google/wiki40b huggingface dataset:
Kostol Najsvätejšej Trojice (Mošovce)

História

Pôvodná gotická budova kostola pochádzala z prelomu 13. a 14. storočia. Veža ako významná dominanta mestečka plnila niekoľko úloh. Informačnú funkciu mali jej štyri zvony. Najväčší z nich – Obecný, bol uliaty v roku 1704 a vážil 900 kg, druhý sa nazýval Odschod, tretí Median a štvrtý, vážiaci 70 kg, niesol meno Umrláč. Samostatne bol v kostolnom múre umiestnený maličký zvon.
Veža pred kostolom bola postavená samostatne, situovaná pri hlavnom priečelí s orientáciou na západ a obdĺžnikovým pôdorysom s rozmermi 8,6 x 7,2 m. Výške 45 metrov musela byť prispôsobená aj hrúbka vežových stien, z ktorých tri boli hrubé 1,5 m a štvrtá bola spoločná s múrom kostola merajúcim 1,2 m. Podľa zvyšku vežovej steny môžeme túto hrúbku zistiť aj dnes. Základným stavebným materiálom bol opracovaný i neopracovaný kameň. Vežové nárožia boli zvýraznené kamennými kvádrami. Na vežu sa napájala nízka ihlanová strecha s pôvodnou šindľovou krytinou.
Asi v dvoch tretinách výšky sa nachádzali okná ukončené oblúkmi. Pod oknami na troch vežových stenách (južnej, západnej a severnej) boli umiestnené vežové hodiny. Predchodcom týchto hodín boli prastaré slnečné hodiny, umiestnené na južnej strane kostolného múru.
 
Koncom 19. storočia bol kostol, vtedy už takmer 600-ročný, značne poškodený a ošarpaný. Keďže bol postavený na močaristej pôde, kamenná gotická klenba, hrubá približne 1,5 m začala na mnohých miestach pukať a to aj napriek tomu, že po stranách kostola ju zabezpečovali hrubé kamenné piliere.
Hrozilo preborenie klenby, preto bol na podnet vtedajšieho patróna cirkvi – grófa Františka Révaia – kostol asanovaný.
Na rozdiel od svojho predchodcu sa objekt nového neogotického kostola, ktorý vznikol na jeho mieste, staval iba 2 roky (1912-1913). Výstavba historizujúcej sakrálnej architektúry bola už blízka dnešným stavebným postupom. Aby sa zabezpečila stabilita kostola, postavili ho na hrubej betónovej platni. Pôdorysne je nový kostol posunutý oproti pôvodnému o niekoľko metrov juhovýchodným smerom, je trojloďový, s bočnou šesťuholníkovou vežou, ktorou vedie schodisko na chór.
Najskôr bola stará veža ponechaná v pôvodnom stave. Po preskúmaní veže sa však zistilo, že je šikmá – od zvislého smeru sa odkláňala 45 cm. Zo strachu pred možným zrútením sa 21. júna 1913 rozhodlo o zbúraní starej veže a o postavení novej, na ktorej výstavbu daroval gróf Révai 80 000 korún. Počas asanačných prác však začala pristavaná stena novostavby kostola pukať, preto sa musel vežový múr znovu postaviť až do výšky vrcholu strechy kostola. Tento múr stojí v symbióze s kostolom až podnes.
Francúzske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta FIFA sa francúzskemu družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. Vo svojej prvej kvalifikácii na MS 2000 skončilo v kvalifikačnej skupine po 5 prehrách na poslednom šiestom mieste. V ďalšej kvalifikácii na MS rovnako prehralo všetky zápasy a skončilo v skupine na poslednom 4. mieste a do následného play-off nepostúpilo. Kvalifikáciu na MS 2008 neabsolvovalo, keďže Francúzska futbalová federácia stiahla družstvo pred začiatkom konania turnaja a výsledky družstva tak boli kontumované. V kvalifikácii na MS 2012 muselo hrať už predkvalifikáciu, z ktorej postúpilo do kvalifikačnej skupiny 4. V nej vyhralo iba posledný zápas s Litvou, skončilo na 3. mieste v skupine a nepostúpilo do play-off.
Na majstrovstvá Európy UEFA sa francúzskemu družstvo podarilo postúpiť raz. Predtým absolvovalo 9 neúspešných kvalifikácii, prvú v roku 1999. Jediné 2 zápasy vyhralo v kvalifikáciách na ME v rokoch 2005 a 2007, v ostatných skončilo vždy posledné vo svojej skupine. V kvalifikácii na ME 2012 muselo absolvovať aj predkvalifikáciu, ktorú s prehľadom vyhralo a postúpilo do kvalifikačnej skupiny v Azerbajdžane. V nej však prehralo všetky 3 zápasy a skončilo posledné. V kvalifikácii v roku 2014 opäť začínalo už v predkvalifikačnom kole, ktoré hostilo práve Francúzsko. Dosiahlo na ňom svoje najvyššie víťazstvo v histórii, keď San Maríno zdolalo výsledkom 12 : 0. Tentoraz však skupinu nevyhralo, skončilo až na nepostupovom druhom mieste. Historický postup sa mu podaril v roku 2018, keď sa kvalifikovalo cez baráž s Chorvátskom na finálový turnaj konaný v Slovinsku. V základnej skupine dokázalo remizovať so Španielskom, ale po prehre s Azerbajdžanom do štvrťfinále nepostúpilo.
V roku 2010 sa družstvo zúčastnilo prvého ročníka medzinárodného turnaja o Stredozemný pohár. Zo skupiny postúpilo až do semifinále, v ktorom nestačilo na Líbyu a v boji o bronz ani na Slovinsko, a skončilo na 4. mieste.
Trnavské hlasy

Trnavské hlasy bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku v roku 1927.
Brunvillers-la-Motte

Poloha

Obec má rozlohu 6,5 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 325 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quartier de la Chaussée-d’Antin

Quartier de la Chaussée-d'Antin (štvrť Chaussée-d'Antin) je 34. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 9. obvodu.
Má rozlohu 54,3 ha a ohraničujú ju ulice Rue Saint-Lazare na severe, Rue Fléchier a Rue Laffitte na východe, bulvármi Italiens a Capucines na juhu a ulice Rue du Havre, Rue Tronchet a Rue Vignon na západe.
Štvrť bola pomenovaná podľa ulice Rue de la Chaussée-d'Antin, ktorá prechádza jej stredom. Názov ulice možno preložiť ako Antinove poschodie. Tento neobvýkly náziv vznikol tým, že miestna oblasť bola močaristá a tak bolo cestu nutné zvýšiť „o poschodie“. V ulici mal neskôr palác Louis Antoine de Pardaillan de Gondrin, vojvoda d’Antin (1665-1736), syn markízy de Montespan a dozorca kráľovských stavieb, ktorý dal ulici druhú časť mena.
Epos

Epos alebo epopeja je rozmerná epická veršovaná skladba so širokým záberom deja a udalostí o hrdinských činoch legendárnych hrdinov prípadne bohov. Najznámejšie sú starogrécke eposy, z nich najmä Homérove básne Ilias a Odysea.
František Vešeléni

Životopis

Pochádzal z významného uhorského protestantského šľachtického rodu Vešeléniovcov, ktorý pochádzal z Novohradskej župy. Jeho otcom bol Štefan Vešeléni, kráľovský radca a župan Solnockej župy, matka Katarína, rodená Deršfi (Derssfy).
František sa narodil v roku 1605, miesto a presný dátum narodenia nie sú známe. Niektoré zdroje uvádzajú ako miesto narodenia Banskú Bystricu. Študoval na jezuitskom kolégiu v Trnave, kde konvertoval na katolícku vieru. Jeho brat Mikuláš sa dokonca stal členom jezuitskej rehole.
Františkovou prvou manželkou bola Žofia Bosniaková (Bosnyák), z tohoto manželstva mal dvoch synov: Adama (* 1630 – † 1656) a Ladislava (* 1633). Druhou manželkou bola známa Muránska Venuša Mária Séčiová (Széchy) (* 1610 – † 18. 07. 1679 Kőszeg).
Už v mladom veku sa zúčastnil viacerých bitiek, po boku poľského kráľa Vladislava IV. bojoval na čele menšej uhorskej jednotky proti ruským a tatárskym vojskám. Slúžil v protitureckom vojsku baróna Tomáša Bosniaka z Veľkého Bielu a Šurian, svojho svokra. V roku 1644 sa stal jeho nástupcom vo funkcii kapitána Fiľakovského hradu. Roku 1646 bol povýšený do grófskeho stavu. V roku 1647 bol menovaný do funkcie hlavného kapitána Horného Uhorska. V tejto úlohe bojoval so švédskymi vojskami a neskôr s Jurajom Rákocim. V roku 1655 sa stal palatínom, 1660 županom Gemerskej a začas i Peštianskej župy.
V roku 1662 bol v mene španielskeho kráľa Filipa IV. vyznamenaný Rádom zlatého rúna.
Stál na čele uhorských magnátov pri vystúpení proti Habsburgovcom, podľa neho bolo toto hnutie nazvané Vešeléniho sprisahanie. Zomrel však skôr, ako mohol svoje zámery realizovať, a skôr. ako bola činnosť skupiny odhalená.
Saint-Amant-Tallende (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 4,97 km². Najvyšší bod je položený 686 m n. m. a najnižší bod 408 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 813 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beauvoir-sur-Niort

Poloha

Obec má rozlohu 23,48 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 710 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Porubský potok (prítok Nitry)

Porubský potok je potok na Hornej Nitre, preteká územím okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Nitry, má dĺžku 11 km a je tokom IV. rádu.

Prameň

Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Malá Magura, na južnom svahu Magury (1 141,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 960 m n. m.
Mellac

Poloha

Obec má rozlohu 26,38 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 618 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Megonky (prírodná pamiatka)

Lokalita

Slovensko – región Kysuce – mesto Čadca – mestská časť Milošová, osada Megoňky.
Súvislý pás (dlžka 15 km, šírka 250 – 500 m) pravidelných zlepencových gúľ  sa tiahne pod hrebeňom Moravsko-sliezskych Beskýd od Megoniek až  po obec Klokočov. Je to najväčšie nálezisko v Európe, podobné nálezy sa našli napríklad aj na Kostarike, na Novom Zélande a v pralesoch Južnej Ameriky.
Geologicky patrí  územie k západnému úseku Flyšového pásma, ktoré sa vyznačuje nepravidelným rytmickým striedaním pieskovcov a ílovcov, Sliezkej jednotke (príkrovu), ktorá zasahuje na územie Slovenska zhruba po líniu Klokočov – kóta Bahaňa – Raková – Korcháň – Milošová. 
Táto línia je zároveň tektonickým stykom (miestom nasunutia) Magurskej jednotky (príkrovu) na Sliezsku jednotku. Pieskovcové gule sa nachádzajú práve v blízkosti tejto tektonickej línie. 
Gule umiestnené v pevnej pieskovcovej hornine, pôvodne ležali na ploche, postupne však boli zanesené pieskom a bahnom. Geologické zmeny spôsobili ich zdvihnutie do súčasnej polohy. Ležia približne 1,5 – 2 m pod dnešným terénom.

Zloženie

hrubozrnný pieskovec sivej, sivomodrej a sivohnedej farby bez jadra, kremenec, vápenec, rohovec, červená žula, a i. Povrch gúľ je jemnozrnný.

Veľkosť

od 30 cm – do 3 m (najväčšia guľa má priemer 3 m, hmotnosť 25 – 30 ton a jej poznávacím znakom je pravidelný rez rozdeľujúci ju na 2 polovice).

Objavenie náleziska

Nálezisko bolo odkryté v roku 1988 pri ťažbe v lome Padyšák v Turzovskej vrchovine. 
Prvá zmienka o nálezisku je z roku 1995.
V lokalite sa pôvodne nachádzalo asi 30 guľovitých kamenných útvarov s priemerom 25 – 300 cm, viaceré z nich boli odvezené do expozícií alebo rozkradnuté do súkromných záhrad. 
V roku 2003 bolo toto územie s rozlohou 1,67 ha vyhlásené za prírodnú pamiatku v správe CHKO Kysuce.
Walincourt-Selvigny

Poloha

Obec má rozlohu 15,07 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 068 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kompostovací záchod

Kompostovací záchod patrí k v súčasnosti ekologickým princípom riešenia „ľudského odpadu“ v dome. Je to v podstate jeden veľký zásobník, ktorý vytvára objem pre kompostovaciu masu. Veľa závisí od konštrukcie zásobníka. Tá je vytvorená tak, aby poskytovala optimálne podmienky pre priebeh kompostovacieho procesu. Tento proces je ovplyvnený okrem zloženia kompostovaného materiálu, hlavne nevyhnutnými podmienkami - prívodom vzduchu, vlhkosťou a teplotou kompostovaného materiálu.
V kompostovacom záchode je nevyhnutné aeróbne kompostovanie, t. j. premena fekálií a organického odpadu prostredníctvom dýchajúcich mikroorganizmov. Tieto organizmy sú v rozkladacom procese a v premene kompostu omnoho výkonnejšie ako anaeróbne mikroorganizmy, ktoré v podmienkach neprístupu vzduchu rozkladajú látky zahnívaním a produkujú pritom páchnuce hnilobné plyny.

Filozofia a princíp fungovania

Ide tu o kultúrnu napodobeninu prírodných kolobehov. Prírodné ekosystémy nepoznajú žiaden odpad. Biomasa a ekosystémy sú súčasťou neustáleho procesu premeny a kolobehu. „Odpad“ a surovina sú v prírodnom ekosystéme totožné. Čo je teda tejto zákonitosti bližšie ako vrátiť prírode organický odpad prostredníctvom dlhoročného procesu zrenia, nazývaného tiež humifikácia. Jej výsledkom je opätovne vytvorený humus, ktorý možno použiť na prihnojenie záhrady.
Agnières

Poloha

Obec má rozlohu 3,25 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Melanotropín

Melanotropín (melanocyty stimulujúci hormón, MSH) je hormón, tvoriaci sa v pars intermedia hypofýzy, ktorá je u človeka zakrpatená. Tvoria ho bazofilné, tzv. melanotropné bunky. Chemicky ide o polypeptid, ktorý má dve formy: alfa a beta. Má spoločné sekvencie aminokyselín s kortikotropínom, čo ukazuje na ich spoločného prekurzora – tzv. proopiomelanokortín.
U obojživelníkov spôsobuje rozptyľovanie zrniek melanínu v pigmentových bunkách kože a jej následné tmavnutie. U človeka tento priamy účinok nemá. Jeho funkcie nie sú zatiaľ u človeka dostatočne známe – zrejme sa podieľa na regulácií pigmentácie kože v prípade nedostatku hormónov kôry nadobličiek.
Armoy

Poloha

Obec má rozlohu 4,95 km². Najvyšší bod je položený 674 m n. m. a najnižší bod 415 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Hanus

Životopis

Navštevoval odbornú kovorobnú školu v Banskej Bystrici (do 1926), 1926-1930 študoval na Vyššej priemyselnej škole v Košiciach, do 1932 na Vojenskej kadetnej škole v Hraniciach na Morave. V roku 1933-1937 pracovník Krajského súdu v Košiciach, do 1939 poštového úradu v Krompachoch a v Poprade, od 1939 dôstojník z povolania, po odchode z armády pracovník dopravného podniku v Prahe a Pamätníka SNP v Nemeckej. Organizátor príprav SNP v Banskej Bystrici, člen dôstojníckej odbojovej organizácie Victoire a náčelník zbrojnej služby Hlavného štábu protivzdušnej obrany v Banskej Bystrici (pred SNP). Počas Povstania náčelník HŠPO, po ústupe SNP do hôr zajatý nacistami a väznený v koncentračných táboroch v Nemecku. Po oslobodení dôstojník ČSĽA.
Geffen Records

Geffen Records, niekedy skrátene Geffen, je hudobné vydavateľstvo, ktoré vlastní Universal Music Group.
Geffen Records založil v roku 1980 americký podnikateľ David Geffen. Vydavateľstvo okrem iného vydalo albumy spevákov a skupín ako Guns N’ Roses či Aerosmith. Veľký komerčný úspech zaznamenalo vydaním albumu Nevermind americkej skupiny Nirvana. V súčasnosti firma sídli v Santa Monice v Kalifornii.
Tower 185

Tower 185 je mrakodrap v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom. Architektom budovy je Christoph Mäckler. Výstavba budovy sa začala v septembri 2008 a bola ukončená v decembri 2011. V budove je 55 nadzemných a 2 podzemné poschodia. 116 000 m² priestorov obsluhuje 10 výťahov. S výškou 200 m je (spolu s Maintower) 4. najvyššou budovou Frankfurtu a Nemecka.
Mrakodrap bol pomenovaný podľa pôvodnej plánovanej výšky budovy (185 m). Tá však bola zmenená pred stavbou budovy na súčasných 200 m, ale názov zostal nezmenený.
Gandelu

Poloha

Obec má rozlohu 10,03 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 675 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Feuillie (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 39,76 km². Najvyšší bod je položený 219 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 269 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Bénigne

Polohopis

Saint-Bénigne má rozlohu 16,49 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Bénigne má 1135 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gaston Thorn

Životopis

Gaston Thorn sa narodil v Luxemburgu a ešte počas školských rokov sa zúčastnil akcií odporu proti nemeckej nacistickej okupácii a strávil niekoľko mesiacov vo vezení. Po vojne študoval právo v Montpellieri, v Lausanne a v Paríži a po návrate do Luxemburgu si založil advokátsku kanceláriu.
V roku 1959 vstúpil, ako člen liberálnej Demokratické strany, do politiky, od roku 1961 sa stal jej predsedom. V rokoch 1969 až 1980 bol Thorn ministrom zahraničných vecí a ministrom zahraničného obchodu, 1974 – 1979 súčasne premiérom a v rokoch 1977 – 1980 ministrom hospodárstva. V rokoch 1959 až 1969 bol tiež členom Európskeho parlamentu a v období 1975 – 1976 predsedom VS OSN.
V roku 1980 bol Thorn zvolený po Royovi Jenkinsovi za predsedu Komisie Európskeho spoločenstva (teraz Európska únia). Úrad prevzal 12. januára 1981. Názorovo bol veľmi blízky vtedajšiemu francúzskemu prezidentovi d'Estaingovi a vo funkcii bol oporou francúzskych záujmov v európskej politike.
Thorn nebol považovaný za príliš silnú osobnosť v úrade predsedu Európskej komisie, napriek tomu počas jeho pôsobenia jej úloha a sila rástla. Thorn položil základy úspechov, ku ktorým doviedol Európsku komisiu jeho nasledovník Jacques Delors.
V roku 1985 sa Thorn začal venovať obchodníckej dráhe. Stal sa šéfom najväčšej mediálnej spoločnosti v Luxembursku a prezidentom Banque Internationale de Luxembourg. Zostal naďalej aktívny v medzinárodnom dianí. Okrem iného bol predsedom Liberal International, zoskupenia liberálnych politických strán, ku koncu života jej čestným predsedom. Bol ženatý s novinárkou Liliane Thorn-Petitovou.
Malý Salatín

Polohopis

Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi Salatínom (2 048 m) na severozápade a Spálenou (2 083 m) na juhovýchode. Na jednej strane je Salatín oddelený Prostredným Salatínskym sedlom (2 012 m), na druhej strane hrebeň klesá cez nevýrazný vrchol Salatínska kopa (1 925 m) do Zadného Salatínskeho sedla (1 907 m), za ktorým sa dvíha rozoklanými Skriniarkami k vrcholu Spálená. Severovýchodným smerom vybieha z hory do Roháčskej doliny krátka rázsocha Zadného Salatína (1 773 m), ktorá navzájom oddeľuje Salatínsku dolinu na severozápade a dolinu Zadná Spálená na juhovýchode. Ďalšia rázsocha vybieha na juhozápad cez vrchol Lysec (1 830 m) k vrcholu Jalovská hora (1 697 m), odkiaľ klesá ku križovatke Bobroveckej doliny a doliny Parichvost. Táto rázsocha oddeľuje Hlbokú dolinu a dolinu Podválovec.
Molliens-Dreuil

Poloha

Obec má rozlohu 22,8 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 870 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bezděz (hrad)

Dejiny

Hrad bol vybudovaný v rokoch 1265 - 1278 a za vlády Přemysla Otakara II. cisterciánsko-burgundskou stavebnou hutou ako reprezentačné kráľovské sídlo, správne stredisko rozsiahleho kráľovského panstva a pevnosť slúžiaca k obrane dôležitej obchodnej cesty do Zittau.
Do historického povedomia sa v roku 1279, kedy tu bol správcom Českého kráľovstva a svojim poručníkom Otom V. Brandenburským väznený mladý český kráľ Václav II. so svojou matkou Kunhutou Uhorsku.
V 1. polovici 14. storočia vlastnil hrad rod Berkovcov z Dubé. Význam hradu vyzdvihol i Karol IV., ktorý v roku 1350 vydal majestát zabraňujúci zastavovaniu hradu. Po bitke na Bielej hore sa jeho majiteľom stal Albrecht z Valdštejna, ktorý dal hrad nanovo opevniť. V roku 1642 hrad dobyli Švédi a obsadili ho. V roku 1662 bol Bezděz osídlený rádom montserratských benediktínov a premenený na pútnické miesto. Po zániku rádu v roku 1785 hrad začal pustnúť a jeho múry slúžili ako zdroj stavebného materiálu. Takto hrad pretrval až do 40-tych rokov 19. storočia, kedy sa pristúpilo k prvým pokusom na jeho záchranu. Bola zrekonštruovaná Veľká veža a obnovené zastrešenie objektu.
Hrad pre svoju polohu býval častým námetom vychádzok romantických umelcov (napr. Karel Hynek Mácha, Josef Mánes a i.) a stal sa i dejiskom opery Bedřicha Smetanu Tajomstvo. V roku 1868 sa tu uskutočnil pamätný tábor českého a nemeckého ľudu.

Opis

Hrad je v súčasnosti v stave postupne rekonštruovaných zrúcanín. Z pôvodných objektov sa zachovali hradné múry s cimburím, štyridsať metrov vysoká Veľká veža (obvod 21 metrov, hrúbka muriva päť metrov), tzv. Čertova veža (výška 20 metrov, obvod 14 metrov, hrúbka muriva tri metre), hradný palác s ranogotickou kaplnkou v jeho východnej časti, budova purkgrófstva a časť hradieb z doby panstva Albrechta z Valdštejna. Na prístupovej ceste k hradu sa nachádzajú torzá kaplniek barokovej krížovej cesty.
Hrad bol v roku 1978 vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.
Tignes

Poloha

Obec má rozlohu 81,63 km². Najvyšší bod je položený 3 747 m n. m. a najnižší bod 1 440 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zajac (súhvezdie)

Mytológia

Toto malé súhvezdie zimnej oblohy mytologicky súvisí s jeho susediacim súhvezdím – Oriónom. Zajace boli totiž podľa povesti Oriónova obľúbená korisť. Preto sa nachádza pri Oriónovych nohách a pred Veľkým psom. Umiestnil ho tam vraj sám Hermes, posol bohov. Podľa iného mýtu je vraj Zajac spomienka na ľuďmi zavinené premnoženie zajacov na ostrove Leros. Zajace ničili úrodu a tým spôsobili hlad obyvateľstva. Napokon ich ostrovania odstránili z ostrova. Egypťania videli v Oriónovi boha Osirisa (Usira) a Zajac bol Osirisovym člnom. Arabi si zase na tomto mieste predstavovali „obrovu stoličku“ čiže Oriónovu. Sťahovavé národy z vyprahnutých púští v nich zase videli štyri smädné ťavy na brehu nebeskej rieky (Mliečnej cesty).

Hviezdy

α Leporis má zriedkavejšie používaný arabský názov Arneb, čo znamená „zajac“. Je to nadobor magnitúdy 2,58 vzdialený od Zeme vyše 900 svetelných rokov. Okrem neho je v súhvezdí už len jedna hviezda jasnejšia ako tretia magnitúda a tou je β Nihal. Nihal je viacnásobná hviezda.
Dvojhviezdu γ Leporis dokáže ľahko rozlíšiť aj poľný ďalekohľad. Jej zložky tvoria fyzickú dvojhviezdu a sú k nám pomerne blízko, len 27 ly. Náročnými dvojhviezdami na rozlíšenie sú iota Leporis a kappa Leporis. Lambda Leporis je členkou asociácie Orion OB1. Mí Lep patrí medzi takzvané ortuťno-horčíkové hviezdy. Zaujímavým objektom je krvavočervená premenná hviezda R Leporis východne od hviezdy mí. Je to dlhoperiodická premenná s periódou zmien jasnosti 430 – 432 dní.

Objekty

Guľová hviezdokopa M79 leží v južnej časti súhvezdia. Je bohatá na hviezdy a má magnitúdu 8,4. V tom istom zornom poli ako hviezdokopa sa nachádza trojhviezda Herschel 3752. NGC 2017 predstavuje kompaktnú skupinu hviezd, ktorá však nie je skutočnou hviezdokopou. Planetárna hmlovina IC 418 na severe Zajaca je známa ako hmlovina Spirograf.
Zvláštnosťou je objekt označený ako Gliese 229B, čo je náš najbližší a súčasne najchladnejší známy hnedý trpaslík. Nachádza sa vo vzdialenosti iba 19 svetelných rokov a sprevádza jasnejšieho červeného trpaslíka Gliese 229A.
Flygility

Flygility je kynologický šport, ktorý je kombináciou flyballu a agility. Je to vlastne flyball, ale s tým rozdielom, že pes neskáče iba cez štyri rovnaké prekážky, ale musí prekonať aj prekážky, ktoré sa vyskytujú v agility. Tento šport môžu vykonávať rôzne plemená psov, rôzneho veku. Súťažia medzi sebou tímy (ako vo flyballu) na dvoch dráhach. Dráha pozostáva z prekážok (nie vždy sú všetky prekážky využívané) ako - fly box, skokové prekážky, kruh, ďaleký skok, šikmá stena (áčko), slalom, pevný tunel, atď..

Štart

Na začiatku dráhy sa pripraví 1 pes z každého družstva, pričom dráhy a tými sú dve. Rozhodca vydá povel a pes vybieha na trať. Prekoná všetky prekážky, vystrelí si loptičku a s úlovkom v papuli beží späť, opäť cez prekážky. Keď je v kontakte časťou svojho tela za štartovou / cieľovou čiarou (vo vzduchu, či na zemi) pustí loptičku za čiaru a v tom momente vybehne ďalší pes z jeho družstva. Ktoré družstvo má loptičky skôr, víťazí.
Georgij Konisskij

Georgij Konisskij (* 1717 – † 1795) bol ukrajinský a bieloruský filozof a spisovateľ, kazateľ, náboženské a kultúrne osobnosť.
Pochádzal z shlyahetskouj ukrajinského kozáckého rodu Konysky.
Vzdelanie získal na Kyjevskej Akadémii (1728-1743). 1745 sa stal profesorom na Akadémii, učil l piyityku, rétoriku, filozofiu. 1751 (podľa iných zdrojov v roku 1752), sa stal rektorom v Kyjeve akadémie.
Fontenay-le-Fleury

Poloha

Obec má rozlohu 5,43 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 607 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE