google/wiki40b huggingface dataset:
Chalautre-la-Petite

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 548 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Thou

Poloha

Obec má rozlohu 19 km². Najvyšší bod je položený 48 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Duchoň

Životopis

Vzdelával sa u otca, v Banskej Bystrici, v Banskej Štiavnici, u evanjelického farára a rektora v Liptovskom Jáne a Ľubici, 1622 študoval na univerzite vo Wittenbergu, potom v Rostocku a Dánsku, magister. Krátko učiteľ a vychovávateľ v Markušovciach, 1626 v Nemeckej Ľupči, 1626 konrektor, 1627 rektor evanjelický mestskej školy v Banskej Bystrici.
V pedagogickom pôsobení v duchu reformačného humanizmu upevňoval a rozvíjal princípy klasického cirkevného rétorizmu a protestantského aristotelizmu. Popri teoretickej činnosti venoval sa aj praktickej, zavádzaním vecne encyklopedických učebníc Jána Amosa Komenského.
Vo filozofickom kurze sa zameral okrem tradičných filozofických disciplín aj na poznatky reálnych vied vychádzjúcich z potrieb mestskej civilizácie. Pozdvihol úroveň banskobystrickej školy, k jeho žiakom okrem iného patril filozof M. Rakšáni a spisovateľ Štefan Pilárik. Autor filozoficko-teologických dišpút, panegyrickej básne venovanej šľachtickému rodu Mariášiovcov, básne na počesť prešovského evanjelického farára M. Madarása (zachovaná v Rezikovej Gymnaziológii). Tlačou vyšli aj jednotlivé programy verejných rečníckych cvičení a akadémií na banskobystrickom gymnáziu.
Chambonchard

Poloha

Obec má rozlohu 12,86 km². Najvyšší bod je položený 518 m n. m. a najnižší bod 310 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leucamp

Poloha

Obec má rozlohu 13,5 km². Najvyšší bod je položený 758 m n. m. a najnižší bod 349 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Táborisko (Prešov)

Táborisko je mestská časť Prešova. Nachádza sa na kopci východne od centra mesta. Je to územie približne ohraničené ulicami Pod Táborom, Šafárikova, Duklianska, Vajanského a Lesík delostrelcov. V tejto mestskej časti žije okolo 2 000 ľudí. Cez Táborisko prechádza medzinárodná trasa E50 a súčasne cesta 1. triedy I/68 v smere Sabinov - Košice. Nachádza sa tu areál Fakultnej nemocnice s poliklinikou J. A. Reimana, mestský cintorín, hvezdáreň a planetárium, Gréckokatolícka teologická fakulta Prešovskej univerzity, Gymnázium T. Ševčenka, Stredná zdravotnícka škola, Duklianske kasárne, amfiteáter a novozrekonštruovaná Vodárenská veža. Premávajú sem denné autobusové linky MHD z rôznych smerov, zabezpečujúce dostupnosť k Fakultnej nemocnici. Sú to linky č. 10, 12, 15, 19, 21, 25, 29, 35 a 43.
Taxislužba

Taxislužba je služba spočívajúca v preprave taxíkom (nazývaným aj taxi, autotaxi). Taxík je operatívne alebo kvázioperatívne prenajímaný (najčastejšie osobný) automobil, často s taxametrom, ktorý zákazníka/predmet odvezie po trase určovanej zákazníkom.
Prepravu je možné začať kdekoľvek, prípadne na označených alebo na neoznačených stanovištiach, prípadne je možné využiť možnosť dohodnúť si telefonicky individuálne miesto nástupu. Taxislužba patrí medzi najrýchlejšie spôsoby osobnej dopravy. Jej nevýhodou je však spravidla vyššia cena oproti iným druhom dopravy.
Wahagnies

Poloha

Obec má rozlohu 5,69 km². Najvyšší bod je položený 66 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 590 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samuel Wallis

Životopis

Narodil sa v Camelforde v Cornwalle. Roku 1766 bol poverený velením lode HMS Dolphin s cieľom oboplávať svet. Dolphin bol sprevádzaný loďou Swallow pod velením Philipa Cartereta. Krátko po preplávaní Magalhaesovho prielivu sa obe lode oddelili; Wallis pokračoval k Tahiti, ktoré v júni 1767 pomenoval na počesť britského kráľa Ostrovom kráľa Georga III.. Potom pokračoval do Batavie, kde mnoho členov jeho posádky zomrelo na dyzentériu. Cestou cez Mys dobrej nádeje sa vrátil v máji 1768 do Anglicka. Wallis preto mohol poskytnúť cenné informácie Jamesovi Cookovi, ktorý bol krátko po Wallisovi vyslaný do Tichomoria a ktorý mal vo svojej posádke aj niekoľko mužov z Dolphina.
Roku 1780 bol menovaný komisárom britskej Admirality.
Polynézske súostrovie Wallis a Futuna, ktoré je teraz súčasťou francúzskeho zámorského územia, je pomenované na jeho počesť.
X Window System

X Window System je grafický zobrazovací systém pre rastrové zobrazovacie zariadenia. Je štandardnou súčasťou a protokolom na vytvorenie grafického používateľského rozhrania v Unixe, unixových operačných systémoch a OpenVMS a je k dispozícii takmer pre každý moderný operačný systém.

Vlastnosti

X je sieťovo transparentné - stroj, na ktorom sú spúšťané programy (klientské aplikácie) nemusí byť nutne lokálny stroj (na ktorom beží server displeja). Použitie termínov „klient“ a „server“ je presne opačné, než by človek čakal, pretože server označuje lokálny displej („server displeja“), nie vzdialený počítač.

História

X vzniklo v MIT v roku 1984. Súčasná verzia protokolu, X11, bola uvedená v roku 1987. X.org Foundation vedie projekt X, vytvára referenčnú implementáciu protokolu X verzie 11 vydanie 7.1, dostupný ako voľný software pod MIT licenciou alebo podobnými licenciami. X11 je posledná plánovaná verzia protokolu, toto označnie je ustálené a nebude sa meniť.
Unix prvotne postrádal grafické rozhranie, čo pravdaže nemal pri svojom vzniku ani DOS. S príchodom operačných systémov bola komunikácia s užívateľom orientovaná najmä v textovom móde a Unix, ktorého história siaha až do sedemdesiatych rokov, tiež dostal do vienka grafické prostredie neskôr. X, v prechode z drahých vedeckých staníc k nám a do našich domovov, má bohatú históriu. Koncom roka 1989 nemecký študent Thomas Roell začal portovať zdrojový kód pre X server za účelom rozbehnúť grafiku na svojom počítači z rady 386. PC, ktoré sa objavili už v osemdesiatych rokov, boli totiž pre verejnosť dostupnejšie. Vznikol tak X server, ktorému dal Roell pracovné pomenovanie X386.1.1.
Jeho úspech upútal pozornosť vývojárov X v MIT, konzorcia X a Dell Unix tímu v Austine v Texase. Tím Dellu primäl Roella k ďalšej práci na ovládačoch pre grafické karty na systéme, na ktorom mal bežať licencovaný Unix System V Release 4 (SVR4).
Roell ďalej pokračoval v spolupráci s X konzorciom a v auguste 1991 vznikol systém X s názvom X11R5 - IBM kompatibilný PC tak dostal svoju prvú oficiálnu implementáciu systému X. Linux sa narodil iba o niečo málo skôr. X konzorcium požiadalo Roella, aby odstránil istý kód v assembleri a Roell súhlasil. Niektorí v komunite však s týmto krokom nesúhlasili. Tu môžeme hovoriť o prelome v histórii. Roell sa rozhodol pracovať pre komerčnú organizáciu určite aj zo zištných dôvodov, čo spôsobilo, že z projektu X386 vypadol.
Wambez

Poloha

Obec má rozlohu 4,54 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strižná zóna

Strižná zóna je geologická štruktúra, ktorá v závislosti od mierky pozorovania, vytvára rovinné alebo zakrivené pásmo s vysokým stupňom deformácie hornín, s pomerom dĺžky k šírke prevyšujúcim hodnotu 5:1. Napriek tomu, že sú strižné zóny často zobrazované ako dvojrozmerné telesá, ktorých hrúbka je zanedbateľná, majú formu tabulárnych telies. Strižné zóny vznikajú v rôznych horninových prostrediach, pri povrchu sa môžu prejavovať ako zlomové línie. Hlavne vo väčších hĺbkach v nich dominuje duktilná (kontinuálna) deformácia a jednoduchý strih. Deformácia hornín s kolmou vzdialenosťou od jej stredu klesá, takže rôzne strižné zóny od seba oddeľujú relatívne nedeformované bloky kôry.

