Jørn Utzon

Životopis

Pochádzal z jachtárskej rodiny. Jeho otec bol významným dizajnérom lodí a podľa jeho návrhov sa dodnes vyrábajú lode. Jorn sa cez navrhovanie lodí a sochárstvo nakoniec v rozhodol pre štúdium architektúry na Umelecko-priemyselnej škole v Kodani, kde študoval v rokoch 1937 – 42. Keď v roku 1942 ukončil štúdium, odišiel do neutrálneho Švédska, kde po dobu vojny pracoval v kancelárií Hakona Ahlberga. Po vojne sa vrátil späť do Fínska a v roku 1946 spolupracoval s Alvarom Altom, ktorý spoločne s Gunnarom Asplundom a F. L. Wrightom najviac ovplyvnili jeho tvorbu. Počas nasledujúcich rokov precestoval Maroko, Mexiko, Spojené štáty americké, Čínu, Japonsko, Indiu a Austráliu, pričom jeho návšteva nebola posledná.
V roku 1950 si v Kodani založil vlastný ateliér, kde realizoval svoje predstavy pokrokovej architektúry, inšpirované prírodou. Začal využívať nové materiály vhodné k vytváraniu špecifických charakteristík, ktoré aplikoval v mnohých návrhoch.
V roku 1957 sa prihlásil do súťaže na operu v austrálskom prístave Sydney. Zo všetkých 230 návrhov, z viac ako 30 krajín, bol vybraný jeho projekt. Vtedajšie média to popisovali ako „tri betónové klenby v tvare mušlí pokryté dlaždicami.“ Tie sa nakoniec stali Utzonovým vrcholným dielom a najviac fotografovaným objektom 20. storočia.
Utzon, popisovaný ako uzatvorený človek, bol nechtiac zatiahnutý do politických intríg a oklamaný tlačou, ktorá ho nakoniec prinútila od projektu odstúpiť ešte pred dokončním stavby a tak v roku 1966 rezignoval na post hlavného architekta opery v Sydney. 
V roku 1986 v spolupráci so svojimi synmi Janem a Kimem dokončil showroom nábytkarskej firmy Pauslian v Kodani.
Neskôr žil so svojou manžlkou na Malorke v dome, ktorý si sám navrhol. Architektonickú kanceláriu vedú jeho synovia. Zomrel v Kodani.
Jorn Utzon je určite umelec a architekt pričom jeho tvorba pre staroveké islamské a mayské civilizácie, rovnako ako aj čínske a japonské civilizácie. Dokáže spojiť konštrukčné prvky s prírodnými motívmi a to ho dáva do pozície najvýznamnejšieho architekta všetkých dôb.

Tvorba

Budova opery v Sydney, 1973, Sydney, New South Wales, Austrália
Opera v Sydney je komplexom divadiel a sál, ktoré sú navzájom prepojené pod známymi lastúrami. Od svojho otvorenia v roku 1973 sa stala svojimi 3000 predstaveniami za rok najnavštevovanejšou budovou sveta, ktorá sa zatvára iba na Vianoce a na Veľký piatok.
Utzon sa inšpiroval motívmi z histórie architektúry a zo sveta prírody, ktorá sa už od počiatku jeho kariéry stala bezprostredným inšpiračným zdrojom. Najvýraznejším prvkom budovy opery sú škrupiny pokryté svetlými glazovanými a matnými keramickými dlaždicami.
Opera je rozložená na veľkej platforme pripomínajúcej typ amfiteátrového divadla. Celá technológia a prevádzkové zázemie opery je umiestnené v suteréne. Iba tak mohol vzniknúť čistý dojem architektúry.
Tvorba Jorna Utzona je však omnoho rozsiahlejšia. V rodnom Dánsku postavil Kostol v Bagsvaerde, kde v 16. storočí nechal dánsky kráľ kostol zbúrať  kvôli nedostatku tehál na rekonštrukciu budovy univerzity. Mesto nemalo vlastný kostol až do doby, kedy tunajší pastor náhodou narazil na niektoré Utzonove stavby.
V Dánsku ďalej postavil súbory átriových domov v Helsingore a v Fredensborgu. Svoj záujem o átriové bývanie ukázal prvýkrát v súťaží v roku 1953. Utzon tiež študoval čínske domy, ktoré boli úplne uzatvorené voči okoliu a podobne sa otvárali voči vnútornému priestoru. Na základe tureckých stavebných predpisov kládol tiež dôraz na to, že žiaden dom by nemal zamedzovať vo výhľade domu, ktorý už stojí. Súťaž vyhral, ale projekt nikdy nebol realizovaný. 
Popri týchto projektoch v Dánsku a Austrálií sa tiež Utzon angažoval významnými projektmi v Ázií. V Kuwaite vytvoril budovy Národného zhromaždenia. Budovu však nezastihol príliš šťastný osud. V roku 1991 ju iracké vojská ustúpujúce z Kuwaitu zapálili.
V roku 1958 bol požiadaný o stvárnenie návrhu na Iránsku národnú banku v Teheráne.