google/wiki40b huggingface dataset:
Remoiville

Poloha

Obec má rozlohu 9,7 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oullins

Poloha

Obec má rozlohu 4,4 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 25 347 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tunel Branisko

História

Razba tunela sa začala razením prieskumnej štôlne v osi ľavého (severného) tubusu v apríli roku 1996. Prerazený bol v decembri 1997 a dnes slúži ako úniková štôlňa v prípade nehody v tuneli. V budúcnosti sa stane základom pre druhý definitívny tubus pre automobilovú dopravu. 
Južnú, definitívnu tunelovú rúru začali raziť v máji 1997 a slávnostne bola prerazená dňa 1. mája 1999 za prítomnosti vtedajšieho predsedu vlády Mikuláša Dzurindu. Pri stretnutí oboch častí tunela počas razenia vznikla odchýlka iba 13 milimetrov. V ďalších mesiacoch nasledovala úprava interiéru tunela, výstavba vetracích šácht a vozovky a inštalácia technologického zariadenia. K slávnostnému otvoreniu tunela v polovičnom profile došlo dňa 29. júna 2003. Do 1. októbra 2003 bol tunel len v skúšobnej prevádzke a maximálna rýchlosť v ňom bola obmedzená na 60 km za hodinu. Na dostavbu druhej tunelovej rúry v súčasnosti prebieha proces územného konania a začiatok výstavby je plánovaný na rok 2020.
Na jar v roku 2012 bol tunel uzavretý, boli nutné opravy "štrbinovej kanalizácie, oprava odsávacích ventilátorov a komplexné skúšky technológií" a vodorovného značenia.

Parametre

Dĺžka razenej časti sprevádzkovaného južného tubusu tunela je 4822 metrov. Dĺžka západného, spišského portálu je 73,4 metra a východného, šarišského portálu 79,2 m, teda celková dĺžka tubusu je 4974,6 metra. Maximálne stúpanie v tuneli je 1,2 percenta a celkový svetlý prierez tubusu 68 metrov štvorcových. Prívod čerstvého vzduchu je zabezpečený od portálov, opotrebovaný vzduch je odvádzaný cez vetraciu šachtu hlbokú 120 metrov s priemerom 7 metrov, ktorá sa nachádza približne v polovici tunela.
V tuneli je dohromady šesť núdzových zálivov, z toho sú štyri jednostranné a dva obojstranné. Vozovka je cementobetónová a prevádzkovaný tubus je prepojený so súbežnou únikovou štôlňou na trinástich miestach, v priemere na každých 360 metroch. V tuneli sa nachádza spolu 22 núdzových SOS hlások, priemerne na každých 240 metroch a na každých 120 metroch sú umiestnené protipožiarne výklenky s hydrantmi. Nachádza sa v ňom približne 650 svetiel.
V interiéri tunela je pomocou vyžarovacieho kábla cez vyžarovacie štrbiny na frekvencii 92,2 MHz šírený rádiový signál stanice Rádio Slovensko (Slovenský rozhlas 1).

Kritika

Výstavba tunela je kritizovaná najmä kvôli jej predraženiu, pričom existencia faktúr za nevykonané práce vzbudzuje podozrenie z tunelovania rozpočtu na tento projekt. Dodávka technologického vybavenia tunela mala byť údajne predražená takmer trojnásobne z pôvodných 670 miliónov korún na 1,97 miliardy korún. Peniaze mali odísť na súkromné účty osôb zo Slovenska v švajčiarskych bankách.
Pochybné financovanie sa prejavilo pri poddimenzovanom geologickom prieskume, ktorý mal za následok nevhodné umiestnenie portálov tunela. V dôsledku toho došlo počas stavby k opakovanému zaplaveniu portálových častí stavby.
Židia v Spojenom kráľovstve

Židia v Spojenom kráľovstve boli vďaka zemepisným podmienkam a dejinám Spojeného kráľovstva mierne vyčlenení od kontinentálnej Európy, a tak aj ich vývoj bol do istej miery odlišný. Ako v jednej z mála krajín tu neboli vystavení vážnym výbuchom násilia či diskriminácie. Jedným z faktorov je pravdepodobne rovnorodé zloženie britskej spoločnosti (či už etnickej či náboženskej). Židia sa tu stali prominentnými osobnosťami v politike, obchode, umení a vede. O židovskej populácii tu neexistujú žiadne oficiálne štatistiky, ale štúdie odhadujú populáciu (v roku 1993) na 296 000. Z toho väčšina (zhruba 2/3) žije v Londýne. Zlomové okamihy boli v roku 1833, kedy bol prvý Žid vpustený do súdnictva, roku 1847 do parlamentu, roku 1871 do vlády a roku 1909 do kabinetu.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o židovskom osídlení Anglicka pochádza z roku 1066, kedy niekoľko Židov priplávalo do Anglicka s Viliamom Dobyvateľom, aj keď sa predpokladá, že sa tu nachádzali už od rímskych časov. Židia tu žili od normanského dobytia po vyhnanie roku 1290, kedy boli vyhnaní dekrétom kráľa Eduarda I. Židia sa v menších počtoch začali vracať do Anglicka až v 16. storočí, kedy použil Henrich VIII. židovských učencov k ospravedlneniu svojho rozvodu s Katarínou Aragónskou a sobáša s Annou Boleynovou. Vznik puritanizmu znamenal nový anglický záujem o Židov. Puritánov – stúpencov militantnej odnože kalvinizmu – zaujala predstava Židov ako strážcov jazyka a tradície Starého zákona. Podobné nadšenie zdieľal aj Oliver Cromwell a jeho nástup do čela Anglicka začiatkom 17. storočia bol predzvesťou znovuprijatia Židov. Cromwellovi agenti nadviazali najprv kontakt so slávnym Rabbim Menašem ben Izraelom z Amsterdamu. Ten si za svoj cieľ vytýčil návrat Židov do Anglicka. Po neúspešnej Whitehallskej konferencii z roku 1655 sa Cromwell rozhodol schváliť, aby boli Židia prijatí späť mlčky a neoficiálne. Anglickí Židia však Cromwellove ani Menašeho plány nijako nepodporovali a z faktu, že bola ich existencia v Londýne odhalená, nadšení neboli. Až vojna Anglicka so Španielskom v roku 1656 ich prinútila vyjsť na svetlo, pretože tým, že sa prehlásili za utečeneckých marranos, sa mohli vyhnúť zabavenia majetku, ktoré postihlo nepriateľských Španielov. Vďaka niekoľkým kráľovským prehláseniam sa po reštaurácii mohla ich komunita rozvíjať a tešiť sa náboženskej tolerancii, ktorá sa skoro stala charakteristickým znakom anglického života.
Počet Židov v Londýne zvýšilo najmä prisťahovalectvo. Jedinou ďalšou židovskou komunitou na britských ostrovoch sa stala malá sefardská obec v Dubline. V priebehu 2. polovice 18. storočia vznikla rada kongregácií vo vidieckých mestách.
Židia v Anglicku boli účastníkmi mnohých prvenstiev. Od prvého rytiera (1700), cez prvého londýnskeho starostu až po tzv. emancipáciu Židov (1858). 26. júna 1858 potom zasadol v dolnej snemovni barón Lionel Rothschild.
Magnant

Poloha

Obec má rozlohu 15,32 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 178 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rómska iniciatíva Slovenska

Rómska iniciatíva Slovenska, skratka RIS, je slovenská mimoparlamentná politická strana. Zameriava sa na zvyšovanie vzdelania, spoločenského života, ekonomiky a zamestnaním Rómskej komunity na Slovensku.

História

Rómska iniciatíva Slovenska bola na ministerstve vnútra zaregistrovaná 25. októbra 1996 pod pôvodným názvom Rómska inteligencia za spolunažívanie v Slovenskej republike. Súčasný názov strana používa od roku 2000.
Sermange

Poloha

Obec má rozlohu 7,07 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 271 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Temná veža

Postavy

Zoznam dôležitých postáv vystupujúcich alebo spomínaných vo viac ako v jednom dieli
Slovensko na Festival de Cannes

Toto je článok o účasti Slovenska na Festival de Cannes (resp. do roku 2002 Festival international du film) od roku 1992 po súčasnosť.
Slovensko na festivale podporuje Slovenský filmový ústav (SFÚ), MK SR a Slovenská asociácia producentov v audiovízii (SAPA).
Šifra (filozofia)

Vo filozofii mal každý filozof iný názor na šifru.

Goethe

Šifra podľa Goetheho prostriedok, ktorým sa nám príroda prihovára vo svojich krásnych formách.

Hamann, Kant, Novalis, nemecká romantika

Šifra je podľa Hamanna, Kanta, Novala a nemeckej romantiky prostriedok, ktorým sa nám príroda prihovára vo svojich krásnych formách.
Chauffailles (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 22,63 km². Najvyšší bod je položený 653 m n. m. a najnižší bod 352 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 868 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fylosilikát

Fylosilikáty alebo vrstevnaté silikáty sú skupina silikátových minerálov tvorených plochými vrstvami zdieľaných troj- alebo štvoratómových molekúl SiO₄ tetraédrického tvaru. Atóm kremíka býva obklopený 4 atómami kyslíka v rohoch tetraédra (niekedy môžu obsahovať namiesto kyslíka OH⁻ skupinu). Kyslíky po okrajoch sú zdieľané so susednými tetraédrami. V ich chemickom zložení možno vždy pozorovať reťazec [Si₂O₅]²⁻. Patria medzi ne napríklad sľudy, ílové minerály alebo talk.
Názov fylosilikáty pochádza z gréckeho slova phyllum - list.
Tetraédre SiO₄ zdieľajú obyčajne 3 zo svojich kyslíkov s okolitými tetraédrami, pričom dva susedné tetraédre nemajú spoločných nikdy viac ako 2 atómy. Každý tetraéder je spojený s tromi ďalšími. Kremíky v tejto vrstevnatej štruktúre tvoria vrcholy šesťuholníkov. Nezdieľané atómy kyslíka (obyčajne 1 v každom tetraédri) sa nachádzajú najčastejšie na jednej strane vrstevnatej štruktúry. Tieto atómy majú voľné chemické väzby schopné spojenia s atómami kovov. Táto vlastnosť fylosilikátov umožňuje zabudovať do ich štruktúry rôzne atómy kovov a ďalších prvkov. Vrstvičky tetraédrov sa takýmto spôsobom môžu navzájom spájať tvoriac vrstevnaté štruktúry. Súčasťou štruktúr môžu byť aj oktaédre, ktorých centrálnym atómom sú často kovy. Medzi jednotlivými vrstvami sú slabšie väzby ako medzi jednotlivými atómami vo vrstvách. Fylosilikáty je preto možné ľahko štiepať pozdĺž týchto vrstiev, ktorá je často ich jedinou prednostnou štiepateľnosťou. Tieto minerály majú preto často tabuľkovitý alebo platničkovitý habitus, nízku hustotu a pomerne malú tvrdosť. Ich platničkovité kryštály sú obyčajne ohybné a pružné.
Východofranská ríša

Východofranská ríša

Utváranie Východofranskej ríše zasahuje až do vlečúcich sa sporov o nástupníctvo medzi potomkami Karola Veľkého. Cisár Ľudovít I., Pobožný, (778 – 840) bojoval proti jeho synom o nadvládu nad Franskou ríšou, ktorú na začiatku roku 830 definitívne stratil. Jeho syn Ľudovít II. (Nemec), ktorý už od roku 831 vládol vo Bavorskom vojvodstve, Durínsku, Franskom vojvodstve a Saskom vojvodstve, prevzal v roku 833 regentstvo vo východnej časti Franskej ríše. 
Potom vybudoval kráľovstvo a združil kmene resp. kmeňové vojvodstvá vo svojom vladárskom dosahu. Verdunskou zmluvou z roku 843 zapísal Ľudovít Nemec do dejín Európy Východné Fransko ako samostatné kráľovstvo.
Meno regnum Francorum orientalium sa však objavuje až o niečo neskôr, presnejšie v roku 920, keď Karol Dobrý a Henrich I. Vtáčnik uzavreli tzv. Bonnskú zmluvu. Karol smel svoju ríšu nazývať regnum Francorum occidentalium („Kráľovstvo západných Frankov“) – Západofranská ríša.
Germánska Východofranská ríša bola trochu odlišná od romanizovanej Západofranskej ríše. Bola z väčšej časti položená mimo antické Imperum Romanum a jej podobu jej vtlačili najmä sebavedomé kmene a kmeňoví vojvodovia. Táto vlastnosť sa výrazne tiahne celými nemeckými dejinami.

Nemecké kráľovstvo

Od 10. storočia sa dnes zvykne ríša označovať ako Nemecké kráľovstvo (regnum Teutonicorum). Toto označenie sa však v súdobých textoch vyskytuje až od 11. storočia, teda od čias Sálskej dynastie. 
Výraz regnum označoval najskôr všeobecne „vládu, dosah moci, kráľovstva“ a samotné jednotlivé vojvodstvá sa v oných časoch označovali ako regnum. Ako „Teutonici“ (spoločný výraz pre nemecky hovoriace kmene) bola ríša chápaná hlavne iba, keď vojsko zložené z germánskych vojakov tiahlo cez Alpy do Talianska. Okolo panovníka sa zoskupili Frízi, Starosasi, Lotringovia, Durinkovia, Frankovia, Alemani a Bavori.
Yingshanosaurus

Yingshanosaurus je neformálne rodové meno stegosaura, žijúceho pred zhruba 150 miliónmi rokov (vrchná jura) na území dnešnej Číny. „Typový druh“ Y. jichuanensis stanovil v roku 1984 paleontológ Zhou, druh však nebol nikdy formálne opísaný. Štúdia z roku 2006 naznačujú, že originálny fosílny materiál je už stratený.
Rovnako ako iné stegosaury bol aj Yingshanosaurus štvornohý bylinožravec s telesnými ostňami a platňami na chrbte a bokoch. Podobal sa zrejme známejšiemu rodu Tuojiangosaurus.
Saint-Dyé-sur-Loire

Poloha

Obec má rozlohu 5,51 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 119 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Palhers

Poloha

Obec má rozlohu 8,59 km². Najvyšší bod je položený 1 022 m n. m. a najnižší bod 668 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tekovský hrad

História

Vďaka ideálnej strategickej polohe pri dôležitom brode, na rozdvojení Perca a Hrona, sa stal pôvodný zemný hrad čoskoro župným sídlom. K vývinu mesta však nedošlo pre rozklad kráľovského župného zariadenia, pri ktorom sa aj Tekovský hrad dostal do súkromných rúk (1272) a zanedlho potom zanikol. Jeho majetky pripojili v 14. storočí k Levickému hradu.

Exteriér hradu

Hrad stál na okraji vyvýšeniny z ktorej bol relatívne dobrý výhľad do okolia. Smerom ako sa zvažovala boli pravdepodobne palisády a mierna oblá nerovnosť naznačuje, že možno aj obranná stavba. Pod ňou je viditeľná priekopa, ktorá bránila hrad z najprístupnejšej strany a bola vytvorená pravdepodobne zámerne.

Súčasný stav

Poloha Várheď je dnes v strede obce Starý Tekov. Na mieste hradu je dnes cintorín, v blízkosti je kostol. Terénne nerovnosti naznačujú polohu a rozlohu hradu.
Empedokles

Učenie Empedokla

Je pokusom o syntézu Herakleitovho učenia o večnej zmene Parmenidovho učenia o nemennom súcne. Základom všetkého sú podľa Empedokla štyri elementy (živly): oheň, vzduch, zem a voda. Elementy sú nemenné v tom zmysle, že kvalitatívna zmena jedného na druhý nie je možná. Rozmanitosť vecí a dianie vzniká podľa Empedokla tým, že Láska (spájajúca sila) a Svár (oddeľujúca sila) zmiešavajú čiastočky elementov v rôznych proporciách.  Z tohto nepretržitého zápasu protikladov vzniká celý svet čiže kozmos. V kozme každá jednotlivá vec ďalej podlieha tomuto istému zákonu boja protikladov, v dôsledku čoho všetko vzniká – stáva sa – všetko bez prestávky hynie, aby znovu vzniklo. Tento proces sa uskutočňuje na základe vírivého pohybu, v ktorom vzniká najskôr vzduch, neskoršie kozmický oheň, nato zem a voda a z vody znovu vzduch a potom nasledujú ďalšie vírivé cykly. Zo zeme vzniká rastlinný a živočíšny svet i človek.
Aleksander Krawczuk

Životopis

Počas druhej svetovej vojny bol vojakom Armie Krajowej ozbrojenej odbojovej organizácie v Poľsku. V roku 1949 úspešne ukončil štúdia filozofie a dejín na Jagelonskej univerzite a následne sa tam venoval vedeckým prácam na katedre starovekých dejín. V roku 1985 získal titul profesora. V rokoch 1986 – 1989 zastával funkciu ministra kultúry vo vláde Zbigniewa Messnera a vo vláde Mieczysława Rakowského a bol tiež členom Národného výboru Grunwald inštitúcie založenej na podporu poľskej armády s pamätnou bitkou pri Grunwalde v jej názve. Od roku 1991 do roku 1997 bol poslancom Zväzu demokratickej ľavice (SLD) počas prvého funkčného obdobia 1991 – 1993 a druhého funkčného obdobia 1993 – 1997 v Sejme (parlamente). Jeho srdcovou záležitosťou sa stala dávna história, zaoberá sa otázkami týkajúcimi sa staroveku a snaží sa históriu aj popularizovať, čoho ukážkou je dokumentárny seriál „Antyczny świat profesora Krawczuka“ (Staroveký svet profesora Krawczuka). Publikoval tiež celý rad kníh z ktorých sú mnohé preložené do viacerých jazykov.
V roku 1997 mu poľský prezident Aleksander Kwaśniewski za jeho význačný prínos k národnej kultúre, udelil štátne vyznamenanie Rad Polonia Restituta.
Pedosféra

Pedosféra je samostatne vydelený obal Zeme tvorený z veľkej časti pôdou, vzniknutý premenou vrchnej časti litosféry (zvetrávaním hornín) pôsobením organizmov, slnečného žiarenia, vzduchu, vody a času. Pedosféra tvorí životné prostredie pre organizmy a je prechod medzi živou a neživou sférou. Jej hrúbka je kolísavá, od niekoľkých centimetrov až po približne 3 metre. Vedným odborom, zaoberajúcim sa pedosférou je pedológia.
Dezider Rakšány

Životopis

Študoval na evanjelickom lýceu v Bratislave, na štátnom reálnom gymnáziu v Banskej Štiavnici, 1923 – 1925 na Carnotovom lýceu v Dijone, 1926 – 1931 právo na Právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Roku 1925 bakalár filozofie, 1931 JUDr. V roku 1931 – 1936 okresný sudca v Banskej Bystrici, Leviciach, Martine a v Komárne, 1936 – 1939 hlavný ministerský komisár Kancelárie prezidenta republiky v Prahe, 1939 – 1944 vedúci právneho oddelenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenského štátu v Bratislave. Ministerský vyslanec v Bruseli a v Luxemburgu, referent na Ministerstve zahraničných vecí v Prahe. V roku 1943 – 1944 účastník ilegálneho protifašistického odboja. Autor článkov v regionálnych časopisoch a v právnickej tlači. Od 50. rokov registrovaný prekladateľ v Univerzitnej knižnici a v Štátnej vedeckej knižnici v Banskej Bystrici, prekladal archiválie z oblasti baníctva, mineralógie a geológie. Prekladal z ruštiny, nemčiny, francúzštiny, angličtiny a latinčiny. V rokoch 1950 – 1951 delegát Medzispojeneckého reparačného úradu v Bruseli.
Tallinna teletorn

Tallinnská televízna veža (est. Tallinna teletorn) je voľne stojaca veža s pozorovacou plošinou v estónskom hlavnom meste Tallinn. Postavená bola preto, aby poskytla lepšie telekomunikačné služby pre letné olympijské hry 1980 v Moskve. Nachádza sa 6 km severovýchodne od centra Tallinnu. Má výšku 314 metrov, podľa niektorých zdrojov 312,6 m.
Far Away

Hudobné video

Premiéra videoklipu sa konala v hudobnom programe VH1 V-Spot. Videoklip na začiatku ukazuje šťastný pár, ale po chvíli chlapec príjme telefonát, po ktorom sa lúči so svojou milovanou a odchádza na záchranné práce. Dievča v tej dobe netrpezlivo sleduje tieto práce v televízii. Chlapec spolu s hasičmi letí helikoptérou do horiaceho lesa. Pri hasení požiaru zostane obklopený zúriacim ohňom. Helikoptéra odlieta a on ostáva sám v horiacom lese. Dievča príjme telefonát so správou o smrti svojho priateľa. Keď vyjde pred dom vidí kolegov svojho priateľa a po chvíli sa za nimi objaví on sám. Videoklip bol ocenení na slávnosti Muchmore Video Awards v kategórii najlepší videoklip. Režisérom klipu bol Nigel Dick a nakrútený bol v roku 2005. Scény horiaceho lesa boli nakrútené v Green Timbers Park v Surrey, ostatné scény vo Vancouveri.
Videoklip bol nominovaný v súťaži Top 40 Videos Of 2006 popri videoklipoch skladieb „Hips Don't Lie“ od Shakiry a „SexyBack“ od Justina Timberlaka.
Montaïn

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karolovci

Karolovci alebo Karolovská dynastia bola šľachtická a neskôr panovnícka dynastia, ktorá vládla vo Franskej ríši v rokoch 751 – 987. Svoj názov odvodzuje od svojho najvýznamnejšieho člena, cisára Karola Veľkého, ktorý vládol ako kráľ Frankov (768 – 814) a cisár Západu (800 – 814).

Začiatky Karolovcov

Dynastia Karolovcov založila prvú bohatú a mocnú európsku ríšu. Germánski „barbari“ Frankovia sa usadili na území dnešného Belgicka a severného Francúzska a ich vodca Chlodovik I. (481 – 511), sídliaci v Paríži, prijal kresťanstvo, čím si získal rímsku podporu. Zjednotil franské kmene, porazil Galov, Alamanov (t. j. spojené germánske kmene) a Vizigótov a založil novú ríšu.
Od 7. storočia prechádzala stále väčšia moc z kráľa na „správcu paláca“ (maior domus), majordóma, čím sa oslabovalo postavenie kráľa. Majordómovia titul dedili a postupne sa stali správcami krajiny. Jedným majordómom bol i Pipin Herstalský, ktorý od konca 7. storočia spravoval Austrasiu. Jeho nemanželský syn Karol Martel porazil v roku 719 Neustrijcov, čím si zaistil vládu nad celou Austrasiou a dobyl Utrecht. Aby vybudoval silné vojsko, rozdeľoval urodzeným i slobodným mužom cirkevné statky, za čo mu na oplátku poskytovali namiesto daní bojovníka so zbraňou a koňom. Jeho nástupcovia – syn Pipin Krátky i vnuk Karol Veľký doviedli systém k dokonalosti a cirkev si udobrili povinným odvádzaním desiatku v jej prospech.
Karol Martel napokon od roku 732 vládol sám, bez kráľa a svoju moc upevňoval budovaním opevnených miest a podľa rímskeho vzoru i ciest s prepriahacími stanicami. Jeho syn Pipin Krátky pokračoval v nastolenej politike a v roku 751 dosiahol zosadenie posledného merovejského kráľa. Založil tak dynastiu Karolovcov.
Karol Veľký, najstarší syn franského kráľa Pipina Krátkeho a Bertrady sa v roku 768 ujíma vlády, spolu s bratom Karolmanom, ktorý však už po troch rokoch vládnutia zomiera. Karol bol veľký bojovník, no zároveň diplomat a podporovateľ vzdelanosti a kresťanstva. V roku 800 sa nechal korunovať za cisára.

Koniec vlády Karolovcov

Po abdikácii Karola III. Tlstého (syna Ľudovíta Nemca) roku 887 a oslabení rodu sa na kráľovské tróny dostávajú príslušníci franskej aristokracie. Posledným cisárom z dynastie bol Arnulf. V roku 911 vymreli Karolovci vo Východofranskej ríši a v Západofranskej ich vymenili Róbertovci. Krátko po smrti kráľa Lothara zomrel v máji 987 bez potomkov po nehode pri poľovačke i jeho syn Ľudovít V., čím sa definitívne skončila vláda Karolovskej dynastie.
Na trón zasadol Hugo Kapet, zakladateľ rodu Kapetovcov, ktorý odrazil nároky posledných Karolovcov. Tí vymreli roku 1012 po meči Otom, vojvodom dolnolotrinským a roku 1021 nelegitímnym synom kráľa Lothara, remešským arcibiskupom Arnulfom.
Breil (Maine-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 15,09 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loguivy-Plougras

Poloha

Obec má rozlohu 47,68 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 947 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Havajské kráľovstvo

Havajské kráľovstvo bol štát na Havajských ostrovoch v rokoch 1795/1810 - 1893. Vznikol postupne v rokoch 1795 až 1810, keď ostrov Havaj dobyl susedné ostrovy Oahu, Maui, Molokai, Lanai a Kauai. Bol to prvý spoločný štát Havajských ostrovov. Po ňom nasledovalo obdobie dočasnej vlády (1893-1894) a potom Havajská republika.
David Mathieson Walker

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole (Eustis High School) absolvoval roku 1966 námornú akadémii (US Naval Academy) a slúžil ako námorný pilot. Do tímu kozmonautov NASA bol roku 1978 vybraný ako astronaut – pilot. V roku 1991 ukončil na základni Edwards Air Force Base pilotnú školu (Air Force Aerospace Research Pilot School). Medzi kozmickými letmi pôsobil ako testovací pilot.

Po letoch

Po svojom poslednom lete z NASA odišiel do spoločnosti NDC Voice Corp. Zomrel v Houstone na rakovinu vo veku 56 rokov šesť rokov po návrate z kozmu, kde strávil celkom 30 dní.
Le Verger

Poloha

Obec má rozlohu 6,87 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 539 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE