google/wiki40b huggingface dataset:
Der Judenstaat

Der Judenstaat : Versuch einer modernen Lösung der Judenfrage (v preklade z nem. „Štát Židov“ resp. „Židovský štát : Pokus o moderné riešenie židovskej otázky“) je brožúra napísaná rakúsko-uhorským novinárom židovského pôvodu Theodorom Herzlom a vydaná 14. februára 1896 vo Viedni. Herzl v knihe analyzoval postavenie Židov žijúcich v Európe. Konštatoval, že zatiaľ čo mnohí majetnejší Židia sú vystavení hnevu más obyvateľstva, chudobní Židia žijú v biede a zúfalstve a židovská stredná trieda, remeselníci a živnostníci, sa často stretáva s nedôverou a nepriateľskými výrokmi ako „nekupujte od Židov“. Predpokladal, že k úpadku protižidovských nálad v spoločnosti nedôjde a preto ako jediné východisko pre Židov, ak sa chcú vyhnúť antisemitizmu, našiel založenie si vlastného štátu (pozri Židovský štát). Podľa jeho neskorších vyjadrení, Dreyfusova aféra ho presvedčila o nevyhnutnosti tohto riešenia.
Herzl oponoval vtedy prebiehajúcej činnosti sionistických skupín, ktoré vytvárali židovské osady na území Palestíny, súčasti Osmanskej ríše, keďže argumentoval, že takáto „postupná infiltrácia“ Židov povedie k obavám domáceho obyvateľstva, ktoré požiadajú vládu o zastavenie židovskej imigrácie. Za nevyhnutnú podmienku ďalšej imigrácie do Palestíny preto pokladal suverénne resp. autonómne postavenie, preto sa usiloval o získanie podpory u osmanskej vlády.
Pôvodné vydanie bolo adresované rodine Rotschildovcov, hoci barón Edmond de Rotschild odmietol Herzlov návrh, obávajúc sa, že to ohrozí Židovskú diaspóru (pretože štáty, ktorých občanmi boli Židia, by mohli pochybovať o ich patriotizme) a židovské osady vytvorené skupinou Chovevej Cion v Erec Jisraeli.
Kniha je pokladaná za jedno z najvýznamnejších diel raného sionizmu a podnietila hnutie za vytvorenie židovského štátu, ktoré sa obracalo na politických lídrov európskych štátov v snahe získať ich podporu pre túto myšlienku. Výsledkom bolo založenie Svetovej sionistickej organizácie na Prvom sionistickom kongrese 29. – 31. augusta 1897 v Bazileji vo Švajčiarsku. Jej hlavným programovým cieľom bolo založenie židovského štátu v Palestíne.
Le Grand-Bornand

Poloha

Obec má rozlohu 61,42 km². Najvyšší bod je položený 2 749 m n. m. a najnižší bod 892 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Presle

Poloha

Obec má rozlohu 11,58 km². Najvyšší bod je položený 2 335 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 452 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Útok sarínom v tokijskom metre

Sarínový útok bol atentát spáchaný v metre v hlavnom meste Japonska v Tokiu dňa 20. marca 1995. Počas rannej dopravnej špičky bol v systéme podzemnej dráhy vypustený nervový plyn sarín, ktorý zabil niekoľko ľudí a tisíce zranil.

Priebeh útoku

Útok pozostával z 5 koordinovaných činov: v 5 rôznych súpravách 3 liniek bol vypustený plyn (zasiahnuté linky: Chiyoda, Marunouchi a Hibiya).
V pondelok 20. marca 1995 sa vydalo 5 členov sekty Óm šinrikjó do tokijského metra s plastovými vrecúškami zabalenými v novinách, ktoré obsahovali 900 ml tekutého jedu sarín. Každý páchateľ mal 2 vrecúška okrem jedného, ktorý niesol tri. Počas rannej špičky v jednom z najfrekventovanejších systémov metra na svete prepichli vrecúška ostrým špicom dáždnika. Linky a stanice boli vopred vybrané a po prepichnutí vreciek páchatelia vystúpili zo súprav a na konkrétnych staniciach ich čakali komplici, ktorý zabezpečili ich odvoz. Tekutý sarín medzitým vytekal na podlahu vlakov a prevádzka metra fungovala normálne až do času, kým nezačali mať cestujúci problémy. Z niektorých súprav personál metra vyhodil prepichnuté vrecká a postaral sa o zranených, avšak súprava s rýchlo vyparujúcim sa sarínom na dlážke pokračovala ďalej. O pár staníc ďalej bola prevádzka ukončená a cestujúci evakuovaní.
V inej súprave jedno z dvoch vreciek vôbec nebolo prepichnuté a druhé našťastie veľmi zle, čo spôsobilo veľmi pomalé vytekanie sarínu.
V ďalšej zase bolo vrecko prepichnuté veľakrát a cestujúci veľmi rýchlo zbadali, že sa niečo deje. Zdroj problému identifikovali a hneď na ďalšej stanici bolo vrecko vykopnuté jedným pasažierom von na nástupište stanice, kde práve vlak stál. O 4 stanice bol vlak zastavený úplne, pretože cestujúci stlačili núdzové tlačidlo keď vlak prechádzal tunelom.

Následky

Pri útoku zomrelo 13 cestujúcich alebo pracovníkov metra (niektoré zdroje uvádzajú 12). Tisíce ľudí potrebovalo pomoc v nemocniciach. Mnohí ľudia boli veľmi vážne zasiahnutí sarínom, ale väčšina mala len ľahké zranenia, napr. dočasné oslepnutie alebo dýchacie problémy.

Páchatelia

Päť mužov, ktorí prepichli vrecká s jedom a ďalší, ktorí im pomáhali s odvozom boli členmi sekty Óm šinrikjó. Aj páchatelia, aj ich vodiči boli odsúdení buď na doživotie, alebo na trest smrti.
Na trest smrti bola odsúdená aj hlava sekty Šoko Asahara (narodený 1955). Takmer nevidiaci Asahara svojím učením oslovil tisíce ľudí nielen v Japonsku, mnohí z nich vysoko vzdelaní (aj na prestížnych univerzitách). Až v roku 2004 ho súd po niekoľkoročnom procese odsúdil na smrť a to aj kvôli iným zločinom popri útoku na metro. Poprava bola vykonaná 6. júla 2018.
Mory-Montcrux

Poloha

Obec má rozlohu 4,66 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Treignat

Poloha

Treignat má rozlohu 28,94 km². Najvyšší bod je položený 556 m n. m. a najnižší bod 374 m n. m.

Obyvateľstvo

Treignat má 443 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Boyer (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 5,18 km². Najvyšší bod je položený 449 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 216 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tamira Paszeková

Pohár Federácie (FED Cup)

Tamira Paszeková reprezentovala tím Rakúska v 6 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 4-6 v dvojhre a 0-1 vo štvorhre.
LIGO

Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory (LIGO) je rozsiahly fyzikálny experiment a observatórium, ktoré deteguje kozmické gravitačné vlny (súčasť všeobecnej teórie relativity) . V USA boli postavené dve veľké observatória (Hanford v štáte Washington a Livingston v Louisiane), ktoré detegujú gravitačné vlny pomocou laserovej interferometrie. Dokážu zaznamenať zmeny na ploche veľkej ako desaťtisícina nábojového polomeru protónu na zrkadlách vzdialených 4 km. Relatívne veľká vzdialenosť oboch lokalít (3 000 km) umožňuje jednak elimináciu šumu a miestnych rušivých vplyvov, napríklad v dôsledku zemetrasení a iných otrasov a v druhom rade, ideálne v súčinnosti s ďalšími detektormi (Virgo v Taliansku), určiť z rozdielov v časoch detekcie smer v priestore z ktorého detekovaná gravitačná vlna pochádzala.
Observatóriá boli financované National Science Foundation (NSF) a boli koncipované, postavené a prevádzkované univerzitami Caltech a MIT. Zbierali dáta od roku 2002 až do 2010 ale žiadne gravitačné vlny nepozorovali.
Pokročilý projekt LIGO začal v roku 2008 s podporou NSF a s príspevkami od britskej Science and Technology Facilities Council, nemeckej Max-Planck-Gesellschaft a austrálskej Australian Research Council. Pokročilé merania začali v roku 2015. V roku 2016 oznámila LIGO Scientific Collaboration (LSC) a Virgo, v spolupráci s viacerým univerzitami a výskumnými zariadeniami, objav gravitačných vĺn. Vedci spolupracujúci na projekte a analýza dát boli organizovaní LSC. Išlo o viac ako tisíc vedcov po celom svete a 440 tisíc aktívnych užívateľov Einstein@Home (v decembri 2016).
LIGO bol najväčší a najambicióznejší projekt financovaný NSF.
V roku 2017 získali Rainer Weiss, Kip Thorne a Barry C. Barish Nobelovu cena za fyziku „za rozhodujúce príspevky k detektoru LIGO a pozorovanie gravitačných vĺn“.
V decembri 2018 LIGO pozoroval 11 gravitačných vĺn, z ktorých 10 boli kolízie binárnych čiernych dier. Ostatná jedenásta udalosť bola kolízia dvoch neutrónových hviezd (GW170817) dňa 17. augusta 2017, ktorej optické signály zachytili aj konvenčné teleskopy. Všetkých 11 pozorovaní zachytil pokročilý projekt LIGO.
Šéf

Šéf (z franc. chef < ľud. lat. *capum < lat. caput – „hlava; hlavná osoba, vodca“) je (často neformálne alebo publicistické) označenie zodpovedného vedúceho pracovníka, najvyššieho predstaviteľa (riaditeľa, predsedu, prezidenta, prednostu, náčelníka, veliteľa ap.) určitého orgánu verejnej správy, inštitúcie, politickej strany, obchodnej spoločnosti alebo inej organizácie resp. jej organizačnej zložky (úseku, sekcie, oddelenia ap.), príp. odvetvia alebo oblasti.
Príkladmi publicistického použitia výrazu sú šéf diplomacie (minister zahraničných vecí), šéf vládneho kabinetu, šéf kabinetu alebo šéf vlády (predseda vlády), šéf generálneho štábu ozbrojených síl (náčelník generálneho štábu ozbrojených síl) atď. Slovo sa uplatnilo nielen v množstve slovných spojení, ale tiež slová vytvorené (pozri tvorenie slov) kompozíciou (skladaním), akými sú šéfredaktor či šéfkuchár.
Hovorovo sa šéfom označuje akýkoľvek nadriadený alebo predstavený.
Eaux-Bonnes

Poloha

Obec má rozlohu 38,52 km². Najvyšší bod je položený 2 619 m n. m. a najnižší bod 520 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Laodokos (syn Bianta)

Laodokos (starogr. Λαόδοκος – Laodokos) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Bianta a jeho manželky Péry, dcéry Nélea.
Laodokos a jeho dvaja bratia Talaos a Areios sa spolu s inými slávnymi gréckymi hrdinami vydali pod velením Iasóna na nebezpečnú cestu do ďalekej Kolchidy, aby priniesli späť zlaté rúno. Plavili sa na lodi Argó, od ktorej bol odvodený ich spoločný názov „Argonauti“.
Villiers-sur-Chizé

Poloha

Obec má rozlohu 11,37 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Bernáth

Životopis

Do roku 1916 študoval na gymnáziu v Spišskej Novej Vsi, 1916 – 1917 na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici, od 1921 v Šoprone. V roku 1925 mu bol udelený titul Ing. Od 1926 banský merač, zamestnanec, neskôr riaditeľ Krompašských závodov v Slovinkách, 1939 – 1945 vedúci pracovník v Antimónových banských a hutných závodov v Banskej Bystrici, od 1945 poradca pre antimónové bane vo Vajskovej, 1948 – 1952 vo vedúcich funkciách v Rudných baniach a hutách v Banskej Bystrici, 1955 – 1958 vedúci výroby, neskôr hlavný geológ Rudných baní v Banskej Bystrici. Od 1958 pracoval v Št. ústrednom banskom archíve v Banskej Štiavnici. Spoluautor odborných štúdií z dejín banskej techniky a prvého projektu na zriadenie banského múzea v prírode.
Vyznamenaný Za zásluhy o výstavbu a rezortnými vyznamenaniami.
Cuvillers

Poloha

Obec má rozlohu 2,83 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 203 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rafael (anjel)

Písomné zmienky o Rafaelovi

Zo siedmich archanjelov sú podľa poexilového judaizmu menovite spomenutí v písmach iba archanjel Michael (Daniel 12:1) a Gabriel (Daniel 9:21). V Novom zákone je spomenutý Gabriel (Lukáš 1:19,26) a Michal (Júd 1:9 a Zjv 12:7).
Meno archanjela Rafaela je zmienené aj v knihách Tobiáš a Henoch, ktoré protestanti zaraďujú medzi apokryfy, zatiaľ čo katolíci (Tobiáš) a pravoslávni (Tobiáš a niekedy aj Henoch) ich považujú za kanonické biblické knihy.

V knihe Tobiáš

Tu je popísaný Rafael, ktorý prednášal Bohu modlitby spravodlivého Tobita a mladej Sáry. Bol to takisto on, kto bol poverený, aby Tobita uzdravil a Sáru zbavil démona, ktorý ju sužoval, a dal ju za ženu Tobitovmu synovi Tobiášovi. Keď sa Tobiáš vydal na cestu a hľadal si sprievodcu, Rafael sa mu ponúkol a sprevádzal ho na celej ceste do Médie po u príbuzných uložené striebro. V Médii potom zariadil uzdravenie Sáry, spútal démona a odprevadil oboch novomanželov naspäť do Ninive, odkiaľ Tobiáš pochádzal. Tam potom odhalil svoju pravú totožnosť. Po návrate nakoniec ešte uzdravil Tobitovu slepotu. 
Keď sa Rafael Tobitovi na začiatku cesty predstavoval, nazval sa „Azariáš, syn veľkého Chananiáša“ - čiže „Pomocník, syn veľkého Zľutovníka“. 
Rafael je považovaný za anjela prinášajúceho uzdravenie, lebo na Boží príkaz uzdravil Sáru a Tobita, a anjela-sprievodcu, pretože spravádzal a ochraňoval na dlhej ceste Tobiáša.

V knihe Enoch

V knihe Enoch je Rafael popisovaný v 10. kapitole, veršoch 5-7.
Saint-Pierre-sur-Orthe

Poloha

Obec má rozlohu 31,66 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 485 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivan Viest

Životopis

Študoval na gymnáziu v Kežmarku, 1900 – 1904 na polytechnike v Budapešti. Hospodársky a odborný pracovník železničnej dopravy na Slovensku. Pracoval v službách Ministerstva železníc v Prahe a v Bratislave. Konštruktér viacerých sérií parných rušňov. Účastník protifašistického odboja, počas SNP poverený riadeným železničnej dopravy na povstaleckom území. Pracovník Povereníctva pre železnice v Banskej Bystrici, zodpovedný najmä za stavbu obrnených vlakov a zabezpečovanie železničných spojení medzi jednotlivými povstaleckými oblasťami. Spolutvorca slov. železničnej terminológie v podobe technických viacjazyčných a náučných slovníkov, elektrotechnických a strojárskych prekladových slovníkov. Publikoval v novinách a časopisoch. Prekladal z maďarčiny a ruštiny.
PRÁVO A SPRAVODLIVOSŤ

Volebné výsledky

Strana sa doteraz zúčastnila na celoštátnej úrovni vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2012, volieb do Európskeho parlamentu v 2014 a komunálnych volieb 2014. V prvom prípade dosiahla 0,41% za 10604 obdržaných hlasov, v druhom získala 1,66% za 9 322 hlasov (dvanásta strana v poradí výsledkov). V komunálnych voľbách 2014 obsadila miesta 10 primátorov (starostov) a 82 poslancov v samosprávnych orgánoch.
Vallon-Pont-d’Arc

Poloha

Vallon-Pont-d’Arc má rozlohu 28,62 km². Najvyšší bod je položený 434 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Vallon-Pont-d’Arc má 2337 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Aioli

Aioli alebo Aiolovia (starogr. Αιολείς - Aiolis) bol jeden zo starogréckych kmeňov. Svoj pôvod odvodzovali od Aiola, syna Helléna, otca gréckeho národa.

Dejiny

Aioli začali na grécku pevninu zostupovať približne medzi rokmi 2000 až 1900 pred Kristom. Prešli cez Epirus, Macedóniu a usadili sa v severnej časti Tesálie. Tu splynuli s pôvodnými obyvateľmi  - Pelasgami. Je možné, že Achájci boli jeden z kmeňov Aiolov, čo by potvrdzovali aj niektoré jazykové podobnosti. Medzi aiolskými kmeňmi v Tesálii boli aj Grékovia, podľa ktorých neskôr Rimania nazývali všetkých Grékov (Graeci). Aiolského pôvodu boli pravdepodobne aj obyvatelia Boiótie. Počas dórskej invázie sa časť Aiolov z Tesálie vysťahovala na ostrov Lesbos a Tenedos (dnes Bozkada v Turecku) a na priľahlé anatólske pobrežia krajov Lýdia a Troas. Toto anatólske historické územie sa podľa nich nazýva Aiolida (gr. Aiolis).
V neskoršom období boli Aiolovia známi svojou poéziou. Najznámejší umelci bola poetka Sapfó z Lesbu a Hesiodos z Kýmé.

Jazyk

Aiolovia hovorili aiolskou gréčtinou, jazykom najviac podobným gréckej arkádocyperčine, ktorou rozprávali potomkovia Achájcov. Oba jazyky teda pochádzali zo starej achájčiny mykénskeho obdobia (3000-1450 pred Kr.). Jazyk sa ďalej delil na viac dialektov (tesálsky, boiótsky, anatólsky). Jazyk Aiolov zanikol medzi 3.-1. stor. pred Kr., kedy grécke dialekty boli nahradené zjednocujúcim jazykom iónskeho, aténskeho dialektu-koiné. Lingvisti našli dnes pozostatok staroaiolského dialektu vo viacerých dedinách modernej východnej Tesálie, ktorým hovoria miestni dedinčania.
Heurtevent

Poloha

Obec má rozlohu 5,86 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ladice

Polohopis

Ladice sa nachádzajú na styku Žitavskej pahorkatiny a pohoria Tribeč približne 10 km vzdušnou vzdialenosťou od Zlatých Moraviec a 15 km vzdušnou vzdialenosťou od Nitry. Cez obec preteká potok Drevenica.

Turistika

Obec má priaznivé podmienky pre víkendovú rekreačnú turistiku, hubárčenie alebo chalupárčenie. Z obci je možný výstup na zrúcaninu hradu Gýmeš a do vrcholov pohoria Tribeč.
Saint-Jurs

Poloha

Saint-Jurs má rozlohu 33,59 km². Najvyšší bod je položený 1 726 m n. m. a najnižší bod 619 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Jurs má 154 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ábádán

Dejiny

Mesto bolo založené v 8. storočí nášho letopočtu. Na začiatku 20. storočia po vzostupe významu ropy a objaveniu jej veľkých nálezísk jeho význam značne stúpol a Abadan zaznamenal rýchly rozvoj. Počas vojnového konfliku s Irakom v rokoch 1980 – 1988 bolo mesto značne poškodené.
Aj v súčasnosti je centrom spracovania ropy, nachádza sa tu medzinárodné letisko.
Villebadin

Poloha

Obec má rozlohu 12,93 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 134 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrbtová struna

Chrbtová struna alebo notochorda alebo chorda (lat. Chorda dorsalis) je spoločný znak chordátov. Vzniká z mezodermu (tzv. chordomezoderm) a tvorí ju pružné chondroidné tkanivo, ktorá pripomína chrupavku. Počas embryonálneho vývoja je to významné indukčné centrum, pretože stimuluje vývoj osových súčastí zárodku.

Výskyt

Pri plášťovcoch s výnimkou vršoviek sa v dospelosti nevyskytuje. Kopijovce ju majú po celý život. Pri stavovcoch je výrazne na ústupe už počas embryogenézy, zatláča ju chrupavka alebo kostné tkanivo. Pri stavovcoch pretrvávajú iba jej zvyšky ako nucleus pulposus v medzistavcovej platničke.

Vývoj pri človeku

Kľúčom k vzniku notochordy pri ľudskom embryu je pochopenie procesu gastrulácie: zanárajúce sa bunky ektodermu vytvárajú týmto spôsobom endodermálne a mezodermálne tkanivá. Jedným z nich je aj chorda dorsalis. Časť buniek vnikajúcich do spodnej časti embrya primitívnym prúžkom sa stáča smerom k tzv. prechordálnej platničke, o tú sa zastaví a vytvorí hlavový úsek notochordy. Následne síce nakrátko zaniká, ale neskôr sa opäť zvýrazňuje a tvorí pevnú os vedúcu od Hensenovho uzla (na jednom konci primitívneho prúžku) až po prechordálnu platničku. Vďaka procesu neurálnej indukcie neskôr nad chordou vznikne neurálna trubica (os nervovej sústavy) a následne aj základy ďalších štruktúr.
Tuba (hudobný nástroj)

Ladenie a rozsah

Tuba je zvukovo najhlbší z plechových dychových nástrojov a jeden z najhlbšie znejúcich hudobných nástrojov vôbec - hlbšie znejú len píšťaly niektorých registrov na organe. Ladí sa najčastejšie v základných ladeniach C,B, Es, F alebo ich kombináciách. Jej rozsah je závislý aj od nátrubku a fyzických dispozícií hráča. Je opatrený troma (u majstrovských nástrojov až šiestimi) rotačnými ventilmi alebo piestami. Z nich piaty a šiesty slúžia k dolaďovaniu najhlbších tónov alebo k prelaďovaniu a zmene rozsahu.
Literárny týždenník

Literárny týždenník je slovenský spoločenský týždenník, ktorý vznikol už v roku 1988.  
Šéfredaktori: Vincent Šabík (1988 – 90), Ľuboš Jurík (1990 – 91), Pavol Števček (1991 - 95), Ján Majerník (1995 – 96), Peter Holka (1996 – 99), Jozef Bob (1999 – 2010), Pavol Janík (2010 – prvý polrok 2013), v druhom polroku 2013 bol jeho zostavovaním poverený Pavol Dinka. V súčasnosti je šéfredaktorom povereným vedením redakcie Literárneho týždenníka Štefan Cifra, redakciu tvoria: zakladateľ časopisu Vincent Šabík, Pavol Dinka, Alexander Halvoník a Ján Tazberík. 
Do roku 1990 vychádzal Literárny týždenník ako časopis Zväzu slovenských spisovateľov, odvtedy vychádza ako časopis Spolku slovenských spisovateľov. Jeho vznik na sklonku socializmu bol vlastne ohlasovateľom budúcich zmien v spoločnosti. Začali sa tu uverejňovať dovtedy v podstate zakázaní autori ako Svetoslav Veigl a i.
Kaptol (Záhreb)

Kaptol (chorv. Kaptol zagrebački) je časť Horného mesta v Záhrebe a sídlo Záhrebskej arcidiecézy. Spolu s Gričom (Gradecom) tvorí záhrebské Horné mesto (Gornji grad).

Dejiny

Existencia Kaptolu, osady na východnom svahu, je doložená od roku 1094, kedy uhorský kráľ Ladislav I. založil Záhrebskú diecézu. Biskupstvo, biskupova rezidencia a katedrála sa nachádzali v juhovýchodnej časti kaptolského kopca. V blízkosti katedrály sa nachádzala Vlaška ves. Tá bola pod správou biskupa a prvá zmienka o nej pochádza z roku 1198. Ulica Kaptol sa tiahla z juhu na sever cez kaptolský kopec a pozdĺž nej stáli v radoch domy kanonikov. Názov Kaptol pochádza z latinského capitulum (slov. kapitula), čo znamená "zbor kanonikov pri biskupskom chráme".
Katedrála bola vysvätená v roku 1217, ale v roku 1242 bola silne poškodená po mongolskom vpáde. Po roku 1263 bola zreštaurovaná a zrekonštruovaná. Osada Kaptol mala tvar nepravidelného štvoruholníka s južným vstupom na ulici Bakačeva a s koncom na severe pri dnešnej základnej škole Miroslava Krležu.
V stredoveku nemal Kaptol vlastné hradby. Bol len obkolesený drevenými plotmi a palisádami, ktoré boli opakovane ničené a opravované. Hradby a obranné veže okolo Kaptola boli postavené v rokoch 1469-1473. Veža Prislin blízko dnešnej základnej školy je jedna z najlepšie zachovaných z toho obdobia. V roku 1493 Turci dorazili k Sisku a začali ho obliehať, ale boli porazení. Zo strachu pred tureckou inváziou dal záhrebský biskup postaviť hradby okolo katedrály a svojej rezidencie. Obranné hradby a veže postavené v rokoch 1512-1520 sa zachovali dodnes, s výnimkou opevnenia z prednej strany katedrály, na Kaptolskom námestí. Táto časť hradieb bola zbúraná v roku 1907.
V 13. storočí boli postavené dva gotické kostoly - kostol sv. Františka s františkánskym kláštorom a kostol sv. Márie, rekonštruovaný v 17. a 18. storočí. Na Opatovine dodnes možno vidieť malé domy bývalých obyvateľov Kaptolu, ale niektoré uličky v dolnej časti Kaptola boli v roku 1926 zničené pri výstavbe súčasnej tržnice Dolac. V roku 1334 kaptolskí kanonici založili osadu pre služobníctvo blízko svojich rezidencií, na sever od Kaptola. Tak vznikla nová osada - Nova ves, dnešná ulica Nova ves.

Administratíva

Kaptol dnes patrí do štvrti Gornji grad - Medveščak spolu s Gričom (Gradecom). Kaptol zahŕňa predovšetkým ulicu Kaptol, ktorá sa tiahne ponad parkom Ribnjak na východe. Nákupné centrum Kaptol Centar sa nachádza na Novej vsi.
Väčšina Kaptola patrí do záhrebského 1. volebného okrsku August Cesarec s počtom obyvateľov 1 523 (2011).
Komondor

Vzhľad a temperament

Komondor patrí vďaka svojej robustnej postave a svojej splstnatenej, či do povrázkov po zem splývajúcej bielej srsti k najimpozantnejším ovčiarskym plemenám. Je to pokojné, rozvážne plemeno rešpektujúce väčšinou iba jedného človeka. Je vhodný na stráženie, pričom napáda nepriateľa iba v krajnom prípade. Pri strážení bez príčiny nešteká. Z pôvodného určenia plemena vyplýva, že komondor má rád väčší priestor.

História plemena

Podobne ako puli, aj komondor pochádza z Ázie, kde dodnes žijú ovčiarske psy podobného výzoru (napr. kirgizský ovčiarsky pes). Do Karpatskej kotliny sa toto plemeno dostalo zrejme s príchodom Maďarov. Jeho pomenovanie spomenul aj Jan Amos Komenský v roku 1643. Ako štandardné plemeno bol uznaný až v roku 1910.

Zvláštne nároky

Komondor si nevyžaduje denné vyčesávanie, pretože sa nedá vyčesať vôbec, ale sa povrazce ručne rozoberajú a to tak raz za mesiac aby sa srsť nezlepila.
Broad Street (Manhattan)

Broad Street je ulica v New York City, v štáte New York, USA. Nachádza sa na Lower Manhattane, na tzv. Financial District. Tiahne sa od South Street po Wall Street.
Na Broad Street má hlavný vchod newyorská burza (18 Broad Street) a obrázky jej sídla bývajú robené práve odtiaľto.
Pôvodná nízkopodlažné zástavba bola v priebehu 20. storočia premenená, keď v tejto oblasti začala narastať obchodná aktivita. Teraz tu vo vysokopodlažných budovách sídlia významné banky a finančné inštitúcie.