google/wiki40b huggingface dataset:
Eugène Noël

Životopis

Pôsobil ako novinár v Journal de Rouen, predchodca Paris Normandie, kam občas písal pod pseudonymom Jean Labèche, a ako knihovník mesta Rouen v rokoch 1879 až 1898.
Medzi jeho priateľov patrili historik Jules Michelet, botanik Alfred Dumesnil a geograf Élisée Reclus. V roku 1905 vytvoril sochár Alphonse Guilloux jeho bustu pre rouanskú botanickú záhradu.
Je po ňom pomenovaný internát v Montville (Seine-Maritime).
Jeho syn Paul, narodený 1860, riaditeľ Laboratoire d'entomologie agricole de la Seine-Inférieure, je autorom niekoľko publikácií.
Arbéost

Poloha

Obec má rozlohu 14,9 km². Najvyšší bod je položený 2 480 m n. m. a najnižší bod 555 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sahasrára

Sahasrára (sanskr.) je 7. čakra, korunná čakra, čakra telena hlavy; symbolizuje ju lotos s tísícimi okvetnymi lístkami. Je umiestnená tesne nad hlavou, otvára sa smerom hore.
Jej základným princípom je číre bytie; farba: fialová, biela, zlatá.
Staten Island Ferry

Staten Island Ferry je pravidelný prievoz medzi Manhattanom a Staten Islandom, ktorý prevádzkuje spoločnosť New York City Department of Transportation. Jazdí každodenne, nalodiť sa dá na stanici South Ferry, na najjužnejšom cípe Manhattanu blízko Battery Parku.
Je to jedna z najpopulárnejších atrakcií New Yorku, cesta je zadarmo a približne 22 míľ dlhú trasu prejde loď za 22 minút – je tak dostatok času na obdivovanie panorámy Manhattanu a Sochy Slobody.
Pre turistov je to jedna z mála šancí dostať sa na trošku zabudnutý a menej hektický Staten Island.
Siran (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 50,88 km². Najvyšší bod je položený 699 m n. m. a najnižší bod 347 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Knapovský

Životopis

Študoval v Prievidzi, Nitre a Budapešti, v 1788-1793 teológiu na gen. seminári v Bratislave. Pôsobil ako kaplán katedrály v Banskej Bystrici, v období 1794-1795 v Prievidzi, potom v Šimonovanoch, v 1799-1827 v Malých Kršteňanoch, bol čestný kanonik nitriansky.
Propagoval ovocinárstvo, zakladajúci člen Slovenského učeného tovarišstva, stúpenec bernolákovčiny, podporovateľ slovenskej tlače.
Fruges

Poloha

Obec má rozlohu 18,9 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 578 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ornytión

Ornytión (starogr. Ὀρνυτίων – Ornytión) je v gréckej mytológii syn korintského kráľa Sizyfa, nástupca korintského kráľa Bellerofonta.
Po úteku korintského kráľa Bellerofonta, kráľovské žezlo v krajine prevzal jeho strýko Ornytión. Panovanie Ornytióna však neprebiehalo šťastne, potom čo bola jeho krajina napadnutá Argom, stratila nezávislosť a Ornytión sa stal vazalom. Keď Ornytión zomrel, vzhľadom na to, že jeho najstarší syn Fókos emigroval do fókidskej Tithoree, vláda v krajine pripadla mladšiemu synovi Thoantovi.
Beh na 400 metrov

Beh na 400 metrov je atletická disciplína. Je to najdlhšia disciplína šprintu. Štart je z blokov.
Foot fetishism

Foot fetish(ism) (doslova nožný fetišizmus) je úchylka sexuálneho charakteru, kde človeka vzrušujú nohy, chodidlá, topánky, pančuchy a podobne. Patrí sem napríklad stocking, panties a podobne.
Halloy-lès-Pernois

Poloha

Obec má rozlohu 6,2 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 367 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Urbalacone

Poloha

Obec má rozlohu 8,25 km². Najvyšší bod je položený 693 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Julius Rosenberg

Julius Rosenberg (* 12. máj 1918, New York – † 19. jún 1953, Ossining, New York) bol popravený spolu so svojou manželkou Ethel Rosenbergovou za špionáž pre Sovietsky zväz a vyzradenie tajomstva výroby atómovej bomby.

Životopis

Julius Rosenberg sa narodil v chudobnej rodine židovských prisťahovalcov, ktorá prišla do USA z Poľska. Jeho otec si želal, aby sa stal rabínom, ale Julius sa rozhodol študovať elektrotechniku. V roku 1939 sa oženil s Ethel Greenglassovou. Ako študent sa Julius politicky angažoval a v roku 1942 spolu so svojou ženou vstúpil do komunistickej strany, ktorá bola v USA ešte legálna. O rok neskôr zo strany vystúpil.
V roku 1945 po vojne bol prepustený zo svojho miesta, kde pracoval ako civilný pracovník americkej armády. V roku 1946 si spoločne so svojím švagrom Davidem Greenglassom, ktorý sa neskôr priznal u FBI a obvinil svoju sestru a Juliusa Rosenberga z prezradenia tajomstva výroby atómovej zbrane Sovietskemu zväzu, založil malý obchod s elektrotechnikou. Na základe svedectva Davida Greenglassa bol Julius so svojou manželkou odsúdený 5. apríla 1951 k trestu smrti aj napriek tomu, že výpoveď, ktorú súdu dal David Greenglass bola mnohými označená za nedôveryhodnú. Hlavná časť dôkazov bola získaná z odpočúvania sovietskej šifrovanej komunikácie, ktorú CIA nechcela využiť na súde, pretože by tým prišla o možnosť odpočúvať sovietsku komunikáciu.
Podľa novších poznatkov sa zdá dokázané, že manželia Rosenbergovci boli sovietskymi špiónmi, ich obvinenia sa sčasti zakladali na pravde, aj keď ich význam v špionáži bol zrejme precenený.
Boisdon

Poloha

Obec má rozlohu 4,3 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Champignelles

Poloha

Obec má rozlohu 53,29 km². Najvyšší bod je položený 224 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 040 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Levet (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,97 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 374 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Susan Brownell Anthonyová

Pro-life feministka

Susan Brownell Anthonyová bola rovnako ako väčšina amerických feministiek 19. a prvej polovice 20. storočia pro-life. Umelý potrat považovala za vraždu dieťaťa a odmietala myšlienku, že by bol ženským právom.
Tento postoj medzi americkými feministkami prevažoval až do 60. rokov 20. storočia (tzv. Feministky prvej vlny). V priebehu 60. rokov naopak väčšina feministického hnutia prijala myšlienku umelých potratov za svoju a začala usilovať o ich legalizáciu (tzv. Feministky druhej vlny). Od 70. rokov tvoria pro-life feministky v rámci feministického hnutia v USA výraznú menšinu.
Súčasné pro-life feministky sa hlásia k odkazu zakladateliek feministického hnutia (vrátane Susan B. Anthony), ktoré umelé potraty odmietali, a podporu umelých potratov zo strany súčasného feministického mainstreamu vnímajú ako zradu pôvodných feministických myšlienok a ideálov.
Susan B. Anthony List je americká pro-life organizácia nadväzujúca na myšlienky Susan B. Anthony, ktorá sa zameriava predovšetkým na podporu pro-life žien v politike.
Lisors

Poloha

Obec má rozlohu 10,75 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 350 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blandy (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,99 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 785 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chapelle-Bayvel

Poloha

Obec má rozlohu 4,84 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 320 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Črevo

Črevo vtákov

Aj pri vtákoch sa rozlišuje tenké a hrubé črevo. Hrubé črevo ústi do kloaky, spoločného vyústenia tráviacej, močovej a pohlavnej sústavy.

Črevo nižších živočíchov

Tráviacu trubicu prakticky všetkých živočíchov, ktoré majú oddelený prijímací aj vyvrhovací otvor, môžeme nazývať črevom. Funkcia takéhoto čreva je rovnaká ako čreva cicavcov – tráviť a prijímať živiny z prijatej potravy.
Rhésos (syn Éionea)

Rhésos (starogr. σος – Rhésos, lat. Rhesus) je v gréckej mytológii syn tráckeho kráľa Éionea (alebo riečneho boha Strymóna) a jeho manželky Euterpy.
Trácky kráľ Rhésos mal brnenie zo zlata, hodné nesmrteľných bohov a kone biele ako sneh a rýchle ako vietor. Bol spojencom trójskeho kráľa Priama a chystal sa zúčastniť trójskej vojny proti Achájcom. Podľa veštby by bola Trója nedobytná, keby sa jeho kone za trójskymi hradbami nažrali a napili z trójskej rieky Skamandros. Do vojny sa ale nemohol včas vypraviť, lebo ešte skôr musel odraziť útok Skýtov na jeho krajinu a až po porážke nepriateľa mohol začať s prípravami na vojenskú výpravu.
Správu o jeho očakávanom príchode sa však dozvedeli achájski králi Odyseus a Diomédes od trójskeho zajatca Dolóna, ktorého zajali v noci na výzvednej výprave. Aby zmarili možnosť záchrany Tróje, neotáľali a vybrali sa oproti Rhésovi a prekvapili ho v noci počas spánku v jeho stane a zatiaľ kým ho Diomédes zabil, Odyseus odviedol jeho slávne kone do achájskeho tábora.
Antický autor Parthenios z Nikaie píše, že kráľ Rhésos bol ženatý s Argathonou, ktorá ho tak veľmi ľúbila, že keď sa dozvedela o jeho smrti, zo žiaľu odmietla jesť a piť a umrela.
Podľa Polyaina, Aténčania v piatom storočí pred Kr. počas Peloponézkej vojny otvorili pri Tróji hrob tráckeho kráľa Rhésa a jeho ostatky zabalené vo fialovom rúchu odniesli do novozaloženého mesta Amfipolis, kde ich pochovali.
Letizia Španielska

Detstvo

Narodila sa v Oviede ako najstaršia z troch dcér novinára Jesusa Ortiza Alvareza a zdravotnej sestry Marie de la Palomy Rocasolanovej Rodgriguezovej. Má dve sestry Telmu (* 1973) a Eriku (1975 – 2007), ktorá zomrela na predávkovanie drogami. Rodičia Letizie sa v roku 1999 rozviedli a otec sa znovu oženil v Madride v septembri 2004 s novinárkou Anou Togoresovou.

Vzdelanie

Letizia navštevovala La Gesta School v Oviede a následne strednú školu Ramiro de Maeztu High School v Madride. Vysokoškolské štúdium absolvovala na univerzite v Madride, kde získala bakalársky i magisterský titul v odbore informačných vied so zameraním na žurnalistiku. Štúdium ukončila doktorátom na univerzite v Mexiku.

Kariéra

Počas štúdia pracovala Letizia pre astúrsky denník La Nueva España, neskôr pre ABC a španielsku tlačovú agentúru EFE, kde sa zaoberala najmä zahraničným spravodajstvom. Po skončení štúdia pracovala určitý čas v Guadalajare v Mexiku pre noviny Siglo XXI. Po návrate do Španielska pracovala pre stanicu Bloomberg a následne ako reportérka súkromného kanálu CNN+. V roku 2000 prešla do TVE, kde začala pracovať pre spravodajskú stanicu 24 Horas. Španielskych divákov informovala o dôležitých svetových udalostiach ako teroristický útok v New Yorku 11. septembra 2001, kedy vysielala naživo z Ground zero, alebo naživo o udalostiach z Afganistanu.
V roku 2002 moderovala týždenný televízny spravodajský program Informe Semanal a neskôr ranné správy Telediario Matinal na stanici TVE 1. V tom istom roku sa pri jednej zo svojich reportáži stretla so svojím budúcim manželom, princom Filipom Španielskym.

Súkromie

Letizia sa prvýkrát civilne vydala 7. augusta 1998 v Almendraleju, Badajoze za Alonsa Guerrera Pereza, spisovateľa a stredoškolského učiteľa literatúry. V roku 1999 sa rozviedli. Španielsky kráľovský dvor oznámil 1. novembra 2003 zásnuby Letizie s Filipom, princom z Astúrie. Po zásnubách sa Letizia presťahovala do krídla paláca Zarzuela, kde bývala do svadby, ktorá sa konala 22. mája 2004 v katedrále Santa Maria la Real de la Almudena v Madride. V tejto katedrále, ktorá bola vysvätená pápežom Jánom Pavlom II. v roku 1993 sa konala prvá kráľovská svadba vôbec. Letiziino prvé manželstvo nebolo prekážkou uzavretia manželstva so španielskym princom z pohľadu katolíckej cirkvi, keďže sa prvýkrát vydala len civilne, teda nebolo potrebné anulovanie jej predchádzajúceho sobáša.

Vyznamenania

Sobášom s princom Filipom Španielskym v roku 2004 bol Letizii udelený Veľkokríž Kráľovského a vznešeného Španielskeho rádu Karla III. a priznaný titul Dáma. Odvtedy bolo Letizii udelených množstvo vyznamenaní cudzích štátov, ako aj ďalšie španielske pocty.
19. júna 2014 sa Letizia stala španielskou kráľovnou a bol jej udelený titul Veličenstvo. Letizia je prvou rodenou španielskou kráľovnou od čias Mercedes Orleánskej a zároveň prvou španielskou kráľovnou neurodzeného pôvodu.
Strakoš červenohlavý

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 – 25. Fluktujúci druh. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú výrazný pokles viac ako o 50%. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 CR:A1,B1,D - kriticky ohrozený. V roku 2001 CR - kriticky ohrozený. V roku 2014 RE - regionálne vyhynutý. 
V hodnotenom období 2002 - 2012 sa nepodarilo zaznamenať ani pravdepodobné ako možné hniezdenie druhu. Európsky ochranársky status SPEC2 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Mestisko

Erb

V modrom štíte na zelenej, piatimi striebornými oválnymi kameňmi preloženej pažiti je zlatý obilný snop, podložený strieborným kosákom so zlatou zvislou rukoväťou.  Na erbe  je znamenie podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1868. Erb bol prijatý  obecným zastupiteľstvom 21. mája  1999 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: M-120/1999. Autormi erbu sú Leon Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov vo farbách modrej, žltej, modrej, bielej, modrej a bielej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Motorový rušeň 703

Výroba

Rušne radu 703 boli vyrábané v Turčianskych strojárňach Martin v rokoch 1972 až 1979. Prototyp bol postavený už v roku 1969. Pre Česko-slovenské štátne dráhy a česko-slovenské priemyselné podniky bolo vyrobených celkom 224 kusov, ďalších 12 strojov bolo určených pre pražské metro.

Konštrukcia

Aj keď stroje rady 703 vyzerajú takmer zhodne ako staršie verzie 700 alebo 702, sú výrazne vylepšené. Pod zúženou kapotou pred stanovišťom rušňovodiča je umiestnený naftový dvanásťvalcový motor Tatra, ktorý prenáša krútiaci moment cez hydrodynamickú prevodovku a nápravové prevodovky. Riadenie rušňa je tak odlišné oproti starším typom s mechanickou prevodovkou, keďže rýchlostné stupne sa radia automaticky v závislosti od otáčok motora.
Stanovište rušňovodiča je umiestnené na konci robustného rámu a je prístupné dverami zozadu. Okolo kapôt sú úzke ochodze.
Ladislav Kmeť

Životopis

V roku 1940 – 1948 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1948 – 1953 absolvoval štúdium na Fakulte architektúry SVŠT v Bratislave. Následne v rokoch 1964 – 1965 absolvoval postgraduálne štúdium na Fakulte architektúry VUT v Brne. Pracoval ako územný plánovač na KNV v Banskej Bystrici, vo Vojenskom projektovom ústave na Sliači, v Banskej Bystrici a v Prahe, 1954 – 1958 v Stavoprojekte Banská Bystrica, 1958 – 1969 ako projektant a ved. projektového ateliéru, 1970 – 1975 v URBION-e Banská Bystrica. V roku 1976 založil samotný ateliér Projektového ústavu kultúry v Banskej Bystrici so špecializáciou na prípravu rekonštrukcií historických jadier miest. Od roku 1989 je súkromným projektantom urbanizmu a architektúry. Je členom Slovenskej komory architektov, Spolku architektov, Asociácie seniorov-expertov v Banskej Bystrici a i. Teoreticky sa venoval urbanizácii Slovenska, jednote faktorov prírodných, civilizačných a kultúrno-spoločenských. V rámci činnosti na Stavoprojekte v Banskej Bystrici autorsky viedol práce na smerných územných plánoch Banskej Bystrice, Zvolena, Martina, Prievidza-Bojnice, vrátane nadväzných plánov obytných zón, a v rámci činnosti v URBION-e v Banskej Bystrici sa podieľal na projekte urbanizácie Slovenska.
Kauza Váhostav

Problém Váhostavu s preplácaním faktúr dodávateľom vo vyške viac ako 100 miliónov eur na jar 2015, pred voľbami naplánovanými na marec 2016, dostal politický význam a stal sa "kauzou Váhostav".

Priebeh

Firma Váhostav sa v roku 2013 dostal do problémov a bola reštrukturalizovaná. Napriek tomu, že Váhostav v roku 2014  uspel v súťaži na výstavbu diaľnice D1 medzi Hubovou a Ivachnovou v konzorciu s českou firmou OHL ŽS za vyše 227 miliónov eur (ponuka týchto firiem bola až štvrtá v poradí podľa ceny) v decembri 2014 meškal s preplácaním faktúr svojim dodávateľom a dlhoval tak svojim veriteľom vyše 100 miliónov eur. Vo februári 2015 z informácií o reštrukturalizácii vyplývalo, že veritelia mali dostať naspäť len približne 10 % zo svojich pohľadávok a preto poslanec Hlina vyzýval na protest s názvom "Zaplaťte nám faktúry."  V marci 2015 Váhostav tvrdil, že vyplatí len asi šestinu (15,3%) svojich dlhov (16 miliónov eur z viac ako 104 miliónov). Celkovo neuhradil faktúry takmer 700 dodávateľom, z toho 90 živnostníkom.   

Na jar a v lete 2015 (pred voľbami naplánovanými na marec 2016) začala kauza politicky rezonovať.  Opozícia za vzniknuté problémy vinila premiéra Fica a jeho vládu aj preto, že za ukázalo, že za firmou je Juraj Široký blízky Smeru. Fico, naopak, žiadal odstúpenie Jána Figeľa, ministra dopravy z predchádzajúcej vlády Ivety Radičovej, z postu podpredsedu parlamentu. Nakoľko predseda KDH sám neodstúpil, SMER spustil v Národnej rade rokovanie k jeho odvolaniu.
Vláda podľa Fica pracuje tiež na zrovnoprávnení veriteľov: „Na jednej strane máme banky, ktoré dostanú sto percent, na druhej eseročky, akciové spoločnosti, živnostníkov, ktorí dostanú len 15 percent. Prečo by to nemohlo byť tak, že aj banky dostanú rovnaký podiel?“ R. Fico 
Vláda sa preto koncom apríla 2015 rozhodla problém riešiť prijatím zákona (novelu Obchodného zákonníka) označovaného ako Lex Váhostav, kde štát problémy tejto súkromnej firmy začal riešiť z peňazí daňových poplatníkov. 
Pohľadávky voči firme začal za polovicu ich hodnoty vykupovať štát cez Slovenskú reštrukturalizačnú. Veritelia tak získali späť rýchlo aspoň polovicu svojich peňazí. V máji 2015 schválila sudkyňa Katarína Bartalská reštrukturalizačný plán firmy.
Štát skúpil pohľadávky v hodnote 26,5 milióna eur a predpokladalo sa teda, že sa firma ocitne čiastočne v rukách štátu. Štát však do orgánov spoločnosti svojich zástupcom nedosadil. Aj táto kauza prispela k vytvoreniu registru partnerov verejného sektora vo februári 2017. Podľa tohto registra bol konečným užívateľom výhod Váhostavu Juraj Široký, ktorý sa v minulosti schovával za spleť schránkových firiem. 
V novembri 2018 konateľ Slovenskej reštrukturalizačnej uviedol, že podľa reštrukturalizačného plánu mal Váhostav za päť rokov zaplatiť 5 miliónov (presne 4 968 665,17) eur. Doteraz splatil tri splátky vo výške takmer tri milióny eur. Zostáva uhradiť ešte dve splátky. Posledná je naplánovaná na jún 2020. V kauze tak v súčasnosti (dec. 2018) figuruje už len jediný obvinený – niekdajší generálny riaditeľ spoločnosti.
Andrej Dobrota

Životopis

Po vyučení za typografa pracoval roku1921–1925 v Banskej Bystrici, Martine, Nitre a v Bratislave, od 1926 bol spravodajcom denníka Slov. národ v Banskej Bystrici, 1939–1945 redaktor denníka Slovák, 1945–1948 novín Čas, od 1953 pracovník  redakcie Roľníckych novín v Bratislave. V literárnom dianí sa prezentoval v polovici 20. rokov prózami kukučínovského typu. V nasledujúcich prózach zachytil tienisté i tragikomické stránky sociálnych vzťahov na dedine. V memoárovej knihe Legenda o človeku a vojne (1941) stvárnil vojnovú tematiku. Po vojne vydal knihy pre deti a mládež.
Bučany

Polohopis

Obec sa nachádza v Podunajskej pahorkatine, na pomedzí geomorfologických častí Trnavská tabuľa a Dudvážska mokraď. Obcou preteká potok Horná Blava, ktorý východne od obce ústí do Horného Dudváhu. 
Severným okrajom obce vedie cesta I/61 (Trnava – Piešťany), z ktorej odbočuje cesta III/1228 a III/1337, vedúca až do Sládkovičova. Od roku 1876 vedie juhovýchodnou časťou extravilánu železničná trať Bratislava – Žilina. Trnava je vzdialená 9 km juhozápadne, Hlohovec 10 km východne a Piešťany 24 km severovýchodne. Približne 9 km severne sa nachádza atómová elektráreň Jaslovské Bohunice.

Dejiny

Množstvo nálezov z neolitu potvrdzujú osídlenie chotára už v 6. tisícročí pred Kr., kedy tu žili nositelia západnej lineárnej keramiky. O niečo mladšie, no početnejšie a bohatšie sú nálezy z pôsobenia roľníkov lengyelskej kultúry, ktorých osada má rozlohu 6-7 ha. Našlo sa množstvo keramiky zo staršej fázy lengyelskej kultúry, pre ktorú sú typické žlto-červeno maľované tenkostenné nádoby s jemne rytou a maľovanou výzdobou. Známymi sa stali nálezy antropomorfných a zoomorfných kultových idolov a Bučany sa preslávili najmä nálezom tzv. Bučianskej venuše, 6,5 cm vysokej soške sediacej ženy s pokrývkou hlavy. Nájdené boli 3 malé sošky žien a niekoľko plastík domácich zvierat. Jedinečný nález predstavuje kruhový objekt s možným kultovým využitím, pri ktorého výstavbe boli využité určité astronomické znalosti. Jeho vonkajší priemer bol asi 68 m, vnútorný kruh mal okolo 50 m a v jeho vnútri bola kolová ohrada s priemerom 44 metrov, vypletaná prútím s vymazanou hlinou. Rádiokarbónové datovanie potvrdilo jeho vznik v rokoch 4840-4780 pred Kr. Vo vzdialenosti 100 až 200 m boli nájdené 4 kostrové hroby, z toho dva s keramickými nálezmi. 
Najstaršia dochovaná písomná zmienka o „terra Buud Zulgaiauriensis“ pochádza z listiny z roku 1258, v roku 1262 sa spomína pod názvom Bucha a Bucsa. V roku 1307 sa objavuje názov Kis Buchan (Malé Bučany), názov Nagy Buchan (Veľké Bučany) sa v podobe Nagybuchan nachádza v listine z roku 1388. V 16. storočí sa názov obce objavuje v podobe Buczan, no až v roku 1808 bol použitý názov Dolní Bučany a Horní Bučany. K spojeniu oboch obcí došlo v roku 1913 a odvtedy sa používa názov Bučany. Obec patrila hradu Posádka.
Vaudeville-le-Haut

Poloha

Obec má rozlohu 9,71 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 69 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaux

Poloha

Obec má rozlohu 16,78 km². Najvyšší bod je položený 920 m n. m. a najnižší bod 475 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 792 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hódmezővásárhelyský obvod

Hódmezővásárhelyský obvod (maď. Hódmezővásárhelyi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hódmezővásárhely. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Bailleul (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 43,42 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 14 517 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Zdroje: INSEE
Severn (prítok Bristolského zálivu)

Priebeh toku

Pramení na východných svahoch Kambrijských hôr. Tečie prevažne po rovine. Ústi do Bristolského zálivu v Keltskom mori (Atlantický oceán).

Vodný režim

Zdrojom vody sú prevažne zrážky. Najvyšší prietok dosahuje na jeseň a v zime, zatiaľ čo v lete sa stáva plytkou. Priemerný ročný prietok vody je približne 250 m³/s.

Využívanie

Vodná doprava je možná od Stourportu, pričom na dolnom toku je dostupná pre námorné lode. Je spojená kanálmi s riekami Temža, Trent, Mersey. Cez estuár bol v roku 1966 postavený vysoký most Severn Bridge a neďaleko mesta Bristol bol vybudovaný tunel. Na rieke ležia mestá Shrewsbury, Worcester, Gloucester a na brehoch estuária Newport a Cardiff. Voda slúži aj na chladenie jadrových elektrární Oldbury a Berkeley.