google/wiki40b huggingface dataset:
Warcraft: Orcs & Humans

Príbeh

Ľudský mág Medivh, potomok smrteľníka a jeden z posledných strážcov, prichádza pod vplyvom dávno mŕtveho temného titana Sargerasa. Posadnutý túžbou po moci ponúkne svet Azerothu krvilačným Orkom, zameniac ich za titánovu moc a neotrasiteľnú lojálnosť Orkskej Hordy.
Medzi tím lord Plamennej légie (nekonečnej armády démonov) a bývalý učeník Sargerasa, Kil'Jaeden s pomocou vládcu pekiel Mannorotha,a ctižiadostivého orkského čiernokňažníka Gul'dana, plne hordu ovládne a prichystá tak temný plán.
Orkovia, pod vedením krutého Blackhanda ihneď začnú inváziu do Azerothu, ale zo začiatku sú ich útoky odrazené a navyše je pri nich zabitý aj samotný Medivh, arcimágom Khadgarom a rytierom Anduinom Lotharom, čím končí jeho výprava za mocou a nadvládou. Medivhova smrť navyše zhodou náhod uvrhne Gul'dana do dlhej kómy a Blackhand bez Gul'danovej pomoci zlyhá ako náčelník. Neskôr však nastane zvrat, keď sa Orkom podarí zavraždiť kráľa Llana, vyplieniť Stormwind (hlavné mesto Azerothu), a vyhnať ľudí z Azerothu do Lordaeronu (určujúc príbeh pre Warcraft II: Tides of Darkness).

Jednotky a budovy

Ako vo väčšine real-timových stratégií svojho času, Warcraft obsahoval dve nepriateľské frakcie, šľachetných ľudí a krutých Orkov. Warcraft bol jedinečný tým, že bol zasadený do fantazijného prostredia, obsahujúc preň typické prvky vrátane bojov nablízko a kúzlenia. Podobne ako vo Warcrafte II, jednotky a budovy každej frakcie majú svoj ekvivalent aj u druhej frakcie. S výnimkou niektorých kúziel je každá jednotka, odhliadnuc od drobných rozdielov, rovnaká ako jej náprotivok. Napríklad orkskí kopijníci spôsobujú nepatrne viac škody ako ľudskí lukostrelci, avšak mali taktiež o čosi obmedzenejší dostrel.
Jediné jednotky ktoré nemajú svoj náprotivok v hre sú Démoni (vyvolávaní Orkskými Warlockmi) a Vodné Elementály (vyvolávané ľudskými  Kúzelníkmi). Oboje sú najsilnešie jednotky daných frakcií, avšak Démoni sú útočníci na blízko, pričom majú viac života a robia väčšiu škodu, a na druhej strane Vodné Elementály sú jednotky s istým dostrelom. I keď rozdiel je nepatrný, tieto jednotky poskytli niečo, čo sa následne zachovalo v priebehu celej série a dodalo každej rase osobitnú príchuť: Orkovia mohli spôsobiť skazu použitím nezraniteľných Démonov začarovaných kúzlom Unholy Armor, pričom ľudia mohli jednoducho prejsť okolo mohutnej obrany použitím neviditeľných Vodných Elementálov.

Skryté bonusy

Jednotlivé postavy v hre majú zábavné reakcie keď sa na ne opakovane klikne. Tento skrytý bónus sa zachoval vo všetkých nasledovných stratégiach od Blizzardu, spolu s World of Warcraft.
Santal

Santal (lat. Santalum) je rod stromov z čeľade santalovité, ako aj voňavé jadrové drevo z týchto stromov (nazývané aj santalové drevo), používané v Oriente v rezbárstve na výrobu ozdobných predmetov, v liečiteľstve a pod.
Sú to listnaté stromy s aromatickým drevom, ktoré sa pre vysoký obsah éterického oleja používa v liečiteľstve. Je známe aj svojimi antiseptickými účinkami. Drevo je ťažké, žlté s jemnými vláknami. Na rozdiel od mnohých iných aromatických drevín si svoju vôňu drží roky. Strom pochádza z južnej Ázie a rastie v Indonézii, Austrálii a v Indii.
Lépinas

Poloha

Obec má rozlohu 14,8 km². Najvyšší bod je položený 681 m n. m. a najnižší bod 515 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montceaux-lès-Meaux

Poloha

Obec má rozlohu 4,72 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jacob Hübner

Životopis

Narodil sa v Augsburgu  v rodine robotníka. Po skončení základnej školy pokračoval v štúdiu na gymnáziu (Gymnasium bei St. Anna) v Augsburgu, kde sa už ukázal jeho obrovský talent. Známe sú jeho kolorované rytiny rastlín a živočíchov, hlavne hmyzu. Jeho práce, ktoré počas svojho života napísal významne prispeli k dnešnej vedomostnej úrovni o motýľoch. V roku 1785 už ako 23-ročný napísal svoju prvú prácu o motýľoch.
Sám pracoval ako zamestnanec v kresličskej a ryteckej fabrike, kde sa venoval hlavne detailným kresbám, ktoré vyžadovali výraznú presnosť detailu. Zaoberal sa viacerými skupinami hmyzu, ale hlavne motýľmi (Lepidoptera). Je známy predovšetkým ako autor, ktorý opísal viaceré druhy hmyzu, či už denné, alebo nočné druhy motýľov. Spočiatku sa venoval motýľom ako samouk. Neskôr spolupracoval i s viacerými významnými entomológmi, napr. s Carlom Geyerom, alebo Gottliebom Augustom Herrich – Schäfferom. Známy je hlavne ako ilustrátor svojich významných prác, kde publikoval mnohé nové druhy motýľov, ktoré neboli dovtedy pre vedu známe. Tieto druhy zaradil už do jednoznačného klasifikačného systému, kde presne klasifikoval rody a tiež druhovým menám motýľov dal presný a logický systém.
Do histórie entomológie sa zapísal ako vedec, ktorý si potrpel na systém a presnosť detailu, lebo bol jedným z prvých vedcov, ktorý upozornil na tieto skutočnosti. Na základoch jeho poznatkov a prác sa neskôr rozvíjali všetky ďalšie vedecké práce v ktorých sa kládol dôraz na systém, presnosť a na detail. Jeho súborné dielo je obrovské: vyhotovil celkove 1.952 veľkoformátových medirytín, kde bolo vyobrazených celkove 3.598 druhov motýľov. Počas svojho života popísal viacero druhov hmyzu a jeho meno nesie tiež niekoľko druhov z tejto živočíšnej triedy. Práce Jacoba Hübnera sú dosiaľ považované ako „použiteľné diela v entomológii“ a často bývajú vydávané ich opakované vydania, ako i uvádzané v citovanej literatúre ako zdroje informácií v mnohých krajinách sveta.
Zomrel v Augsburgu 13. septembra 1826.
Jeho zbierka motýľov (Lepidoptera) s typovým materiálom bola ako zbierka  V. A. v. Mazzola od roku 1823  uložená v Kaiserl. Naturalien – Kabinett vo Viedni. Tu roku 1848 zhorela pri požiari.
Ploutarchos (olympijský víťaz)

Ploutarchos alebo Plutarchos (starogr. Πλούταρχος – Ploutarchos, iný prepis: Plutarchos) bol olympijský víťaz v boxe v roku 205.
Na 246. olympijských hrách si víťazstvo v boxe vybojoval Plutarchos. Box (pygmé) sa stal olympijskou disciplínou na 23. hrách v roku 688 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Plutarcha, ale bez uvedenia jeho domovskej krajiny, zaznamenal grécky rétor a spisovateľ Flavios Filostratos. Podľa Filostrata finálový zápas Plutarcha so zdatným boxerom Hermeiom z Egypta prebiehal na ostrom poludňajšom slnku. Keď už bol Plutarchos od slnečnej páľavy úplne vysilený, modlil sa k riečnenu bohu Achelóovi a zachránil ho náhly lejak, ktorý mu pomohol pokračovať v zápase a vyhrať.
Emočná psychológia

Emočná psychológia je oblasť psychológie, ktorá sa zaoberá skúmaním subjektívnych zážitkov - emóciami človeka sprevádzané fyziologickými zmenami. Rozlišuje ich intezitu, trvácnosť, predmetnosť (vzťažnosť k niečomu, niekomu). Rozdeluje ich na city, afekty, nálady a vášne. City a emócie človeka sú mnohotvárne čo do intenzity, dĺžky trvania a vplyvu na celú činnosť. Významným znakom citových stavov je ich časové ohraničenie, t.z., že na určitý čas môžu rozhodujúco ovplyvniť správanie človeka. Teda môžu, ale aj nemusia (sú ľudia, ktorí sa dokážu ovládnuť), pretože citové stavy sú podmienené osobitosťami pôsobiacich podnetov prostredia ako aj danosťami samého človeka, vlastnosťami jeho osobnosti.
K citovým stavom zaraďujeme: afekty, nálady, vášne.
Deinze

Obyvateľstvo

Mesto má približne 29 298 obyvateľov (2010).
Sloboda zvierat

Sloboda zvierat je celoslovenská nezisková organizácia pre ochranu zvierat. Organizácia pracuje formou kampaní, legislatívnymi zmenami, výchovou osvetou ako aj priamou záchranou zvierat v útulkoch pre zvieratá. Sídlo má v Bratislave a viacero pobočiek po celom Slovensku. Vznikla v Košiciach dňa 10. augusta 1992.
ISO 3166-2:FR

Kódy ISO 3166-2 pré Francúzsko identifikujú 96 departmentov a 6 zámorských území. Prvá časť (FR) je medzinárodný kód pre Francúzsko, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich department, 2 písmen identifikujúcich zámorské územie, alebo jedného čísla a jedného písmena pre departmenty na Korzike.

Zoznam kódov

FR-01 Ain
FR-02 Aisne
FR-03 Allier
FR-04 Alpes-de-Haute-Provence
FR-05 Hautes-Alpes
FR-06 Alpes-Maritimes
FR-07 Ardèche
FR-08 Ardennes
FR-09 Ariège
FR-10 Aube
FR-11 Aude
FR-12 Aveyron
FR-13 Bouches-du-Rhône
FR-14 Calvados
FR-15 Cantal
FR-16 Charente
FR-17 Charente-Maritime
FR-18 Cher
FR-19 Corrèze
FR-21 Côte-d’Or
FR-22 Côtes-d'Armor
FR-23 Creuse
FR-24 Dordogne
FR-25 Doubs
FR-26 Drôme
FR-27 Eure
FR-28 Eure-et-Loir
FR-29 Finistère
FR-2A Corse-du-Sud
FR-2B Haute-Corse
FR-30 Gard
FR-31 Haute-Garonne
FR-32 Gers
FR-33 Gironde
FR-34 Hérault
FR-35 Ille-et-Vilaine
FR-36 Indre
FR-37 Indre-et-Loire
FR-38 Isère
FR-39 Jura
FR-40 Landes
FR-41 Loir-et-Cher
FR-42 Loire
FR-43 Haute-Loire
FR-44 Loire-Atlantique
FR-45 Loiret
FR-46 Lot
FR-47 Lot-et-Garonne
FR-48 Lozère
FR-49 Maine-et-Loire
FR-50 Manche
FR-51 Marne
FR-52 Haute-Marne
FR-53 Mayenne
FR-54 Meurthe-et-Moselle
FR-55 Meuse
FR-56 Morbihan
FR-57 Moselle
FR-58 Nièvre
FR-59 Nord
FR-60 Oise
FR-61 Orne
FR-62 Pas-de-Calais
FR-63 Puy-de-Dôme
FR-64 Pyrénées-Atlantiques
FR-65 Hautes-Pyrénées
FR-66 Pyrénées-Orientales
FR-67 Bas-Rhin
FR-68 Haut-Rhin
FR-69 Rhône
FR-70 Haute-Saône
FR-71 Saône-et-Loire
FR-72 Sarthe
FR-73 Savoie
FR-74 Haute-Savoie
FR-75 Paris (Paríž)
FR-76 Seine-Maritime
FR-77 Seine-et-Marne
FR-78 Yvelines
FR-79 Deux-Sèvres
FR-80 Somme
FR-81 Tarn
FR-82 Tarn-et-Garonne
FR-83 Var
FR-84 Vaucluse
FR-85 Vendée
FR-86 Vienne
FR-87 Haute-Vienne
FR-88 Vosges
FR-89 Yonne
FR-90 Territoire-de-Belfort
FR-91 Essonne
FR-92 Hauts-de-Seine
FR-93 Seine-Saint-Denis
FR-94 Val-de-Marne
FR-95 Val-d'Oise
FR-NC Nová Kaledónia
FR-PF Francúzska Polynézia
FR-PM Saint-Pierre a Miquelon
FR-TF Francúzske južné teritóriá
FR-YT Mayotte
FR-WF Wallis a Futuna
Orchomenos (mesto v Boiócii)

Dejiny

Orchomenos bol osídlený už v ranej dobe bronzovej (2800 – 1900 pred Kr.) a spomína sa aj v Homérovej Iliade ako významné mesto, súperiace s neďalekými Tébami. Bolo osídlené gréckym kmeňom Achajcami (Mykénčania). Už v roku 1876 tu robil archeologické výskumy Heinrich Schliemann, neskôr H. Bulle (1907).
Z mykénskeho obdobia bol objavený kopulový hrob, pripisovaný mýtickému kráľovi Minyovi. Už počas výskumov Heinricha Schliemanna mala hrobka zrútený strop. Steny hrobky zdobili jemné reliéfne špirály, rozety a lotosové kvety. Priemer hrobky bol 14 metrov, zachovala sa aj cesta (dromos) vedúca do hrobky. Domy z tohoto obdobia mali okrúhly pôdorys s priemerom 2 až 6 metrov. Mykénsky Orchomenos bol zničený okolo roku 1200 pred Kr., keď do Grécka prichádzali posledné grécke kmene – Dóri. Dóri sa však v Boiótií neusadili, takže sa aj v Orchomene zachovalo achajské osídlenie.
V 7. storočí pred Kr. bol Orchomenos členom boiótskej amfiktyónie. Počas grécko-perzských vojen sa Orchomenos pridal na stranu Peržanov. V neskoršom období súperil Orchomenos s Tébami, obyčajne sa pridal k ich nepriateľom, čo často znamenalo, že bol obliehaný a dobytý. V roku 367 pred Kr. Téby zničili Orchomenos, v roku 353 bol obnovený a v roku 349 bol opäť zničený. Alexander Veľký opäť obnovil Orchomenos, ktorý sa postavil na jeho stranu v boji proti Tébam, ale pod rímskou nadvládou už nehral žiadnu významnejšiu úlohu. Počas tohto obdobia obyvatelia mesta prestúpili na kresťanstvo. Od roku 395 patrí do Byzantskej ríše.
Orchomenos prežil približne až do 7. stor., hoci bol v minulosti vyplienený rôznymi barbarskými kmeňmi, ako Góti, Herulovia či Huni. Asi v 7. stor. bolo mesto definitívne dobyté Slovanmi, ktorí ovládali Grécko až do 8. – 9. stor., kedy boli porazení a odvedení. Obyvatelia zničeného Orchomena sa rozhodli postaviť nové osídlenie a tak na mieste starého mesta postavili dve menšie osady s názvom Petromagula a Skripus. V 9. stor. bol v meste Skripus postavený veľký kláštor-Panajia tis Skripu, ktorý tu stojí dodnes. Na postavenie tejto stavby boli použité mnohé staroveké kamene z predošlých stavieb. Kamene mali rôzne nápisi a preto sa celé mesto nazvalo Skripus, z latinského scriptus. Od 13. stor. patrí územie európskym dobyvateľom, od 15. stor. Turkom. Petromagula a Skripus patrili do severnej, gréckohovoriacej časti Boiótie, juh bol osídlený Arvanítmi. Od roku 1831 patria tieto dve mestá do oslobodeného Grécka. V roku 1920 sa osady Petromagula a Skripus spojili a znovu tak vytvorili Orchomenos.
Princíp prerážania

Princíp prerážania patrí medzi základné geologické zákony. Hovorí, že ak geologická štruktúra preniká staršími štruktúrami, musí byť mladšia ako celky, ktorými preniká. Toto možno najlepšie demonštrovať na hlbinných magmatických telesách. Ak preniká intrúzia vyvretých hornín do už existujúcich sedimentov, je zrejmé že intrúzia je mladšia ako sedimenty, do ktorých preniká. Vzťah intrúzie k okolitým horninám možno pozorovať na základe existencie kontaktnej metamorfózy. Tú najčastejšie sprevádza zóna spečených hornín, napr. íly vypálené do porcelanitu. Tento zákon neplatí iba pre intruzívne telesá ale aj pre zlomy a nekonformity. Toto pravidlo dopĺňa princíp superpozície.
Pôvodne ho zaviedol James Hutton vo svojej práci Theory of the Earth v roku 1795, neskôr dotvoril Charles Lyell v práci Principles of Geology v roku 1830.
Camboulit

Poloha

Obec má rozlohu 5,19 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 244 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saillat-sur-Vienne

Poloha

Obec má rozlohu 6,29 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 819 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mária Kristína Habsbursko-lotrinská

Detstvo

Mária Kristína sa narodila 13. mája v deň, keď jej matka Mária Terézia oslavovala svoje 25. narodeniny. Práve tento fakt sa považuje za jeden z hlavných dôvodov, prečo práve ju mala Mária Terézia zo všetkých svojich detí najradšej. Hoci bola piate dieťa, v čase svojho narodenia mala len dvoch súrodencov, Máriu Annu a Jozefa, pretože dve staršie sestry zomreli ešte pred jej narodením.
V rodine ju nazývali Mimi, Mimerl alebo Mária. Väčšina súrodencov na ňu veľmi žiarlila, lebo bola talentovaná a pôvabná. Podľa niektorých historických zdrojov však dôvod, prečo ju súrodenci nemali radi, bol, že sa správala veľmi povýšenecky.

Vychovávateľky

Matka Mária Terézia jej splnila všetky želania. S tým súvisí aj výber jej vychovávateľky. Prvou vychovávateľkou bola grófka Trautsonová, no s tou si Mária Kristína nerozumela, a tak požiadala matku, aby jej pridelila inú vychovávateľku. Tou sa stala vdova grófka Mária Anna Vasquezová, s ktorou si Mária Kristína veľmi dobre rozumela a neskôr, keď jej bol pridelený vlastný dvor, ju vymenovala za hlavnú hofmajsterku (hofmajster bol predstavený dvorného služobníctva a vychovávateľ detí v panovníckych a šľachtických rodinách).

Nápadníci Márie Kristíny

Prvou láskou Márie Kristíny bol princ Ľudovít Württemberský. No ten sa jej manželom stať nemohol, pretože ako vojvoda nebol Márie Kristíne spoločensky rovný. Neskôr prišli na cisársky dvor do Viedne synovia poľského kráľa a saského kurfirsta Augusta III., princ Albert Kazimír a jeho brat Klement. Cisárovná svadbu s Albertom po dcérinom naliehaní povolila. Otec Márie Kristíny ju síce chcel vydať za jej bratranca Benedikta von Chablaisa, no to sa neuskutočnilo, a tak sa arcivojvodkyňa Mária Kristína vydala za milovaného Alberta.

Manželstvo

6. apríla 1766 sa vydala za Alberta Sasko-tešínského, bratranca z druhého kolena, ktorého si ako jediná dcéra Márie Terézie mohla vziať z lásky a nie kvôli upevneniu politických vzťahov. Krátko po svadbe porodila jediné dieťa, dcéru Kristínu, ktorá však na druhý deň zomrela.
Albert bol umelecky veľmi založený človek a spolu s manželkou obstarali niekoľko zbierok obrazov. Istý čas žili aj v Bratislave a neskôr bývali v Bruseli. Umeleckú zbierku presťahovali do Viedne a umiestnili v paláci pomenovanom po Albertovi - Albertina.

Smrť Márie Kristíny

24. júna 1798 Mária Kristína zomrela vo veku 56 rokov. Jej manžel Albert Kazimír, ktorý ju prežil skoro o 25 rokov, jej nechal postaviť nádherný náhrobok, na výrobu ktorého si najal talianskeho sochára Antonia Canovu. Ten z carrarského mramoru vytvoril hladkú monumentálnu pyramídu s medailónom Márie Kristíny a postavami. Náhrobok, ktorý nesie nápis UXOR OPTIMAE ALBERTUS (Najlepšej manželke Albert), sa nachádza v pravej bočnej lodi augustiniánskeho kostola neďaleko viedenského Hofburgu.
Pásnice

Anatómia

Nervová sústava je pásová, receptory sú málo vyvinuté: majú len ploché oči a niekedy statocysty. Vylučovanie zabezpečujú protonefrídie, ktoré však už nečerpajú metabolity zo štrbiniek mezenchýmu, ale z ciev, s ktorými sú v bezprostrednom kontakte. Buchar (in Novák a kol., 1969) uvažuje dokonca o tom, že sú prechodným typom medzi proto– a metanefrídiami.

Rozmnožovanie a vývin

Sú gonochoristy. Reprodukčná sústava je pomerne jednoduchá. Morské druhy sa vyvíjajú cez trochofóroidnú larvu pilídium, vývin niekoľkých sladkovodných druhov je priamy. Poznáme asi 900 druhov pásnic.
Joshua Reynolds

Životopis

Narodil sa  v rodine chudobného učiteľa blízko Plymouthu. V roku 1750 odišiel vďaka pomoci bohatých priateľov do Talianska študovať maliarske umenie Raffaela, Tiziana a Michelangela, ktorého obdivoval najviac.
O tri roky, po návrate do Anglicka, sa začal venovať maľbe podobizní. V roku 1769 dosiahol významné spoločenské ocenenie, keď ho povýšili do šľachtického stavu a stal sa prvým prezidentom londýnskej Kráľovskej akadémie.  
Najradšej maľoval detské a ženské podobizne, počas svojho života vytvoril viac ako dvetisíc portrétov. 
Reynolds bol usilovný maliar, na konci svojho života však prestal vidieť na jedno oko, kvôli čomu bol nútený prestať maľovať.
Zomrel 23. február 1792 ako starý mládenec. Je pochovaný v Katedrále sv. Pavla v Londýne.
Vélu

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fricamps

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 141 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľká Syrta

Veľká Syrta, v staroveku Syrtis maior je záliv Stredozemného mora na severe Afriky.
Tvorí časť pobrežia Líbye medzi mestami Misrata a Bengázi, je široká približne 100 a dlhá 450 km. Západne, pri pobreží Tuniska sa nachádza záliv Malá Syrta. V oblasti je významný lov tuniakov a do prístavov v zálive ústia ropovody z líbyjských ropných polí.
Caffiers

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 708 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vracovský potok

Vracovský potok je potok na hornej Nitre, ktorý preteká územím okresu Partizánske. Je to pravostranný prítok Kolačianskeho potoka a je tokom VII. rádu. 
Pramení v pohorí Tribeč, na severných svahoch Veľkého Vracova v nadmorskej výške cca 480 m n. m. Potok sa z počiatočného severného smeru stáča až na západný a v širokom oblúku obteká Malý Vracov (541 m n. m.). Vlieva sa vo výške cca 275 m n. m. do Kolačianskeho potoka.
Coudures

Poloha

Obec má rozlohu 11,65 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 460 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barre-des-Cévennes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,29 km². Najvyšší bod je položený 1 064 m n. m. a najnižší bod 500 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cunel

Poloha

Obec má rozlohu 4,69 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 15 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vignoc

Poloha

Obec má rozlohu 14,09 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 806 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Formy vyučovania

Formy vyučovania sú organizačné usporiadanie podmienok priebehu vyučovacieho procesu. Ide tu o usporiadanie podmienok z hľadiska organizačného charakteru práce učiteľa a počtu súčasne vyučovaných žiakov (individuálne, hromadné a zmiešané formy vyučovania), organizačného rámca priestoru a času vyučovania (vyučovacia hodina v triede, vyučovacia jednotka v školskej dielni, laboratóriu, na školskom pozemku, učebno-vyrobná jednotka, exkurzie, vychádzky, domáce práce a i.)
Zriedkavejšie sa v pedagogickej literatúre uvádza aj metodická forma vyučovania prednáška, seminár, pokus, beseda a i.
B’nai B’rith

B’nai B’rith International (hebrejsky בני ברית bnej brit, „Synovia zmluvy“, anglická výslovnosť [bə ˌ neɪ brɪθ]) je medinárodná židovská politická humanistická organizácia založená v roku 1843. B'nai b'rith pôsobí vo viac než 50 štátoch sveta. Bola založená v New York City Henry Jonesom a ďalšími jedenástimi nemecko-židovskými imigrantmi dňa 13. októbra 1843. Dnes sídli vo Washingtone D.C.
B'nai B'rith je zapojená do širokej škály služieb a sociálnych aktivít, vrátane podpory židovského práva a štátu Izrael. Ďalej podporuje nemocnice a obete prírodných katastrof a udeľuje štipendiá židovským vysokoškolákom.
V roku 2007 B’nai b’rith otvorila zastúpenie pri Európskej únii v Bruseli. Zastúpenie monitoruje európsku situáciu Židov a vzťahy so štátom Izrael, podáva o nich informácie a pozýva členov Európskeho parlamentu a Európskej komisii do diskusie.
Bruis

Poloha

Bruis má rozlohu 25,15 km². Najvyšší bod je položený 1 521 m n. m. a najnižší bod 655 m n. m.

Obyvateľstvo

Bruis má 65 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Pavel Haas

Život

Pochádzal z brnenskej židovskej rodiny; jeho brat Hugo Haas sa stal populárnym filmovým hercom a režisérom. Spolupracovali spolu na troch filmoch, pre ktoré Pavel zložil hudbu: Život je pes, Mazlíček, Kvočna.
Študoval na Brnenskom konzervatóriu u Jana Kunca, Viléma Petrželky a Leoša Janáčka.
Zamiloval sa do vydatej lekárky Soni Jakobsonovej (manželky lingvistu Romana Jakobsona), ktorá sa rozviedla, aby sa mohli 17. októbra 1935 s Pavlom vziať. Roku 1937 sa im narodila dcéra Olga - neskôr herečka. Na manželkine želanie sa Pavel plne venoval skladaniu. Dokončil operu Šarlatán, a tá mala premiéru v apríli 1938. Po príchode nemeckých vojsk zvažovali emigráciu, ale nemali šťastie a nezískali potrebné víza. Jeho brat Hugo Haas naopak úspešne emigroval s manželkou Bibi do USA. Dňa 2. decembra 1941 bol Pavel deportovaný do Terezína, kde bol zdrvený pomermi, v ktorých sa náhle ocitol, napriek tomu zložil na hebrejský text mužský zbor Nenaříkej (Al S'fod). Z Terezína bol transportovaný 16. októbra 1944 do Osvienčimu, kde bol 17. októbra 1944 poslaný do plynovej komory.
Jeho hudobné dielo zahŕňa len niekoľko desiatok skladieb; uplatňujú sa v ňom prvky českej a moravskej ľudovej hudby, často tiež cituje husitské piesne a Svatováclavský chorál. Na prelome tridsiatych a štyridsiatych rokov pracoval na symfónii, ktorú však už nestačil dokončiť.
Saint-Ulphace

Poloha

Obec má rozlohu 15,98 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remicourt (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 65 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Živel (filozofia)

Živel je jedna z pralátok tvoriacich podstatu sveta alebo materiál, z ktorého všetko vzniká, napr. oheň, voda, vzduch, zem. Jedným z prvých učení o živloch bolo čínske učenie o piatich živloch.
Amor a la Mexicana

Por Amor

V Európe bol album vydaný ako Por Amor, obsahuje 2 bonusové stopy, ktoré boli prerobené špeciálne pre túto verziu. Konkrétne piesne „Piel Morena“ a „Amor A La Mexicana“. Skladba „Amor A La Mexicana (remix)“ sa stala hlavným singlom tohto albumu.