google/wiki40b huggingface dataset:
Program Luna

Program Luna bola séria sovietskych kozmických sond na prieskum Mesiaca. Z celkovo 24 sond bolo 15 úspešných.
Do konca roku 1958 Sovietsky zväz do kozmu vypustil štyri stroje (Sputnik 1, Sputnik 2, Sputnik 3, Explorer), z toho tri sovietske. V dobývaní vesmíru nad Spojenými štátmi jasne viedol a nehodlal nijako poľaviť. Začalo sa s vypúšťaním sond s poetickým názvom Luna (po rusky Mesiac) na výskum najbližšieho vesmírneho telesa. Na konci šesťdesiatych rokov USA zmazali sovietsky náskok a uskutočnili úspešné pristátie ľudí na Mesiaci. Sovietsky projekt ľudskej expedície na Mesiac bol z dôvodu technických problémov a veľkých nákladov neúspešný, čo viedlo k ďalšej vlne letov automatických sond. Sovietsky zväz sa snažil ukázať nepotrebnosť letov s ľudskou posádkou, preto na Mesiaci pristáli automatické vozidlá a boli dovezené vzorky hornín.
Základná škola (Bratislava, Pri kríži 11)

Poloha

Nachádza sa na periférii Dúbravky, na ulici Pri kríži. Vchod je situovaný z juhu budovy, z Ožvoldíkovej ulice. Dobrá dopravná vybavenosť – autobusová, električková umožňuje príchod žiakom aj z iných mestských častí.

História

Základná škola Krajňákova vznikla v školskom roku 1975/1976, v roku 1976 ako elokované pracovisko ZŠ Pekníkova, ktorá bola plne kapacitne vyťažená. Vtedajšou riaditeľkou ZŠ Pekníkova bola pani Eva Považanová. V roku 1976 sa tam vyučovalo 10 tried 1. a 2. triedy. V školskom roku 1976/1977, keď bola budova dokončená a doskrášľovaná, riaditeľkou bola pani Mária Holecová a škola fungovala ako plnoorganizovaná. Neskôr za riaditeľku zvolili pani Annu Šimovú. V roku 1990 sa konali prvé demokratické voľby a riaditeľkou sa stala pani Zuzana Ivanová, ktorá školu viedla jedno volebné obdobie. V tomto období vznikla školská rada a ulica sa premenovala na Pri kríži. 1. septembra 1996 už bola riaditeľkou pani Mgr. Magdaléna Bugáňova. Za jej velenia škola prešla pod právnu subjektivitu a zapojila sa do projektu Infovek alebo Zdravá škola. V roku 2005 odstúpila a riaditeľkou sa stala súčasná pani riaditeľka, Mgr. Ivana Mikšíková, ktorá na škole pôsobí od roku 1995.

Súčasnosť

V súčasnosti má škola 27 tried a vyučuje 40-členný pedagogický kolektív, vrátane vychovávateliek. Okrem toho má škola školskú knižnicu, fyzikálno-chemické laboratórium, telocovične a posilňovňu a učebne informatiky. Škola je organizátorom súťaže Dúbravka moja a zúčastňuje sa rôznych súťaží. Okrem toho, podniká akcie, zájazdy a iné.
Luigi Amadeo d’Abruzzi

Životopis

Ako prvý človek vystúpil na vrchol hory Saint Elias na Aljaške (1897). Stál na čele neúspešnej expedície k severnému pólu (loď Stella Polare, 1899-1900). Patril k prvým prieskumníkom horského masívu Ruwenzori v Afrike (1906-1907) a vystúpil na vrchol jeho najvyššieho štítu. V roku 1909 sa zúčastnil prieskumu pohoria Karakoram v Ázii.
Gommerville (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 27,23 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Základná škola (Považská Bystrica, Slovanská 1415/7)

História školy

História školy sa začala písať v septembri 1986 a jej prvým riaditeľom bol PhDR. Ján Kňažko.Od roku 1990 sa škola začala zameriavať na šport a zriadila sa prvá športová trieda pod vedením Mgr. Františka Blaška.

Charakteristika školy

Škola sa nachádza na jednom z okrajových sídlisk v Považskej Bystrici. Jej kapacita je 474 žiakov. Škola má vynovenú telocvičňu, nové multifukčné ihrisko, dve multimediálne učebne, jazykovú učebňu a odbornú učebňu fyziky.

Pravidelné podujatia

Každoročne sa vydajú štyri čísla školského časopisu Veselá sedmička. Organizujú sa každoročne literárne exkurzie, školské výlety, lyžiarsky výcvik, škola v prírode, pasovanie prvákov do cechu školského, valentínska pošta a valentínska diskotéka. Športovci pravidelne navštevujú domáce a medzinárodné hádzanárske súťaže v Česku, Maďarsku a Nemecku.
Haplincourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,11 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bankový prevod

Bankový prevod je forma presunu peňažných prostriedkov medzi osobami alebo inštitúciami a ich bankovými účtami. Prevod môže byť bezhotovostný medzi dvomi účtami, alebo vložením hotovostnej čiastky na účet.

Kombinovaný prevod

Kombinovaný alebo aj polohotovostný prevod sa realizuje na základe platobného príkazu spravidla v papierovej podobe na pobočke banky. Fyzická osoba tak vkladá reálne finančné prostriedky na účet príjemcu.

Dejiny

Prvé bankové prevody umožnil už v 19. storočí veľký rozvoj telegrafnej siete a bankovníctva. Prostredníctvom telegrafu bola odoslaná informácia o prevode financií, na základe ktorej mohla byť vyplatená hotovosť v inej pobočke prakticky okamžite po ich vložení v banke.
Elektronické bankovníctvo sa vyvinulo zo služby, realizovanej prostredníctvom elektronických médií v 80. rokoch 20. storočia. Prenos informácií bol zabezpečovaný prostredníctvom terminálov, napojených na banku telefónnou linkou. Masívnemu rozšíreniu online bankovníctva napomohlo až sprístupnenie internetu pre verejnosť a domácnosti.
Rezný klin

Rezný klin je činná časť rezného nástroja. Vniká do materiálu a oddeľuje z neho triesky. Aj keď na prvý pohľad vyzerajú nástroje rôzne, základný tvar rezného klina je podobný. Rezný klin je ohraničený plochou chrbta, prípadne vedľajšieho chrbta a plochou čela, ktorých prienik tvorí reznú hranu klinu. Ak je rezná hrana zalomená, vytvára hrot rezného klinu.
Rezný klin je definovaný súborom základných uhlov geometrie rezného klina. Tieto sú ovplyvnené tvarom nástroja a jeho naostrením. Počas obrábania sa skutočné rezné uhly môžu líšiť v závislosti od nastavenia nástroja k obrábanému predmetu a pomerov zložiek rezných pohybov. Takéto uhly sa nazývajú technologické.

Čelo

Čelo je plocha rezného klina, po ktorej odchádza trieska. Je tepelne najviac zaťaženou časťou rezného klina. Na ploche čela sa často tvorí nárastok, ktorý na jednej strane preberá funkciu reznej hrany a zvyšuje tak jej životnosť, na druhej strane však mení geometriu rezného klina.

Chrbát

Chrbát je plocha rezného klina, privrátená k obrobku.

Rezná hrana

Rezná hrana je tvorená prienikom plochy chrbta alebo vedľajšieho chrbta s plochou čela. Nástroj tak môže mať dve rezné hrany, hlavnú a vedľajšiu.

Hrot nástroja

Hrot nástroja spája hlavnú a vedľajšiu hranu, prípadne je vytvorený inak (vrták). Býva zaoblený.
Informačná ekológia

S pribúdaním nových zdrojov informácií, vznikajú nové problémy. Príkladom je informačné zahltenie. V súvislosti s tým sa stretávame s novým prístupom – informačnou ekológiou. Existuje množstvo definícií tohto pojmu.
Prvýkrát ho použil v roku 1989 Rafael Cappuro, pre ktorého je informačná ekológia najmä spôsob ako znížiť znečistenie informačného prostredia. Snažil sa zabezpečiť harmóniu myslenia a konania človeka smerom k technológiám, využívaných na komunikáciu a prácu s informáciami.Tento prístup spočíva v ochrane spoločnosti pred irelevantným obsahom, nekompatibilnými systémami, nesprávnou prácou s informáciami alebo technológiami.
Luciano Floridi naopak do centra stavia dáta, entity, informačné procesy. Poukazuje na digitálnu priepasť medzi minulosťou a súčasnosťou, vplyvom rýchleho technologického pokroku. Priepasť vznikla rýchlejším rozvojom technológií v porovnaní s rozvojom myslenia ľudí. Nastavenie pravidiel práce s informáciami by tieto problémy vyriešili.
Thomas Davenport a Laurence Prusak začali spájať informačnú ekológiu s informačným manažmentom a zamerali sa na prostredie organizácie a potreby pracovníkov.
Slovenská autorka Jela Steinerová vníma informačnú ekológiu ako vzťahy človeka a informačného prostredia. Obsahuje tvorbu, komunikovanie, rozširovanie a využívanie informácií s cieľom regulovať informačné procesy a vzájomné prispôsobovanie človeka a informačného prostredia. Pojem ekológie ako vedy o vzťahoch organizmov a prostredia a ich vzťahov navzájom sa preniesol do informačného prostredia organizácií. Vzťahy človeka a informačného prostredia môžu ovplyvňovať aktivity človeka, hodnoty, komunita a nástroje komunikovania a organizovania odborných informácií.
Informačná ekológia inšpiruje informačnú vedu na celistvejší pohľad na informačné procesy. Informačné správanie človeka v elektronickom prostredí vedie k novým ekologickým aspektom využívania informácií. K cieľom informačnej ekológie informačných systémov a služieb patrí „čistota“ informačného prostredia ako zmysluplné regulovanie procesov využívania informácií. Informačné prostredie je často „znečistené“ rozmanitosťou zdrojov a ich neorganizovanosťou. Informačná ekológia preto môže pomôcť minimalizovať informačné preťaženie človeka a riziká využívania informácií v elektronickom prostredí.
U Římské studánky

Ochrana

Predmetom ochrany je starý bukový porast na stanovišti sviežich jedľových bučín. Jedná sa o starý porast s malou vekovou i výškovou diferenciáciou, ktorý vznikol prirodzenou obnovou.
Buničina (papier)

Buničina alebo technická celulóza alebo len celulóza je technický termín na označenie suroviny (polotovaru) – vláknitej hmoty, ktorá sa vyrába chemickým spracovaním dreva alebo slamy. Buničina sa používa na výrobu papiera, umelých vláken, plastických hmôt a pod. Skladá sa prevažne z celulózy.

Použitie

Buničina sa spotrebúva hlavne na výrobu papiera. Niekedy sa z bielenej buničiny vyrábajú lekárske a kozmetické tampóny, používa sa v detských plienkach a hygienických vložkách ako absorbent. Používa sa tiež ako plnivo pri výrobe kompozitov.

Súvislosti

Pri výrobe buničiny (a papiera) sa používa značné množstvo chemikálií. Chemikálie sa používajú na varenie, bielenie, úpravu vody, ako plnivo, farbivo, glejidlo, ako odpeňovače, v náteroch papiera atď. Hlavnými surovinami sú NaOH, Na₂SO₄ a vápno. Problémom je ich neutralizácia a zneškodňovanie, pretože významne poškodzujú životné prostredie. Ďalším nezanedbateľný faktorom je aj zápach, ktorý papierenský komplex produkuje, o čom sa presvedčili všetci, ktorí prechádzal popri celulózke. Napr. v Ružomberku.
Výroba buničiny a papiera je proces mimoriadne náročný na spotrebu vody. Súčasná spotreba vody je na úrovni 50-70 m³/tonu buničiny, čo v praxi pre priemerne veľkú celulózku predstavuje ~12 mil. m³ vody za rok (0,5 m³/s).
Budovanie celulózo-papierenského priemyslu je založené na dostatku drevnej suroviny (postačuje nízka kvalitatívna trieda a odpad) a na druhotnej surovine – zberovom papieri. Výhodou tohto odvetvia z pohľadu lesného hospodárstva je schopnosť spracovať drevo poškodené, nevhodné na iné spracovanie. Celulózo-papierenský priemysel pri výrobe buničiny zhodnotí drevnú hmotu 4 – 8 násobne.
Passy (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,74 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hoyvík

Dejiny

Prvý písomný prameň, ktorý hovorí o meste je Færeyinga Saga z roku 1200. Opisuje udalosti odohrávajúce sa sto rokov predtým. V Hoyvíku sa nachádza stará usadlosť datovaná až do 17. storočia, z ktorej je teraz múzeum pod otvoreným nebom.

Obyvateľstvo

Populácia v Hoyvíku v posledných rokoch rastie. V roku 2010 v meste žilo 3 633 obyvateľov. Ešte do do polovice 19. storočia však populáciu tvorila len jedna farma. Po druhej svetovej vojne ale bolo v meste postavených pár domov. V 80 rokoch 20.storočia bol zaznamenaný najväčší rozmach. Zaujímavosťou je že obyvatelia si sami navrhovali farbu a design domu.

Významné inštitúcie

K významným inštitúciám v Hoyvíku patrí Faerské Historické múzeum a Faerské gymnázium. Práve v budove historického múzea bol v roku 2005 podpísaná Hoyvícka dohoda (dohoda medzi Faerskými ostrovmi a Islandom o spoločnej hospodárskej zóne). Okrem týchto budov bol v roku 2007 postavený kostol. Navyše sa plánuje, že v meste bude sídliť Løgmaður, faerský ministerský predseda.
Bach (Lot)

Poloha

Obec má rozlohu 21,02 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 166 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Taglio-Isolaccio

Poloha

Obec má rozlohu 11,47 km². Najvyšší bod je položený 525 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 546 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-de-Plesguen

Poloha

Obec má rozlohu 29,49 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 624 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oľga Odzganová

Životopis

Narodila sa v Seredi a študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Jej prvým pôsobiskom bola Pedagogická škola v Krupine, odkiaľ prešla pracovať priamo do vtedajšieho Československého rozhlasu v Bratislave (1957). Tu začínala najprv vo Vysielaní pre školy, kde sa zameriavala na spoluprácu s Detským speváckym zborom Československého rozhlasu a s jeho vtedajšími zbormajstrom Ondrejom Franciscimi. 
Keď sa začalo vysielanie jednej z najpopulárnejších rozhlasových relácií pre mládež Na modrej vlne (prvú relácia odznela 15. septembra 1961 a vysielala sa až do roku 1990), stala sa najmä jej hudobnou redaktorkou a spolu-moderátorkou. Prostredníctvom nej mohli mladí ľudia začať spoznávať reprezentantov progresívnej domácej i západnej populárnej hudby, najmä rockovej.
Niekoľko rokov pôsobila ako kultúrna redaktorka v rozhlasovom spravodajstve a ako redaktorka redakcie symfonickej, opernej a komornej tvorby Slovenského rozhlasu až do odchodu do dôchodku v roku 1990.
Oľga Odzganová sa výrazne zaslúžila o popularizáciu umenia, najmä rôznych hudobných žánrov v množstve relácií pre široké poslucháčske zázemie.
Posledné roky života prežila v regióne Horná Nitra. Po dlhej a náročnej chorobe zomrela dňa 19. februára 2012 v Bojnickej nemocnici. Telesné pozostatky boli uložené na cintoríne v obci Opatovce nad Nitrou.
Peter Brhlovič, K anatómii cenzúry rocku na Slovensku (1958 – 1989): „Dierou v ideologickom člne režimu na Slovensku sa však začiatkom šesťdesiatych rokov stala rozhlasová relácia Na modrej vlne, vysielaná každý piatok večer po Rozhlasových novinách. Hoci jej názov vychádzal z modrej farby košieľ Československého zväzu mládeže, mládež sa na ňu chytala pre úplne iný dôvod. Hudobná redaktorka Oľga Odzganová zaraďovala medzi rôzne rozhovory a úvahy Ernesta Weidlera najmä aktuálne hity z divadielka Semafor, ale, sem-tam, aj Cliffa Richarda, Chubbyho Checkera, Shadows, Ventures, Newbeats, Kinks či The Beatles. To bolo čosi neslýchané, lebo sa to dalo počúvať aj cez „rozhlas po drôte“, ktorý tu bol na to, aby ľudia nepoužívali ladiaci gombík a neblúdili zbytočne po kadejakých Luxemburgoch či Slobodných Európach.“
Frutariánstvo

Frutariánstvo je prísna forma vegánstva, pri ktorej sa konzumujú výlučne iba plody rastlín. Plodmi frutariáni označujú reprodukčné časti rastlín, ktoré obsahujú šťavňatú dužinu. Frutariáni konzumujú ovocie, orechy a semená a žiadnu zeleninu, obilniny a živočíšne produkty. Pri zbere plodov sa nesmie rastline ublížiť a zbierajú sa iba zrelé plody.
Černá Voda - kulturní dům

Ochrana

Predmetom ochrany je biotop európsky významného druhu netopiera brvitého (Myotis emarginatus). Jedná sa o povalové priestory obecného kultúrneho domu.
Mesves-sur-Loire

Poloha

Obec má rozlohu 18,64 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 672 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frémeréville-sous-les-Côtes

Poloha

Obec má rozlohu 6,44 km². Najvyšší bod je položený 375 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tracy-le-Mont

Poloha

Obec má rozlohu 18,57 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 711 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leslie Poles Hartley

Životopis

Hartley sa narodil v meste Whittlesey (oblasť Cambridgeshire). Študoval v Cliftonville(Thanet), potom krátko na Clifton College, kde sa prvýkrát stretol s Cliffordom Kitchinom, neskôr na Harrow School.
V roku 1915 pokračoval na Balliol College, Oxford, kde študoval modernú históriu. Tu sa zoznámil s Aldousom Huxleym. V roku 1916 sa pripojil k britskej armáde, kde bol neskôr povýšený na dôstojníka, avšak kvôli zdravotným problémom nikdy neopustil krajinu. Preto sa v roku 1919 vrátil do Oxfordu, kde sa zoznámil s mnohými ďalšími spisovateľmi, vrátane Lord-a davida Cecila.
V rokoch 1920 a 1922 bola jeho práca publikovaná v Oxford Poetry. V tomto období bol redaktorom Oxford Outlook a Huxley ho predstavil Lady Ottoline Morrell. Kitchin, ktorý bol tiež v Oxforde, ho zoznámil s Asquithstami; Cynthia Asquith sa stala jeho dlhoročnou priateľkou. Kvôli jeho spojeniu s Asquithstami bol odmietnutý skupinou Bloomsbury.
Po získaní oxfordského titulu sa dostavili prvé úspechy, keď bolo publikované jeho prvé dielo a stal sa kritikom. Aj napriek tomu bol jeho život veľmi namáhavý a v roku 1922 sa nervovo zrútil. Krátko potom trávil väčšinu času v Benátkach a pokračoval v tom aj v nasledovných rokoch.
Až pokiaľ neuspelo jeho dielo The Go-Between, nebol veľmi známym. Ale aj napriek tomu bol v roku 1947 ocenený cenou James Tait Black Memorial Prize za trilógiu Eustace and Hilda a v roku 1956 získal CBE.
Épinonville

Poloha

Obec má rozlohu 14,06 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2. symfónia (Sibelius)

Symfónia č. 2 D-dur, Op. 43 je dielo skladateľa Jeana Sibeliusa.

Vznik

Na svojej druhej symfónií začal skladateľ pracovať počas pobytu v Taliansku v roku 1901. Najskôr plánoval zložiť veľkú symfonickú báseň o príbehu dona Giovanniho a hudbu inšpirovanú Danteho Božskou komédiou, k čomu nakoniec nedošlo. Časť z materiálu namiesto toho použil vo svojej druhej symfónií. Tú viackrát upravoval a premiéru nakoniec posunul až na marec roku 1903. Symfónia zaznamenala obrovské nadšenie vo Fínsku a hlavne prelomový úspech v Nemecku, ktorý bol snom vtedajších škandinávskych skladateľov.
Ľuboreč (potok)

Ľuboreč je potok na juhu stredného Slovenska, tečie územím okresov Lučenec a Veľký Krtíš. Je to ľavostranný prítok Tisovníka a má dĺžku 25,5 km.

Prameň

Pramení v pohorí Ostrôžky na katastrálnom území obce Ábelová v nadmorskej výške cca 660 m n. m.
Lachamp-Raphaël

Poloha

Lachamp-Raphaël má rozlohu 14,09 km². Najvyšší bod je položený 1 445 m n. m. a najnižší bod 1 058 m n. m.

Obyvateľstvo

Lachamp-Raphaël má 86 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kyseľ (tiesňava)

Kyseľ je najnavštevovanejšia a najcharakteristickejšia tiesňava v Slovenskom raji. Prvý prechod tiesňavou sa uskutočnil v roku 1907. Tiesňava má na svoju dĺžku pomerne veľký spád. Na svojom hornom toku je rozdelená na Vyšný, Malý a Veľký Kyseľ. Tiesňava Kyseľ tvorí spoločne s Vyšným, Malým a Veľkým Kyseľom, Sokoľou dolinou a časťou doliny Bieleho potoka národnú prírodnú rezerváciu Kyseľ.
V dňoch 16. a 17. júla 1976 vypukol pri ústí tiesňavy do Bieleho potoka požiar. Pre mimoriadne nebezpečenstvo padania skál a vyhorených stromov je prechod tiesňavou zakázaný a verejnosti je sprístupnená náhradná trasa.
Bouchavesnes-Bergen

Poloha

Obec má rozlohu 10,09 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 329 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikétas I.

Život

Bol slovanského pôvodu. Bol eunuch. Zastával rôzne cirkevné funkcie. Dňa 16. novembra 776 ho cisár Konštantín V. ustanovil za patriarchu Konštantínopola po zosadení Konštantína II. Bol ikonoklastom. Na nicejskom koncile v roku 787 bol medzi menovanými a odsúdenými heretikmi.
Čankajšek

Život

Narodil sa v meste Fenghua v provincii Če-ťiang. Pochádzal z bohatej rodiny obchodníka so soľou. Rozhodol sa pre kariéru v armáde a v roku 1907 sa vydal študovať na Cisárskej japonskej vojenskej akadémii. Tam bol ovplyvnený protimandžuskými myšlienkami a v roku 1911, po vypuknutí povstania vo Wu-čchangu, sa vrátil do vlasti, aby bojoval v revolučnej armáde. Revolúcia bola úspešná a Čankajšek sa stal jedným zo zakladajúcich členov Kuomintangu.
Po Sunjatsenovej smrti v roku 1925 nastúpil Čankajšek na čelo Kuomintangu. Pozícia ústrednej vlády bola veľmi slabá a veľké časti Číny boli ovládané polosamostatnými militaristami, ktorí medzi sebou zvádzali vzájomné boje. V roku 1926 sa pustil do ofenzívy proti lokálnym vládcom za zjednotenie Číny. V roku 1927 sa rozhodol očistiť stranu od komunistov, nečakane ich napadol a počas Šanghajského masakru tisíce z nich zabil, ostatní boli vylúčení zo strany.
Po rokoch občianskych nepokojov sa mu v roku 1928 podarilo dobyť Peking a podrobil sa mu aj vládca Mandžuska Čang Sue-liang. V tom istom roku sa Čankajšek stal prezidentom Číny a ustanovil svoju vládu v Nankingu. Vylúčenie komunistov zo strany a ich podpora Sovietskym zväzom viedla k občianskej vojne. V decembri 1936 odletel Čankajšek do Si-anu, aby velil veľkému útoku na komunistov, ktorí mali základňu v Jen-ane. Jeho generáli na čele s Čang Sue-liangom však mali iné plány, Čankajška zajali a primäli ho spojiť sa s komunistami proti Japoncom. Tato aféra je známa ako Sianský incident.
Počas 2. svetovej vojny Japonci najskôr dobyli roku 1937 Šanghaj, a neskôr i hlavné mesto Nan-ťing (Nanking). Hlavným mestom sa v lete 1938 stal Čunking. Odmietal sa Japoncom podrobiť, ale aj napriek nemalej podpore poskytovanej Spojenými štátmi ich nedokázal vyhnať. V roku 1945, po kapitulácii Japonska, bol Kuomintang príliš slabý, aby dokázal obnoviť vládu v oslobodených teritóriách a tie získavali komunisti. V následnej občianskej vojne ťahal Čankajšek za kratší koniec a po tom, ako komunisti obkľúčili Čcheng-tu, posledné mesto na pevnine držané Kuomintangom, odletel 10. decembra 1949 na ostrov Taiwan. 
Čankajškova vláda sa presunula do Tchaj-peja. Až do svojej smrti bol prezidentom Čínskej republiky. Napriek demokratickej ústave fakticky fungovala diktatúra jednej strany a všetky vládne posty boli v rukách presídlencov z pevniny. Podporoval priemyselný a ekonomický rozvoj a aj vďaka americkej zahraničnej pomoci pričlenil Taiwan k ázijským tigrom.
Zomrel vo veku 87 rokov na zápal pľúc.
Dampmart

Poloha

Obec má rozlohu 5,92 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 136 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesta I. triedy 52 (Česko)

Priebeh

Dôležitá spojnica Brna a Viedne začína na križovatke s cestou I/42 a následne križuje diaľnicu D1 (E50, E65 a E462), kde získava štatút medzinárodnej cesty E461. Pokračuje cez Modřice, Pohořelice (križuje I/53) a Mikulov (križuje I/40), na hraničný prechod s Rakúskom, kde končí.
Mestská Televízia Ružomberok

Sídlo

Sídlom a prevádzkovateľom mestskej televízie je Kultúrny dom Andreja Hlinku a.s. (KDAH), táto spoločnosť má 100% akcionára mesto Ružomberok. Spoločnosť vlastní aj mestské noviny Ružomberský hlas.