google/wiki40b huggingface dataset:
Brutality Will Prevail

Brutality Will Prevail (často krátené aj na BWP) je britská hardcoreová skupina. Vznikla v roku 2005 v Cardiffe (Wales).
Žánrovo spadá nielen do hardcore punku ale aj do beatdown hardcoreu a sludgeu. Výsledkom je tak ťažký zvuk gitár a výrazná práca s pomalším tempom.
Skupina Brutality Will Prevail v roku 2013 navštívila aj Slovensko. Bola totiž jedným z headlinerov 6. ročníka festivalu Wlesefest.

Odchod Ajaya Jonesa

BWP tvorí stále päť členov. Hoci jeden zo zakladajúcich členov, ktorý bol aj hlavným vokalistom, Ajay Jones, ku koncu roka 2012 skupinu opustil, na jeho miesto nastúpil Louis Gauthier zo skupiny Breaking Point.
Pre Jonesa skupina totiž nikdy nebola prácou a keďže považoval svoj život v južnom Walese, zamestnanie a dom za dobré, nevidel dôvod, prečo zahodiť za hlavu všetko o čom kedy spieval a stať sa "hviezdou s päťminútovou slávou".

Diskografia

V zátvorke je okrem roku vydania uvedené aj vydavateľstvo (ak je známe).
Saint-Vincent-des-Prés (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 356 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hrad Dinan

Hrad Dinan je francúzsky hrad v meste Dinan, v Bretónsku.
Donjon s bránou sú súčasťou 2 600 metrov dlhých stredovekých hradieb obklopujúcich historickú časť mesta. Je nazývaný aj Donjon de la duchesse Anne (Donjon vojvodkyne Anny), a stojí blízko brány Svätého Ľudovíta. V rokoch 1382 - 1383 ho dal postaviť vojvoda Ján IV. Bretónsky, zvaný Dobyvateľ. Obytnú vežu tvoria dve spojené veže kruhového pôdorysu; okolo hradu je vodná priekopa.
Hrad bol v roku 1886 vyhlásený za monument historique (historickú pamiatku). Je majetkom obce a sídli v ňom miestne múzeum súčasného umenia.
Cosa Nostra

Pôvod

Prvé správy o jej existencii siahajú do druhej polovice 19. storočia. Pojem, ktorým sa označovala organizácia sa v priebehu histórie menil.

Organizácia

Základnou jednotkou Cosa Nostry sú tzv. rodiny. Tento pojem tu neoznačuje pokrvné rodiny, ale základnú bunku organizácie (ktorej členovia nemusia byť v príbuzenskom vzťahu), ktorá má kontrolu nad určitým teritóriom. Jednotlivé „rodiny“ a jej členov spája vzájomná solidarita, pocit výnimočnosti, pravidlá a do veľkej miery aj koordinácia.
Saint-Nicolas-de-Macherin

Poloha

Obec má rozlohu 10,6 km². Najvyšší bod je položený 952 m n. m. a najnižší bod 447 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 888 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Souanyas

Poloha

Obec má rozlohu 4,81 km². Najvyšší bod je položený 1 103 m n. m. a najnižší bod 580 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľký skok vpred

Veľký skok vpred (čín. 大跃进, pinyin dàyuèjìn) je názov ekonomického a sociálneho plánu, ktorý v rokoch 1957-58 vypracoval Mao Ce-tung. Nová hospodárska koncepcia mala viesť k radikálnej akcelerácii ekonomického rastu Čínskej ľudovej republiky. Očakávaný prudký rozvoj čínskej ekonomiky mal Číne v dohľadnom čase zabezpečiť ekonomickú a technologickú nezávislosť a umožniť konkurencieschopnosť Číny na úrovni hospodársky vyspelých krajín (USA, Spojené kráľovstvo).

Charakteristika

Ústredným prvkom a stimulom čínskeho „veľkého skoku“ mala byť politika „chodenia na dvoch nohách“, teda rovnocenný rozvoj poľnohospodárstva a priemyslu. V poľnohospodárstve mala byť základom intenzifikácia práce na vidieku (v rámci komún). V oblasti priemyslu verila čínska vláda v dosiahnutie úrovne západných štátov a to v priebehu niekoľkých nasledujúcich rokov. Tieto očakávania sa odvíjali od vysokého rastu priemyselnej produkcie docieleného industrializáciou v rokoch 1953-57. Na rozdiel od poľnohospodárstva zaznamenala priemyselná výroba (najmä ťažký priemysel) v počiatočných fázach Veľkého skoku enormný nárast.
Centrom stratégie priemyselného rozvoja bola výroba ocele (železa). V rozmedzí rokov 1958 a 1960 stúpla produkcia surového železa o 98% a ocele o 133%. Železo bolo vyrábané v tisíckach nových fabrík primitívnymi metódami, čo malo za následok malú kvalitu a nepoužiteľnosť tohto artefaktu. V období Veľkého skoku bolo do výroby železa priamo či nepriamo zainteresovaných 60 miliónov ľudí. Kvôli masívnej zamestnanosti v oblasti produkcie železa trpela poľnohospodárska výroba kritickým nedostatkom pracovných síl, čo viedlo spolu s centrálne nariadeným zmenšením osevných plôch a vyčerpanosťou pôdy (zapríčinenou nešetrným zaobchádzaním, podporovaným napr. T. Lysenkom, ruským agronómomom) k tragickým dôsledkom. Neúroda v rokoch 1959-61 spôsobila hladomor, ktorý si vyžiadal takmer 20 miliónov obetí. Neproduktívna výroba železa a ocele bola znížená až ako následok sociálnych nepokojov na vidieku.
Ďalším, nemenej závažným, negatívnym prvkom politiky Veľkého skoku bol systém plánovania. Produkcia bola stanovovaná administratívnymi respektíve straníckymi orgánmi, pričom nebol braný ohľad na reálny potenciál a možnosti poľnohospodárskych a priemyselných výrobcov. Oficiálne boli vykazované obrovské výnosy a značné prekročenia daného plánu, skutočná produkcia bola však omnoho nižšia. V roku 1958 bolo napríklad zožatých 200 miliónov ton obilia, údaj predložený ústrednému výboru bol o 175 miliónov ton vyšší. Kvôli podávaniu fiktívnych údajov nemalo stranícke vedenie predstavu o stave čínskej ekonomiky.
V konečnom dôsledku znamenal Veľký skok vpred pre čínsku ekonomiku stagnáciu, ak nie veľký skok nazad.
Beaumetz-lès-Cambrai

Poloha

Obec má rozlohu 9,91 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sad Wings of Destiny

Skladby

Na pôvodnej verzii od Gull Records boli na zadnej strane skladby uvedené v poradí, v akom mali nasledovať (začínajúc piesňou „Prelude“ a končiac piesňou „Deceiver“), ale na samotnom disku bolo označenie strán prehodené, takže album otvára „Victim of Changes“ a uzaviara ho „Island of Domination“. Toto prehodené poradie sa prenieslo aj rôzne CD reedície. CD reedícia vydaná ako súčasť box setu Complete Albums má pôvodné plánované poradie (teda od „Prelude“).
Araux

Poloha

Obec má rozlohu 5,4 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
1. vodnopólová liga žien 2015/16

Systém súťaže

Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnaje boli 4, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja.
Oratórium (architektúra)

Oratórium je oddelený alebo uzavretý čestný priestor v kostole s vlastným vstupom, do interiéru môže byť otvorený arkádami.
Výbor pre päť severokórejských provincií

Výbor pre päť severokórejských provincií je orgán juhokórejskej vlády, ktorý spadá pod ministerstvo bezpečnosti a verejnej správy.
Bol založený v roku 1949 a je oficiálne zodpovedný za správu piatich kórejských provincií severne od demarkačnej línie medzi Severnou a Južnou Kóreou, keďže juhokórejská vláda formálne tvrdí, že je jedinou legitímnou vládou celej Kórey. Prezident Južnej Kórei vymenúva guvernérov pre každú z týchto piatich provincií, no ich úloha je prevažne symbolická.
Výbor napriek svojmu názvu nehrá úlohu vo vzťahoch Severnej a Južnej Kórei. Tieto záležitosti rieši ministerstvo zjednotenia.
Pierrepont (Meurthe-et-Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 7,02 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 884 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Parisot (Tarn)

Polohopis

Parisot má rozlohu 28,99 km². Najvyšší bod je položený 296 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Parisot má 849 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Mamzelle Nitouche

Mamzelle Nitouche (vysl. Mamzel Nituš - dalo by sa to preložiť ako "slečna netýkavka") je najznámejšia opereta, ktorú skomponoval Hervé. Premiéra sa konala 26. januára 1883 v Paris Variétes. Libreto napísali Henry Meilhac a Arthur Milhaud. Opereta dosiahla svetový úspech a viackrát sa hrala aj v českých a slovenských divadlách (pod pôvodným, francúzskym názvom).

I. dejstvo

Denisu de Flavigni chovankyňu v kláštore a najlepšiu speváčku v zbore, chcú rodičia vydať naslepo za poručíka Fernanda de Champlatreux. Domov ju má odprevadiť organista Celesten. Avšak Celesten napísal operetu (pod preudonymom Floridor) pre miestne divadlo a jej premiéra má byť práve ten večer. Denisa predošlý deň našla partitúru, opereta sa jej strašne zapáčila a cez noc sa ju naučila naspamäť. Celestenovi pohrozí, že keď ju nevezne do divadla, tak ho prezradí predstavenej kláštora.

II. dejstvo

Floridor a Denisa prichádza do divadla. Stretnú sa s Fernandom, ktorému sa Denisa predstaví ako „Mamzelle Nitouche“. Padnú si do oka bez toho, aby tušili, že sú vlastne zasnúbení. Primadonna Corina, ktorá koketuje s Floridorom, žiarli na Denisu a odmietne v operete hrať. Keďže vysvitne, že Denisa vie rolu naspamäť, jediná možnosť ako zachrániť premiéru je zveriť jej hlavnú rolu. Denisa má vďaka svojmu dobrému hlasu veľký úspech.

III. dejstvo

Po premiére sa Denisa a Celesten (Floridor), ponáhľajú na vlak aby sa Denisa dostala včas domov, lenže ich zadrží vojenská hliadka a odvedie ich do kasární. Dôstojníci majú práve zábavu a je medzi nimi aj Fernand de Champlatreux. Denisina spoločnosť im príde vhod. Nečakane však dorazí veliteľ a dôstojníci Denisu oblečú za kadeta.

IV. dejstvo

Keď sa Denisa so Celestenom dostanú z kasární, vracajú sa do kláštora, pretože už zmeškali všetky vlaky. Denisa, ako obľúbenkyňa matky predstavenej nemá problém vysvetliť, že sa vrátili preto, lebo ona „plakala, že sa nechce vydať, ale ostať v kláštore“. Do kláštora prichádza Fernand, ktorý sa večer zaľúbil do „Mamzelle Nitouche“ a nechce sa už vydať za Denisu. Keď obaja odhalia pravdu, Denisa musí vymyslieť novú výhovorku, že si to rozmyslela a predsa len sa vydá, pretože sa chce „obetovať, aby poručíka de Champlatreuxa priviedla na pravú vieru“. Teraz už mladým zaľúbencom nič nestojí v ceste ...
Nikarchos z Élidy

Nikarchos (starogr. Νίκαρχος – Nikarchos) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 272 pred Kr.
Nikarchos, syn Fyssia z Élidy, bol na 127. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení. Zápasenie (palé) sa stalo olympijskou disciplínou v roku 708 pred Kr. Podobalo sa nášmu „gréckorímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Socha olympionika Nikarcha stála kedysi v posvätnom okrsku Olympie. Podstavec tejto sochy i s nápisom (IvO 175, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený západne od olympijského Prytaneia („Úradovne predstavených").
Duilhac-sous-Peyrepertuse

Poloha

Obec má rozlohu 21,09 km². Najvyšší bod je položený 966 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blienschwiller

Poloha

Obec má rozlohu 3,07 km². Najvyšší bod je položený 411 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 333 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Appalachiosaurus

Objav a pomenovanie

Rod aj druh opísali v roku 2005 paleontológovia T. Currie, T. Williamson a D. Schwimmer. Rodové meno Appalachiosaurus odkazuje k oblasti Appalachia, kde bol dinosaurus objavený. Druhové meno A. montgomeriensis je zase pripomienkou oblasti Montgomery v Alabame, odkiaľ nález pochádza. Materiál, podľa ktorého bol tento dravý dinosaurus opísaný je značne fragmentárny. Zostava z lebky, spodnej čeľuste, stavcov, panvy a časti zadných končatín. Zaujímavým objavom bol zrast dvoch chvostových stavcov, spôsobený zrejme hojením po akomsi zranení.
Yser

Dejiny

V roku 1914, aby zastavili inváziu nemeckých vojsk, Kráľ Albert I. na čele belgickej armády prikázal otvoriť stavidla na rieke Yser. Nasledovali veľké záplavy, ktoré zastavili front od októbra 1914 až do roku 1918. Tento front bol najzápadnejší úsek západného frontu prvej svetovej vojny.
Les Corvées-les-Yys

Poloha

Obec má rozlohu 13,51 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 322 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rondokubizmus

Rondokubizmus alebo oblúčkový dekorativizmus alebo oblúčkový kubizmus je architektonický smer príznačný pre česko-slovenskú architektúru v období po prvej svetovej vojne.

Charakteristika

Rondokubizmus je architektonický sloh vyznačujúci sa plastickosťou a farebnosťou, v ktorej prevláda červená a biela. Používa princíp plošnej kružnice, medzikružia a priestorovej gule, pologule, kruhovej výseče a valca ako výrazový prostriedok a snaží sa o zdôraznenie plasticity. O architektonickom výraze budovy rozhoduje priečelie. Konštrukcia je považovaná za prostriedok k budovaniu skladby racionálneho pôdorysu, no nie k tvorbe architektúry. Stavby pôsobia väčšinou dojmom hmotnosti a ťarchy.
Architektonické hnutie nazvané rondokubizmus zdôrazňuje architektúru, ktorá plní predovšetkým duchovný obsah, bez toho, aby pri tom zabúdala na sociálne úlohy. Oproti predvojnovému kubizmu si uvedomuje novú zodpovednosť za poslanie architektúry, novú národnú a spoločenskú funkciu a nové koncepčné predpoklady.

Pôvod a dejiny

Tento architektonický smer vznikol a bol charakteristický pre česko-slovenskú architektúru v 20. rokoch 20. storočia. Inšpirátormi tohoto smeru sú Josef Gočár a Pavel Janák, predstavitelia raného kubizmu.
Rondokubizmus patrí do skupiny smerov, ktoré majú pôvod v architektonickom kubizme. Názov postihuje podstatu smeru aj historickú skutočnosť. Aj keď rondokubizmus nebol uvedený zvláštnou teóriou, napriek tomu dobové zdroje informujú o myšlienkach, ktoré sprevádzali úsilie o nový výraz, a o príčinách zmeny formových zostáv. Bolo treba zmeniť reč formy, ako nositeľky duchovného obsahu doby, v ktorej začal fungovať česko-slovenský štát. Hra kryštálových tvarov, ktorá tlmočila úsilie o hľadanie čistého výrazu bola nahradená abstraktnou, ale významovo zrozumiteľnejšou sústavou foriem. Princíp tvorby , ktorý mal vyvolávať dynamický účinok, nahradila skladba plastických prvkov.
Prvou stavbou tzv. rondokubizmu je stavba bývalej banky Česko-slovenských légií tzv. Legiobanky v Prahe v Novom Meste od architekta Gočára z roku 1921 - 1923 . Rondokubizmus taktiež reprezentuje stavba krematória v Pardubiciach od Pavla Janáka z roku 1921 - 1923, palác Adria v Prahe z roku 1922 - 1925, budova Škodových závodov v Prahe z roku 1923 - 1926, či bývalá budova poisťovne Riunione Adriatica di Sicurtà v Prahe od rovnakého autora, z roku 1921 - 1923. Ďalšími predstaviteľmi tohoto smeru boli aj Josef Chochol, Bedřich Feuerstein, Vlastislav Hofman, Otakar Novotný atď.
Vlajka Európy

Vlajka Európy pozostáva z kruhu 12 hviezd na modrom poli. Je vlajkou a symbolom Rady Európy a Európskej únie. Vlajka má reprezentovať všetky národy Európy, preto je počet hviezd nemenný.
Hoci je vlajka najviac v povedomí ako vlajka Európskej únie, pôvodne bola používaná Radou Európy a mala reprezentovať celú Európu, nie konkrétnu organizáciu.

História

Podoba vlajky bola Radou Európy prijatá 8. decembra 1955 a navrhol ju hlavný herold Írska Gerard Slevin. Symbolom Európskeho spoločenstva sa vlajka stala v roku 1984, 26. mája 1986 bola vztýčená pri budove Berlaymont, sídle Európskej komisie. Európska únia, vytvorená na základe Maastrichtskej zmluvy v roku 1992, ktorá Spoločenstvo nahradila, prevzala tiež jeho vlajku.
Vlajka je vyobrazená na prednej strane všetkých eurobankoviek, na minciach je len kruh 12 hviezd. Je súčasťou evidenčných tabuliek vozidiel v EÚ.

