google/wiki40b huggingface dataset:
Chênedouit

Poloha

Obec má rozlohu 8,93 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 167 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikolaj Vladimirovič Stankevič

Nikolaj Vladimirovič Stankevič (rus. Никола́й Влади́мирович Станке́вич; * 1813 – † 1840) bol ruský filozof, zakladateľ a vedúci krúžku, ku ktorému v rôznych obdobiach patrili Belinskij, Bakunin, K. S. Aksakov a i. V centre Stankevičovej pozornosti boli otázky etiky a otázky riešenia sociálnych problémov.
Flaignes-Havys

Poloha

Obec má rozlohu 13,7 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Boby

Boby je zimná športová disciplína, ktorá vznikla v Anglicku v 60. rokoch 19. storočia. 
Boby sa prevádzkujú na bobovej dráhe. Bobovú dráhu tvorí: ústredňa, vlek a dráha. V ústredni je zapínací box na vlek, ktorý sa nazýva sieť. Vlekom sú boby z ústredni vytiahnuté na štartovaciu pozíciu bobovej dráhy. 
Moderné boby sú druh uzavretého (kapotovaného) vozidla určeného na pohyb po bobovej dráhe. Pohyb bobov je podmienený kinetickou energiou po zľadovatenom povrchu na klesajúcej úrovni dráhy. Boby sa riadia pákou. Zasunutím páky dopredu sú gumové brzdy v ich zadnej časti nadvihnuté t. j. uvoľnené a boby pridajú na rýchlosti. Pri spätnom riadení teda dozadu sa gumené brzdy trú o dráhu čím sa rýchlosť bobov spomaľuje.
Letné boby dosahujú najväčšej rýchlosti 60 km/h
Zimné boby dosahujú najväčšej rýchlosti 210 km/h , svetový rekord bol zatiaľ 201 km/h
Sitkovice

Sitkovice je pomenovanie buniek vodivého pletiva cievnatých rastlín - floému (lyka). Na rozdiel od ciev a cievíc u dreva sú to živé bunky, len im chýbajú niektoré organely (jadro, ribozómy). Sú uložené v stĺpcoch nad sebou, pričom v stenách medzi nadväzujúcimi bunkami sú póry, vytvárajúce tzv. sitkové políčka. Vďaka tejto vlastnosti dokážu sitkovice viesť asimilačný prúd (prúd organických látok). Pozdĺž každej sitkovice sa nachádza tzv. sprievodná bunka, ktorá nevedie žiadne látky, ale svojim jadrom a ribozómami pomáha sitkovici so syntézou bielkovín. Sitkovice nedrevnatejú, na konci každého vegetačného obdobia sa upchajú amorfným sacharidom - kalózou, ktorý ich urobí nepriechodnými. U väčšiny rastlín sitkovice na jar odumrú a nahradia ich nové, vzniknuvšie činnosťou kambia, u niektorých (vinič, lipa) sa kalóza zjari rozpustí a opätovne sitkovice spriechodní.
Mestské múzeum v Pezinku

História budovy

Radnicu dal magistrát vybudovať po povýšení mesta na slobodné kráľovské mesto (v roku 1647).
Na stavbu novej reprezentačnej budovy boli využité dva meštianske domy na vtedajšej Trhovej ulici, dnes ulica M. R. Štefánika, a pri mestskom potoku sa nachádzajúci mestský kúpeľ.

Jozef Franko - Sakrálna plastika

Súčasťou Mestského múzea v Pezinku je aj Galéria Jána Kupeckého, poskytujúca priestor umelcom z Pezinka a blízkeho okolia, ktorí sa našim mestom inšpirujú, žijú v ňom alebo pracujú. Časť priestorov Galérie je venovaná prácam slovenského keramika, pezinského rodáka, Jozefa Franka. Jeho sakrálne plastiky sú predstavené v priestoroch tzv. "kaplnky".

Zo zeme

Základ stálej expozície Mestského múzea tvoria predmety, získané z archeologických výskumov (spolu)realizovaných Múzeom od jeho založenia v roku 2003. Expozícia je rozdelená na tri časti, podľa historického obdobia a miesta výskumu.
Prvá časť približuje výskumy pravekých lokalít v chotári mesta Pezinok a obce Slovenský Grob. Na jeseň 2004 prebehli v lokalitách Pezinok/Grinava-Dlhé pole a Slovenský Grob-Padelky zisťovacie výskumy, ktoré potvrdili existenciu osídlenia týchto území v období eneolitu, doby bronzovej a rímskej. V expozícii nájde návštevník zbierku kamennej industrie, keramiky, hlinených pracovných nástrojov, ale aj predmety približujúce duchovný život pravekých obyvateľov nášho územia – drobné hlinené plastiky. Pravekú časť expozície dopĺňajú predmety získané výskumom v pezinskej lokalite Lazarňa. K najzaujímavejším patrí odtlačok prstov pravekého hrnčiara, zachovaný vo vypálenej hrude hliny.
V druhej časti expozície múzeum predstavuje výskumy realizované v extraviláne mesta Pezinok. Jedná sa hlavne o dve zaniknuté stredoveké opevnené polohy „Starý zámok I“ a „Starý zámok II“. K predmetom získaným na týchto miestach patria stredoveké militárie (strelky šípov a kuší), kovové úžitkové predmety a mince.
Posledná časť expozície približuje výskumy z intravilánu mesta. Vystavenými predmetmi sú keramika, zvyšky stredovekej kamennej architektúry a drobné kovové, drevené a textilné predmety pochádzajú z rozsiahleho výskumu kostola Nanebovzatia Panny Márie a z komplexného stavebno-historického a archeologického výskumu meštianskeho domu v historickom centre Pezinka.
Likvidátorstvo (politický smer)

Likvidátorstvo (stúpenec sa volá likvidátor) bolo pôvodne Leninovo označenie istých krajne pravých a krajne ľavých smerov v Sociálnodemokratickej robotníckej strane Ruska (SDRSR) v rokoch pred prvou svetovou vojnou. Neskôr sa tento termín zaužíval v komunistickom hnutí ako všeobecné označenie komunistov, ktorí boli odporcami vládnuceho smeru hnutia.

Boľševické likvidátorstvo

V širšom zmysle sa okrem likvidátorov sprava do likvidátorského hnutia zaraďuje aj „likvidátorstvo zľava“, t. j. minoritný smer v rámci boľševickej frakcie SDRSR, fungujúci od roku 1908 do prvej svetovej vojny, ktorý sa snažil obmedziť stranícku činnosť len na ilegálne aktivity – bol teda priamym opakom menševického likvidátorstva. Do tohto smeru patrili najmä tzv. otzovisti, požadujúci okamžité ukončenie legálnych foriem práce a teda aj odvolanie poslancov SDRSR zo Štátnej dumy, a ultimatisti, ktorí v snahe odstrániť vplyv menševikov ultimátom požadovali úplné podriadenie poslancov strany rozhodnutiam Ustredného výboru SDRSR.

Likvidátori ako odporcovia

Termín likvidátorstvo sa ujal v ešte širšom význame ako označenie komunistov, ktorí boli odporcami vládnuceho smeru komunistického hnutia. Už Lenin vo svojom hodnotení novín Luč tvrdil, že jeho redaktori sú „likvidátori marxizmu“, a teda podľa neho niektorí z nich chceli zlikvidovať stranu proletariátu, ďalší myšlienku nadvlády proletariátu, Marxov filozofický materializmus, internacionalizmus proletárskeho socializmu, marxistickú ekonomickú teóriu atď. Podľa českého historika Jana Květiny Lenin celkovo svojich protivníkov tituloval oportunisti či likvidátori.
V 20. rokoch Josif Vissarionovič Stalin označil za likvidátorov pravé a ľavé krídlo Ruskej komunistickej strany (boľševikov). Neskôr sa v Sovietskom zväze podľa Stalinovho vzoru výraz používal voľne na označenie „zradcov“ v strane. V duchu pôvodného významu výrazu označil v novembri 1936 Josip Broz Tito vzťah medzi Komunistickou stranou Juhoslávie a Socialistickou stranou Juhoslávie ako „likvidátorstvo“, keďže socialisti pokladali za najväčšiu prekážku uzavretia dohody o spolupráci ilegálne aktivity komunistov.
V Československu Příruční slovník jazyka českého z rokov 1937 – 1938 definoval likvidátora ako „prezývku komunistov neveriacich v svetovú sociálnu revolúciu“ a Slovník spisovného jazyka českého z roku 1989 (avšak heslo bolo napísané asi už v 60. rokoch) ako „oportunistické smery v robotníckom hnutí, ktoré vedú k likvidácii revolučných snáh“. Encyklopédia Slovenska (1979) definovala likvidátorstvo v širšom zmysle nasledovne: „Po vzniku komunistických strán sa pojmom likvidátorstvo označovali pravicovooportunistické úchylky v [komunistických] stranách, ktoré dospeli až k pokusom o ich likvidáciu.“ Ako príklady likvidátorstva v Komunistickej strane Československa (KSČ) tento zdroj uvádza bubnikiádu  (vnútrostranícka kríza KSČ v roku 1925, ktorej hlavným aktérom bol Josef Bubník) a akcie „pravicovooportunistických síl“ pred piatym zjazdom KSČ (1929) a po ňom. Po piatom zjazde boli „likvidátori“ (t. j. tí, ktorí nesúhlasili s novozvoleným boľševickým vedením strany) z KSČ vylúčení.
Hannaches

Poloha

Obec má rozlohu 9,52 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľubomír Párička

Biografia

Narodil sa v obci Jahodníky, dnes súčasť mesta Martin. Po absolvovaní strojárskeho učilišťa a neskôr strednej priemyselnej školy v Martine pracoval v Závodoch ťažkého strojárstva (ZŤS) ako normovač a konštruktér. Istú dobu pracoval v Líbyi, kde vyučoval tamojších študentov základy strojárstva. Od roku 1988 pracoval ako vedúci skladového hospodárstva v štátnom podniku Neografia.
Od roku 1978 je ženatý, má dve deti. Žije pri obci Bystrička.
Od detstva sa zaujímal o ľudovú kultúru, najmä o hudbu, ale aj o podobu života našich predkov žijúcich na vidieku. Tento živý záujem ho v mladosti priviedol k výrobe fujár a píšťal. Neskôr vytváral aj trojhlasné stredoslovenské gajdy, dvojhlasné oravské gajdy, rôzne typy pastierskych píšťal, drumble, bačovské flauty, rohy (hlásne trúby). S jeho hudobnými nástrojmi hrajú hudobníci v telesách ako Lúčnica, Slovenský ľudový umelecký kolektív alebo Štátny komorný orchester zo Žiliny.
Okrem hudobných nástrojov vyrába aj črpáky, vyrezávané palice, zdobené pracie piesty, drevené figúrky a väčšie plastiky, ako aj súčasti ľudového odevu (ako sú kožúšky, krpce, opasky, pracky, pastierske kapsy, korbáče a biče). Od výroby hudobných nástrojov neskôr prešiel k interpretácii ľudovej hudby (hra na fujare, píšťalách a gajdách, spev). Jeho inšpiračnými a muzikantskými vzormi boli fujaristi ako: bača Jozef Zachar z Priechodu, Jožko Rybár z Detvy, Peter Paciga z Vígľaša, Martin Ľupták-Sanitrár z Kováčovej či Juraj Kubinec z Utekáča.
Bol aktívny ako tanečník a neskôr sólista-inštrumentalista vo folklórnych súboroch Turiec v Martine, Stavbár v Žiline, Partizán v Slovenskej Ľupči, spolupracoval aj so SĽUK-om, Lúčnicou a skladateľom Svetozárom Stračinom.
Dlhodobo sa zúčastňuje folklórnych festivalov v Martine, Detve, Myjave, Východnej, Čičmanoch, Oravskej Polhore a inde. Vystupoval aj na početných folklórnych festivaloch v zahraničí.
Je aktívnym členom Spolku fujarášov a Cechu slovenských gajdošov.
V roku 2008 vydal vlastný CD-nosič s názvom „Spoveď fujary“ a spolupracoval na dvoch ďalších. Jeho hra na fujaru bola použitá v dokumentárnom filme o Slovensku s názvom „Cesty Slovenskom“ (2011). Podieľal sa aj na vzniku 7-dielneho dokumentárneho cyklu o výrobe hudobných nástrojov a interpretácii slovenskej ľudovej hudby.
Slovenská populárna hudba

Slovenská populárna hudba, v zmysle pop music, sa začala rozvíjať v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia. Jej vývoj bol podmienený vývojom populárnej hudby v západných krajinách, ale aj politickým usporiadaním vo svete. Slovensko má za sebou viac ako sedemdesiatročnú spoločnú históriu s Českom, podstatnú úlohu vo vývoji slovenskej populárnej hudby hral teda aj vplyv kultúrnych väzieb v bývalom Česko-Slovensku. Každé obdobie je charakteristické nástupom rôznych generácii hudobníkov, skladateľov, alebo textárov.
Slovensko v priebehu desaťročí prešlo viacerými kultúrnymi, spoločenskými a politickými zmenami, ktoré sa vo viacerých prípadoch diametrálne odlišovalo. Na začiatku 20. storočia bol vývoj slovenskej populárnej hudby spätý s vývojom populárnej hudby v centre Európy, neskôr sa slovenská hudobná tvorba dostala pod vplyvy totalitných vládnucich štruktúr. V období Slovenského štátu, v priebehu II. svetovej vojny, na slovenskú populárnu hudbu vplývala koaličná fašistická diktatúra Veľkonemeckej ríše. Po skončení vojny sa Slovensko dostalo do izolácie vytvorenej tzv. Železnou oponou. Populárne osobnosti, teda aj osobnosti populárnej hudobnej scény boli interpretmi určitých názorov a svojou popularitou združovali skupiny mladých ľudí, fanúšikov. V niektorých prípadoch bol tento fenomén hrozbou pre totalitné vládnuce štruktúry, bol možnosťou pre vznik opozične ladených organizovaných skupín mládeže. Tento stav nebol počas histórie Slovenského štátu, ale aj obdobia vlády jednej politickej strany žiadúci. Vývoj a vznik novej vlny populárnej hudby výraznejšie ovplyvnila situácia okolo Pražskej jari na konci 60. rokov. Po obnove demokratického systému riadenia štátu, ktorú začali udalosti okolo Zamatovej revolúcie v roku 1989, sa slovenská hudobná scéna dostala pod tlak rozvinutého západného hudobného priemyslu, na ktorý nebol slovenský monopolný hudobný trh pripravený...
Albacete Balompié

História

Klub bol založený v roku 1940 pod názvom Albacete Fútbol Asociación, ktorý bol neskôr upravený tak, aby to znelo viac španielsky. Po dlhých rokoch strávených v nižších súťažiach, Albacete po prvýkrát hralo Segunda División v sezóne 1985/86 a tento úspech opätovne zopakovalo o päť rokov neskôr. 
V roku 1989 prevzal tím tréner Benito Floro, ktorý s ním následne postúpil zo Segunda División B až do Primera División, kde skončil na veľmi dobrom 7. mieste. Floro sa neskôr stal trénerom Realu Madrid a o dve sezóny neskôr, keď tím zostúpil do Segunda División, sa vrátil k nemu vrátil. 
V tomto období Albacete zažilo vážne ekonomické a športové ťažkosti. Na vrcholnú úroveň sa vrátilo až v sezóne 2003/04 zásluhou trénera Césara Ferranda (neskôr trénoval Atlético Madrid). V nasledujúcej sezóne 2004/05 však klub zostúpil, potom čo z 38 zápasov vyhral len šesť. Odvtedy je Albacete stabilným členom Segunda División.

Štadión

Domovským stánkom Albacete Balompié je štadión Carlosa Belmonteho, ktorý má kapacitu 17 300 miest. Bol vybudovaný v roku 1960 a dvakrát bol rekonštruovaný, posledná prestavba prebehla v roku 1998.
Back to Black (pieseň)

Klip

Klip zobrazuje pohrebný sprievod, na ktorom Winehouse trúchli nad hrobom, na ktorom je napísané „R.I.P. Srdce Amy Winehouseovej“. Scény z cintorína boli natáčané na Cintoríne Abney Park v Stoke Newingtone a ostatné scény boli nakrútené blízko Gibson Gardens. Video malo premiéru 24. marca 2007.
Saint-Rivoal

Poloha

Obec má rozlohu 18,69 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 171 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bodrogközský obvod

Bodrogközský obvod (doslova Medzibodrožský obvod; maď. Bodrogközi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Cigánd. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Éguilles

Poloha

Obec má rozlohu 34,07 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7607 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
4 Clubbers

História

4 Clubbers je zoskupením štyroch hudobných producentov a DJov. Skupina začala v roku 2001 s coververziou piesne Roberta Milesa „Children“ z roku 1995. Pieseň dosiahla #1 v rebríčku German Dance Charts. V roku 2007 vydali singel „Time“ so ženskými vokálmi Silvy De Bie.
Cejkov (hrad)

Cejkov bol hrad v obci Cejkov.

Dejiny

Hrad strážil cestu zo Zemplína do Trebišova. Postavili ho pravdepodobne v 13. storočí, alebo začiatkom 14. storočia. Cejkovská vetva rodu Kaplon ho vlastnila do roku 1403. Vtedy kráľ Žigmund skonfiškoval majetok rodu pre ich neveru panovníkovi a hrad dal zbúrať. V roku 1407 konfiškát dáva Petrovi Šóšovi a Matejovi Kelečénimu a zároveň povoľuje znovuvystavanie hradu zemanovi z Pozdišoviec. Noví majitelia chceli hrad obnoviť, ale ešte v roku 1438 sa uvádza, že je v ruinách. V 15. storočí bol načas aj v rukách bratríckych vojsk. V roku 1471 nariadil uhorský snem zbúranie hradu, čo sa pravdepodobne nestalo, pretože sa spomína aj neskôr. Definitívny zánik hradu spôsobili až cisárske vojská v roku 1673.

Exteriér

Lokalite dominovala ústredná obytná stavba (vrcholová plošina 14x10m) opevnená mohutnou priekopou (8-10m) a valovým opevnením s elipsovitým pôdorysom. Na prístupnejšej severovýchodnej strane je malé nádvorie, ktoré tvorí zároveň predpolie hrádku. Bolo chránené šijovou priekopou (4m) a valom a obranu z tejto strany (prístupovej) hrádku zabezpečovala kruhová veža s priemerom do 7m. Hrad bol postavený z miestneho kameňa na maltu.

Súčasný stav

Na kužeľovitom kopci nad obcou sú zreteľné stopy po valoch a priekopách. Na najvyššom bode sú stopy po prírodnom kamennom podklade na ktorom pravdepodobne stála hlavná obytná stavba. Na severozápadnej strane objektu je fragment múru tejto budovy. Z kruhovej veže chrániacej vstup od severovýchodu ostal už len kráter s priemerom 7m a stopami po hospodárskych objektoch zvlnené predpolie.
Americkí bohovia

Dej

Autor v príbehu používa súčasnú aj starú mytológiu, ktorá prebieha v súčasných Spojených štátoch. Tento fantasy román opisuje príbehy mysterióznej postavy Shadowa. Ten sa stretáva s démonmi a bohmi, ktorý čerpajú moc od svojich uctievateľov. Zmenou spoločnosti však ľudia začali uctievať nové božstvá a starí bohovia stratili moc.
USS Montana (BB-67)

USS Montana (BB-67) bola bojová loď triedy Montana USA, ktorá však nebola nikdy dokončená. Nazvaná bola po 41. štáte USA Montana.

Stavba

Rozhodnutie o stavbe padlo 19. júla 1940, a stavať ju mala lodenica Philadelphia Navy Yard. Avšak skôr, ako sa stihlo začať, bolo rozhodnuté zrušiť stavbu (21. júla 1943). USS Montana mala byť treťou loďou tohto mena a druhou bojovou loďou tohto mena. Obidve bojové lode však boli zrušené, a tak sa Montana stala jediným vtedajším štátom USA, na počesť ktorého nebola postavená žiadna bojová loď v modernej ére bojových lodí (1906-1946).
Sully (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 4,83 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Mesnil-Opac

Poloha

Obec má rozlohu 5,58 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sagy (Val-d’Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 10,53 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 164 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Harréville-les-Chanteurs

Poloha

Obec má rozlohu 15,76 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stodůlky

Stodůlky sú katastrálne územie na západe Prahy, obsahujúce historickú obec Stodůlky a viacero nových štvrtí, sídliskových a vilových. Ich územie je približne zhodné s územím mestskej časti Praha 13, sídliskové časti Stodůliek tvorí Jihozápadní Město. Rozloha Stodůliek je 963,01 ha.
Verejná mienka

Verejná mienka je súbor verejne vyjadrovaných mienok členov rozličných spoločenských skupín o verejných záležitostiach. Výskum verejnej mienky je osobitná zložka sociologického výskumu zameraná na zisťovanie mienky (postojov, názorov) verejnosti k rozmanitým otázkam života spoločnosti.
Mirditë (okres)

Mirditë (alb.: Rrethi i Mirditës) je okres v Albánsku v kraji Lezhë. Počet obyvateľov je 37 000 (2004, odhad), a rozloha je 867 km². Nachádza sa na severe krajiny, a jeho hlavné mesto je Rrëshen. Ďalšie mestá v okrese sú Kurbnesh a Rubik.
Myš kopčiarka

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 73 (16,9 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 2, 0,5 %) v nadmorských výškach 98 (Svätuše) – 210 m n. m. (Sudince, Nižný Lánec a Trstené pri Hornáde).
Wilhelm Totok

Wilhelm Totok (* 12. september 1921, Sânnicolau Mare, Rumunsko) je nemecký filozof, autor Príručky dejín filozofie.
Prirodzené právo

Prirodzené právo je právo, ktoré vyplýva z ľudskej prirodzenosti a zo vzťahov medzi ľuďmi, nezávisle od akéhokoľvek zákonodarstva.
Prirodzené právo je právo, ktoré nezávisí od štátu a pramení z rozumu alebo prirodzenosti človeka. Prirodzené právo sa zakladá na myšlienke, že právo sa dá odvodiť z prírodného poriadku. S tým súvisí presvedčenie, že príroda (resp. jej stvoriteľ) zariadila všetko takým múdrym spôsobom, že treba len poznať podstatu človeka, jeho miesto a určenie v kozme, aby sme ho dostali na správnu cestu. Podla toho je potrebné vysvetliť a pochopiť vnútornú ľudskú prirodzenosť a vonkajšiu prírodu, odhaliť vo vonkajších formách ich prejavu podstatné jadro, aby sme našli kritériá pre to, čo zodpovedá a prislúcha človeku a prírode.
Za ťažisko prirodzenoprávneho myslenia sa pokladá rovnosť a slobodné sebaurčenie ľudí. Vlastná funkcia a sila prirodzenoprávneho myslenia spočíva v jeho diskrepancii s jestvujúcimi pomermi a s pozitívnym právom. Prirodzené právo sa orientuje podľa toho, čo je možné, a nie podľa toho, čo je faktické. Presahuje to, čo je dané, a meria to podľa toho, čo by mohla byť prirodzenosť a čo by mohol byť človek.
Podľa Cicera je prirodzené právo najvyšší etický princíp spoločný všetkým ľuďom.
Belval-Bois-des-Dames

Poloha

Obec má rozlohu 17,22 km². Najvyšší bod je položený 317 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Grangues

Poloha

Obec má rozlohu 6,61 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heugleville-sur-Scie

Poloha

Obec má rozlohu 13,09 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 598 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Eulalie-de-Cernon

Poloha

Obec má rozlohu 46,35 km². Najvyšší bod je položený 916 m n. m. a najnižší bod 529 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 252 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretx

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 548 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Banassac

Poloha

Obec má rozlohu 17,41 km². Najvyšší bod je položený 927 m n. m. a najnižší bod 504 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 872 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Javořice

Vysielač Javořice

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Châtelain (Mayenne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,91 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 492 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bauhaus-Archiv

Bauhaus-Archiv (doslova Archív Bauhausu) je archív v Múzeu moderného dizajnu v Berlíne. Zaoberá sa výskumom a prezentovaním histórie a vplyvu bauhausu (1919-1933) ako najvýznamnejšej školy architektúry, moderného dizajnu a umenia 20. storočia. Ide o najúplnejšiu zbierku zameranú na dejiny školy vo všetkých aspektoch jej práce. Archív je prístupný verejnosti a je umiestnený v budove, ktorú naprojektoval Walter Gropius, zakladateľ školy.
Le Grand-Abergement

Polohopis

Le Grand-Abergement má rozlohu 31,92 km². Najvyšší bod je položený 1 293 m n. m. a najnižší bod 696 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Grand-Abergement má 106 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE