google/wiki40b huggingface dataset:
Ostrý Kameň

Dejiny

Hrad Ostrý Kameň postavili v 13. storočí a v listinách sa prvý raz spomína roku 1273. Ako jeden z pohraničných hradov, strážiacich západné hranice Uhorska, mal aj špeciálnu úlohu chrániť diaľkovú obchodnú cestu, vedúcu z Budína cez západné Slovensko týmto priesmykom do českých krajín, ktorá je všeobecne známa ako tzv. česká cesta. Jeho meno je zrejme odvodené od tvaru skaly, na ktorej je postavený. Spočiatku bol kráľovským majetkom, no už v roku 1366 daroval kráľ hrad Mikulášovi zo Seče, čím sa dostal do súkromnej držby uhorských feudálnych rodín. Koncom 14. storočia naň dostal donáciu od kráľa Žigmunda známy vojvoda Stibor. Načas patril Kegelevičovcom, Thurzovcom, Forgáčovcom a od 15. storočia aj grófom zo Svätého Jura a Pezinka. V 16. storočí patril Czoborovcom spolu i s feudálnym panstvom, ktoré k nemu prislúchalo, ale od roku 1554 vlastnili štvrtinové podiely hradu Bakičovci a Révaiovci. V roku 1704 sa v okolí hradu odohrala veľká kurucká bitka, pri ktorej bol pravdepodobne poškodený aj hrad. Česká cesta v tom čase viedla už cez Bratislavu a hrad stratil svoju funkciu. Koncom 18. storočia získali hrad i panstvo do dedičnej držby Pálffyovci, ktorí preniesli sídlo panstva z hradu do mestečka Moravský Svätý Ján. Od toho času hrad pustol a zostali z neho len zrúcaniny.

Exteriér

Gotický hrad vznikol na konci strmého horského hrebeňa, od ktorého ho oddeľuje priekopa vysekaná do skaly. Skladal sa z obytného paláca a pozorovacej a strážno-obrannej hranolovej veže. Budovy rozšírili v polovici 15. storočia smerom na sverozápad. Nové predhradie zo 16. storočia slúžilo zväčša hospodárskym účelom, bola tu pekáreň a byty pre hradný personál. Hospodárske budovy boli podpivničené a stála tu aj kaplnka. Na horný hrad sústredili stráž - veža slúžila na pozorovanie. Okrem toho tu bola aj cisterna na vodu, kuchyňa a väznice. Celý hradný areál ohradzovali vysoké múry posilnené na nárožiach baštami. Šijovú priekopu chránila mohutný objekt zabezpečujúci obranu zo strany možného útoku. Hrad mal pravdepodobne vysunutú pozorovaciu vežu na hrebeni, z ktorej bolo vidno nielen Plavecký hrad, ale aj Korlátku a Branč. Hrad stratil svoju strážnu funkciu presunom českej cesty. Aj časté súdne spory, ktoré sa viedli medzi vlastníkmi, prispeli k jeho zániku, a tak sa od 18. storočia postupne rozpadáva.

Súčasný stav

Hradná ruina je kompozične pevne spätá s vápencovým podložím, kamenné murivá a zvyšky niekdajších múrov palácov, hospodárskych stavieb a bášt vyrastajú z členitého podložia. Budovy sa však značne rozpadávajú a ich mohutnosť zaniká v hustom lesnom poraste. Renesančná zdvojená konzola, kľúčová strieľňa a bočné ostenie sú jedny z mála zachovaných architektonických článkov. Hrad by mohol byť malebnou dominantou v širokej, kopcami lemovanej krajine, potreboval by sa však zbaviť časti zelene.
Cesta I. triedy 64 (Slovensko)

História

Úsek cesty z Prievidze do Žiliny bol pôvodne cestou II. triedy číslo II/518. K ceste I/64 bol pričlenený v roku 1986.

Okres Komárno

Začiatok cestnej komunikácie sa nachádza v nitrianskom kraji na hraničnom priechode (Komárno) s Maďarskom, kde nadväzuje na štátnu cestu 13. V Komárne sa následne križuje s cestou I/63 a III/1463 a pokračuje na sever križovatkami s II/589, III/1463 a III/1494 do Hurbanova, kde sa križuje s III/1467, III/1469, III/1472 a III/1470. Za Hurbanovom nasledujú križovatky s II/511, II/509 v Bajči a I/64 prechádza do novozámockého okresu.

Okres Nové Zámky

V Nových Zámkoch sa križuje s III/1494, III/1503, III/1495, I/75 a II/563, za Novými Zámkami s II/580, III/1499 a v Komjaticiach s III/1502 a III/1500.

Okres Nitra

Následne I/64 prechádza do okresu Nitra. Najskôr je križovaná v Branči III/1658, prechádza do Ivanky pri Nitre, kde sa križuje s III/1660. V Nitre sa I/64 križuje s II/562, I/51, I/65, III/1641, za Nitrou s II/593, v Čakajovciach s III/1677 a pokračuje do okresu Topoľčany.

Okres Topoľčany

V topoľčianskom okrese sa I/64 križuje s III/1703, s III/1704 v Kamanovej, v Ludaniciach s III/1705, III/1706. V nasledujúcej obci Chrabrany sa križuje s III/1708 a III/1709, mimo obce sa I/64 križuje s III/1700 a III/1710, vchádza do Topoľčian, kde sa križuje s II/499 a III/1711. V ďalšej obci, Krušovciach, sa križuje s III/1753 a pokračuje do trenčianskeho kraja.

Okres Partizánske

V trenčianskom kraji prechádza najskôr I/64 cez okres Partizánske, kde sa mimo obce križuje s II/592, III/1756, v Žabokrekoch nad Nitrou sa križuje s III/1761 a III/1745 a v Partizánskom s III/1757, II/579, II/593 a III/1759. Ďalej pokračuje križovatkami s III/1759 a II/512 do prievidzského okresu.

Okres Prievidza

V prievidzskom okrese sa križuje s III/1788 v Oslanoch, s III/1790 a III/1793 v Zemianskych Kostoľanoch, v Novákoch s III/1794 a I/9 na výjazde Nováky a kopíruje ju až do Prievidze. V Prievidzi sa I/64 odpája od I/9, ďalej sa križuje s III/1778, III/1774 a R2 na výjazde Prievidza - juh. V obci Nedožery sa križuje s III/1802 a III/1799, v Nitrianskom Pravne s III/1801, III/1797 a II/519 a v obci Kľačno s III/1796.

Okres Žilina

Vo Fačkovskom sedle prechádza I/64 do žilinského kraja a okresu Žilina. Na konci horského priechodu sa križuje s cestou III/2112, v Rajeckej Lesnej s III/2111, v Rajci s III/2110 a II/517. V obci Kľače sa križuje s III/2109, prechádza do obce Konská, križuje sa s III/2108 a III/2107 a pokračuje do Rajeckých Teplíc, kde sa križuje s III/2106, I/64A a III/2105. Ďalej pokračuje križovatkami s III/2084, III/2104, III/2102 do Žiliny, kde sa končí na križovatke ciest III/2099 a I/60. V pláne je križovatka s D1 na výjazde Žilina - juh.
Méstor (syn Priama)

Méstor alebo Méstór (starogr. Μήστωρ – Méstor/iný prepis Méstór) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama.
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že Méstor patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. Podľa Apollodora z Atén Méstora usmrtil v trójskej vojne achájsky hrdina Achileus. U Homéra jeho meno zaznie len v dvadsiatom štvrtom speve Iliady, keď Priamos smúti za synom Hektorom. Priamos potom, ako niektorým svojim nepodareným synom vyriekne ostré slová, že by ich radšej videl na Hektorovom mieste, Méstora za svoje zásluhy pochváli.
V antickom diele Dictys Cretensis (Kréťan Diktis) je Méstor po dobytí Tróje vzatý do zajatia surovým achájskym bojovníkom Neoptolemom z ostrova Skiros.
La Chapelle-de-la-Tour

Poloha

Obec má rozlohu 9,04 km². Najvyšší bod je položený 453 m n. m. a najnižší bod 323 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 641 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ancinnes

Poloha

Obec má rozlohu 27,21 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 890 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemčiňany

Polohopis

Obec sa nachádza v severnej časti Pohronskej pahorkatiny v doline Rohožníckeho potoka na výbežku Štiavnických vrchov.

Prírodné podmienky

Priemerná ročná teplota je 9 stupňov C, júlová vyše 19 stupňov C a januárová okolo –2 stupne C, priemerné množstvo zrážok je 600 mm.

Dejiny

Ako osada s nemeckým obyvateľstvom existovala už pravdepodobne v období Veľkej Moravy.

Turistika

K zaujímavým prírodným útvarom patrí štrkopieskový lom, ktorý sa nachádza pri vstupe do obce smerom od Mochoviec. Turistov a rybárov zaujme umelá vodná nádrž (priehrada) a jeden z prameňov pritekajúceho potoka zvaný Kráľová studnička. Milovníkov dobrého vína poteší každoročná oblastná výstava vín, ktorá sa koná už viac ako dve desaťročia. Hubári môžu navštíviť okolité hory a športovci ihrisko.

Školstvo

V obci sa nachádza materská aj základná škola pre žiakov od 1. do 4. ročníka. Piataci už navštevujú školu v Červenom Hrádku. Záznamy o existencii školy v obci siahajú do roku roku 1646.
Saurais

Poloha

Obec má rozlohu 11,3 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lesy u Bezuchova

Ochrana

Predmetom ochrany sú spoločenstvá významné z hľadiska európskeho spoločenstva – prírode blízke ekosystémy západo-karpatských a polonských dubohrabín, údolných jaseňo-jelšových luhov a extenzívnych mezofilných ovsíkových lúk.
Chebzí (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany sú lúky s výskytom niektorých zvlášť chránených druhov rastlín (najmä vstavačovitých).
Extraliga hádzanárok 1997/98

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti minulým ročníkom zmenil, keď sa okrem základnej a nadstavbovej časti hralo prvýkrát aj play-off. Základná časť pozostávala zo 14 kôl, v ktorej sa každý s každým stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 4. miesto a do skupiny o 5. až 8. miesto. Nadstavbová časť o prvú štvorku pozostávala zo 6 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol raz. Umiestnenie v tejto časti rozhodlo o semifinálových dvojiciach play-off. Po nich nasledovali zápasy o 3. miesto a finále, ktoré určilo majstra. Nadstavbová časť o 5. až 8. miesto pozostávala z 12 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol dvakrát. Posledné družstvo z tejto skupiny zostúpilo do 1. ligy a predposledné odohralo baráž s 2. tímom 1. ligy.
Rudolf von Laban

Život

Pochádzal zo šľachtickej rodiny, s francúzskymi koreňmi (de La Banne). Jeho otec bol významným dôstojníkom rakúsko-uhorskej armády a dokonca guvernérom Bosny a Hercegoviny, kde tak Laban strávil časť detstva (inak predovšetkým vo Viedni). Rudolf sa mal stať dôstojníkom ako otec, ale z viedenskej vojenskej školy utiekol do Paríža, kde začal študovať architektúru na Écoles des Beaux Arts. Štúdium architektúry ho prinútilo zaoberať sa otázkou zlatého rezu a jeho vzťahu k ľudskému telu. Tým začal svoj záujem presúvať k umeniu.
Po smrti prvej ženy odišiel v tridsiatich rokoch do Mníchova, kde stretol tanečnicu Heidi Dzinkowsku, pod ktorej vplyvom sa začal venovať tzv. expresionistickému tancu (Ausdruckstanz). Otvoril si tiež prvú letnú školu tanca a umenia (1908 – 1914). So svojou druhou ženou Majou a jej piatimi deťmi pôsobil aj v umeleckej komúne v Monte Verita vo Švajčiarsku. Komúna však zanikla na začiatku prvej svetovej vojny. V roku 1915 teda presídlil do Zürichu, kde si založil tanečnú a pohybovú školu. Jeho cieľom nebolo len umenie, ale veril aj v terapeutické účinky tanca, najmä zborového. Navyše bol jeho systém napojený na mystiku, teozofiu, sufizmus a pod. Stal sa dokonca členom Crowleyho „templárskeho rádu“ Ordo Templi Orientis. Laban sa stal tiež priateľom švajčiarskeho psychológa Carla Gustava Junga a tiež Josepha Pilatesa, tvorcu známeho systému cvičenia pilates. Ich diela vzájomne rezonovali.
Od roku 1919 začali vznikať pobočky Labanovej školy po Európe (najmä. Taliansko, Francúzsko a stredná Európa). Laban prišiel aj s reformou notačného systému – s tzv. kinetografiou či „labanotaciou“. Je zhrnutá predovšetkým v knihe Kinetographie Laban z roku 1928. Ovplyvnila nielen moderný tanec a umeleckú avantgardu, ale aj štúdium neverbálnej komunikácie.
Po vojne pôsobil najmä v Nemecku. V rokoch 1930 – 1934 bol riaditeľom Spojených štátnych divadiel v Berlíne a bol tiež baletným majstrom Berlínskej štátnej opery. Koketoval pritom aj s nacistami, bol obzvlášť v priazni Josepha Goebbelsa. Zo svojich baletných kurzov vylúčil všetky „neárijske osoby“ a v roku 1934 bol menovaný riaditeľom Deutsche Tanzbühne. Goebbels ho dokonca poveril zostavením choreografie pre tisíc tanečníkov pre otvárací ceremoniál olympijských hier v Berlíne roku 1936. Ale skúšky choreografie Vom Tauwind und der Neuen Freude sa Goebbelsovi nepáčili, ideologické vyznenie bolo vraj zlé a choreografia bola zakázaná. Po tomto konflikte (po ktorom snáď Labanovi hrozilo aj zatknutie) odišiel do Francúzska, v roku 1938 potom do Anglicka.
Tu začal pracovať v tanečnej škole Kurta Joossa a Sigurda Leedera v Dartington Hall. Tu stretol Lisu Ullmannovú, ktorá sa stala jeho dlhoročnou spolupracovníčkou aj životnou partnerkou. K jeho britským žiakom patrili Mary Wigmanová alebo Sophie Taeuber-Arpová. Roku 1946 Laban s Ullmannovou presídlili do Manchesteru, kde dostali ponuku študovať a neskôr zreorganizovať pohyb robotníkov v továrni. Labanovi sa takto skutočne podarilo zvýšiť produktivitu práce. V Manchestri takisto otvorili Art of Movement Studio, kde opäť vyučovali moderný tanec. V roku 1953 ho presťahovali do Addelstonu.
Digitálna elektronika

Digitálna elektronika je odvetvie elektroniky, ktoré sa zaoberá digitálnymi elektronickými obvodmi, spracovaním digitálnych signálov a konštrukciou digitálnych obvodov.
Analógovými signálmi sa zaoberá len okrajovo, a to ich prevodom do digitálnej formy a späť.
Ronvaux

Poloha

Obec má rozlohu 2,63 km². Najvyšší bod je položený 362 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 95 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thauron

Poloha

Obec má rozlohu 22,34 km². Najvyšší bod je položený 632 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Rogatien

Poloha

Obec má rozlohu 5,19 km². Najvyšší bod je položený 33 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 880 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Massieu

Poloha

Obec má rozlohu 10,46 km². Najvyšší bod je položený 867 m n. m. a najnižší bod 422 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 755 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tau Scorpii

Opis

V porovnaní so Slnkom je Tau Scorpii obrovská OB hviezda s 15-násobkom hmotnosti Slnka a viac ako šesťnásobkom polomeru Slnka.  Vyžaruje asi 20 400-násobok svietivosti Slnka pri efektívnej teplote 31 440 K. To jej dodáva modro-biely odtieň charakteristický pre hviezdy typu B. Zatiaľ neexistuje dôkaz o spoločníkovi na obežnej dráhe okolo τ Sco. Je to magnetická hviezda, ktorej povrchové magnetické pole bolo mapované pomocou Zeemanovho-Dopplerovho zobrazovania. Tau Scorpii rotuje relatívne pomaly s periódou 41 dní.
Spektrum tejto hviezdy ukazuje trojnásobne ionizovaný kyslík (O IV), ktorý je generovaný röntgenovými lúčmi a Augerov jav. Pozorovania pomocou vesmírneho teleskopu ROSAT ukázali, že má röntgenové spektrum s vyššou energiou (silnejšie), ako je obvyklé pre hviezdy B0 V. V energetickom rozsahu 0,8 – 1,2 keV, je jeho röntgenová svietivosť Lₓ = 1,8 × 10³¹ erg s⁻¹ s veľkým Lₓ na Lbol z log Lₓ/Lbol = –6,53 z meraní ASCA. Merania ROSAT vykázali log Lₓ/Lbol ≃ –5.93 z rozsahu 0,1 – 2,4 keV. Tvrdá zložka röntgenového spektra z τ Sco, ktorú skúmal XMM-Newton, podporuje prítomnosť padajúcich zhlukov plazmy do τ Sco.
Táto hviezda je súčasťou vlastného pohybu  hviezdnej asociácie Scorpius–Centaurus (Sco OB2), ktorá je najbližším takým spoločným pohybujúcim sa združením hmotných hviezd k Slnku.  Podskupina Scorpius obsahuje tisíce mladých hviezd s priemerným vekom 11 miliónov rokov pri priemernej vzdialenosti 470 svetelných rokov Najnovšia analýza polohy H-R diagramu pre Tau Scorpii odhaduje, že jej účinná teplota bude 29 850 kelvinov so svietivosťou 20 400 Slnka, čo zodpovedá izochronálnemu veku 5 miliónov rokov a odhadovanej hmotnosti 14,5 – 14,7 slnečných hmotností.
Vek 5 miliónov je polovičný v porovnaní s okolitými hviezdami rovnakej generácie. Vysvetlenie tohto javu ponúka hypotéza, ktorá tvrdí že ide o dvojhviezdu so silným magnetickým poľom, ktoré zdanlivo robí hviezdu mladšiu a modrejšiu.
HKm Zvolen v sezóne 2009/2010

Sezóna 2009/2010 bola pre HKm Zvolen trinástou sezónou v nepretržitom slede a štrnástou celkovo v slovenskej hokejovej extralige.
Šachbedinova mešita Imaret

Charakteristika

Budova je postavená v tvare písmena T, pričom vodorovná strana písmena pripadá na južnú stenu mešity. Severná stena je lemovaná piatimi arkádami. Vnútorné stenomaľby boli zhotovené v priebehu 15., 18. a 19. storočia. Súčasťou areálu mešity sú aj „ťurbe“ (malé mauzóleum/hrob), kde je pochovaný Šachbedin paša, „chan“ (miesto pre prijímanie nemoslimských návštev - budova zbúraná v roku 1983), „imaret“ (kuchyňa pre biednych), „chamam“ (kúpele - budova zbúraná v roku 1923), „mekteb“ a „medrese“ (školy). Imaret je dvojposchodový a bol postavený v rokoch 1896 – 1897. Budova je pomenovaná podľa imaretu, ktorý sa v areáli nachádza. Aj keď samotná budova imaretu bola postavená až na konci 19. storočia, teplé jedlo a chlieb sa podávalo chudobným ľuďom každodenne po dobu viac ako štyroch storočí.

Dejiny

Mešita bola postavená v roku 1444, alebo 1445 rumelským bejlerbejom pašom Šachbedinom na pravom brehu rieky Marica. Nápis na stene hovorí, že bola postavená v roku 848, čo padá na rok 1444 alebo 1445 podľa kresťanského kalendára. O niečo novšie nadpisy spomínajú dve rekonštrukcie mešity, ako aj prístavbu kašne v areáli predsiene. V rokoch 1965 – 1976 bola budova zakonzervovaná a zreštaurovaná bulharským Národným inštitútom kultúrnych pamiatok. Ako moslimský svätostánok znovu slúži od roku 1992.
Forma práva

Forma práva je štátom uznaná a vopred definovaná podoba súborov právnych noriem. Štát spravidla ústavou a zákonmi definuje tieto formy z hľadiska ich prijímania ako aj ich realizácie. Z hľadiska právnej istoty sa tak definuje čo je záväzné a kto a za akých podmienok má právo takéto záväzné predpisy vydávať.
Príkladom môže byť ustanovenie Ústavy Slovenskej republiky v článku 68 - Vo veciach územnej samosprávy môže obec vydávať všeobecne záväzné nariadenia.
Ignác Ertzl

Životopis

Lekár a majiteľ lekárne v Banskej Bystrici. Lekárstva sa vzdal (1770) a ponechal si lekáreň.
Montjay (Hautes-Alpes)

Poloha

Montjay má rozlohu 27 km². Najvyšší bod je položený 1 298 m n. m. a najnižší bod 764 m n. m.

Obyvateľstvo

Montjay má 105 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Anglefort

Polohopis

Anglefort má rozlohu 29,26 km². Najvyšší bod je položený 1 524 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Anglefort má 960 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chorus Seraphicus

Chorus Seraphicus je ženský komorný zbor, založený v roku 1993. Jeho hlavným ťažiskom repertoáru je renesančná chrámová polyfónia. Okrem nej interpretuje zbor i skladby iných období, od gotiky, cez klasicizmus, romantizmus až k súčasnej tvorbe.
Koncom 90-tych rokov získal zbor cenu Slovenského hudobného fondu za interpretáciu diela M. Sch. Trnavského: Agnus Dei.
Zakladateľom, umeleckým vedúcim a dirigentom zboru je absolvent JAMU Ján Malovec.
Erasos

Erasos (starogr. Ἔρασος) je v gréckej mytológii syn Trifyla a vnuk lykosúrskeho kráľa Arkada.
Z antických autorov nám správu o ňom zanechal jedine Pausanias, ktorý videl jeho sochu medzi najpamätnejšími votívnymi dielami v Delfách: „Tohoto Trifyla nezrodila Erató, ale Laodameia, dcéra Amykla, vládcu v Lakedaimone. Erasos, Trifylov syn, bol sem venovaný tiež... Arkádsky Samolas je tvorca Trifyla a Azana, Antifanes z Argosu zase Elata, Afeida a Erasa.“
Zo sochy Erasa sa zachoval podstavec. Značne poškodený nápis na tomto podstavci uvádzal signatúru umelca a s veľkou pravdepodobnosťou aj jeho meno. Na ďalšom epigrafickom náleze z Delf sú okrem jeho mena uvedené aj mená jeho rodiny z Arkádie a iných mýtických postáv.
Operácia Deliberate Force

Rádioaktívne zamorenie

Podľa dostupných údajov, NATO použilo viac ako 11 000 striel s obsahom ochudobneného uránu pri bombardovaní vojenských a civilných objektov. Útoky zo strany NATO mali rozsiahly dopad aj na zdravie ľudí v Hadžići (opština Sarajeva s srbským obyvateľstvom), ktoré bol najviac zasiahnuté uránovými projektilmi. Najmenej 300 srbských utečencov z Hadžićia zomreli o niekoľko rokov po bombardovaní na rakovinu krvi, pľúc a mozgu.

Dohra

Na začiatku vojny (1992) mala Republika Srbská okolo 68% bývalej Socialistickej republiky Bosny a Hercegoviny. Avšak lietadlá NATO paktu tri týždne bombardovali Republiku Srbskú s cieľom rozbiť srbské sily a podporiť Chorvátov a Bosniakov. Letecká podpora NATO pomohla spoločným chorvátsko-moslimským silám organizovať etnické čistky a dobyť mestá Jajce, Drvar, Šipovo, Vozuća, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Ključ, Donji Vakuf, Otoka, Sanski Most a Mrkonjić Grad.
V dôsledku etnických čistiek zahynulo 1.000 civilistov a vojnových zajatcov a z domovov bolo vyhnaných 150.000 Srbov.   
Cieľom rozsiahlej chorvátsko-moslimskej ofenzívy bola tiež snaha dobyť Banja Luku. Táto hrozba prinútila Srbov ustúpiť a zasadnúť k rokovaciemu stolu. Krátko po tom, 21. novembra 1995, bola v americkom Daytone uzatvorená mierová dohoda, ktorá vojnu v bývalej Juhoslávi ukončila. Ako dôsledok Daytonskej zmluvy územie Republiky Srbskej zredukovaná na 49% teritória bývalej Socialistickej republiky Bosny a Hercegoviny, a to podľa vôle americkej vlády moslimom bol daný koridor zo Sarajeva do Goražde.
Bezpečnostná rada OSN následne prijala rezolúciu o rozmiestnení mierových síl v BaH pod vedením NATO pod názvom Implementačné sily.
Jozef Hrozienčik

Životopis

Roku 1927 – 1935 absolvoval gymnáziu v Martine. V rokoch 1935 – 1939 študoval históriu a slovenčinu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Roku 1939 – 1942 pôsobil ako pedagóg na gymnáziách v Martine v Banskej Štiavnici, 1942 – 1944 na obchodnej akadémi v Martine. Ľavicovo orientovaný intelektuál, počas 2. svetovej vojny sa zapojil do druhého čs. odboja. V roku 1944 účastník povstania. Neskôr v rokoch 1944 – 1945 väznený vo viacerých koncentračných táboroch v Nemecku. 1945 – 1946 inšpektor na Povereníctve školstva a osvety v Bratislave, 1946-1948 riaditeľ gymnázií v Rožňave a v Banskej Bystrici. Od roku 1948 vykonával aj funkciu riaditeľa Ustavu Slovenského národného povstania. Pracovník Krajského Národného Výboru v Nitre, riaditeľ Ústavu dejín európskych socialistických krajín SAV, zároveň prednášal históriu na Filozofickej fak. UK v Bratislave (od 1970). Od roku 1970 univerzitný profesor. Jeden z hlavných predstaviteľov a organizátorov marxistickej historiografie na Slovensku. Zaoberal sa hlavne povstaleckou tematikou, v ďalšom výskume sa venoval dejinám slovenské rusofilstva, balkanistike a slavistike. Pričinil sa o vznik Múzea SNP a česko-slovensko-sovietskeho inštitútu, neskôr rozšíreného na Ústav dejín európskych socialistických krajín. Člen a funkcionár slov., čs. i medzinárodných historických a slavistických spoločností, expert UNESCO pre výskum slovanských kultúr v Európe.
Chasnans

Poloha

Obec má rozlohu 7,87 km². Najvyšší bod je položený 910 m n. m. a najnižší bod 648 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Wantzenau

Poloha

Obec má rozlohu 25,39 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 963 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Péchabou

Poloha

Obec má rozlohu 3,57 km². Najvyšší bod je položený 261 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 877 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE