Villers-Cotterêts (obec)

Poloha

Villers-Cotterêts má rozlohu 41,71 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Geografická situácia

Nad mestom Villers-Cotterêts dominuje na východe les Retz (les). Vzdialenosť od Paríža je 80 km na severovýchod po ceste RN2 smerom na Laon. Pôvod názvu Villers-Cotterêts sa odvodzuje zo staršieho pomenovania „villa sur la côte de Retz“. Mestom pretekajú dve rieky Ourcq a Automne.

Dejiny

V mieste terajšieho mesta bolo sídlo keltského kmeňa „Sylvanectes“.

V roku 632 tu vzniklo sídlo kráľa Dagoberta. V 9. storočí zámok obývali lúpeživí rytieri. Bol to tzv. malmaison – zlé bývanie. V roku 1165 zámok prebudoval Filip Alsaský, gróf de Flandre.

V roku 1214 sa rod Valois spojil s korunou a zámok sa stal kráľovským majetkom.
V roku 1284 kráľ adoptoval za svojho bratancovho mladšieho syna Charlesa, ktorý dostal titul Comte de Valois. Táto vetva v 13. storočí zámok prebudovala a urobila z neho luxusné sídlo. Storočná vojna zámok Valois a kaštieľ de Villers-Cotterêts spustošila a vyprázdnila.
V 1498 po nástupe na trón Ľudovít XII. dal zámok Valois bratancovi Františkovi Angoulémskemu. Keď dospel, v roku 1506 prvýkrát poľoval s kráľom vo Villers-Cotterêts.

Keď nastúpil na trón ako František I. v roku 1515, snažil sa znovu vybudovať vojvodstvo Valois, ktoré stratilo svoju bývalú krásu. Kráľ mal rád poľovačky a kronikár píše, že Françoys s’estudia pour le plaisir de la Chasse à faire recoustrer, rebastir et accommoder le Château de Villers-Cotterêts » (Bergeron – Le Valois Royal).

Od 1530 do 1535] boli vykonané práce na prebudovaní zámku. Populácia obce sa zväčšila a mesto zažilo rozmach. Slúžilo aj ako útočisko pre obyvateľstvo počas Storočnej vojny. Časté pobyty kráľa vyvolali väčšiu obchodnú činnosť.

V roku 1535 prestavbu zámku dokončili. V zámku sa začal spoločenský život, pozývali sa umelci, napríklad Rabelais či Clément Marot.

V auguste 1539 František I. na zámku podpísal nariadenie, ktoré sa stalo slávnym pod menom „ordonnance de Villers-Cotterêts“. Bolo to nariadenie pre políciu a justíciu, ktoré malo 192 článkov. Články 50 a 54 nariaďovali sudcom registrovať krsty a úmrtia, čo možno považovať za prvopočiatok občianskeho zákonníka.

Najznámejšie sú však nariadenia č. 110 a 111, ktoré stanovili povinnosť vykonávať úradné akty notárov vo francúzštine a nie viac v latinčine.
Henri II. prevzal následníctvo v roku 1547 a nariadil dôležité opravy na zámku Philibertovi Delormovi. Boli postavené oranžéria a amfiteáter. Usporadúvali sa skvelé slávnosti, napríklad inaugurácia kráľa. Metresa Henriho II., Diane de Poitiers, tu udržiavala malú skupinu dvorných dám. Život na zámku v tejto dobe dal vzniknúť ustálenému slovnému spojeniu „s’amuser comme à Villers-Cotterêts“ (zabávať sa ako na zámku Villers-Cotterêts).

Králi a princovia Francúzska často cestovali do Villers-Cotterêts, ale zámok Valois zle udržiavaný a nakoniec opäť opustený bol vylúpený v 1636 počas Vojny nespokojných.
V roku 1661 Ľudovít XIV. daroval vojvodstvo Valois ako apanáž svojmu jedinému bratovi Filipovi I., vojvodovi orleánskemu. Odvtedy mesto znova ožilo. Veľké opravy na zámku a obnovený park pod vedením kráľovského architekta Le Nôtra obnovili hospodárstvo mesta. Bola vytvorená charita, nemocnica, kolégium.
Po roku 1789 Orleánski stratili majetkové práva na zámok a štát ho používal ako záchytné zariadenie pre tulákov, bezdomovcov a starých ľudí.
V 20. storočí bol prerobený na penzión pre dôchodcov s cca 1800 miestami. Bol veľmi vyhľadávaný, pretože poskytoval dobré služby.

Obyvateľstvo

Villers-Cotterêts má 10 242 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE