google/wiki40b huggingface dataset:
Stanica metra

Stanica metra je stanica mestskej hromadnej dopravy, na ktorej stoja vlaky metra. Nachádzajú sa väčšinou v podzemí, tam, kde sa linky metra križujú, stanice metra sú viacúrovňové.
Na povrchu sú stanice metra obyčajne označené logom spoločnosti, ktorá metro prevádzkuje. Logo označuje vstupy do stanice. Každá stanica má niekoľko samostatných vstupov, ktoré uľahčujú pohodlný prístup do stanice a umožňujú pohyb cestujúcich bez toho, aby museli na povrchu prechádzať ulicu. Vstupy do metra sa preto často nachádzajú v podchodoch. Pri každom vchode býva prehľadná mapa alebo schéma, ktorá uľahčuje orientáciu cestujúcich v stanici a orientáciu v prepravnej sieti metra.
V niektorých prípadoch sú stanice priamo spojené s dôležitými budovami a umožňujú tak priamy prístup do vstupných priestorov budovy.
Stanice metra v niektorých mestách, ako napríklad Montreal, Štokholm alebo Moskva sú známe svojou vyspelou architektúrou a bohatou výzdobou.
Stanice metra majú omnoho častejšie ako železničné alebo autobusové stanice svoje osobitné architektonické a umelecké stvárnenie, čo pomáha ľahko identifikovať každú stanicu.

Plytko založené, hĺbené

Stanica je budovaná v otvorenej jame, v hĺbke okolo 10 metrov pod povrchom. S povrchom väčšinou býva spojená pevným schodiskom. Príkladom hĺbenej stanice je Opatov v Prahe.

Hlboko založené, razené

Razená stanica sa nachádza hlboko pod zemou, v hĺbke obyčajne 20 až 60 metrov. Pozostáva z niekoľkých lodí a jej výstup je vyvedený von väčšinou jedným alebo viacerými eskalátorovými tunelmi. Stanice tohto typu je možné použiť ako protilietadlový alebo protiatómový kryt. Príkladom razenej stanice je Náměstí Míru v Prahe.

Trojloďové

Trojloďové stanice sú medzi razenými najrozšírenejšie. Sú konštruované tak, že existujú bočné dve lode, v každej je jedna koľaj. Prostredná loď potom slúži pre prístup cestujúcich, býva z nej vyvedený výstup. Lode vzájomne spájajú prestupy, medzi nimi sa nachádzajú stanicu podopierajúce piliera. Počas výstavby sa najprv vyrazí bočné tunely, potom stredné, a nakoniec sa medzi vystřílejí samotnej prestupy; tým vzniknú piliera. Príkladom trojloďovej stanice je Anděl v Prahe.

Dvojloďové

Dvojloďové stanice sa vyskytujú veľmi zriedkavo. Usporiadané sú tak, že pre každú koľaj existuje jedna loď, obe sú spojené zhruba uprostred nástupišťa. Příkladom dvojloďovej stanice je Bratislavskaja v Moskve.

Jednoloďové

Jednoloďové stanica tvorí iba jediný rozsiahly podzemný priestor, ktorý nie je ničím podopieraný; všetka váha skaly nad stanicou sa prenáša do jej stien. Príkladom jednoloďovej stanice sú Kobylisy v Prahe.

Povrchové

Povrchové stanice metra sú najľahšie postaviteľné a samozrejme najlacnejšie. Môžu však byť dekoratívne architektonicky spracované alebo sa môžu podobať jen obyčajným železničným zastávkam. Príkladom povrchovej stanice je Rajská zahrada v Prahe.

Nadzemné

Nadzemné stanice vznikajú na nadzemnej konštrukcii, spolu s povrchovými patrí k rozšíreným u tzv. ľahkého metra a tiež v sieti klasického metra v New Yorku a ostatných mestách USA (v Európe sa toľko neuplatnili).
Saint-Aignan (Morbihan)

Poloha

Obec má rozlohu 27,33 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 660 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hasína Wadžídová

Politická kariéra

V júli 2007 bola zatknutá kvôli obvineniu z vydierania. V februári 2008 však súd obvinenia voči nej zrušil.
Napriek podozreniam z korupcie dokázala v decembri toho istého roku zvíťaziť v parlamentných voľbách. Porazila tak svoju najväčšiu súperku, taktiež niekdajšiu premiérku, Khaleda Zia (na čele vlády stála v rokoch 1991 – 1996 a 2001 – 2006). Vláda oboch žien bola poznamenaná rozsiahlou korupciou a zlým hospodárením. Krajinu tiež destabilizovali časté protesty.
Na čele centristickej Ľudovej ligy jasne vyhrala aj vo voľbách v januári 2014, ktoré však poznamenalo násilie: minimálne 18 ľudí bolo zabitých, viac ako sto volebných miestností bolo zapálených.
Zuzana Kovačičová

Život

V roku 1986 absolvovala štúdium organickej chémie na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave  (PriF UK). Do roku 1996 pracovala na Katedre organickej chémie PriF UK ako vedecko-výskumný pracovník. Na Fakulte managementu UK pôsobí od roku 1996. V roku 2010 ukončila doktorandské štúdium v odbore podnikový manažment.
Od roku 2003 zastávala funkciu prodekanky fakulty managementu pre legislatívnu oblasť. Od roku 2007 bola zodpovedná aj za oblasť informačných technológií, vzťahov s verejnosťou a akreditácie. Od roku 2005 je kľúčovou používateľkou finančného informačného systému SOFIA, používaného na verejných vysokých školách. Od roku 2010 je členkou tímu národného koordinátora v medzinárodnom projekte Globálny monitor podnikania (Global Entrepreneurship Monitor - GME). Od februára 2015 je prorektorkou UK.
Baziège

Poloha

Obec má rozlohu 19,72 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 177 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maurus (Nitra)

Životopis

O pôvode tohto muža existuje niekoľko hypotéz. Pochádzal z okolia Nitry. Vzdelanie získal v kláštore na Zobore, kde bol scholastikom. Vysvätený bol v benediktínskom kláštore sv. Martina na Panónskej hore (Pannonhalma, Maďarsko), kde sa stal neskôr opátom (1034). Podľa Bratislavských análov z 13. storočia bol v roku 1036 ustanovený za biskupa v Päťkostolí (Pécs, Maďarsko).

Tvorba

Svoju Legendu o pustovníkoch Svoradovi – Andrejovi a Benediktovi, ktorej presný dátum vzniku nepoznáme, napísal zrejme ako tzv. kanonizačnú legendu na podnet vojvodu Gejzu. Približuje v nej život týchto svätcov, ktorí pôsobili za panovania Štefana I. Hoci je napísaná v latinčine, jej dej sa viaže na slovenské prostredie, konkrétne na Nitru a asi aj Trenčín. Písal o ľuďoch, ktorých osobne poznal, preto sú jeho vyjadrenia veľmi autentické. Zaznamenal svedectvo Benedikta a opáta Filipa o svätom živote a mučeníckej smrti Svorada a o zázrakoch, ktoré sa diali po jeho smrti. Z Benediktovho života zaznamenáva len jednu epizódu – smrť.
Štýl legendy je pokojný, referujúci (vlastné pasáže a reprodukované Benediktovo svedectvo), ale aj emocionálne patetický (oslavné pasáže a reprodukované svedectvo opáta Filipa) a okrem klasického prozaického podania sa v ňom objavujú aj časti rýmovanej prózy.
Legenda je aj dôležitým prameňom k počiatkom uhorského štátu a pre slovenské dejiny osobitne významná, lebo je prvým literárnym dielom, ktoré sa nielen zapodieva konkrétnym slovenským prostredím (Zobor, Nitra, Váh, Skalka pri Trenčíne), ale aj jej autor i obidvaja oslávenci – pustovníci boli podľa všetkého slovenského etnického pôvodu.
Cirkev alebo náboženská spoločnosť

Cirkev alebo náboženská spoločnosť je podľa slovenského a predtým od roku 1949 česko-slovenského (a podobne súčasného českého) práva označenie pre náboženské organizácie zabezpečujúce a realizujúce verejný výkon kultu. V (česko-)slovenskom zákone 308/1991 Zb. presná definícia znie: Cirkvou alebo náboženskou spoločnosťou sa podľa tohto zákona rozumie dobrovoľné združenie osôb rovnakej náboženskej viery v organizácii utvorenej podľa príslušnosti k náboženskej viere na základe vnútorných predpisov príslušnej cirkvi alebo náboženskej spoločnosti. Do roku 1991 sa termín „cirkvi a náboženské spoločnosti“ síce vyskytoval v zákone, ale nebol v ňom výslovne definovaný. O vzniku termínu "cirkev a/alebo náboženská spoločnosť" pozri v článku náboženská spoločnosť.
Z významnejších ustanovení v zákone 308/1991 Zb. možno ďalej odcitovať napr.:
(2) Všetky cirkvi a náboženské spoločnosti majú pred zákonom rovnaké postavenie. (3) Cirkvi a náboženské spoločnosti podľa tohto zákona sú právnické osoby. Môžu sa vzájomne združovať, utvárať komunity, rehole, spoločnosti a obdobné spoločenstvá. (4) Štát uznáva len tie cirkvi a náboženské spoločnosti, ktoré sú registrované. (5) Štát môže s cirkvami a náboženskými spoločnosťami uzatvárať zmluvy o vzájomnej spolupráci.
Sainte-Adresse

Poloha

Obec má rozlohu 2,26 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 601 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nižný Čaj

Názov

Podobne, ako je to v prípade susednej obce Vyšný Čaj, názov Čaj pochádza zo starého slovanského vlastného mena Čavoj, ktoré sa v latinských textoch uvádzalo ako Chaway. V roku 1337 sa Vyšný Čaj uvádza ako Chaway superior a Nižný Čaj ako Chaway inferior.
Prechod od znenia Chaway do znenia Čaj (maď. Csáj) bol spôsobený maďarským vplyvom, keďže v obci bola pretrhnutá kontinuita slovanského osídlenia (po osídlení Maďarmi). Hláska "v" zo slovanského slova Čavoj vypadla rovanko, ako vypadla napr. pri pomaďarčení názvu mesta Levoča (maď. Lőcse) alebo názvu mesta Revúca (maď. Rőcze).
Dedina s názvom Čavoj je aj v okrese Prievidza a existujú aj Čavajovce v Chorvátsku.
Cubry-lès-Faverney

Poloha

Obec má rozlohu 5,59 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostnatenie

Osifikácia dlhých kostí

Začína spravidla uprostred kosti a nasleduje enchondrálna osifikácia tela kosti. Osifikačný základ, sa nazýva osifikačné jadro alebo osifikačné centrum, z ktorého sa šíri do dĺžky. Táto osifikácia nedôjde až ku koncu kosti. Koniec kosti osifikuje zo samostatných osifikačných centier. Takto osifikujúci koniec kosti sa nazýva epifýza, ktorá môže byť na jednom alebo na oboch koncoch kosti. Osifikácia začína v strede a pokračuje do vonka. Medzi diafýzou a epifýzami sa po celý čas udržujú rastové chrupavky, v ktorých kosť rastie do dĺžky.
Počas osifikácie sa vo vnútri kosti odbúravajú kostné trámce a vzniká kostná dreň. Epifýzové (rastové) chrupavky počas puberty z kostí vymiznú a odvtedy už kosť nerastie.

Osifikácia krátkych kostí

Krátke kosti nemajú diafýzu ani epifýzy a ich osifikácia prebieha iba enchondrálne. Z osifikačného centra sa osifikácia šíri k povrchu kosti.
Barr (Bas-Rhin)

Poloha

Obec má rozlohu 20,61 km². Najvyšší bod je položený 971 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 789 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tona

Tona (značka t) je jednotkou hmotnosti. Tona nie je základnou ani odvodenou jednotkou SI. Je definovaná ako tisícnásobok zo základnej jednotky SI kilogramu (1×10³ kg).
Aristodémos (syn Aristomacha)

Aristodémos alebo Aristodemos (starogr. Ἀριστόδημος – Aristodémos) je v gréckej mytológii syn Heraklovca Aristomacha.
Približne osemdesiat rokov po trójskej vojne viedli bratia Aristodéma, Kresfontes a Temenos piaty a tentokrát už víťazný útok Dórov na mykénsky Peloponéz. Podľa gréckych mýtov, hrdina Herakles zanechal potomkov v Lakónii, Argolide, Boiótii a inde. Niektorí dosiahli vo svojich rodných mestách vládu, iní museli pred legitimnými synmi vládcov utiecť a neskôr sa neúspešní uchádzači o trón, vyhnaní vládcovia, alebo ich potomkovia spojili s Dórmi, aby s ich pomocou získali stratené tróny.
Aristodemos zomrel po zásahu bleskom ešte pred predchádzajúcou neúspešnou vojenskou výpravou. Táto výprava Dórov bola však už od začiatku odsúdená na neúspech, lebo ich boh Apolón trestal za to, že Heraklovec Hippotes zabil veštca z Arkádie, ktorého omylom považoval za zveda nepriateľov. Dórsku flotilu, ktorá vyplávala z Naupaktu Apolón zničil morskou búrkou a ostatné vojsko potrestal hladomorom. Aby si Heraklovci boha uzmierili, odišli si po radu, ako to urobiť, do veštiarne v Delfách. Delfská Pýtia im potom odporučila, aby vinníka poslali do desaťročného vyhnanstva a zvolili si za vodcu trojokého. Heraklovci si nechali poradiť, Hippota poslali do vyhnanstva a keď potom Temenos stretol muža na oslovi, čo mal len jedno oko ihneď pochopil, že veštba sa vzťahuje na neho. Tým mužom bol Oxylos, ktorý bol tiež Heraklovým potomkom a pôvodne vládol v Aitólii, ale stadiaľ musel do vyhnanstva, lebo nešťastnou náhodou na hrách v Tébach zabil hodeným diskom svojho brata. Boh Apolón Heraklovcom potom odpustil a ich následná morská výprava z Naupaktu a vylodenie vojska na Peloponéze bolo už úspešné.
Dóri vedení Heraklovcami potom viedli na pevnine s mykénskymi vládcami neľahké boje. Keď na Peloponéze porazili aj posledného mykénskeho vládcu Tisamena, krajinu si rozdelili žrebom. Keďže Aristodéma zabil blesk, Lakónia so svojim kráľovským sídlom v Sparte bola pridelená jeho synom Eurysthenovi a Proklovi, Temenos sa stal vládcom v Argu, kde predtým vládol Tisamenos a Kresfontes sa stal kráľom Messénie.
Saint-Martin-de-Fugères

Poloha

Obec má rozlohu 20,87 km². Najvyšší bod je položený 1 185 m n. m. a najnižší bod 725 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 216 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hip house

UK garage

Po zlúčení R&B s garage house vznikol nový žáner nazvaný UK garage. Ďalšie spojenia UK garage s britským hip-hopom vyústili v to, čo je dnes známe ako grime. Derivátom grime je grindie, ktoré pripomína rap rock, drum and bass a alternative dance. Rave žánre ako speed garage alebo UK Funky vznikli takisto zlúčením britského hip-hopu s nejakou formou alebo aspektom house.
Štefan IV. Druget

Štefan IV. Druget(h) (maď. IV. Drugeth István * ? - † 1555) bol príslušník humenskej vetvy Drugetovcov.
Od roku 1526 bol v službách kráľa Ľudovíta II.. V bitke pri Moháči sa naďalej pridržiaval Jána Zápoľského. Roku 1527 sa stal užským a zemplínskym županom a roku 1538 košickým hlavným kapitánom. V tridsiatych rokoch Drugetovci prechádzajú na reformovanú vieru. Štefan Drugeth sa stáva patrónom kalvínskej cirkvi. 
Zomrel v roku 1555.
Bar Refaeli

Životopis

Bar sa narodila v Izraeli, rodičom Cipi a Rafimu. Miluje kone, ku ktorým má lásku už detstva, pretože jej rodičia vlastnili ranč s koňmi. Prvá jej príležitosť s modelingom bola keď mala Bar len dva mesiace. Neskôr bola jej účasť v reklamách prerušená kvôli tomu, že musela nosiť rovnátka na zuby.
V pätnástich rokoch sa objavila v kampaniach módnych značiek ako príklad Castro. 
V roku 2000 a 2001 vyhrala súťaž krásy a titul Modelka roku. Tiež bola vybraná ako modelka izraelskej značky Renuar. Jej fotografie boli tiež v časopise ELLE či Maxim. Tiež pózovala v plavkách so skupinou Aerosmith. Ako modelka fotila pre značky Subaru, Accessorize, Besni a Marco Bicego.
Známy je tiež jej vzťah s amerických hercom Leonardom DiCapriom, ktorý sa v roku 2011 rozišli. Momentálne žije z izraelským obchodníkom Adim Ezrom.
Etemenanki

Etemenanki alebo E-temen-anki (po sumersky 𒂍𒋼𒈨𒂗𒀭𒆠, É.TEMEN.AN.KI = "základný kameň nebies a zeme") bol hlavný zikkurat v meste Babylon. Možno je identický s biblickou Babylonskou vežou. Jeho existencia je písomne doložená od začiatku 7. storočia pred Kr. 
Na jeho vrchole sa nachádzal chrám zasvätený Mardukovi a jeho žene Sarpanitum a astronomická pozorovateľňa. Podstava mala štvorcový tvar so stranou približne 91 m (tvrdia to staroveké opisy a vykopávky to potvrdili). Skladal sa zo 7 poschodí rôznej výšky (horné boli najnižšie) a celková výška bola približne 91 m. Budovaný bola z pálených a nepálených tehál spájaných asfaltom. 
Archeologické vykopávky z roku 1913 odkryli v podstate len základy, ktoré potvrdili podrobné zachované staroveké opisy stavby. Preto sa pri opise stavby treba spoliehať na písomné pramene.  O najstarších dejinách stavby nie je známe nič. Je možné (ale nedoložené), že stála už vyše 1000 rokov pred prvou písomnou zmienkou o nej. Patrí síce k najstaršiemu svätému okrsku mesta, stojí však trocha bokom od centrálnej Svätej brány, preto zrejme na druhej strane získala na dôležitosti až neskôr ako táto brána.  
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 689 pred Kr., keď bol zikkurat cielene zničený. V rokoch 681 - 668 pred Kr. ho znova postavili. Neskôr bol zas poškodený a o jeho rekonštrukciu sa zaslúžili Nabopolasar a Nebukadnesar II.. Okolo roku 478 pred Kr. dal Xerxes I. odstrániť sochu Marduka a možno zničil aj chrám. Za Alexandra Veľkého už bol zikkurat každopádne úplnou zrúcaninou, ktorú dali odstrániť, aby mohli postaviť novú budovu. Práce nedokončili pre Alexandrovu smrť, ale zo zikkuratu už ostali len spodné časti. Skazu dokončili v stredoveku Arabi, ktorí poodnášali mnohé tehly. V 19. storočí boli základy stavby náhodou znova objavené. Začiatkom 20. storočia (1913) sa konali vykopávky. Základy možno vidieť dodnes .
Sipunkuly

Anatómia

Predná časť tela je zúžená a vtiahnuteľná do trupovej časti pomocou svalových retraktorov, vyliačenie je samovoľné, tlakom hemolymfy. Vpredu sú ústa s vencom krátkych obrvených tentakúl. Pokožka produkuje hrubú kutikulu, pod ňou je svalový vak z dosť zložitého systému okružných (cirkulárnych), šikmých (transverzálnych) a pozdĺžnych (longitudálnych) svalových vláken – toto usporiadanie svalstva sa na povrchu javí ako typická štvorčeková štruktúra kutikuly. Pod svalovým vakom je peritoneum – výstelka coelomovej dutiny. Coelom sa v dospelosti skladá len z dvoch častí: predná malá časť zasahuje do tentakúl, zadný priestranný oddiel je telová dutina. Coelom je nesegmentovaný, niekedy je však naznačená embryonálna segmentácia (Phascolosoma).
Atypická nervová sústava začína párovou cerebrálnou uzlinou a okolohltanovou obrúčkou, ktorá pokračuje do tela nepárovým nervovým povrazcom – je teda v podstate pásová. Črevo vytvára v tele mnoho slučiek, je preto oveľa dlhšie ako telo. Vracia sa nazad, takže anus ústi na chrbte asi v polovici dĺžky tela.

Vylučovacia sústava

Vylučovaciu sústavu tvoria metanefrídie – odstraňujú z tela kvapalné metabolity, ako i uvoľnené chlorakogénne bunky s tuhými metabolitmi, a súčasne sú aj vývodom gonád.

Rozmnožovanie a vývin

Sú gonochoristy, k oplodneniu dochádza voľne vo vode. Zo zygóty sa vyvíja zložitá trochofórová larva, ktorá má pár očiek a metanefrídie.
Aki Kaurismäki

Život a tvorba

Aki Kaurismäki vyštudoval literatúru a komunikačné vedy. Po skončení univerzity vystriedal niekoľko pomocných prác, začal študovať filmovú kritiku a okrem toho písal filmové scenáre. Kariéru filmára začal ako spolurežisér filmov svojho staršieho brata Miky Kaurismäkiho.
Kaurismäkiho filmy sa často zaoberajú témou sociálnych outsiderov z mestských centier a sú známe nielen svojimi minimalistickými dialógmi, ale aj svojim lakonickým humorom. Kaurismäki pravidelne spolupracuje s tímom priateľov z radov hercov a hudobníkov, ktorí jeho filmom dodávajú špecifický ráz. Sú to napríklad Matti Pellonpää, Kati Outinen, Kari Väänänen, Sakka Järvenpää. Podľa vzoru Alfreda Hitchcocka sa občas objavuje vo svojich filmoch v úlohe štatistov. Hudbu k jeho filmom často píše Topi Sorsakoski.
Veľké pozdvihnutie vyvolal Kaurismäki na jeseň 2006, keď nepovolil, aby sa jeho film Svetlá v súmraku zúčastnil nominácií na Oscara v kategórii najlepší zahraničný film, a to aj napriek tomu, že ho ako kandidáta jednomyseľne zvolila Fínska filmová komora. Kaurismäki zdôvodňoval svoje rozhodnutie kritickým postojom k vojne v Iraku vedenej USA.
Spoločne so svojím bratom Mikom založil filmový festival Midnight Sun a distribučnú firmu Villealfa (pomenovanú po filme Alphaville od Jeana-Luca Godarda).

Ocenenie

V roku 2002 získal film Muž bez minulosti cenu Grand Prix na Filmovom festivale v Cannes a bol tiež ako prvý fínsky film v histórii nominovaný na Cenu akadémie v kategórii najlepší cudzojazyčný film za rok 2003.
Erik Christensen

Klubový hokej

V roku 2002 ho draftoval v druhom kole z celkového 69. miesta klub NHL – Pittsburgh Penguins. V zámorí obliekal dresy klubov Kamloops Blazers, Brandon Wheat Kings (juniorská WHL) a Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL). V NHL debutoval v sezóne 2005/2006 a v 33 stretnutiach získal 13 kanadských bodov (6 gólov, 7 asistencií). V Nasledujúcej sezóne bol vymenený do Atlanty, ale aj napriek kvalitným výkonom u Trashers dlho nezostal, počas ročníka 2008/2009 bol trejdovaný do Anaheimu. V jeho drese odohral 34 zápasov a získal 11 bodov. Sezónu 2009/2010 odohral v New Yorku, kde nadviazal na svoje výkony v úvode kariéry v Pittsburghu. V 137 stretnutiach v drese Rangers získal 58 bodov a strávil tu necelé tri ročníky. Záver sezóny 2011/2012 strávil v tíme Minnesoty, kam prišiel pomôcť s bojom o play-off. Pred sezónou 2012/2013 podpísal zmluvu s nováčikom ruskej KHL, tímom HC Lev Praha.
Polynikos z Tespií

Polynikos (starogr. Πολύνικος – Polynikos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 448 pred Kr.
Meno olympijského víťaza Polynika z boiótskych Tespií je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Polynikos je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v tridsiatom ôsmom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Πολύνικος... – Polynikos z...).
Domovské mesto a meno Polynika je vyryté do kamennej stély, ktorú archeológovia objavili na konci 19. storočia pri prímorskom boiótskom mestečku Délion. Na tejto stéle je menný zoznam niekoľkých bojovníkov z Tespií padlých v roku 424 pred Kr. v bitke pri Déilone.
Zápasenie dorastencov (palé paidón) sa v Olympii zaradilo do programu hier v roku 632 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty.
Jakov Fak

Rodina

Jeho mama sa volá Jasminka Fak a otec Mario Fak.

Kariéra

Fak začal s behom na lyžiach. Biatlon začal trénovať v roku 2001. Prvú medailu vyhral na Majstrovstvách sveta juniorov v letnom biatlone v septembri 2008 vo francúzskom meste Heute Marienneu. Bola to prvá medaila pre chorvátsky biatlonový zväz, ktorý existuje od roku 2006, po tom, ako sa odčlenil od chorvátskej lyžiarskej federácie.
Počas svojej kariéry sa zúčastnil na piatich Majstrovstvách sveta juniorov. Najlepší výsledok dosiahol v Ruhpoldingu 2008, kde skončil v šprinte na 10 km na desiatom mieste. V súčasnosti trénuje so slovinskými biatlonistami a jeho trénerom je Robert Petrović. Je členom klubu Bjelolasica Mrkopalj.

Majstrovstvá sveta 2009

Na Majstrovstvách sveta 2009 v Phjongčhangu sa 14. februára umiestnil v šprinte mužov na 10 km na 14. mieste. O deň neskôr skončil v stíhacích pretekoch na 25. mieste. 16. februára získal bronzovú medailu vo vytrvalostných pretekoch na 20 km. Bola to prvá medaila pre Chorvátsko z Majstrovstiev sveta v biatlone. Po týchto pretekoch sa vyjadril tréner slovinskej biatlonovej reprezentácie Uroš Velepec, že Jakov Fak je najväčší talent medzi súčasnými biatlonistami. Podľa neho má výbornú streľbu, ale musí sa zlepšiť v lyžiarskej oblasti.

Svetový pohár

Fak debutoval vo Svetovom pohári 8. decembra 2006 na pretekoch v Hochfilzene. Bežal 10 km šprint. Prvé body získal až 8. decembra 2008 za 38. miesto v Östersunde v šprinte na 10 km. Najlepší výsledok do Majstrovstiev sveta v 2009 dosiahol v Hochflizene, kde skončil v pätnásty vo vytrvalostných pretekoch na 20 km.

Zmena občianstva

V júli 2010 bola v slovinských médiach zverejnená správa, že od sezóny 2010/2011 bude pretekať za Slovinsko . Fak už ako reprezentant Chorvátska dlhodobo trénoval so slovinskými biatlonistami . Napriek tomu sa snažil Chorvátsky olympijský výbor spraviť všetko preto, aby Fak stále reprezentoval Chorvátsko . Dňa 24. novembra 2010 dostal Fak oficiálne slovinský pas, čo mu oficiálne umožnilo reprezentovať Slovinsko . Po prvý raz reprezentoval svoju novú krajinu 2. decembra 2010 v individuálnych pretekoch na 20 km v Östersunde v rámci svetového pohára . V pretekoch obsadil 8. miesto .
Drouges

Poloha

Obec má rozlohu 11,63 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 503 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Črmník (prítok Dúbravky)

Čemník (staršie Čemník) je potok na strednom Liptove, v okrese Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Dúbravky, má dĺžku 7 km a je tokom IV. rádu.
Aurel (Vaucluse)

Poloha

Obec má rozlohu 28,9 km². Najvyšší bod je položený 1 600 m n. m. a najnižší bod 615 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE