google/wiki40b huggingface dataset:
Lukáš Drozd

Životopis

Kaplán na Starých Horách, v Brezne a v Hronci. Venoval sa astronómii. Od roku 1953 žil a pracoval v Banskej Bystrici. Pedagóg Štátneho gymnázia Andreja Sládkoviča v Banskej Bystrici. Založil a viedol pri škole astronomický krúžok, ktorý zanikol po jeho prepustení zo školstva (1950). V Banskej Bystrici viedol skupinu pozorovateľov a meteorológov (od 1946). Po odchode zo školy sa z Banskej Bystrice presťahoval do Liptovského Mikuláša a vzdal sa kňažstva. Pochovaný je na cintoríne vo Valči
Saint-Macaire-en-Mauges

Poloha

Obec má rozlohu 27,33 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 970 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vojany

Hospodárstvo

V obci sídli závod Slovenských elektrární, Elektrárne Vojany. Je to tepelná elektráreň, ktorá s dvoma blokmi a inštalovaným výkonom 880 MWe predstavuje 15% inštalovaného výkonu spoločnosti.
Pohlavný život psa

Gravidita (kotnosť)

Gravidita suky trvá priemerne 63 dní. Priebeh gravidity je veľmi individuálny. Niektoré suky na začiatku brezivosti menia svoje správanie - sú maznavejšie, viac jedia. U iných sa zasa prejavuje nechutenstvo. V polovici gravidity sa dajú plody nahmatať v brušnej dutine, toto vyšetrenie by však mal robiť len skúsený chovateľ alebo veterinárny lekár. Zvykom je previesť vyšetrenie ultrazvukom pre potvrdenie, prípadne vylúčenie kotnosti, keďže u niektorých súk sa po nakrytí môže objaviť takzvaná falošná gravidita. V druhej polovici kotnosti je možné cítiť pohyby plodov, suke sa zväčšuje brucho najmä v oblasti slabín. Niekoľko dní pred pôrodom dochádza k zväčšeniu mliečnych žliaz a k zdureniu pošvy. Suky zvyknú obmedziť pohybovú aktivitu, prijímajú menej potravy a v pripravenej pôrodnej bedni si vyhrabávajú brloh.

Pôrod

Pôrod prebieha v troch fázach a trvá od 6 do 12 hodín, prípadne dlhšie. Prvá fáza pôrodu sa prejavuje nepokojom suky, ktorého miera je veľmi individuálna. V druhej fáze dochádza k otvoreniu krčku maternice s viditeľnými sťahmi. Tretia fáza pôrodu začína vypudením plodu a končí pôrodom placenty. Plody sú uložené v dvoch placentách, pričom prvý plodový obal praská už v pôrodných cestách. Z druhej placenty vyslobodzuje matka šteňa lízaním, prípadne prehryznutím. Pupočnú šnúru taktiež suka prehryzne. Intervaly medzi narodením jednotlivých šteniat oscilujú medzi pätnástimi minútami až hodinou.

Vývoj šteniat po narodení

Šteňatá sa rodia slepé a hluché, nemajú ani vyvinutý čuch. Majú dobre vyvinutý sací reflex. Dokážu sa presúvať na kratšiu vzdialenosť lezením, nevedia sa však postaviť. 12 deň po narodení otvárajú šteňatá oči, zatiaľ však dobre nevidia. Dvoj- až trojtýždňové šteňatá začínajú chodiť, sú schopné samostatne sa vyprázdňovať, čo dovtedy zabezpečuje matka stimuláciou pohlavného orgánu a konečníka lízaním. V približne 20. dni života začínajú šteniatka reagovať na zvukové a čuchové podnety. V období medzi tretím a dvanástym týždňom sa šteňatám zdokonaľujú zmysly a začínajú byť sociálne aktívne. V piatom týždni sa dokážu naháňať, hrýzť a prenášajú v tlame predmety. Toto obdobie je veľmi dôležité z hľadiska socializácie, t. j. navykania šteniat na rôzne živočíšne druhy, čo je nevyhnutné pre bezkonfliktné spolunažívanie šteňaťa najmä s človekom. Medzi šiestym a ôsmym týždňom je vhodné obdobie na odchod šteniat k novým majiteľom, kde postupne spoznáva hierarchiu „svorky“ a dostáva výchovné lekcie. Tretí až šiesty mesiac života šteniat je dôležitý pre výchovu a výcvik, keďže v tomto období sa šteňa zaraďuje do života vo svojej svorke a je ochotné a schopné rýchlo sa učiť. Medzi šiestym mesiacom a rokom života šteňaťa prichádza psia puberta, ktorá pre chovateľov - začiatočníkov predstavuje jedno z najťažšie zvládnuteľných období, keďže sa pes snaží v hierarchii prepracovať vyššie. Od jedného roka je pes telesne vyvinutý a postupne sa začína upokojovať a duševne dozrievať. Ustaľovanie charakterových vlastností psa prebieha približne do tretieho roka jeho života.
Fley

Poloha

Obec má rozlohu 8,52 km². Najvyšší bod je položený 460 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 242 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neal Stephenson

Pôvod

Narodil sa vo Fort George G. Meade|Fort Meade, Maryland. Pochádza z rodiny inžinierov a vedcov, ktorých žartom prezýva "propeller heads", vrtule. Jeho otec bol profesorom elektrotechniky, starý otec profesorom fyziky, matka pracovala v laboratóriu biochemie a starý otec z matkinej strany bol profesorom biochémie. Stephensonova rodina sa presťahovala do Champaign-Urbana, Illinois v 1960, potom do Ames, Iowa v 1966 kde maturoval na Ames High School v roku 1977. Následne študoval na Boston University kde sa najprv zaoberal fyzikou, avšak po zistení, že by mu to umožnilo stráviť viac času na univerzitnom sálovom počítači, prestúpil na geografiu. Promoval v 1981 ako bakalár (Bachelor of Arts |B.A.) geografie s fyzikou ako vedľajším predmetom. Jeho prvý román Veľké U, The Big U, vyšiel v roku 1984. Tomu sa dostalo veľmi malej pozornosti a jeho tlač bola pozastavená až do znovuvydania, ktoré Stephenson povolil až v roku 2001. Do roku 1984 žil na tichomorskom severozápade, jeho súčasné trvalé bydlisko je Seattle, kde žije s rodinou.

Štýl

Vedeckofantastický prístup neznamená že je len o budúcnosti, je to uvedomenie si inakosti. Neal Stephenson

Stephenson, vo svojích raných románoch, rozpráva v pop culture ladených metaforách a vyobrazeniach, v rýchlom, melancholickom dialógu, taktiež v podrobne výpravných monológoch. Povaha jeho kníh je všeobecne viac neúctivá a menej sebavážna ako v predchádzajúcich cyberpunk románoch v porovnaní s tými od William Gibson.
Stephensonove knihy sú podrobne prepracované vynaliezavé zápletky rysujúce sa v rovnakom čase, v početných technologických a spoločenských ideách. To ho odlišuje od iných tradične science fiction autorov, ktorí majú tendencie sústreďovať sa na zopár technologických alebo sociálnych zmien, izolovane od ostatných. Sklony pre ucelenosť a detail ovplyvnili baroque (barokového) spisovateľa. Kniha The Diamond Age vykazuje "neo-Victorian" (neoviktoriánske) črty, využíva sebavedomie viktoriánskej éry a čo by snáď mohlo byť považované aj za žáner steampunk (steam-para). V súlade z barokovým štýlom, po tom ako sa stal uznávaným, sa knihy stali aj dlhšími. Výtlačok Cryptonomicon je viac ako tisíc strán dlhý a obsahuje rozličné úchylky, vrátane podrobného erotického príbehu starožitného nábytku a punčošiek. Charakteristickou črtou jeho štýlu sú zlomové udalosti, zvyčajne prítomné v troch štvrtinách jeho románov. Rýchlo sa rozvíjajúce zápletky v spoločnosti chaosu, zmätku, častého násilia a náhleho neobvyklého rozuzlenia, či neurčitého ukončenia sa stali pre jeho šýl typické. Takýto vzorec si udržujú všetky Stephensonove knihy vrátane Barokového cyklu.
Ivo Žďárský

Útek za Železnú oponu

Bol členom klubu bezmotorového lietania, neskôr ho však zo Zväzarmu vylúčili a odobrali mu pilotnú licenciu. Ako študent leteckého inžinierstva si sám doma v panelákovom byte a v garáži postavil z rogala ultraľahké lietadlo, ktoré spevnil duralovou konštrukciou a vybavil ho dvojvalcovým motorom z Trabanta a nádržou z motocykla Jawa. Lietajúci stroj bol rozoberateľný, aby sa dal bezpečne prevážať v osobnom aute. Podľa Žďárskeho vlastných slov bol prvý, kto v Česko-Slovensku postavil funkčné lietajúce motorové rogalo. Lietajúci stroj skúšal nikým nezachytený nad nočnou Prahou. V máji 1984 si vyskúšal let až do Orlických hôr, dochádzalo mu však palivo, zachytili ho tiež jednotky protivzdušnej obrany a pri Dobruške musel pristáť. Príslušníci ZNB mu rogalo zabavili, ale v júni mu ho vrátili, hoci mu hrozila vysoká pokuta za lietanie bez registrácie. Z neznámych dôvodov sa hlásenie o nepovolenom lete nedostalo na ústredie Štátnej bezpečnosti, čo Žďárskemu umožnilo nakoniec svoj plán uskutočniť.
V auguste 1984 sa odhodlal na útek cez Železnú oponu. Stroj doplnil o svetlá, aby v noci videl. 4. augusta 1984 o 3. hodine v noci odštartoval v blízkosti slovenskej obce Lozorno a vo výške 100 až 200 metrov nad zemou preletel ponad rieku Moravu do Rakúska. Pretože pristátie za tmy bolo veľmi riskantné, asi hodinu lietal nad Viedňou a až za svitania zakrúžil okolo riadiacej veže na letisku Schwechat, dosadol na zem a odstavil stroj pod krídlom zaparkovaného lietadla Boeing. Požiadal o politický azyl a vďaka organizácii pomáhajúcej utečencom sa mu podarilo v rekordnom čase o 6 týždňov vycestovať do Kalifornie.

Kariéra v USA

V emigrácii v USA vybudoval úspešnú firmu Ivoprop, ktorá sa zaoberá konštrukciou a výrobou vrtulí pre podomácky konštruované lietadlá, ultraľahké lietadlá a člny poháňané leteckou vrtuľou. V súčasnosti žije sám v "meste duchov" Lucin v pustatine v štáte Utah.
Jozef Vadáni

Životopis

Vyštudoval teológiu. Pôsobil ako rokuk. kaplán v Predajnej a Banskej Bystrici, 1807 – 1813 farár v Močiari, 1814 – 1829 v Ponikách, od 1830 vo Valaskej, 1848 čestný kanonik banskobystrický, vicearchidiakon breznianskeho dištriktu, prísediaci konzistória v Banskej Bystrici. Spolupracovník Martina Hamuljaka a druhej bernolákovskej generácie, od 1839 účastinár Spolku milovníkov reči a literatúry slovenskej, autor smútočnej kázne pri príležitosti úmrtia pápeža Pia VII.
Montgon

Poloha

Obec má rozlohu 8,2 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 73 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Battlefield (herná séria)

Battlefield (z angličtiny: bojové pole) je úspešná séria počítačových hier FPS žánru, vyvíjaná predovšetkým švédskou firmou EA Digital Illusions CE (skr. DICE) a vydávaná spoločnosťou Electronic Arts (vlastníkom DICE). Séria odštartovala v roku 2002 titulom Battlefield 1942 a v súčasnosti najpopulárnejším titulom je Battlefield 4.

Herné vlastnosti

Hry série Battlefield sú charakteristické silným dôrazom na režim multiplayer, ktorý je možno pociťovať na úkor režimu singleplayer. V režime multiplayer je základnou hráčskou motiváciou získavanie bodov a ocenení do štatistík hráča, ktoré mu umožňujú postup v kariére a otvárajú ďalšie možnosti, najmä rozšírenie arzenálu zbraní. Hráč má možnosť výberu špecializácie (napr. ostreľovač či medik) a významným herným prvkom je aj možnosť ovládať celý rad bojových vozidiel.
Hra sa môže odohrávať na mapách (územiach) rozličnej veľkosti, v závislosti na maximálnom možnom počte zúčastnených hráčov. Hráči sú obvykle rozdelení do dvoch súperiacich tímov, a preto je tu dôležitý aj aspekt tímovej kooperácie.
Preteky na vozoch ťahaných párom mulov

Preteky na vozoch ťahaných párom mulov alebo apéné (od starogr. απήνη – apéné) boli súťažnou jazdeckou disciplínou v starovekom Grécku.
Na 70. olympijských hrách v roku 500 pred Kr. boli do programu jazdeckých súťažných disciplín zaradené preteky na vozoch ťahaných párom mulov. Pausanias uvádza, že preteky štvorkolesových vozov ťahaných mulmi neboli starou jazdeckou disciplínou a u divákov boli neobľúbené, lebo muly boli v očiach Éliďanov nepekné, opovrhnutiahodné zvieratá, nad ktorými spočívala pradávna kliatba. Pre tento divácky nezáujem boli už na 84. hrách v roku 444 pred Kr. zrušené.    
Preteky na vozoch ťahaných párom mulov prebiehali na hipodróme (hippodromos), ktorý sa nachádzal pravdepodobne južne od štadióna, v rovine rieky Alfeios. Podľa Pausania ležal neďaleko od budovy hellanodikov. Tvoril ho veľký obdĺžnik zakončený na užších stranách oblúkmi. Trať bola po dĺžke rozdelená nízkym múrom. Na jeho začiatku stála bronzová socha Hippodameie a na konci vysoký stĺp. Štartovalo sa na západnej strane a cieľ bol pred tribúnou hellanodikov. Pri obrátke na východnej strane stál okrúhly oltár Taraxippa, obávaného „Strašiaka koní". Veľkosť olympijského hipodrómu je neznáma, lebo rieka Alfeios jeho pôdu pri záplavách a zmenách svojho koryta, buď pohltila bahnom alebo odniesla do mora.
O veľkosti hipodrómov z pred rímskeho obdobia je známe len málo. Jeden okruh meral približne 823 – 914 m. Pri výpočtoch sa vychádzalo pritom z Pindarových výrazov dodekandromos (12 tratí, alebo okruhov) a dodekagnamptos (dvanásť obrátok), ktoré zazneli v jeho básňach pri opise pretekov a do úvahy sa vzali hlavne rozmery Konského námestia v Istanbule, bývalého Hippodromu, miesta, kde byzantskí cisári organizovali jazdecké preteky. Dĺžka trate merala tak pri pretekoch na vozoch (so záprahom koní) približne 13,5 km.
Liancourt-Saint-Pierre

Poloha

Obec má rozlohu 12,69 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 548 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Umberto Giordano

Život

Umberto Giordano sa narodil vo Foggii v provincii Puglia. Študoval u Paola Serraa na konzervatóriu v Neapole. Prvú operu Marina skomponoval už v roku 1888 a zúčastnil sa s ňou súťaže na najlepšiu jednoaktovkovu operu, ktorú napísal hudobný vydavateľ Sonzoga. V tejto súťaži zvíťazil Pietro Mascagni so svojou operou Sedliacka česť (Cavalleria rusticana), ale Umberto získal pozornosť poroty, pretože ako najmladší účastník sa umiestil na šiestom mieste zo 73 uchádzačov. Získal tak objednávku na operu pre sezónu 1891/92.
Na objednávku reagoval operou s  typicky veristickou témou nádeníka, ktorý sľúbi, že zachráni prostitútku ak bude vyliečený z tuberkulózy. Premiéra opery v divadle Teatro Argentina v Ríme spôsobila menší škandál, ale opera sa s úspechom hrala vo Viedni, Berlíne aj v Prahe.
V nasledujúcej opere Regina Diaz sa Umberto pokúsil o trocha romantickejší žáner, ale pokus bol natoľko neúspešný, že operu po dvoch predstaveniach stiahli z repertoáru.
V roku 1895 sa presťahoval do Milána a vrátil sa k žánru veristickej opery. Skomponoval dve opery, ktoré založili jeho svetovú slávu. Prvou bola opera André Chénier založená na životných osudoch francúzskeho básnika André Chéniera a druhou Fedora napísaná na text divadelnej hry vtedy módneho dramatika Victoriena Sardou. Fedora je pamätná aj tým, že v nej vystúpil s veľkým úspechom vtedy celkom neznámy tenor Enrico Caruso.
Skomponoval ešte šesť opier (jedna zostala nedokončená), ale žiadna z nich sa už nestala súčasťou svetového repertoáru, aj keď občas sa vyskytnú pokusy oživiť ich. Zomrel v Miláne 12. novembra 1948. Rodné mesto Foggia mu zostalo verné. Miestne divadlo nesie jeho meno a na uliciach a v parkoch sú sochy s postavami z jeho diel.
Zvolenská Slatina

Dejiny

Vo Zvolenskej kotline v doline Slatinského potoka, čo je pravobrežný prítok Slatin, leží dedina Zvolenská Slatina (Sancta Crux de Solio 1332, Salathna 1393, Welka Slatina 1808). Archeológovia v dedine našli žiarové pohrebisko lužickej kultúry z mladšej doby bronzovej. Slatina sa spomína (1332) ako obec slobodníkov, lebo tu žili kráľovskí poľovníci a bola tu kuriérska a strážna služba panstva Vígľaš. Od 17. storočia sa Welká Slatina rozrástla na mestečko. Postavili tu protitureckú pevnôstku (16. a 17. stor.), ale napriek tomu obec zažila veľa prepadov a Turkom bola poplatná od 1584  do 1668, teda takmer storočie. Ľudia sa živili poľnohospodárstvom a cez zimu remeslami, najmä kožušníctvom, ale aj obchodom s obilím. Počas prvej ČSR sa z dediny odsťahovalo pomerne veľa obyvateľov. Počas SNP, najmä v októbri 1944 tu bolo veliteľské povstalecké stanovisko II. čs. paradesantnej brigády.

Tradície

V obci je dlhoročná tradícia slávnej bryndziarne. V dedine je pamätná tabuľa Terézie Vansovej s bustou od Národného umelca Jána Kulicha, pamätná tabuľa J. Ďatla, galéria Jána Kulicha a park Jána k. Ešte v 20. storočí tu bolo významné stredisko výroby fujár, píšťal a flautičiek, zo známych výrobcov spomeniem P. Mudráka 
J. Výbocha a P. Cibuľu. Veľkej obľube sa tešila cimbalová hudba. Jedinečné majstrovstvo v štýlovej interpretácii ľudovej hudby dosiahol rodák Rinaldo Oláh.
Galéria Jána Kulicha. Od roku 2015   
sprístupňuje dielo sochára – národného umelca prof. Jána Kulicha. Prezentuje ho postupne, v jednotlivých tematických okruhoch - osobnosti a symboly ľudových tradícií, historické a dejinné udalosti, rodina a priatelia, hudobné motívy, osobnosti národnej kultúry.
http://www.galeriajanakulicha.sk/
Cintorín Vinohrady

Cintorín Vinohrady je verejné pohrebisko, ktoré sa rozkladá v Prahe 10-Vinohradoch. Prilieha ku krematóriu Strašnice. Podľa počtu pochovaných je cintorín druhým najväčším v Prahe. Je zapísaný v štátnom zozname kultúrnych pamiatok.
Cintorín bol založený v roku 1885 a bol postupne rozširovaný. V tom čase slúžil najmä na ukladania pozostatkov rodín bohatých pražských mešťanov. Najviac hrobov a hrobiek je z prelomu 19. a 20. storočia a z obdobia prvej republiky. Odpočíva tam tiež spisovateľ Jan Karafiát, Jaroslav Foglar, Karel Václav Rais, František Kožík, priateľ T.G. Masaryka profesor Jan Gebauer, ďalej Eva Bosáková, Karel Matěj Čapek-Chod, Jiří Grossmann, Emil Hácha, Egon Erwin Kisch, Josef Laufer, Laďka Kozderková, prekladateľ a spisovateľ Rudolf Mertlík, Jan Pivec, Jiří Šlitr, Olga a Václav Havlovi či Jaroslav Štercl.

Súčasnosť

Vinohradský cintorín má dnes rozlohu okolo 10 hektárov a je tu približne 16 000 hrobov, cez 900 hrobiek a 4 300 urnových miest. Je plne obsadený a pochováva sa iba na uvoľnené miesta, prípadne do urnových hrobov a kolumbária.
Mimo puristickej budovy Krematória Strašnice sa tu, za centrálnym krížom, nachádza novogotická kaplnka sv. Václava z roku 1897, ktorú projektoval Antonín Turek. V arkádach sa nachádza 14 hrobiek.
Ondrej Striež

Životopis

V Banskej Bystrici pôsobil (od 1911) ako robotník (do 1920), čalúnnik (1920 – 1924). Organizátor robotníckych štrajkov a demonštrácií. Spoluzakladateľ a predseda Mestskej organizácie Sociálno-demokratickej strany Uhorska v Banskej Bystrici (od 1913). Predseda Mestskej organizácie KSČ, člen Krajského a Oblastného výboru KSČ v Banskej Bystrici (1921 – 1936). Podieľal sa na založení časopisu Proletár (1919), po jeho zákaze spoluzakladateľ a kolportér Hlasu ľudu (1919), spolupracovník K. Gottwalda. Predseda samosprávy Robotníckeho domu v Banskej Bystrici (1924 – 1940), člen Mestského zastupiteľstva a prvý námestník starostu Banskej Bystrice (1923 – 1938). Účastník protifašistického odboja a SNP, spolupracovník ilegálneho vedenia KSS v Banskej Bystrici (od 1939). Predseda Spolku včelárov Slovenska v Banskej Bystrici (1944 – 1961), predseda MsNV (12. júla 1945-25. októbra 1946, 15. marca 1948-22. mája 1954). Riaditeľ závodu Pridružená výroba (neskôr Stavoindustria) (1949 – 1951), funkcionár okresných a mestských straníckych orgánov a spoločenských organizácií v Banskej Bystrici. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Saint-Barthélemy (Morbihan)

Poloha

Obec má rozlohu 21,9 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 180 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Imisia (životné prostredie)

Imisia (obyčajne používané v množnom čísle) je znečisťujúca látka, emisia alebo transmisia, ktorá negatívne sa pôsobí na životné prostredie - pôdu, vodu alebo živé organizmy (rastliny, živočíchy). Zjednodušene predstavuje lokálne znečistenie ovzdušia a prostredia v konkrétnej lokalite, čiže to, čo z ovzdušia na určité územie „padne“.

Vznik

Imisie vznikajú ak sa znečisťujúce látky (emisie), z rôznych zdrojov znečistenia, ktoré sa dostali do atmosféry, pričom neskôr mohli byť fyzikálne alebo chemicky pozmenené (transmisie), boli transportované vetrom alebo vodou. Môže ísť o rôzne skupenstvá od plynného, cez pary a aerosóly, po častice pevného skupenstva ako je popolček, peľ a prach, ktorý môže byť tvorený aj väčšími zrnami. Šírenie imisií ovplyvňuje všeobecná cirkulácia atmosféry, klimatické podmienky, aktuálne počasie aj reliéf danej oblasti. Pôvodcom znečistenia (emisií) môžu byť rôzne zdroje, ktoré sú dôsledkom ľudskej činnosti ako sú priemyselná výroba, doprava, poľnohospodárstvo, ťažba nerastných surovín ale aj prirodzené procesy ako je sopečná činnosť, vetrom viaty púštny prach a piesok, dym lesných požiarov alebo peľ rastlín.

Negatívne dopady

Vplyv imisií možno pozorovať ako na neživé zložky krajiny, technické diela tak aj na organizmy. Môžu mať vplyv na zmenu intenzity slnečného žiarenia, vznik hmly a zrážok, zmenu chemických podmienok prostredia a podobne. U rastlín môžu vyvolávať zmeny rastu, u organizmov môžu mať vplyv napr. na kosti, dýchacie cesty alebo zrak. Môžu zapríčiniť vznik alergií.

Meranie imisií

Lokálne znečistenie ovzdušia, ku ktorému imisie patria sú na Slovensku pravidelné merané a zverejňované Slovenským hydrometeorologickým ústavom na staniciach Národnej monitorovacej siete kvality ovzdušia (NMSKO). V prípade zistenia vysokej koncentrácie škodlivých látok, ktorá je nad limitmi stanovenými pre možné ohrozenie ľudského zdravia, vydáva ústav varovanie obyvateľstva.
Daspletosaurus

Opis

Tento ťažko stavaný príslušník Tetanurae dosahoval dĺžku 8 až 9 metrov. Tyranosaura pripomínal stavbou tela - mal obrovskú hlavu a dýkovité zuby. Veľmi krátke predné končatiny vybavené len dvoma prstami mal len o trochu väčšie než rod tyranosaurus. Dlhé zadné končatiny niesli celú váhu tela, kým chvost vyvažoval prednú časť tela.
Budova orgánov štátnej bezpečnosti na Lubianke

Budova orgánov štátnej bezpečnosti na Lubianke, hovorovo Lubianka (rus.: Лубянка) je hovorový názov veliteľstva bývalej ruskej tajnej služby KGB. Túto obrovskú budovu zo žltých tehál navrhol architekt Alexej Sušev, ktorý taktiež navrhol aj Leninovo mauzóleum a ďalšie významné moskovské budovy. Budova je známa pre svoje prekrásne parketové podlahy a bledozelené steny.
Budova sa nachádza na Námestí Lubjanka. Do roku 1991 sa námestie volalo podľa zakladateľa Čeky a veliteľa NKVD - Felixa Dzeržinského, ktorého socha sa nachádzala na námestí.

História budovy

Budova bola postavená ako sídlo Všeruskej poisťovacej spoločnosti, no po boľševickej revolúcii bola zabraná sovietskou vládou, ktorá v nej zriadila veliteľstvo tajnej polície - vtedy nazývanej Čeka.
Názov i štruktúra sovietskej tajnej polície sa menil, avšak budova ostávala. Tak sa tu vystriedalo NKVD, KGB a v súčasnosti tu sídli FSB - Federálna bezpečnostná služba Ruskej federácie. Súčasťou budovy bola aj väznica, v ktorej boli zadržiavaní mnohí politickí väzni. Väzenie sa spomína aj v diele Súostrovie Gulag od Alexandra Solženicyna. Okrem iného v budove sídli aj Múzeum KGB, ktoré je prístupné širokej verejnosti.
Jeden z vtipov zo sovietskej éry vraví, že z Lubianky je prekrásny výhľad - dá sa z nej dovidieť až na Sibír.
Kostoly mieru

Dejiny

Kostoly sú pomenované podľa vestfálskeho mieru, ktorý bol podpísaný v roku 1648. Protestantské Švédsko donútilo cisára Ferdinanda III., aby sa v mierovej zmluve zaviazal, že umožní luteránom v Sliezsku prevádzkovať bohoslužby v kostoloch, ktoré si veriaci na vlastné náklady postavia. Podmienkou bolo, aby boli chrámy vybudované bez tehál, tj. iba z dreva, hliny a slamy, aby sa nachádzali mimo mesta, ale na dostrel dela od hradieb (nemohli tak byť využité k ozbrojenému odporu) a aby nemali veže ani zvony. V roku 1652 vznikol kostol Božia chyža (Hütte Gottes) v Głogówe, roku 1655 kostol sv. Ducha v Jawori a 1657 kostol sv. Trojice vo Świdnici. Kostol v Głogówe vyhorel v roku 1758 a nebol už obnovený, zvyšné dva sa zachovali a za pruskej nadvlády boli rozšírené o zvonicu.
 
Po rekonštrukcii boli v roku 2001 vďaka svojim unikátnym barokovým interiérom zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Kostol mieru vo Świdnici je najväčším hrázdeným kostolom v Európe, je dlhý 44 metrov a zmestí sa do neho sedem a pol tisíc ľudí. Je tiež známy svojim organom a každoročne sa tu koná festival skladieb Johanna Sebastiana Bacha. V roku 1989 sa tu konala bohoslužba za poľsko-nemecké zmierenie, ktorého sa zúčastnili Tadeusz Mazowiecki a Helmut Kohl.
 
Kostol mieru v Jawori je dlhý 43 metrov a vysoký 15 metrov, má kapacitu šesť tisíc osôb.