajov kráteru Opportunity našla cestu, po ktorej by sa možno bezpečne dostala až na dno krátera. Zostup sa začal 9. júna a prebiehal veľmi opatrne. Počas zostupu sa robot dvakrát vrátil na vyššiu pozíciu. 13. júna došiel ku kameňu Tennessee v stene krátera, ktorý bol vybraný ako ďalší objekt výskumu robota. Po skončení práce pokračoval v ceste do hlbších častí krátera. Tam postupne preskúmal objekty nazvané Bluegrass, Siula Grande, Churchill, Cobble Hill, Virginia, London, Grindstone, Kettlestone Millstone, Pancam, Dahlia, Knossos. Rôzne skúmané úseky predstavovali niekoľko geologických podloží, ktoré boli v kráteri odkryté. Výskum pokračoval výskum na kameňoch Arnodl Ziffel, Diamond Jenness, Mackenzie, Inuvik, Tuktoyuktuk, Axel Heiberg, Sermilik a Jiffypop. Pri výskume posledného útvaru sa nepodarilo naštartovať vŕtacie zariadenie RAT (Rock Abrasion Tool) ani správne uzavrieť kryt röntgenového spektrometra APXS (Alpha Particle X-ray Spectrometer). Vŕtačka RAT bola pravdepodobne blokovaná zachyteným kamienkom. Okrem geologického výskumu sonda snímkovala počas 193. solu aj oblačnosť na marťanskej oblohe.
V nasledujúcich dňoch sa mal robot presunúť na výbežok duny, ale kvôli problémom s prijímaním rádiových údajov zo Zeme sa presun neuskutočnil a bol zrušený. Riadiace stredisko našlo Opportunity nový cieľ pomenovaný Ellesmere, kde sa ale vozidlo kvôli poklzávaniu presúvalo s problémami. Ani cesta k ďalšiemu cieľu Shag nebola bezproblémová a tak bolo napokon vozidlo presmerované na cieľ Auk. Napriek ďalšiemu poklzávaniu bol úspešný a riadiace stredisko navyše našlo ďalší kameň, ktorý sa zdal byť zaujímavým objektom výskumu – Escher. 27. augusta vznikol mozaikový záber jemných dún na samotnom dne kráteru Endurance. Počas výskumu Escher sa ukázalo, že vŕtačka je už funkčná a rover ju teda mohol použiť na jeho výskum.
Po obnovení prenosu sa výskum zameral na objekty Ellesmere, Barbeau a Wopmay, ktoré ležali na dne krátera. Príchod k poslednému menovanému cieľu opäť sprevádzali veľké ťažkosti s poklzávaním. Wopmay bol približne meter široký voľne ležiaci balvan. Tiež obsahoval "čučoriedky", malé okrúhle kamienky bohaté na železo. Na dne kráteru robot preskúmal aj jemnozrnný materiál.
Problémy sa vyskytli aj pri presune k plánovanému cieľu Burns Cliff, kedy po skončení jazdy zostal kvôli silným poklzom dokonca o 0,35 metra nižšie, ako ležalo miesto, z ktorého cestu začal. Začiatkom novembra bolo rozhodnuté o zmene plánu, keďže cesta k Burns Cliff nebola možná.
Opportunity opustila kráter Endurance 315. solu od pristátia potom, ako v ňom strávila 181 dní (6 mesiacov).

Vlhká história

Informácie zozbierané v tomto čase značne rozšírili a vedomosti o vode v Meridiani Planum. Potvrdilo sa, že kedysi sa tu vyskytovala voda v tekutom skupenstve, ktorá poznačila horniny pred aj po vzniku kráteru.
Rock im Park

Rock im Park je každoročný rockový hudobný festival konajúci sa v máji alebo júni v parku Volkspark Dutzendteich v Norimbergu s paralelnou udalosťou Rock am Ring a s takmer identickou zostavou programu.

História

Od roku 1993, ako paralelné podujatie festivalu Rock am Ring na západe, konal rockový festival na juhu. Prvá lokalita festivalu bola v roku 1993 pod názvom Rock in Vienna vo Viedni. Neskôr v roku 1994 sa festival konal v mníchovskom Rieme ako Rock v Riem na starom letisku. Od prvého ročníku v Mníchove boli organizátormi festivalu spoločnosti ARGO Konzerte GmbH a Marek Lieberberg Konzertagentur GmbH & Co.KG. V roku 1995 sa presťahoval ako festival Rock im Park do mníchovského olympijského štadiónu a olympijského parku, kde sa konal v roku 1996.

História

Od roku 1997 sa festival Rock im Park koná v Norimbergu. Až do konverzie kvôli Majstrovstvám sveta vo futbale v roku 2006 sa konal v strede štadiónu Franken. V roku 2004 sa presťahoval do susedného Zeppelinfeldu, ktorý je súčasťou Reichsparteitagsgelände patriacej NSDAP. Kvôli okamžitým prípravám na majstrovstvá sveta sa musel v roku 2006 opäť vyhnúť a presunul hlavnú etapu v roku 2006 do Luitpoldhainu.
Kvôli logistickým komplikáciám pri futbalovom zápase, ktorý bol paralelnou udalosťou festivalu, sa festival Rock im Park rozlúčil s miestom konania v Norimbergu. Dňa 19. októbra 2006 bolo oznámené, že sa už v budúcnosti nebude konať v Norimbergu. Našlo sa nové miesto konania v Bavorsku a Bádensku-Württembersku. Dňa 29. novembra 2006 však bolo oznámené, že sa festival bude zatiaľ konať v Norimbergu, ale len so zmluvou na rok 2007. Po vynikajúcom úspechu tohto roku sa rozhodlo pokračovať v používaní mesta Norimberg ako miesta konania festivalu.
Od roku 2007 bolo hlavné pódium opäť na Zeppelinfeld.
V roku 2005 prilákal festival 45 000 návštevníkov a v roku 2006 49 000 návštevníkov. V roku 2007 bol festival prvýkrát vypredaný, bolo zarátaných 60 000 návštevníkov. V rovnakom čase sa v sobotu v roku 2007 konal vo Franken štadióne kvalifikačný zápas Majstrovstiev Európy v roku 2008 medzi Nemeckom a San Marínom. Dokonca aj v roku 2008 bol festival Rock im Park už v predpredaji vypredaný a festival navštívilo 70.000 rockových fanúšikov.
Na festivale Rock im Park v roku 2010 sa nachádzalo okolo 60 500 návštevníkov. Hoci festival mal približne rovnaký počet návštevníkov ako v roku 2007, v roku 2010 nebol vypredaný. Jedným z dôvodov je aj to, že predchádzajúce auditórium sa trochu rozšírilo, a preto sa mohlo predať viac vstupeniek ako v predchádzajúcich rokoch. Počas výročia v roku 2010 sa festival konal štyri dni.
V roku 2012 bol festival Rock im Park po prvýkrát od roku 2008 vypredaný. Už tri mesiace pred festivalom boli všetky trojdňové lístky úplne mimo tlače.
V roku 2017 bol festival opäť vypredaný a nový návštevnícky rekord bol prekonaný 88 500 návštevníkmi.
Trèbes

Poloha

Obec má rozlohu 16,36 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5416 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juprelle

Obyvateľstvo

Juprelle má približne 8 790 obyvateľov (2010).
IPhone XR

Charakteristika

Telefón je vybavený 6,1-palcovým LCD displejom s názvom "Liquid Retina", ktorý podľa tvrdenia Apple má byť "najpokrokovejší a má zobrazovať najpresnejšie farby v tomto priemysle". Je to najlacnejšie zariadenie v rade zariadení iPhone 12 generácie od spoločnosti Apple s počiatočnou cenou 749 USD v Spojených štátoch, 1029 USD v Kanade, 749 GBP v Spojenom kráľovstve, 849 EUR v krajinách eurozóny a 6499 juanov v Číne. Je vybavený rovnakým procesorom ako XS a XS Max, čipom Apple A12 Bionic, ktorý je podľa Apple "najchytrejší a najvýkonnejší čip", aký kedy vložil do smartfónu.
Je k dispozícii v šiestich farbách: čierna, biela, modrá, žltá, koralová (odtieň ružovej a oranžovej) a tzv. Produktová červená (Product Red). XR je k dispozícii v troch úložných kapacitách: 64 GB, 128 GB a 256 GB. Je to druhý iPhone, ktorý je v žltej a modrej farbe, prvým bol iPhone 5C v roku 2013. Telefón na medzinárodnej úrovni podporuje duálne SIM karty cez Nano-SIM a eSIM. V pevninskej Číne, Hongkongu a Macau sa namiesto toho ponúka dvojitá Nano-SIM karta (v jednom zásobníku).
Napriek tomu, že utŕžil istú kritiku pre svoje nižšie rozlíšenie displeja v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi za približne rovnakú cenu, XR získal po svojom vydaní prevažne pozitívne recenzie od kritikov a používateľov. iPhone XR je najpredávanejším modelom roku 2018 od spoločnosti Apple. Podľa Apple, jeho batéria vydrží o jeden a pol hodiny dlhšie ako jeho priamy predchodca, iPhone 8 Plus.
Plevica

Plevica (lat. palea inferior alebo lemma) je špeciálny termín pre listeň na báze kvetu na kláskoch tráv, teda rastlín z čeľade lipnicovité (Poaceae). Klások tráv môže byť buď jednokvetý a potom obsahuje 1 plevicu, alebo viackvetý a potom obsahuje viac plevíc. Veľkosť a rôzne vlastnosti plevíc sú veľmi dôležité pri určovaní jednotlivých druhov tráv. Plevica je niekedy jednožilová, inokedy zreteľne viacžilová. Stredná žilka (vzácne aj ďalšie žilky) je často pretiahnutá v rôzne dlhú osť.
Alkippé (Amazonka)

Alkippé alebo Alkippa (starogr. Ἀλκίππη – Alkippé, lat. Alcippe) je v gréckej mytológii jedna z Amazoniek družiny kráľovnej Hippolyty.
Hippolyta ako odznak svojej kráľovskej hodnosti nosila krásny pás, ktorý jej daroval boh vojny Ares. Tento pás zatúžila vlastniť Adméta, dcéra mykénskeho vládcu Eurysthea, ktorému v tom čase slúžil hrdina Herakles. Eurystheus preto rozkázal Heraklovi, aby mu pás priniesol.
Keď sa Hippolyta dozvedela, prečo Herakles prišiel, sama mu chcela svoj pás na znak svojej úcty ponúknuť. Ale Héra, ktorá proti Heraklovi neustále intrigovala, rozšírila správu, že Herakles prišiel Hippolytu zajať a odviesť ju do otroctva. Amazonky preto na Herakla a jeho druhov zaútočili, ale po statočnom boji im nakoniec podľahli. Medzi Amazonkami, ktoré v tomto krvavom boji prišli o život bola aj mladá Alkippé, ktorá sa už dávnejšie zaviazala prísahou, že zostane navždy pannou a tak svoj sľub dodržala.
Kermezit

Charakteristika

Kermezit sa vyskytuje prevažne vo forme vlasovitých, ihlicovitých kryštálov. Vytvára aj lúčovité agregáty, častý je aj kermezit vo forme práškovitého povlaku na ihliciach antimonitu. Farba je višňovočervená až purpurovočervená. Vryp je višňovočervený až hnedočervený. Je to priesvitný minerál s diamantovým leskom.

Vznik

Vyskytuje sa ako produkt rozkladu antimonitu na rudných žilách.

Poznávanie

Je to ohybný minerál s pomerne vysokou hustotou.

Výskyty na Slovensku

Dúbrava (okres Liptovský Mikuláš), Jasenie (pri: Brezno, okres Banská Bystrica), Kremnica (okres Žiar nad Hronom), 
Kuchyňa (Pernek, okres Malacky), Medzibrod (Banská Bystrica, okres Banská Bystrica), Partizánska Ľupča (ložisko Magurka, okres Liptovský Mikuláš), Pernek (okres Malacky), Pezinok (pri: Bratislava), Poproč (Moldava nad Bodvou, okres Košice-vidiek).
Sergej Viktorovič Fiodorov

Hráčska kariéra

Bol draftovaný v roku 1989 z 74. miesta Detroitom Red Wings. Pred vstupom do NHL hrával v klube CSKA Moskva. V Detroite odohral 13 sezón, počas ktorých bol dôležitou súčasťou tímu a vyhral v jeho drese trikrát Stanley Cup.
V roku 2003 prestúpil do klubu Mighty Ducks of Anaheim, na začiatku sezóny 2005 – 06 prestúpil z Anaheimu do Columbusu. Tu odohral tri sezóny.
26. februára 2008 prestúpil na konci prestupového obdobia do Washingtonu Capitals. 
Teraz hrá v ruskej KHL.
Počas svojej kariéry odohral šesť zápasov NHL All-Star a to v rokoch 1992, 1994, 1996, 2001, 2002 a 2003.
Fiodorov reprezentoval Sovietsky zväz na Majstrovstvách sveta v rokoch 1989 a 1990. V oboch prípadoch; roku 1989 vo Švédsku a roku 1990 vo Švajčiarsku získal zlatú medailu. V neskorších rokoch reprezentoval Rusko na Svetovom Pohári 1996 a na Zimných olympijskych hrách v rokoch 1998 a 2002. Na majstrovstvách sveta hral opäť až v roku 2008 (po 18 rokoch), keď ho do reprezentácie zavolal tréner Viačeslav Bykov. V tomto tíme hral spolu so spoluhráčmi Alexandrdom Ovečkinom a Alexadrom Siominom.
Isques

Poloha

Obec má rozlohu 6,98 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vars (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 27,46 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 944 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Catz

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 32 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jugazan

Poloha

Obec má rozlohu 5,53 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bona Espero

História

Školu založilo roku 1957 šesť brazílskych esperantistov (Arthur Velloso, Renato Diniz, Neuza Esteves de Araújo, Elisabeth Pointcaré, Inês Nunes de Andrade a Camélia Gomes da Silva). Pre definitívne umiestenie školy vybrali miesto na náhornej plošine pri meste Alto Paraíso v strede Brazílie, 250 km od hlavného mesta Brasília.
Zakladatelia si priali založiť medzinárodné esperantské centrum, kde by mohli realizovať sociálnu prácu, poľnohospodársku sebestačnosť a využiť esperanto na národnej aj medzinárodnej úrovni. Od založenia školy ňou prešlo približne 800 detí, z ktorých mnohé získali vyššie vzdelanie a takmer 30 z nich dnes vyučujú v susedných mestách ako diplomovaní učitelia a niektorí z nich boli zvolení do mestských rad.
Sóstratos z Chiosu

Sóstratos (starogr. Σώστρατος) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Sochár Sóstratos, zrejme syn Eufranora z Chiosu, bol činný v 2. polovici 5. storočia pred Kr. Zo staroveku sa o jeho sochárskej tvorbe zachovalo len jediné svedectvo, a to od gréckeho historika Polybia, ktorý uvádza: „... prišiel do Alifeiry. Toto mesto leží na kopci chránené zo všetkých strán strmými svahmi, na výstup ktorých musíme zdolať viac ako desať stádii. Vrchol celého kopca pokrýva pevnosť a je tam bronzová socha Atény, pozoruhodná svojou veľkosťou a krásou. Na akú príležitosť bola zhotovená je predmetom sporu medzi samotnými obyvateľmi mesta, pretože tu nie je nič, čo by s určitosťou dokazovalo, kto ju zasvätil a prečo, ale všetci súhlasia s tým, že pokiaľ ide o dokonalosť spracovania, je to jedna z najvýznamnejších umeleckých sôch súčasnosti. Je prácou Hékatodóra a Sóstrata.“
V novoveku boli ale v Atike objavené dva s totožným menom signované podstace zo sôch, ktoré možno dokazujú, že tvoril aj samostane a nielen sporadicky. Prvý našli v Pireu a druhý, ktorého nápis uvádza aj meno jeho otca, pri Dionýzovom divadle na úpätí aténskej Akropoly. Nápisy na podstavcoch sú datované približne do 3. stor. pred Kr. Typ písma ale nemusí byť vždy smerodatný pre určenie doby zhotovenia sôch, lebo podstavce sa bežne menili (zrejme po poškodení) a pôvodný nápis na nich sa odpísal (často je aj nespoľahlivý). Je tiež možné, že tu ide o iného sochára s totožným menom (alebo o inú postavu), ktorého rímsky spisovateľ Plínius, datuje do čias 113. olympiády, teda do rokov 328 až 324 pred Kr.
Voľný tanec

Voľný tanec (angl. Free dance; FD) je jednou z dvoch častí súťaže v párovej krasokorčuliarskej disciplíne „tance na ľade“. Koná sa spravidla na druhý deň po prvej časti, po krátkom tanci.
Vo voľnom tanci si súťažiace páry môžu relatívne slobodne vybrať rytmus, tému programu a prislúchajúci hudobný sprievod, podporuje sa kreativita súťažiacich. Preto sú voľné tance divácky najzaujímavejšou časťou súťaže tancov na ľade.

Najvyššie skóre

Z dôvodu zmeny formátu a bodovacieho systému v kategórii „Tance na ľade“ eviduje Medzinárodná korčuliarska únia oddelene štatistiky výsledkov pred sezónou 2010/2011 a po nej.
Historicky (pred sezónou 2010/2011) najvyššie skóre vo voľnom tanci dosiahol ruský pár Tatiana Navková / Roman Kostomarov v roku 2003 na súťaži „Cup of Russia“ (117,14 bodu).
Od sezóny 2010/2011 dosiahli najvyššie skóre vo voľnom tanci Američania Meryl Davisová / Charlie White v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Soči (116,63 bodu).