Horniny v strižných zónach

Deformácia v strižnej zóne má za následok zmenu štruktúry horniny a neskôr aj vznik výrazne rekryštalizovaných premenených hornín (tzv. tektonitov). Typ horniny odráža teplotno-tlakové podmienky, typ toku, zmysel pohybu a celkovú deformačnú históriu zóny. Na povrchu sa môžu krehké strižné zóny prejavovať výskytom nespevnených tektonických ílov a tektonických brekcií. Ich spevnenými ekvivalentmi sú kataklazity, ktoré sú pri tepelnom toku 60 mWm⁻² a teplotnom gradiente 20 °C/km typické do hĺbky 12 – 15 km. Niekedy dochádza aj k vzniku pesudotachylitov, sú to deformačné tektonity s obsahom skla vznikajúce pri náhlom uvoľnení energie, ktoré dosiahlo úroveň čiastkového natavenia. Pri teplotách od 300 – 800 °C dochádza v strižných zónach k vzniku mylonitov alebo fylonitov (ak majú bridličnatú textúru). Strižné zóny spodnej kôry môžu byť tvorené aj vyššie metamorfovanými horninami napr. páskovanými rulami.

Kinematické indikátory

Štruktúra hornín v strižnej zóne môže byť dobrým rozpoznávacím znakom smeru a zmyslu deformácie. Strižné zóny sú typické vznikom metamorfnej bridličnatosti, ktorá je v strede zóny rovnobežná so smerom deformácie, naopak pri okrajoch je rovnobežná so smerom pôvodných nedeformovaných štruktúr (napríklad vrstvovitosti usadených hornín). Takýto jav sa nazýva sigmoidálny ohyb bridličnatosti. Typické asymetrické štruktúry, vhodné na zistenie zmyslu pohybu zóny tvoria rotované porfyroblasty (sigma a delta klasty), S/C mylonity, tlakové tiene, sľudové ryby a iné. Pre pohyb horninových blokov pozdĺž strižnej zóny je tiež charakteristický vývoj minerálnej lineácie, ktorej smer určuje smer pohybu (nie však zmysel deformácie, ktorá je určovaná z asymetrických štruktúr).

Vznik a vývoj strižných zón

Strižné zóny sa podobne ako zlomy s narastaním deformácie vyvíjajú. Rozoznávaných je niekoľko typov strižných zón. Rozdeľujú sa na základe toho, či deformácia preniká zo stredu, ktorý zostáva neaktívny k okrajom (typ I), kde prebieha mladší pohyb. Alebo sa zóna rozširuje iba určitý čas a neskôr sa deformácia sústredí do jej centrálnej časti (typ II). Niektoré zóny sú počas celej svojej existencie rovnako hrubé (typ III) alebo naopak sa celú dobu deformácie rozširujú (typ IV).
Rive gauche

Rive gauche (francúzsky Ľavý breh) je označenie južnej časti mesta Paríž nachádzajúcej sa na ľavom brehu rieky Seiny.
Na rozdiel od pravého brehu, ktorý je známy pre svoj obchod a financie, sa na ľavom brehu nachádza veľa škôl, najmä v Latinskej štvrti a spolu so štvrťou Montparnasse bol v 1. polovici 20. storočia sídlom veľa umelcov a intelektuálov. Týmto označením sa inšpiroval i módny návrhár Yves Saint Laurent, ktorý tu sídlil a preto pomenoval sieť svojich butikov Yves Saint-Laurent Rive Gauche.
Ozenx-Montestrucq

Poloha

Obec má rozlohu 16,34 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 354 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viabon

Poloha

Obec má rozlohu 36,43 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 336 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kryštof Dientzenhofer

Životopis

Pochádzal z hornobavorskej staviteľskej rodiny - bol prostredným z piatich bratov, ktorí sa všetci stali významnými staviteľmi. Vyučil sa za murára a v roku 1677 sa presťahoval do Čiech. V roku 1689 dostal povolenie prevádzkovať staviteľskú činnosť; v tejto dobe už pracoval spoločne s A. Leuthnerom na stavbe zámku v Ostrove pri Karlových Varoch. V roku 1698 začal pôsobiť v Chebe, neskôr staval dvor zámku v Hamrníkoch alebo kostol sv. Kláry v Chebe. O dvadsať rokov neskôr začal samostatne budovať i v Prahe.

Tvorba

Jeho najvýznamnejšími stavbami sú kaplnka Zjavenia Pána v Smiřiciach, kostol svätého Mikuláša v Prahe na Malej Strane, kláštorný kostol svätej Markéty v břevnovskom kláštore a kostol svätej Kláry v Chebe. Ako architekt a staviteľ sa podieľal na mnohých ďalších barokových stavbách v Čechách. Pôsobil tiež ako pevnostný staviteľ v Chebe a Prahe, a ako kláštorný staviteľ Břevnovsko-Broumovského kláštora.
LINPACK

LINPACK je súbor knižíc používaných na testovanie výpočtovej sily počítačov. Špeciálne sa používa na testovanie výkonu superpocítačov vo výpočtoch lineárnej algebry. Vznikol v sedemdesiatych rokoch. Autoromi boli Jack Dongarra, Jim Bunch, Cleve Moler a Pete Stewart. Použitý bol programovací jazyk Fortran.
LINPACK Benchmarks sú založné na súbore knižníc LINPACK a používajú sa na stanovenie výkonu superpočítačov v operáciách s číslami s pohyblivou desatinnou čiarkou. Výsledkom je výkon stanovený v jednotkách FLOPS alebo ich SI násobkoch(v dnešnej dobe sú relevantné GIGA, TERA a PETA).
Anaxilas z Rhégia

Anaxilas (iné názvy: Anaxilaos, Anaxileós; starogr. Ἀναξίλας, Ἀναξίλαος, Ἀναξίλεως) bol tyran v Rhégiu v 5. storočí pred Kr.
Anaxilas bol tyran v Rhégiu od roku 494 pred Kr., kedy sa chopil moci, do roku 476 pred Kr. Pokúšal sa ovládnuť Zanklé na sicílskej strane úžiny, ale ich obyvatelia sa tajne dohodli s Hippokratom z Gely. Anaxilas nakoniec mesto dobyl a premenoval ho na Messenu (podľa Thukydida názvom svojej pôvodnej vlasti).
V roku 480 pred Kr. podporoval kartáginskú inváziu na Sicíliu, ale Kartágijcov v bitke pri Himere porazil Gelón, ktorý sa kvôli tejto bitke nemohol zapojiť do bojov Grékov proti Perzskej ríši. Herodotos o tom uvádza: „Na Sicílii sa hovorí, že Gelón by bol Grékom pomohol, i keď sa zdráhal vstúpiť pod velenie Lakedaimončanov, keby nebol v tom čase proti nemu priviedol Térillos tristotisíc Feničanov, Lýbijčanov, Iberov, Ligyov, Helisykov, Sardínčanov a Kyrniov pod velením Amilka, syna Annónovho. Térillos, syn Krinippov, bol samovládcom v Himere a bol z Himery vypudený akragantským vládcom Théronom, synom Ainésidémovým. Amilkas bol kráľom Kartága a Térillos ho k tomu prehovoril, pretože bol jeho pohostinným priateľom; veľmi mu pri tom pomohla ochota Anaxilea, syna Krétinovho, ktorý ako samovládca v Rhégiu dal svoje deti Amilkovi ako rukojemníkov a tak ho priviedol na Sicíliu svojmu svokrovi na pomoc. Anaxileós bol totiž ženatý s Kydippou, dcérou Térilla. Tak sa stalo, že Gelón Grékom pomôcť nemohol a peniaze poslal do Delf.“
Anaxilas uzavrel mier s Hierónom I. a dal mu svoju dcéru za ženu. Historik Diodóros Sicílsky uvádza, že Anaxilas zomrel v roku osláv sedemdesiatejšiestej olympiády, v ktorej Skamandros z Mytilény vyhral beh na jedno stadion (v roku 476 pred Kr.) Po jeho smrti sa Mikythos po zásluhách (verne mu slúžil) stal regentom jeho detí a aj vládcom (tyranom) Rhégia. Podľa Dionysia z Halikarnasu sa nástupcom Anaxila stal jeho syn Leófrón.
Taliansky historik Luigi Moretti uvádza, že Anaxilas bol pravdepodobne na 75. olympijských hrách v roku 472 pred Kr. víťaz v pretekoch na vozoch ťahaných párom mulov. Túto disciplínu zaviedli na 70. olympijských hrách v roku 500 pred Kr. V starovekej Olympii boli preteky na vozoch privilégom bohatých občanov, za ktorých v pretekoch väčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza (v tomto prípade i mulov).
Pausanias o Anaxilaovom dobytí mesta Zanklé zaznamenal odlišnú verziu: podľa neho po druhej vojne Sparťanov proti Messénčanom, štvtý potomok Alkidamov, tyran Anaxilas dobýja Zanklé za pomoci utečencov z Messénie a umiestni ich tam. Pausanias ale tieto udalosti datuje do polovice 7. storočia pred Kr. (do čias 29. olympiády)
Chata Plesnivec

Dejiny

V polovici 18. storočia vznikla pri Siedmich prameňoch chatrč zlatokopa Drechslera z Rakús.
Do roku 1930 tu stála stará pastierska koliba. Na jej mieste dal v roku 1932 Tibor Gresch zo Spišskej Belej postaviť súkromnú chatu (ľavá polovica súčasnej chaty). Greschovým zámerom bolo pravdepodobne dostavať zrkadlový obraz objektu, čo sa mu nepodarilo, lebo musel opustiť republiku. Pôvodný názov chaty bol Edelweiss Hütte. Chata Plesnivec dostala dnešnú podobu v roku 1997, kedy k nej bola dokončená prístavba (pravá časť chaty). Greschov plán sa nepodarilo naplniť úplne, keďže pravá časť chaty nie je zrkadlovým obrazom ľavej časti s dominantnou zasklenou verandou. Príčinou boli obštrukcie na stavebnom úrade.
Po 2. svetovej vojne chata slúžila najprv turistom, od roku 1955 ako výskumná stanica TANAP-u a od roku 1997 slúži opäť pre turistickú verejnosť.

Súčasnosť

Chata je zásobovaná terénnym vozidlom po nespevnenej ceste pozdĺž potoka Čierna voda v Doline siedmich prameňov. V súčasnosti je chatárom na chate Ján Matava zo Spišskej Belej.
Saint-Flour (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 27,14 km². Najvyšší bod je položený 1 040 m n. m. a najnižší bod 757 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 665 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bula (pečať)

Bula (lat. bulla) je pečať z kovu (niekedy sa tak označuje aj vosková pečať). V minulosti sa vyskytovala spravidla ako obojstranná kovová pečať zavesená na pletencoch farebných hodvábnych vláken, alebo na konopnom povrázku ako prostriedok zaručujúci hodnovernosť stredovekých listín.
Najčastejším kovom, z ktorého bola zhotovená, bolo zlato, v pápežskej kancelárii olovo. Olovené buly bývali plné, zlaté sa skladali z tenkých plieškov, často iba strieborných a pozlátených, ktoré boli vnútri vyplnené voskom.
Spečaťovanie významných a slávnostne a často skvostne vyhotovených listín zlatou pečaťou - bulou sa najskôr používalo v Byzancii a už koncom prvého tisícročia sa rozšírilo aj do západnej Európy. V Uhorsku prvé zlaté buly pochádzajú z poslednej štvrtiny 12. storočia.
V prenesenom slova zmysle sa volajú bulami aj listiny nesúce na znak hodnovernosti kovovú pečať - pozri bula (listina).
Jozef Mareták

Životopis

Narodil sa 3. októbra 1907 v obci Liptovská Teplá, kde navštevoval ľudovú školu. V rokoch 1919-1923 študoval na reálnom gymnáziu v Liptovskom Mikuláši. V rokoch 1923-1926 sa vyučil za elektrikára a v rokoch 1927-1929 študoval na reálke a súčasne navštevoval odborné kurzy na priemyselnej škole v Bratislave. V rokoch 1926-1927 bol mechanikom, montérom, neskôr vedúcim montérom na Zakarpatskej Ukrajine. V roku 1931 bol konštruktérom závodu Aero a neskôr firmy V. Horáka v Prahe. V roku 1938 krátko pôsobil v Košiciach a potom v ústave mechaniky Slovenskej vysokej školy technickej v Martine. V rokoch 1939-1943 bol vedúcim Ústredných dielní slovenských elektrární v Žiline a v rokoch 1947-1959 úradníkom celulózky v Martine. Od roku 1959 žil na invalidnom dôchodku v meste Martin, kde 25. novembra 1969 vo veku 62 rokov zomrel.

Vynálezy

Od roku 1930 sa zaoberal možnosťami zlepšenia konštrukcie leteckých motorov a znižovania spotreby pohonných látok na jednotku výkonu. Zameral sa najmä na zvyšovanie mechanickej účinnosti spaľovacích motorov. Bol vynálezcom nového spôsobu prípravy spaľovacej zmesi a jej zužitkovania po explóznej reakcii, protiplynovej masky a zariadenia na narkózu. Nepriaznivé hospodárske a politické pomery 30. rokov 20. storočia znemožnili realizáciu jeho vynálezov.
Vignes (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,77 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 95 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Växjö

Växjö ([ˈvɛkːˈɧøː]) je švédske mesto v provincii Småland, 195 km juhovýchodne od Göteborgu. V roku 2010 tu žilo vyše 60 000 obyvateľov.
Názov vznikol pravdepodobne zlúčením slov väg (cesta) a sjö (jazero). Mesto leží medzi jazerami cez ktoré v zime po zamrznutí viedla cesta. Podľa legendy sem kresťanstvo priniesol misionár Sigfrid, od roku 1170 tu bolo biskupstvo a pútnické miesto. Mestské práva získalo od kráľa Magnusa IV. 13. februára 1342. Vzhľadom na umiestnenie medzi súperiacim Švédskom a Dánskom bolo mnohokrát zničené, avšak mohlo aj ťažiť z cezhraničného obchodu.
V meste stojí katedrála zo 14. storočia. Pri vchode je runový kameň. V okolí sú hrady Teleborg a Kronoberg. Sídli tu univerzita Linnaeus, pomenovaná po Carlovi Linné, ktorý v meste od roku 1716 študoval.
Sainte-Marie-de-Chignac

Poloha

Obec má rozlohu 11,8 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 594 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moulédous

Poloha

Obec má rozlohu 6,98 km². Najvyšší bod je položený 497 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Metachalón

Metachalón, hovorovo tiež Ludes, je chinazolínový derivát, ktorého názov je odvodený od anglického pomenovania: Methylquinazolinone (slovensky: metylchinazolinón). Metachalón je nebarbiturátové hypnotikum, ktoré sa však dnes často zneužíva ako droga, hlavne na dnešnom území rozšírenia – Afrika.

História

Metachalón bol objavený krátko po konci druhej svetovej vojny indickým výskumníkom M. L. Gujiralom pri štúdiu nových antimalarík a od 60. rokov sa používal ako sedatívum a hypnotikum. V roku 1965 bol pod obchodným menom Quaalude® a Parest® v USA zavedený ako alternatíva k barbiturátom. V Československu bol predávaný pod obchodným menom Dormogen (výrobca Léčiva, Methaqualonum 200 mg v 1 tablete). Spočiatku bol v reklame propagovaný ako nenávykový liek, neskôr však prípady z roku 1966 z Veľkej Británie potvrdili, že sa naň môže vytvoriť fyzická aj psychická závislosť.

Syntéza

Existuje niekoľko spôsobov syntézy metachalónu. V praxi sa najčastejšie používa kondenzačná syntéza metachalónu podľa Klosu. Spočíva v reakcii medzi kyselinou antranilovou, 2-toluidínom a kyselinou octovou, príp. acetanhydridom. Metachalón v zmesi vzniká prostredníctvom kondenzačnej reakcie za viacnásobného odštiepenia molekuly vody.

Nežiaduce účinky

Nežiaduce účinky metachalónu sa vyskytujú zhruba u 10 % liečených. Najčastejšie sú to zažívacie problémy (bolesti brucha, nevoľnosť, sucho v ústach, nechutenstvo), zaujatosť a bolesti hlavy, celková slabosť, eufória, ataxia, dysartria, periférne neuropatie a zvýšená potivosť. Ojedinele sa môžu vyskytnúť rôzne kožné reakcie, ovplyvnenie reaktivity a koordinácie. Pri dlhšom užívaní sa na prípravok môže vyvinúť lieková závislosť.
Róbert Švehla

Klubový hokej

Bol hráčom Dukly Trenčín (1989-1992, 132 zápasov, 43 gólov), Malmö (1992-95), Florida Panthers (1995-2002) a Toronto Maple Leafs (2002-03). Patril k tzv. železným hráčom v NHL  a je najproduktívnejším obrancom v histórií Floridy Panthers. Draftoval ho klub Calgary Flames v roku 1992 v 4. kole zo 78. miesta. V NHL odohral 655 zápasov, vsietil 68 gólov.
Věra Martinová

Životopis

Po absolvovaní konzervatória pôsobila až do roku 1982 ako speváčka v Orchestri Gustava Broma. V roku 1982 sa stala zakladajúcou členkou dievčenskej country kapely Schovanky. Po päťročnom pôsobení v skupine Schovanky sa vydala na vlastnú sólovú umeleckú dráhu. Niektorí hudobní odborníci ju označujú ako najlepšiu speváčkou v oblasti country music v Česku a je titulovaná titulom – prvá dáma country music . V roku 1989 sa mala ťažkú autohaváriu.
Beaufour-Druval

Poloha

Obec má rozlohu 11,34 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 432 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE