Prvá pomoc

Prvá pomoc je súbor jednoduchých a účelných opatrení, ktoré slúžia na bezprostrednú pomoc pri náhlom ohrození života alebo postihnutí zdravia, a ktoré môžu byť poskytnuté kdekoľvek a kedykoľvek aj bez špeciálnych pomôcok.

Uvoľnenie dýchacích ciest

Uvoľnenie dýchacích ciest dosiahneme ak postihnutého uložíme na rovnú podložku na chrbát, zakloníme mu hlavu a ústa otvoríme tlakom na bradu. Ak je ústna dutina zablokovaná nečistotami, je potrebné ju vyčistiť. Ak má protézu, je potrebné tiež ju vybrať. Metóda vyťahovania "zapadnutého jazyka" sa nepoužíva a je chybná, pretože dýchacie cesty sa uzavrú pri bezvedomí nielen priložením koreňa jazyka k zadnej stene nosohltana ale hlavne stratou napätia svalstva krku, tváre a aj jazyka. Preto na uvoľnenie nestačí len vytiahnutie jazyka o čo sa veľmi často snažia aj zdravotnícki pracovníci, ale jedine záklon hlavy, ktorý umelo obnoví napätie ochabnutého svalstva v tvárovej a krčnej oblasti a spriechodní dýchacie cesty.

Zastavenie krvácania

Zastavenie rozsiahleho krvácania je nutným predpokladom pre poskytnutie účinnej prvej pomoci. Postihnutého je nutné obhliadnuť a nájsť prípadné silné krvácanie. Krvácanie je život ohrozujúci stav, a už sa nevykonáva rozlišovanie medzi tepenným a žilovým krvácaním.
Krvácanie zastavujeme priamym tlakom na ranu, a priložením tlakového obväzu. Pokiaľ toto nezastaví krvácanie, je nutné priložiť ešte jednu vrstvu na ranu spolu s eleváciou(zdvihnutím) končatiny nad úroveň srdca. Alternatívna metóda je stlačenie tzv.- tlakových bodov, ktorých je však veľa, preto sa už neučia. Postihnutý pri ošetrení leží.

Obnova činnosti srdca

Pri zástave činnosti srdca vykonávame stláčania hrudníka. Postihnutého uložíme na rovnú a pevnú podložku. Hrudníka sa smie dotýkať iba spodná časť dlane jednej ruky. Dlaň a prsty ruky musia byť zdvihnuté aby sa nedotýkali hrudníka. Druhá ruka sa opiera o prvú. Stlačenie hrudníka musí byť prudké a krátke (zatlačiť a hneď uvoľniť). Hĺbka stlačenia je u dospelých spravidla 5 - 6 cm. Počas stláčania hrudníka musia byť obe ruky vystreté v lakťoch a smerovať kolmo na hrudník. Človek, ktorý stláčania hrudníka vykonáva musí kľačať nad postihnutým tak, aby boli stlačenia dostatočne silné. Pri správnych stláčaniach hrudníka sa môže stať že sa rebrá zlomia.  Ak k tomu dôjde, poznať to podľa menšieho odporu hrudného koša a potom je potrebné prispôsobiť silu stláčaní - opäť len do hĺbky 5 cm, nie viac ako 6 cm (tlačiť o niečo slabšie, lebo hrudník už má menšiu pevnosť). Samotné odlomenie rebier od hrudnej kosti ale nie je znakom nesprávneho stláčania, skôr naopak.
Aplikujte 30 stlačení, s rýchlosťou 100 - 120 stlačené za 1 minútu. Po aplikácii nasledujú 2 vdychy. Jednou rukou mu pridŕžame hlavu zaklonenú a prstami mu upcháme nos. Druhou rukou pridržíme bradu, aby ostali ústa otvorené a vydýchneme objem normálneho nádychu do jeho úst (t.j. cca 500 ml vzduchu). Pri vdychovaní pozorujeme, či sa postihnutému dvíha hrudník. Po vdýchnutí vzduchu do pľúc sa vzpriamime a odkloníme hlavu postihnutého mierne nabok, aby mohol vzduch voľne unikať. Výdych je pasívny dej, ktorému nie je potrebné pomáhať. Hneď ako hrudník postihnutého klesne, opakujeme vdýchnutie. Prestávky na kontrolu obnovenia krvného obehu alebo dýchania sa už nevykonávajú. Po dvoch vdychoch nasleduje opäť 30 stlačení hrudníka