google/wiki40b huggingface dataset:
Derivácia frazémy

Derivácia frazémy je proces, pri ktorom je frazeologická jednotka modifikovaná buď derivačnou zmenou komponentu frazeologickej jednotky, paradigmatickou zmenou v štruktúre frazémy alebo rozšírením spojenia o ďalší, funkčne odlišný (veľmi často verbalizačný) komponent, pričom dochádza k zmene jej syntaktickej funkcie. Príkladom prvého typu derivácie je spojenie anjelská trpezlivosť – anjelsky trpezlivý, plávať proti prúdu – plavba proti prúdu, príkladom druheho spôsobu derivácie sú frazeologizmy dlhá chvíľa – z dlhej chvíle, a príkladom tretieho typu derivácie sú frazémy: veľká voda – prihrnúť sa ako veľká voda, dlhá chvíľa – čítanie na dlhú chvíľu, Scylla a Charybda – preplávať medzi Scyllou a Charybdou. Niekedy sa derivácia označuje aj termínom → transformácia (Filipec – Čermák, 1985). Od frazeologickej derivácie treba odlišovať → defrazeologickú deriváciu, pri ktorej ide o vznik slov z frazeologických jednotiek. Často sa však pod pojem frazeologická derivácia zahŕňa aj tento jav. (Rojzenzon, 1973, s. 84-85, Bierich a kol., 1993, s. 14). Porov. gramatická derivácia, kategoriálna polyfunkčnosť, kategoriálno-synkretická frazéma, transpozícia
Hérange

Poloha

Obec má rozlohu 2,73 km². Najvyšší bod je položený 334 m n. m. a najnižší bod 274 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 109 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arthonnay

Poloha

Obec má rozlohu 25,5 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Fuilet

Poloha

Obec má rozlohu 15,43 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 898 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ústna dutina

Ústna dutina (lat. cavitas oris) je tvorená dvoma priestormi – ústnou predsieňou (lat. vestibulum oris) a vlastnou ústnou dutinou (lat. cavitas oris propria). Hranicu medzi oboma tvoria spojené horný a dolný zubný oblúk.

Ústna predsieň

Najlepšie sa do nej pozriete v zrkadle, pri spojených zuboch a otvorených perách. Ústna predsieň je tvorená hornou a dolnou perou (lat. labium superior et inferior), lícami, hornou a dolnou predsieňovou klenbou (lat. fornix vestibuli) a horným a dolným zuboradím. Nachádzajú sa tu slizničné riasy, napnuté od pier po zubný výbežok čeľuste a sánky. V prostriedku hore a dole sú tieto riasy najviditeľnejšie, tzv. uzdičky (lat. frenulum labii superior et inferior).
Ryodacit

Zloženie a vlastnosti

Má najčastejšie porfyrickú štruktúru s mikrokryštalickou až sklovitou základnou hmotou. Zo svetlých súčastí obsahujú plagioklasy, ktoré sú v prevahe nad draselnými živcami a kremeňom. Výrastlice tvoria živce a kremeň. Základná hmota je tvorená kremeňom a sanidínom, vtrúsený je biotit, hornblend, pyroxény a granát. Ryodacity sa vzhľadom aj farbou podobajú ryolitom. Od dacitov sa líšia vyšším obsahom alkalických živcov. Ryodacit vzniká väčšinou pri explozívnych erupciách, je preto častý ako pyroklastický materiál.

Výskyt

V Západných Karpatoch sa ryodacity vyskytujú v Cerovej vrchovine, na Poľane, ako žilné telesá v okolí Vranova nad Topľou.

Použitie

Pre svoj zriedkavý výskyt nemajú osobitné využitie.
Lublin

Dejiny

Na mieste dnešného mesta stála osada už v 5. storočí. Prvá zmienka o Lubline pochádza z roku 1224. Názov pochádza od mena Lubla (Ľubomír). V 13. storočí získalo mestské práva. Počas poľskej expanzie do Haliče a Červenú Rus zvíťazil roku 1341 Kazimír III. Veľký v blízkosti Lublina nad Tatármi. O rok neskôr bolo mesto obohnané hradbami. Rozvíjal sa obchod s novopodrobenými oblasťami dnešnej Ukrajiny a s čiernomorskými prístavmi. V roku 1569 tu bola podpísaná Lublinská únia – personálny zväzok Poľského kráľovstva a Litvy.
V 17. storočí bol Lublin zničený kozáckymi a švédskymi nájazdmi (1656) ako aj morom, ktorý si tu vyžiadal v roku 1630 približne 5000 obetí. V tom isom čase bolo mesto jedným z centier poľskej reformácie. Jestvovala tu mimo iných aj komunita tzv. Poľských bratov.
Po III. delení Poľska sa mesto na čas ocitlo pod rakúskou správou (1792 – 1805), potom pripadlo ruskému impériu. Roku 1837 sa stalo centrom gubernie. Okolo roku 1850 tu žilo približne 21 000 ľudí, z ktorých bolo 56% židovského vyznania. V druhej polovici 19. storočia sa mesto začalo veľmi rozrastať, aj vďaka železnici Varšava – Kovel (1877). Nacisti počas druhej svetovej vojny blízko mesta vystavali koncentračný tábor Majdanek.
Pri ústupe z mesta nacisti zavraždili v mestskej pevnosti vyše 600 väzenkýň. Ženy postrieľali v krajčírskej dielni paľbou guľometu. Stovky ďalších povraždili na dvore pevnosti. Sovietske jednotky mesto obsadili 22. júla 1944. Pri tomto nečakanom postupe sa im podarilo obsadiť aj koncentračný tábor Majdanek, ktorý nacisti nestihli evakuovať. Tábor sa stal najlepšie zachovaným táborom, ktorý sa dostal do rúk Spojencov v celej jeho krutej podstate. Stalin nariadil po obsadením mesta zriadiť tzv. Lublinský výbor (oficiálne Výbor národného oslobodenia), pro-sovietsku poľskú exilovú  vládu, ktorá časom prevzala moc v Sovietmi oslobodenej krajine na úkor poľskej exilovej vlády v Londýne.

Pamiatky

Na hradnom kopci sa nachádza novogotický zámok postavený ako väzenie v rokoch 1824 – 1826 na mieste starého hradu. Z neho sa zachovala hradná veža z 13. storočia a kaplnka Svätej Trojice so vzácnymi freskami z 15. storočia.

Vzdelanie

V meste pôsobí Katolícka univerzita Jána Pavla II.
Akademie múzických umění v Praze

Akadémia múzických umení v Prahe (AMU) je česká vysoká škola, ktorá bola založená roku 1945.
Audeloncourt

Poloha

Obec má rozlohu 11,6 km². Najvyšší bod je položený 469 m n. m. a najnižší bod 314 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vijačkovité

Vijačkovité (Pyralidae) je menej známa čeľaď malých motýľov (Microlepidoptera). Jedinci z tejto čeľade sa vyznačujú tým, že sú mnohokrát pestro sfarbení a ich jednoznačné druhové určenie je niekedy veľmi náročné, pre značnú podobnosť jedincov z rôznych druhov.

Všeobecná charakteristika

Patria sem prevažne drobné až stredne veľké motýle, ktoré majú často pekné kovové sfarbenie krídel. Rozpätie krídel sa najčastejšie pohybuje v rozmedzí 10 - 46 mm. Imága sú aktívne hlavne cez deň, ale veľa druhov lieta i v noci. Ich telo býva zvyčajne štíhle. Pre túto čeľaď je charakteristický nález úzkych trojuholníkových dozadu zložených predných krídel. Zadné krídla sú tiež trojuholníkového tvaru, ale sú širšie a sú zložené pod prednými. Tykadlá sú zvyčajne nitkovité, u samcov sú ochlpené, vzácne až hrebeňovité. Cuciak býva vyvinutý, u niektorých druhov je zakrpatený a môže aj celkom chýbať. U časti druhov sú výrazne vyvinuté pyskové (labiálne) a čeľusťové (maxilárne) makadlá. Čiastočne je vyvinutý aj pohlavný dimorfizmus. Húsenice bývajú slabo ochlpené a niektoré vytvárajú značné množstvo hodvábneho vlákna. V tejto čeľadi sa vyskytuje aj viacero druhov, ktoré priraďujeme medzi škodcov: (konzumujú rastliny, potraviny - napr. sušené ovocie a pod.). Celá čeľaď je výrazne rôznorodá a líši sa jednak morfologicky, ale i bionómiou jednotlivých druhov. Niektoré druhy sa vyvíjajú i pod vodou - na vodných rastlinách.
Čeľaď popísal v roku 1802 francúzsky entomológ Pierre André Latreille. Oficiálne označenie čeľade v odbornej literatúre je potom Pyralidae Latreille, 1802.
Čeľaď Pyralidae patrí do nadčeľade Pyraloidea. 
Druhy motýľov z tejto čeľade sú na území Slovenska zaradené do viacerých rodov: Aphomia, 
Lamoria, Achroia, Galleria, Synaphe, Pyralis, Aglossa,
Actenia, Hypsopygia, Herculia, Orthophygia, Endotricha, Cryptoblabes, 
Trachonytis, Salebriopsis, Elegia, Pempeliella, Sciota, Etiella, 
Oncocera, Pempelia, Dioryctria, Hypochalcia, Conobathra, Myelois, 
Assara, Homoeosoma, Plodia, Ephestia a mnohých iných.
Na území Slovenska sa vyskytuje asi 278 druhov, ktoré sú zatriedené do vyššie uvedených niekoľko desiatok rodov a viacerých podčeľadí: Galleriinae, 
Pyralinae, Phycitinae, Scopariinae, Crambinae, Schoenobiinae, Acentropinae,
Odontiinae, Evergestinae, Glaphyriinae, Pyraustinae.
Slovenský názov čeľade je podľa prof. Andreja Reipricha Vijačkovité.
Rádio SiTy

Rádio SiTy je od roku 2004 slovenská lokálna rozhlasová stanica v Bratislave vysielajúca výhradne tanečnú hudbu a nezávislé spravodajstvo . Používa frekvencie 96,0 pre celú Ba a D1 smer Senec , 89,7 MHz pre Devínsku Novú Ves a nájazd D2 od Stupavy, 92,3 MHz pre Dúbravku a Lamač, 98,5 MHz pre Petržalku, Jarovce , Rajka a Rusovce a 107 MHz v mestskej časti Nové Mesto (Polus), 92,1 pre okruh Galanta a 96,0 MHz v sieti UPC. Pre facebook a mobily aplikaciu s odkazom radioSiTy ! 
Vysielacie štúdio sa nachádza na Vajnorskej ul. č. 53.
La Magdelaine-sur-Tarn

Poloha

Obec má rozlohu 6,82 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 049 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Agapet I.

Život

Pochádzal z aristokratického rodu, syn kňaza Gordiana, ktorého zavraždili fanatickí prívrženci protipápeža Laurenca v septembri 502, v čase, keď ho zvolili, bol arcidiakonom. Ako kultúrny človek udržiaval knižnicu otcov v rodinnom zámku na Celiánskom kopci a so štátnikom a spisovateľom Cassiodorom plánovali v Ríme založiť kresťanskú univerzitu podlá vzoru akadémií v Alexandrii a Nisibise (Mezopotámia). Ako jeden z duchovných, ktorí boli proti tomu, aby pápež určoval svojho nástupcu, začal svoju vládu tým, že dal verejne spáliť kliatbu uvalenú na Dioskúra, ktorú si Bonifác vynútil od duchovenstva.
V dobe jeho pôsobenia cisár Justinián I. (527 – 65) opätovne získal od ariánskych Vandalov územia v severnej Afrike, kde sa následne zavádzal katolicizmus. Agapet ale odoprel zastávať africkým biskupom cirkevný úrad, nakoľko argumentoval, že kánony nedovoľujú obrátenému ariánskemu kňazovi ďalej zastávať úrad.
Zavraždenie Amalasunthy, dcéry ostrogótskeho kráľa Teodoricha Veľkého a regentky za svojho neplnoletého syna Atalaricha okolo roku 535, ktorého sa dopustil Theodahad, posledný ostrogótsky král, dalo cisárovi Justiniánovi zámienku na napadnutie ostrogótskeho kráľovstva, nakoľko Amalasuntha bola jeho spojencom. Znepokojený Theodahad poveril Agapeta vedením misie do Konštantinopolu, kde mal presvedčiť cisára, aby sa vzdal svojich plánov. Agapet dorazil do mesta vo februári 536 a hoci sa mu dostalo triumfálneho privítania, jeho misia bola neúspešná. Justinián mu vysvetlil, že akcia už pokročila príliš ďaleko, aby ju mohol odvolať.
Väčšie úspechy dosiahol na cirkevnom poli. Keď ho varovali, že Antimus, patriarcha a obľúbenec cisárovnej Teodory, je monofyzitista, odmietol sa s ním stýkať na základe toho, že bol nekánonicky premiestnený z Trebizonda. Napriek hrozbám sluhov a zdvorilo ponúknutým úplatkom trval na svojom stanovisku a po verejnej diskusii s Antimom presvedčil Justiniána, že Antimus je kacír. Antimus bol stiahnutý z úradu a Agapet vysvätil jeho nástupcu Menosa po tom, čo podpísal rozšírenú verziu Hormizdasovej formuly.
Agapet zomrel v Konštantinopole 22. apríla 536. No jeho rezolútny postoj v prospech chalcedoniánskej kristológie vlial odvahu jej zástancom na východe, a v máji až júni sa v Konštantinopole konala synoda, na ktorej sa zúčastnili cirkevní členovia jeho delegácie. Potvrdila zosadenie a exkomunikáciu Antima a uvalila kliatbu na ďalších popredných monofyzitistov, ako bol Severus z Antiochie († 538). Pápežovo telo, zapečatené v olovenej rakve, bolo prenesené do Ríma a 20. septembra 536 pochované v bazilike sv. Petra.
Grisy-Suisnes

Poloha

Obec má rozlohu 18,34 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 395 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Étroussat

Poloha

Étroussat má rozlohu 13,03 km². Najvyšší bod je položený 374 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Étroussat má 711 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-Tarentaine

Poloha

Obec má rozlohu 12,23 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 340 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slavomír Ilavský

Reprezentácia

V slovenskom drese odohral 24 zápasov, strelil 3 góly.
Archangeľská gubernia

Archangeľská gubernia (rus. Архангельская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria a RSFSR zriadená na základe nariadenia Petra I. So svojou rozlohou 842 531 km² a hranicami, zaberajúcimi celú severnú pologuľu a siahajúcimi od Fínska popri Severnom ľadovom oceáne až k Uralu a Bielemu moru, bola najväčšou guberniou Ruského impéria, ktorá existovala v období od 18. decembra 1708 do 14. januára 1929. Hlavným mestom gubernie bol Archangeľsk.

Dejiny

Územie gubernie bolo spočiatku súčasťou Archangelogorodskej gubernie, ktorá vznikla v roku 1708. O 11 rokov neskôr (1719) bola rozdelená na 4 provincie, z ktorých prvé tri v roku 1780 utvorili Vologodské miestodržiteľstvo. Z neho sa v roku 1784 oddelilo Archangeľské miestodržiteľstvo, ktoré sa v roku 1796 stalo súčasťou Archangeľskej gubernie. Od 14. januára 1929, keď sa spoločne s Vologodskou a Severodvinskou guberniou stala súčasťou Severného kraja, z ktorého sa po vytvorení Republiky Komi (5. december 1936) pretvorila na Severnú oblasť. Z nej sa po jej rozdelení (23. september 1937) utvorila Archangeľská a Vologdská oblasť.
Salvador Allende

Socialistická ekonomika počas vlády Allendeho

Prvý rok jeho pôsobenia vo funkcii dosiahol rast ekonomiky Čile 8 %, pričom Allende riešil rastúce výdavky vytlačením nových bankoviek, čím takmer zdvojnásobil množstvo peňazí v obehu. Krátkodobý efekt bol síce pozitívny, ale o pár mesiacov dosahovala medziročná inflácia v krajine stovky percent a viedla k vzniku rozsiahleho čierneho trhu. Neutešenú ekonomickú situáciu mal pomôcť vyriešiť aj utopický experiment Projekt Cybersyn, ktorého autorom bol britský kybernetik Stafford Beer. Občania mali do počítačového centra v Santiagu vkladať svoje potreby a vláda ich mala centrálne riešiť. Systém zlyhal a s ním aj zásobovanie krajiny.

Allende a literatúra

Obdobie pádu prezidenta Allendu je aj pozadím románu Dom duchov, ktorý napísala jeho neter Isabel Allendeová a ktorý bol neskôr aj sfilmovaný.
Écommoy

Poloha

Obec má rozlohu 28,5 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 666 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vretienka obyčajná

Vzhľad druhu

Predné krídla jedincov sú čierno-tmavomodro sfarbené s červenými škvrnami, ktoré niekedy u niektorých jedincov splývajú. Zadné krídla sú červené s čierno-tmavomodrým okrajovým lemom.

Bionómia druhu

Samička motýľa kladie vajíčka na niektoré bôbovité rastliny. Po zakuklení prečká druh zimu v podobe kukly v kokóne. Motýľ sa liahne koncom jari až začiatkom leta. Jedinci (imága) sú jedovatí.
Tomáš Janura

Biografia

Tomáš Janura sa narodil v Žiline. Po absolvovaní strednej školy študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde dokončil štúdium v roku 2007. Svoju akademickú kvalifikáciu si rozšíril na Historickom ústave SAV, kde v roku 2010 obhájil dizertačnú prácu a získal akademický titul "PhD." V súčasnosti pracuje ako samostatný vedecký pracovník, ktorý sa venuje najmä okruhu tém týkajúcich sa stoličného úradníctva v 18. storočí a vidieckych šľachtických rezidencií na území dnešného Slovenska v 18. storočí. Je autorom niekoľkých monografií a množstva odborných vedeckých štúdií. Jeho najznámejšia práca je edícia "Vidiecke šľachtické sídla", ktorá má jednotlivé diely založené na geografických hraniciach pôvodných uhorských stolíc na území Slovenska. Do roku 2018 vyšli diely, v ktorých sú vedecky spracované šľachtické sídla v bývalej Oravskej, Liptovskej, Zvolenskej a Turčianskej stolici. Spracoval aj historické monografie k viacerým slovenským hradom. Často tiež účinkuje v Rozhlase a televízii Slovenska, kde popisuje či osvetľuje regionálne dejiny v relácii "Slovensko v obrazoch".
Sojuz 16

Priebeh letu

Sojuz 16 odštartoval pomocou rovnomennej rakety z kozmodrómu Bajkonur 2. decembra 1974 s dvoma kozmonautmi na palube. Loď bola navedená na dráhu plánovanú pre neskorší let Sojuzu k Apollu pri spojení na obežnej dráhe, teda približne 225 km nad Zemou.
Kozmonauti Anatolij Filipčenko a Nikolaj Rukavišnikov vyhodnocovali modifikovanú kozmickú loď Sojuz a spojovací mechanizmus (stykovací prstenec–iluminátor), ktorý dovoľoval spojenie nekompatibilných kozmických lodí. Ďalšími zmenami bolo, napr. zníženie atmosférického tlaku, zvýšenie obsahu kyslíka, na povrchu lode bol nainštalovaný optický terč uľahčujúci približovací manéver. Okrem toho let otestoval spoluprácu sovietskeho a amerického pozemného riadiaceho strediska a uspokojil oficiálne americké miesta ohľadom bezpečnosti lodí Sojuz. Misia sa uskutočnila presne podľa plánu a administratívy Sovietskeho zväzu a USA vyjadrili spokojnosť so spoluprácou posádky a pozemných stredísk.
Dňa 8. decembra sa loď pomocou raketového motora zabrzdila, začala pristávať, odpojila sa kabína s kozmonautmi a na padáku pristála 300 km na sever od Džezkazganu. Kozmonauti sa po pristátí cítili dobre, všetky nové systémy pracovali normálne.
Tomus ad Flavianum

Tomus ad Flavianum alebo Epistola ad Flavianum, je oficiálny list pápeža Leva I. Veľkého konštantínopolskému arcibiskupovi Flavianovi z roku 449. Výrazne ovplyvnil kristologické formulácie Chalcedónskeho koncilu, ktorý odsúdil monofyzitizmus.

Historický kontext

Po Efezskom koncile (431), ktorý odsúdil nestorianizmus ako herézu, ktorá údajne prehnane zdôrazňovala ľudskú prirodzenosť (φύσις [fýsis]) Ježiša Krista, začal na kresťanskom, grécky hovoriacom, Východe prevažovať monofyzitizmus – teologická náuka, ktorá tvrdila, že Ježiš Kristus mal v podstate len jednu, a to božskú, prirodzenosť. Najvýraznejším predstaviteľom monofyzitizmu bol konštantínopolský archimandrita Eutyches.
Cisár Theodosius II. zvolal v roku 449 do Efezu koncil, ktorý mal monofyzitizmus prijať ako dogmu. Koncilu predsedal alexandrijský patriarcha Dioskoros I., vplyvný zástanca monofyzitizmu. Rímsky pápež Lev I. sa rozhodol formou oficiálneho listu, adresovaného konštantínopolskému arcibiskupovi Flavianovi, presvedčiť koncil o správnosti náuky o dvoch prirodzenostiach, božskej a ľudskej, v Ježišovi Kristovi. Situácia sa však natoľko vyhrotila (v prospech monofyzitizmu), že Tomus ad Flavianum nesmel byť na koncile ani verejne prečítaný. Z tohto dôvodu a tiež vzhľadom na násilnosti, ktoré sprevádzali tento efezský snem, odmietol Lev I. uznať jeho závery a označil ho ako „latrocinium“ Ephesinum („lupičská synoda“ v Efeze).
Levov Tomus ad Flavianum bol verejne prečítaný až na Chalcedónskom koncile v roku 451, kde sa stretol s veľkým uznaním. Konciloví otcovia po jeho vypočutí údajne zvolali: „Petrus per Leonem locutus est!“ (Peter prehovoril (ústami) Leva!)

Obsah

Tomus ad Flavianum obsahuje 205 veršov. Panuje zhoda v tom, že ide o jedno z Levových obsahovo najoriginálnejších diel. Nie je však jasné, do akej miery sa na ňom podieľal aj Levov blízky spolupracovník Prosper z Aquitánie.
Pápež Lev I., vychádzajúc z Apoštolského vyznania viery, vysvetľuje v tomto svojom liste, že Ježiš Kristus má dve prirodzenosti, božskú i ľudskú. No obe sú však v jednej a tej istej osobe Ježiša Krista. Rozvíja pri tom aj myšlienkový koncept communicatio idiomatum („zdieľanie vlastností“): „Práve kvôli tejto jednote osoby vo vzťahu ku každej z týchto dvoch prirodzeností môžeme povedať: Syn človeka zostúpil z neba,... a Boží Syn bol ukrižovaný a pochovaný“ (Drobner, 2004).
Tomus obsahuje aj myšlienku Augustína z Hippa o uponížení sa (condescendentia) božskej prirodzenosti a povýšení ľudskej prirodzenosti v Ježišovi Kristovi ako Vtelenom Božom Slove.
Slovenský rozhlas

Slovenský rozhlas je organizačná zložka Rozhlasu a televízie Slovenska, ktorá poskytuje službu verejnosti v oblasti rozhlasového vysielania. V rokoch 1991 až 2010 bol Slovenský rozhlas samostatnou inštitúciou zriadenou osobitným zákonom.
Nadaillac

Poloha

Obec má rozlohu 26,9 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 341 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Seine-en-Bâche

Poloha

Obec má rozlohu 8,38 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 283 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liga národov vo volejbale

Liga národov vo volejbale (LN) je prestížna svetová súťaž národných družstiev vo volejbale, ktorú organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Vznikla v roku 2018, keď nahradila mužskú Svetovú ligu a ženskú súťaž World Grand Prix. Podobne ako predchádzajúce podujatia, aj NL prebieha každoročne. Pre postup do 16-člennej súťaže slúži kvalifikačný turnaj s názvom Vyzývací pohár, ktorý prepája kontinentálne kvalifikácie (v Európe je to Európska liga) s Ligou národov. V prvom ročníku mužov, ktorý hostilo Francúzsko, zvíťazilo Rusko. V ženskom ročníku konanom v Číne to bolo zasa USA.
Predialista

Predialista (z lat. praedium = majetok, gazdovstvo) bol príslušník špecifickej privilegovanej skupiny uhorskej šľachty v období stredoveku a raného novoveku. 
Z právneho hľadiska patrili k nižšej uhorskej šľachte. Vznikli v 13. storočí v súvislosti s povinnosťou magnátov a prelátov vydržiavať si vlastné vojenské oddiely (tzv. bandériá). Predialisti teda boli hlavne vo vojenskej službe u veľmožov a vysokých cirkevných hodnostárov (prelátov), ktorí im za túto službu udeľovali časť alodiálnej (dedičnej) pôdy. Držba tohto majetku bola viazaná na vykonávanie vojenskej, alebo inej dohodnutej služby.
Predialisti boli spravidla oslobodení od všetkých verejných daní a dávok, platili iba stoličnú daň. O sporoch predialistov nerozhodovali šľachtické súdy, ale podliehali vlastnej súdnej inštitúcii. Predialisti boli pôvode početnou šľachtickou skupinou, ale od polovice 16. storočia ich počet klesal. V ranom novoveku výsada držať si na panstve predialistov ostala iba niekoľkým prelátom. Vymizli na prelome 18. a 19. storočia. 
Ako špecifickú spoločenskú vrstvu ich zrušil panovnícky patent z 3. februára 1853.
Juraj II. (Veľká Británia)

Životopis

Bol synom kráľa Juraja I. z hannoverskej dynastie. Narodil sa v Nemecku a bol posledným britským panovníkom narodeným mimo územia Veľkej Británie. Od roku 1727 do svojej smrti bol tiež kniežaťom Svätej ríše rímskej, pretože bol súčasne kurfirstom hannoverským.
Jeho mocenská pozícia bola ohrozená v období 1745 – 1746, kedy vypuklo neúspešné škótske povstanie na čele s Karolom Eduardom Stuartom. Cieľom bolo zvrhnutie hannoverskej dynastie a dosadenie Jakuba Františka Stuarta, otca Karola Eduarda, na trón Veľkej Británie.
Na dne mora

Vznik

V pôvodnej verzii má pieseň názov „Boi“ (niektoré zdroje uvádzajú „Boee“). Jej autorom je izraelský hudobník Idan Raichel, ktorý povolil spevákovi prespievať ju do slovenčiny pod názvom „Na dne mora“. Jaroš a Raichel sa stretli osobne v Tel Avive v auguste 2009 kde Jaroš točil krátky dokument o nahrávke.

Videoklip

Režisérom a producentom klipu je Martin Hudák. Klip sa zaradil medzi najdrahšie na Slovensku.30 členný štáb na ňom pracoval 3 mesiace. Kvôli videoklipu priviezli kamión mušlí a kameňov z Chorvátska. Vo videoklipe účinkuje Miro s Petrou, klavirista, huslista a perkusionista z Afriky. Animované 3D morské živočíchy pod fiktívnou morskou hladinou vznikali čiastočne v USA.

Hranie v rádiách

V roku 2009 bol singel v 50. týždni druhou najhranejšou slovenskou skladbou na Slovensku. K piesni vznikol jeden z najdrahších videoklipov.