Časté chyby

Nasledujúce ukážky predstavujú časté chyby v súvislosti s vlajkou Európy, resp. Európskej únie.
Angecourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,73 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ján Maďar

Životopis

Narodil sa v Parchovanoch. Po maturite na gymnáziu v Levoči ( 1945) študoval odbor matematika-fyzika na Prírodovedeckej fakulte SU.
Hneď po absolutóriu ( 1951) nastúpil ako asistent na svojej alma mater, ktorej zostal verný až do odchodu na zaslúžený odpočinok ( 1991). Titul RNDr. získal v r. 1968, o rok nato obhájil kandidátsku dizertáciu a r. 1980 sa habilitoval.
Právom ho možno pokladať za zakladateľa tradície v oblasti röntgenových difrakčných metód na Slovensku. Najväčšie uznanie si získal za svoj podiel na vývoji precesnej röntgenovej difrakčnej komôrky, ktorá mala veľký úspech a patent na toto zariadenie sa predal do cudziny. J. Maďar sa po celé svoje pôsobenie na fakulte usiloval o inováciu prístrojovej techniky. Keď do fyziky a výuky vstúpili počítače, patril medzi ich prvých propagátorov. Ku skvalitneniu prípravy nových fyzikov a učiteľov fyziky prispel 4 učebnými textami a tiež ako spoluautor vysokoškolskej učebnice Všeobecná fyzika (1. zv. Mechanika). Ján Maďar patril medzi neúnavných organizátorov života a činnosti fyzikálnej komunity: pracoval v JSMF, kde venoval veľa času a úsilia príprave rôznych materiálov, medziiným aj stanov Jednoty. V rokoch 1971– 1975 bol predsedom Fyzikálnej vedeckej sekcie JSMF a od r. 1975 podpredsedom Ústredného výboru JSMF.
Zomrel 24. júna 1995 v Bratislave.
Plémy

Poloha

Obec má rozlohu 40,04 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 669 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lalevade-d’Ardèche

Poloha

Lalevade-d’Ardèche má rozlohu 2,27 km². Najvyšší bod je položený 490 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Lalevade-d’Ardèche má 1156 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marco Rajt

Detstvo

Marco Rajt sa narodil v hudobníckej rodine ako druhý z troch synov (rodičia Miroslav Rajt (akordeón) a Mária Rajtová, rod. Vaškovičová). Marca už od skorého detstva viedol k hudbe otec. Marco začal hrať na husliach ako šesťročný, ako osemročného ho odborníci označili za zázračné dieťa a majstra hmatníku. V tomto veku zvládal skladby ako napríklad „Let Čmeliaka“ (Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov) alebo „Čardáš“ (Vittorio Monti) a získaval prvé miesta na rôznych slovenských aj európskych súťažiach.

Kariéra a tvorba

Marco Rajt vydal 3 albumy s ľudovou cimbalovou tvorbou (1996: Marek Rajt so svojou cimbalovou hudbou 1, 2001: Marek Rajt so svojou cimbalovou hudbou 2 a 2008: Romano Stylo). Ľudovej a klasickej hudbe, ktorú aj študoval sa venoval do roku 2014. V roku 2015 vydal a pokrstil sólový album Marco, plný najznámejších klasických a rock-popových hitov, ktoré prerába do svojho vlastného štýlu. Tento album,  venovaný jeho vtedy 2,5 ročnému synovi si získal u ľudí veľký úspech a Marca dostal do popredia slovenskej hudobnej scény.
V júni 2016 vydal rockový štúdiový album Master of Violin, ktorým údajne dokazuje svoju genialitu. V tomto období dostal mediálnu prezývku „Slovenská Vanessa Mae v nohaviciach“. V máji 2017 vydal singel s kontroverzným videoklipom na skladbu Summer, časť „Búrka“ z diela „Štyri ročné obdobia“ (Antonio Vivaldi).
Momentálne sa pohybuje na rôznych významných pódiách, svojimi vystúpeniami často podporuje viaceré benefičné koncerty, predovšetkým tie, ktoré sú venované deťom. Je častým hosťom televíznych talkshows, nie len ako umelec, ale aj ako skúsený pedagóg.
Betoncourt-Saint-Pancras

Poloha

Obec má rozlohu 6,35 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Konštantín Bauer

Životopis

Konštantín Bauer sa narodil 24. novembra 1893 v Slovenskej Ľupči v úradníckej rodine. Detstvo prežil v Banskej Bystrici. Ako pätnásťročný sa s rodičmi presťahoval do Košíc, kde vyštudoval strednú školu. Po absolvovaní štúdia strojného inžinierstva na technike v Budapešti v roku 1915 krátko pracoval ako inžinier v Novom Meste pod Šiatrom. V rokoch 1916 - 1918 pôsobil ako železničný inžinier v Sedmohradsku a potom ako civilný zamestnanec na Ministerstve vojny vo Viedni. Po návrate do Košíc vstúpil do služieb mesta, kde od roku 1919 až do smrti (zomrel 8. decembra na následky pľúcnej choroby) pracoval ako technický vedúci košickej mestskej elektrárne. Konštantín Bauer bol maliarom - samoukom. Maľbe sa venoval už počas štúdií. Krátky čas bol žiakom súkromnej maliarskej školy Elemíra Halásza-Hradila v Košiciach. Maliarskej tvorbe sa venoval popri zamestnaní. Debutoval na prelome rokov 1915 a 1916 ako hosť na výstave deviatich košických maliarov v priestoroch vyššieho gymnázia premonštrátov v Košiciach. V roku 1919 sa zúčastnil na výstave Košickí výtvarní umelci vo Východoslovenskom múzeu. S Josefem Jamborem  (1887 Pohledec u Nového Města na Moravě - 1964 Tišnov), moravským maliarom, Švabinského žiakom, vystavoval Konštantín Bauer v roku 1921 v košickom múzeu. V roku 1923 sa zúčastnil ďalšej výstavy košických výtvarných umelcov usporiadanej Východoslovenským múzeom. V Salóne Rembrandt vystavoval v roku 1925 spolu s ďalšími štyrmi košickými výtvarníkmi. V roku 1927 pripravilo Východoslovenské múzeum výstavu súborného diela Konštantína Bauera. Po úspechu tejto výstavy chystal Konštantín Bauer na jar 1929 výstavu v Budapešti, avšak predčasná smrť mu jeho plány zmarila. V roku  pripravilo Východoslovenské múzeum posmrtnú výstavu Bauerovho diela.
Zdroj: Němcová:
Bauer Konštantín 1893 - 1928. Galéria
Júliusa Jakobyho v Košiciach, 1994. (katalóg)
Moncassin

Poloha

Obec má rozlohu 13,93 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Availles-Limouzine (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 57,9 km². Najvyšší bod je položený 224 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 297 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eva Minarčíková

Kariéra

S hádzanou začala ako žiačka v Bytči. Pochádza zo športovej rodiny. Otec bol futbalista (Žilina), matka bola dlhé roky aktívnou hádzanárkou a v súčasnosti je trénerkou v MHK Bytča. Dve staršie sestry – dvojičk, sú takisto aktívne hádzanárky v rovnomennom klube – Jana je brankárka a Dana spojka.

Kluby

Eva Minárčíková je v súčasnosti (2010) hráčkou starších dorasteniek a žien MHK Bytča a zároveň hosťuje v ženskom interligovom klube HK Danlog Partizánske. Hosťovala tam aj v jarnej časti sezóny 2009/10, pričom odohrala 9 zápasov a strelila 13 gólov. Je štvornásobnou majsterkou Slovenska v mládežníckych kategóriach: ako staršia žiačka (2007), mladšia dorastenka (2008, 2009) a staršia dorastenka (2010).

Reprezentácia

Prešla takmer všetkými mládežníckymi reprezentačnými výbermi. Zúčastnila sa ME do 17 rokov v roku 2009 v Srbsku a  je členkou reprezentačného výberu do 20 rokov, ktorý v dňoch 21. – 23. mája 2010 bojoval v kvalifikačnej skupine (dejisko Michalovce) o postup na MS '20 v Kórejskej republike (uskutočnia sa v termíne 17. – 31. 7. 2010). Jej dosiaľ najväčším úspechom v reprezentácii je druhé miesto na X. Európskych olympijských hrách mládeže (EYOF) vo fínskom Tampere v roku 2009 po semifinálovom víťazstve nad Holandskom 30:24 (14:12) a finálovej prehre s Ruskom 24:30 (13:16).
La Verrière

Poloha

Obec má rozlohu 1,77 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 924 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Injoux-Génissiat

Polohopis

Injoux-Génissiat má rozlohu 29,61 km². Najvyšší bod je položený 1 342 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Injoux-Génissiat má 1052 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE