google/wiki40b huggingface dataset:
Spoločenská zmluva (štát)

Spoločenská zmluva (fr. contrat social) je postúpenie väčšej alebo menšej časti prirodzenej slobody členov spoločenstva verejnej autorite; zmluva, ktorú ľudia uzavreli vedome s cieľom vytvoriť štát a právo, pretože už nechceli žiť ďalej v anarchii a vojne všetkých proti všetkým. Na spoločenskej zmluve spočíva spoločenské súžitie a štát.
Pojem spoločenskej zmluvy vystupuje ako politická kategória v osvietenstve. Najvýznamnejšími teoretikmi spoločenskej zmluvy boli Thomas Hobbes, John Locke a Jean-Jacques Rousseau.
Saint-Maurice-la-Fougereuse

Poloha

Obec má rozlohu 35,84 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 538 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brasseuse

Poloha

Obec má rozlohu 8,3 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stredná Torysa

Stredná Torysa (Stredotoryský región) je slovenský región a región cestovného ruchu.

Geografia

Región strednej Torysy sa nachádza v centrálnej časti Šariša. Územie sa rozprestiera na rozhraní Spišsko-šarišského medzihoria, Bachurne, Slanského pohoria a Šarišskej vrchoviny. Hlavnou osou územia je rieka Torysa a centrom regiónu je mesto Prešov.

Dejiny

Prvé záznamy z 13. storočia opisujú postupné vytváranie osád, v údolí rieky Torysy a jej prítokov ako súčasť Šarišského komitátu. Hlavný význam polohy strednej Torysy spočíval v sprostredkovaní spojenia medzi Poľskom a Maďarskom. Vďaka tomu v 14. storočí získali mestá Prešov a Sabinov štatút slobodných kráľovských miest. Prešov v tomto období patril medzi hlavné strediská remeselnej výroby v Uhorsku.
Od roku 1849 patrila stredná Torysa do Šarišskej župy, od roku 1928 do krajinského zriadenia, od roku 1949 do Prešovského kraja a od roku 1960 do Východoslovenského kraja. V súčasnosti je územie Stredotoryského regiónu súčasťou Prešovského kraja.

Kultúra a zaujímavosti

Región ma bohatú hlavne folklórnu históriu. Medzi dôležité podujatia v regióne patria aj Dni mesta Prešov, Sabinovský jarmok, Letecké dni v Ražňanoch a Dni pivovaru Šariš. V Prešove je Divadlo Alexandra Duchnoviča, Divadlo Jonáša Záborského, Krajské múzeum, Štátna vedecká knižnica, Park kultúry a oddychu a Hvezdáreň.

Školstvo

Školstvo je v regióne zastúpené všetkými druhmi škôl, z vysokých škôl je najznámejšie Prešovská univerzita, Gréckokatolícka teologická fakulta a Pravoslávna bohoslovecká fakulta.

Šport

Prešov je domovom najstaršieho slovenského futbalového klubu 1. FC Tatran Prešov, hádzanárskeho klubu HT Tatran Prešov a  hokejového klubu HC 07 Prešov. Hokej má zastúpenie aj v Sabinove, futbalové kluby sú zastúpené v celom regióne.

Pamiatky

Hlavnou dominantou regiónu je Šarišský hrad vo Veľkom Šariši. Konkatedrála svätého Mikuláša, Gréckokatolícka katedrála sv. Jána Krstiteľa, Pravoslávny katedrálny chrám sv. kniežaťa Alexandra Nevského, Prešovská kalvária, Židovská synagóga v Prešove a zvyšky hradieb z 15. storočia v Sabinove.

Hospodárstvo a infraštruktúra

Priemysel v celom regióne je na pomerne vysokej úrovni vďaka mestám Prešov, Sabinov a Veľký Šariš.
Regiónom prechádza Diaľnica D1, cesta I. triedy (I/68), (I/18) a medzinárodná železničná trať Košice - Muszyna.
V Prešove sa nachádza Fakultná nemocnica s poliklinikou Jána Adama Reimana.
Grónsko

Politický systém

V krajine sídli parlament (Landsting) volený na 4 roky, ktorý zo svojich 31 poslancov volí premiéra a vládu (Hjemmestyre). Tá riadi všetky záležitosti týkajúce sa grónskej domácej politiky vrátane zákonodarstva. Dánsku pripadá len obrana krajiny a zahraničná politika, pričom samozrejme mnoho rôznych aspektov zahraničnej politiky spravujú sami Grónčania (vzťahy s ostatnými Inuitmi a pod..) Grónsko rovnako ako Dánsko nie je členom Menovej Únie (neprijalo euro).
Hlavou štátu je dánsky monarcha, v súčasnej dobe Margaréta II. Dánska. Premiérom je zvyčajne predseda najsilnejšej strany v grónskom parlamente.

Geografia

Rozloha Grónska je 2 099 988 km², z toho 1 799 992 km² (85,7%) pripadá na pevninský ľadovec. Pobrežná čiara je dlhá 39 330 km. Všetky mestá a osady sa nachádzajú pri pobreží. Z 18 miest je 15 na západnom pobreží (Aasiaat, Ilulissat, Kangaatsiaq, Qasigiannguit, Qeqertarsuaq, Upernavik, Uummannaq v severnej časti, Maniitsoq, Nuuk, Paamiut, Sisimiut v strednej časti, a Ivittuut, Nanortalik, Narsaq, Qaqortoq v južnej časti), 2 vo východnom Grónsku (Ammassalik, Ittoqqortoormiit) a 1 v severnom Grónsku (Qaanaaq). Tieto tri časti sa nazývajú Kitaa (Západné Grónsko), Tunu (Východné Grónsko) a Avannaa (Severné Grónsko) V severovýchodnej časti Grónska sa nenachádza žiadne mesto a bola vyhlásená za Národný Park Severovýchodné Grónsko. Na ľadovci boli založené 4 výskumné stanice a tábory.
Najsevernejší bod Grónska (Pearyho zem) nie je pokrytý ľadovcom pretože je tu príliš suchý vzduch na tvorbu snehu, z ktorého sa ľadová pokrývka skladá. Ak by sa ľadový príkrov Grónska roztopil, hladina morí by stúpla o 7 metrov a Grónsko by sa stalo súostrovím.
Medzi rokmi 1989 a 1993 vyvŕtali americkí a európski klimatológovia do ľadovca dve diery s dĺžkou 3,2 km a z chemického rozboru zistili klimatické zmeny za posledných 100 000 rokov. Zistili taktiež že počasie, ale aj teploty na planéte Zem, sa často rapídne menili.
V roku 2018 našli kilometer pod ľadovcom v oblasti Hiawatha 31 km široký impaktný kráter. Vytvoril ho asteorid s veľkosťou viac ako 1 km v dosiaľ neznámom období.

Grónska kultúra a jazyk

Grónska kultúra začala usadením Inuitských a Vikingských bádateľov na ostrove. Inuiti stále rybárčia. Každý rok sa tu konajú preteky psích záprahov.
Grónsko sa stáva v poslednej dobe turisticky atraktívnejším. Aby prilákalo turistov usporadúva súťaž okrem rybárčenia a psích záprahov aj súťaže v pešej turistike, a cezpoľnom behu.
Domorodým jazykom je grónčina, jazyk patriaci do inuitskej vetvy eskimáčtiny.
V Grónsku sa bežne používa aj dánčina, najmä v hlavnom meste Nuuk. Grónčinu sa učí len pár pôvodom negrónčanov, takže na pracoviskách je hlavným jazykom dánčina.
Tretí jazyk v Grónsku je angličtina, ktorú ovláda väčšina mladých Grónčanov a Dánov. Niektorí ďalší ľudia ovládajú aj iné jazyky.
Sanok

Múzeum ľudovej architektúry v Sanoku

Muzeum Budownictwa w Sanoku je skanzen, ktorý sa nachádza v Sanoku. Bol sprístupnený v roku 1958 a je najstarším zariadením svojho druhu na Poľsku. Na ploche 20 ha je rozmiestnených 200 objektov, ktoré prezentujú ľudovú kultúru a staviteľstvo dvoch etník: poľského a rusínskeho obyvateľstva. Objekty pochádzajú z 17. a 20. storočia a typologicky patria k dreveným stavbám karpatského typu .
Etnografický skanzen v Sanoku je najväčším poľským múzeom v prírode. Koho zaujímajú ikona, obrazy (Beksinski) mal by zájsť do centra mesta na mestský hrad, kde sídli Muzeum Historyczne w Sanoku.
Tomanovská dolina

Tomanovská dolina (niekedy uvádzaná aj ako Tomanova dolina) je dolina v Západných Tatrách.
Odbočuje z Tichej doliny smerom na západ. Jej ústie je vo výške cca 1 200 m n. m. a záver cca 1 600 m n. m. Preteká ňou Tomanovský potok, ktorý padá do Tichej doliny Tomanovským vodopádom. V jej závere sa nachádzajú Nižné a Vyšné Tomanovské pleso. Nie je turisticky prístupná.
V oblasti Tomanovskej doliny boli nájdené vo vrchnotriasových horninách tatrickej obalovej série odtlačky stôp dinosaurov. Dosiaľ jediné pozostatky po živote dinosaurov na území Slovenska.
IAI Heron TP

Vznik a vývoj

Vylepšený Heron TP vzlietol prvýkrát v roku 2006 a v roku 2011 bol zaradený do služby v Izraelských vzdušných silách.

Konštrukcia a vlastnosti

Heron TP môže byť buď ovládaný diaľkovo z pozemnej riadiacej stanice alebo môže letieť v plne autonómnom režime, čomu dopomáha navigačný systém GPS.
Lietadlo je dlhé 14 m, pričom v prednej časti trupu sú umiestnené optické senzory a v strednej je radar so syntetickou apertúrou. Doplňujúce senzory môžu byť upevnené na závesníkoch jeho dvoch chvostových ramien. Rozpätím krídel 26 m sa už približuje lietadlu Boeing 717, ktorého rozpätie je len o 2,47 m dlhšie. Dron je vybavený zaťahovacím podvozkom a systémom automatického štartu a pristátia.
Lietadlo je disponuje celou škálou senzorov, ako sú elektro-optický a infračervený senzor, laserový diaľkomer alebo radar so syntetickou apertúrou, ktoré mu umožňujú vykonávať rôzne typy operácií.
Štvorlistá vrtuľa je poháňaná jedným turboventilátorovým motorom Pratt & Whitney PT6A-67A s výkonom 900 kW. Tento výkonný motor umožňuje dronu lietať vo výške až 14 000 m a maximálnou rýchlosťou 370 km/h. Dolet lietadla je 7 400 km a vo vzduchu vydrží nepretržite asi 36 hodín.
Heron TP môže byť vybavený strelami typu vzduch-zem a v tejto verzii ho chce objednať aj India.

Operácia Protective Edge (Ochranné ostrie)

Podľa vyjadrení jedného z veliteľov, ktorý riadi misie dronov Heron TP, sú tieto bezpilotné prostriedky používané v Izraeli aj na bojové misie. Jednou z takýchto operácií bol útok na pozície organizácie Hamas v Gaze v lete 2014.
Ampérov zákon

Ďalšie odkazy

Ampérův zákon (Česká Wikipédia)
Feelin’ Way Too Damn Good

Umiestnenie v rebríčkoch

Skladba dosiahla dosť vysoké umiestnenia v hitparádach. Dosiahla #48 v rebríčku Billboard Hot 100, #23 v rebríčku Modern Rock Tracks a #3 v rebríčku Mainstream Rock Tracks. Skladba dosiahla tiež #2 v rebríčku Canadian Singles Chart a je prvým singlom skupiny od singlu „How You Remind Me“, ktorý nedosiahol #1 v tomto rebríčku.

Hudobné video

Vo videoklipe piesne „Feelin' Way Too Damn Good“ môže byť naposledy videný bubeník Ryan Vikedal. Vikedal bol neskôr nahradený bývalým bubeníkom skupiny 3 Doors Down, Danielom Adairom. Videoklip ukazuje mladý pár jazdiaci v noci autom po meste a skupinu Nickelback hrajúcu v hale pred malou skupinou ľudí. Režisérom videoklipu bol Martin Weisz.
Skôr než zomrieme

Vysielanie

Seriál mal vo Švédsku premiéru 15. januára 2017. V Nórsku mal seriál premiéru 15. februára 2017. A v Nemecku mal seriál premiéru 6. januára 2018.
Champtercier

Poloha

Champtercier má rozlohu 18,31 km². Najvyšší bod je položený 1 140 m n. m. a najnižší bod 587 m n. m.

Obyvateľstvo

Champtercier má 805 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Troposféra

Troposféra (z gr. τροπή, tropé (obrat) a σφαίρα, sfera (guľa) ) je najspodnejšia vrstva atmosféry. S výškou tu teplota klesá priemerne o 0,65 stupňov Celzia na 100 m (definícia podľa ISA – International Standard Atmosphere). Jej teplota sa teda pohybuje v rozpätí približne 17 °C až -52 °C. 
Troposféra je najhustejšia časť atmosféry a tvorí 80% jej hmotnosti. Siaha do výšky 8-10 km nad pólmi, 11 km v miernom pásme a 16-18 km nad rovníkom. Obsahuje asi 78 % dusíka, 20 % kyslíka a malé množstvá ďalších plynov. Jej zloženie je pomerne stále. V troposfére existuje život (pozri biosféra), tvoria sa oblaky a prebieha v nej väčšina javov súvisiacich s počasím. Troposféra tiež obsahuje všetku vodnú paru. Priemerný tlak v spodnej časti atmosféry je približne 1000 milibarov, v hornej časti už len 200 mb. 
Troposféru zohrieva najmä zemský povrch a len málo Slnko. 
Ďalšou vrstvou je tropopauza, v ktorej teplota zrazu neklesá s výškou, a po nej stratosféra.
Sainte-Christie

Poloha

Obec má rozlohu 9,91 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 547 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auxant

Poloha

Obec má rozlohu 5,56 km². Najvyšší bod je položený 470 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Murder on the Dancefloor

Videoklip

Videoklip ku skladbe režírovala dvorná režisérka Sophie Ellis-Bextor – Sophie Muller. Dej videoklipu sa odohráva na tanečnej súťaži. Tanečníci bojujú o hlavnú cenu, ktorou je pár zlatých črievičiek a peňažná odmena. V snahe získať cenu Sophie zraní, alebo inak diskvalifikuje ostatných súťažiacich, jedného z porotcov otrávi a druhého zvedie, aby ju nakoniec s partnerom vyhlásil za víťazov súťaže.
Lavau (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 5,74 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 813 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-du-Clocher

Poloha

Obec má rozlohu 6,66 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 131 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Palmas (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 14,34 km². Najvyšší bod je položený 701 m n. m. a najnižší bod 572 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 297 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montertelot

Poloha

Obec má rozlohu 2,64 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 351 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trnavská ulica (Žilina)

Občianska vybavenosť

Na ulici sa nachádzajú malé potraviny (dom č. 3) a škôlka (dom č. 21).
Prunoy

Poloha

Obec má rozlohu 24,89 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 310 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pézilla-la-Rivière

Poloha

Obec má rozlohu 15,62 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andrej Kollár

Klubový hokej

Hokej začal hrať v klube VTJ Topoľčany, neskôr pôsobil v Slovane Bratislava, ŠKP Poprad, HK 36 Skalica, Nitre. Od sezóny 2006/07 hrával za Duklu Trenčín. Počas nasledujúceho ročníka klub vypadol v semifinále so Slovanom Bratislava, Kollár ešte v priebehu play-off podpísal kontrakt na dve sezóny s českým extraligovým mužstvom RI Okna Zlín, pričom išlo o jeho prvé zahraničné angažmán. V priebehu nasledujúceho ročníka sa vrátil do Dukly Trenčín. Počas sezóny 2010/11 odišiel na hosťovanie do Nitry. Koncom januára 2011 ukončil kvôli zdravotným problémom aktívnu kariéru. Následne sa stal generálnym manažérom Dukly Trenčín, keď nahradil Eduarda Hartmanna.  15. apríla 2013 z tejto funkcie odstúpil.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii odohral 26 zápasov, strelil 7 gólov. Nosil dres číslo 72.

MS 2006

Tréner František Hossa ho nominoval na na svetový šampionát v Rige. Strelil dva góly v oslabení, Rusku (keď využil chybu Malkina v rozohrávke) a Švédsku v dôležitom zápase nadstavbovej časti.

MS 2008

Bol členom reprezentačného výberu Júliusa Šuplera na svetovom šampionáte v Kanade. Slovensko nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. V zápasoch o udržanie zdolalo Slovinsko 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch). Kollár zaznamenal na šampionáte jeden gól.
Ruffieux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,21 km². Najvyšší bod je položený 1 021 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 797 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villetrun

Poloha

Obec má rozlohu 6,83 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 329 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kolbenova (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica je podzemná (26 m hlboko), razená, trojlodná so skrátenou strednou loďou (46 m dlhá), jedným eskalátorovým tunelom vedeným do povrchového vestibulu. Jedná sa o klasickú stanicu pražského typu so siedmimi pármi prestupov. Pre cestujúcich so zníženou pohyblivosťou je k dispozícii aj výťah. Kolbenova je jednou z najmenej využitých staníc (spolu s Radlickou). Jej nástupište je dlhé 103,5 m a celá stanica 192 m. Obklad priestoru nástupišťa tvoria biele, modré a žlté smaltované plechy.

Vestibul

Povrchový vestibul bol navrhnutý do pôvodnej masívnej železobetónovej konštrukcie, ktorá mala pôvodne slúžiť ako prízemie osem-podlažného objektu. Táto konštrukcia teda ostala zachovaná, vstavané boli iba nutné súčasti pre stanicu metra a pridaná ľahko pôsobiaca fasáda. Severná strana celého objektu je presklenná, ostatné sú obložené nerezovými prvkami. Na strope je ponechaný holý betón.

Výstavba

S výstavbou Kolbenovy sa začalo, rovnako ako s celým úsekem IV. B., v roku 1991. Vtedy bola stanica navrhnutá, ešte s názvom ČKD, primárne pre zamestnancov neďalekých závodov rovnomennej spoločnosti. Časy sa ale zmenili a firma nakoniec skrachovala. Význam tejto stanice pre celý rozostavaný úsek poklesol, takže keď se nakoniec ukázalo, že nie je možné dobudovať celý úsek do novembra 1998, stavebné práce na Kolbenovej sa dočasne zastavili. Vlaky tak cez túto stanicu ešte nasledujúce tri roky iba prechádzali. Stanica bola v tejto dobe ešte ďalej od dokončenia ako susedná stanica Hloubětín. Kolbenova slúži verejnosti od 8. júna 2001 a jej otvorenia sa zúčastnil aj vnuk podnikateľa Emila Kolbena, zakladateľa ČKD.
Poleymieux-au-Mont-d’Or

Poloha

Obec má rozlohu 6,21 km². Najvyšší bod je položený 605 m n. m. a najnižší bod 276 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 238 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Léguillac-de-Cercles

Poloha

Obec má rozlohu 21,47 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 295 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Busseau

Poloha

Obec má rozlohu 27,65 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 753 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orçay

Poloha

Obec má rozlohu 18,75 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 244 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kuklík potočný

Použite

Kuklíky sa používajú liečiteľstve už do staroveku. Obsahujú triesloviny, horčín, flavón, silicu s euglenom. Pre obsah trieslovín sa Kuklík stáva adstringensom a antidiaroikom: zastavuje krvácanie, vykašliavanie krvi, krvácanie z ďasien, hemeroidy, hnačky a zvracanie, tlmí črevné koliky. Kvôli obsahu horčínu je aj posilujúcim prostriedkom pri ochoreniach žalúdočno-črevného traktu. Pre horkú chuť i obsah silice s príjemným klinčekovým pachom sa používa aj v likérnictve.
Pri vonkajšom použití slúži na výplachy ústnej dutiny pri uvoľňovaní zubov, ako dezinfekčné kloktadlo odstraňujúce zápach z úst, na omývanie alebo obklady pri niektorých kožných ochoreniach a na kúpele pri hemeroidoch.
Koreň sa v domácnosti používa ako náhrada za klinčeky a škoricu. Mladé byle sa dávajú do omáčok, polievok a prívarkov. V homeopatii sa používa ako esencia z celej čerstvej rastliny a tinktúra zo sušeného podzemka bohatá na triesloviny.
Bas-en-Basset (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 46,76 km². Najvyšší bod je položený 901 m n. m. a najnižší bod 433 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 232 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valeille

Poloha

Obec má rozlohu 16,43 km². Najvyšší bod je položený 532 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 646 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hermann Samuel Reimarus

Život

Hermann Samuel Reimarus sa narodil 22. decembra 1694 v Hamburgu. Jeho otec, Nikolaus Reimarus, pochádzal z luteránskej farárskej rodiny, a matka, Johanna Wetken, zas zo starej hamburskej patricijskej rodiny.
Základné vzdelanie získal v hamburskom Johanneu, v ktorom, mimochodom, ako učiteľ pôsobil aj jeho otec. Od roku 1710 bol študentom Akademického gymnázia v Hamburgu, výrazne ho tu ovplyvnil teológ a klasický filológ Johann Albert Fabricius.
V roku 1714 začal Reimarus  na univerzite v Jene študovať teológiu, filozofiu a orientálne jazyky. V roku 1716 prestúpil na univerzitu vo Wittenbergu, kde neskôr aj úspešne ukončil svoje štúdiá Dišputou o hebrejskej lexikológii a dosiahol magisterský titul. V roku 1719 tu získal miesto asistenta na filozofickej fakulte.
Roky 1720 a 1721 strávil na študijnej ceste v Holandsku a Anglicku. Po návrate však vo Wittenbergu pobudol už len krátky čas, v roku 1723 sa stal rektorom štátneho gymnázia v meste Wismar.
V roku 1728 sa rozhodol prijať miesto profesora orientálnych jazykov na Akademickom gymnáziu v Hamburgu. V tom istom roku sa aj oženil, za manželku si vzal dcéru svojho niekdajšieho učiteľa Johanna Alberta Fabricia – Johannu Frederiku (1707 – 1783). Z ich siedmich detí sa však napokon dožili dospelosti len dve – najstarší syn Johann Albert a dcéra  Elise.
Hermann Samuel Reimarus sa nakoniec stal rektorom hamburského Akademického gymnázia a zastával tento úrad nasledujúcich štyridsať rokov. Stal sa autorom veľkého množstva filologických, teologických a filozofických diel. Patril k najváženejším osobnostiam Hamburgu, pohyboval sa v osvieteneckých kruhoch a nadväzoval kontakty s ďalšími významnými ľuďmi svojej doby. Reimarus bol v roku 1765 jedným z iniciátorov založenia Hamburskej spoločnosti na podporu umení a prospešných remesiel (Hamburger Gesellschaft zur Beförderung der Künste und nützlichen Gewerbe). Okrem toho bol už od roku 1760 aj členom Ruskej akadémie vied so sídlom v Petrohrade.
Reimarus zomrel 1. marca 1768 v Hamburgu. Údajne niekoľko dní pred svojou smrťou pozval svojich priateľov na večeru, počas ktorej im oznámil, že je to ich posledné, rozlúčkové stretnutie.
Richard Lintner

Klubový hokej

Lintner začínal s hokejom v rodnom meste, v klube Dukla Trenčín. V sezóne 1995/96 debutoval v extralige, keď nastúpil na dva zápasy. V roku 1996 ho draftoval v piatom kole z celkového 119. miesta klub NHL – Phoenix Coyotes. Nasledujúce dve sezóny hral v nižších severoamerických súťažiach (AHL a IHL). V sezóne 1999/2000 absolvoval premiéru v NHL, keď za Nashville Predators odohral 33 zápasov. V nasledujúcom ročníku odohral 50 stretnutí. Sezónu 2000/01 začal v Dukle Trenčín, po šiestich zápasoch uzavrel zmluvu so švédskym klubom MoDo Hockey. Pred nasledujúcim ročníkom sa vrátil do NHL, pôsobil v New York Rangers a Pittsburgh Penguins, ako aj vo farmárskej AHL.
V ročníku 2003/04 hrával vo švédskom Djurgårdens IF, zaradil sa k najproduktívnejším obrancom súťaže. Ďalšie dva roky bol hráčom švajčiarskeho klubu HC Fribourg-Gottéron, pričom po prvom ročníku bol vyhlásený za štvrtého najlepšieho zahraničného obrancu súťaže. Od sezóny 2006/07 pôsobil znova v Elitserien. Prvý rok hrával za nováčika súťaže Skellefteå AIK, koncom marca sa však zranil a záver ročníka vynechal.  Pred ďalším ročníkom s ním podpísal Färjestads BK polročný kontrakt (kvôli vysokým daniam), za klub nastupoval od októbra (predtým odohral päť zápasov v Dukle Trenčín). Od sezóny 2008/09 bol hráčom bieloruského klubu Dinamo Minsk v KHL. Sezónu 2010/11 odohral vo fínskom klube SaiPa, kde nastúpil na 29 zápasov, v ktorých zaznamenal 20 kanadských bodov (10+10). V nasledujúcej sezóne odohral v rovnakom klube 21 zápasov (2+5). V decembri 2011 prestúpil na hosťovanie do klubu Lukko Rauma.
V sezóne 2012/13 sa najskôr dohodol na po krátkodobom pôsobení s extraligovým klubom ŠHK 37 Piešťany (dva zápasy) a neskôr odohral päť zápasov v Dukle Trenčín. Začiatkom januára sa so švédskym mužstvom BK Rögle dohodol na krátkodobom kontrakte s opciou do 25. januára 2013.
Pôsobil v ruskej KHL v tíme Dinamo Minsk a na záver kariéry v Dukle Trenčín.

Rodina

Richard Lintner je ženatý, s manželkou Danielou majú dcéru Kristínu a dvojičky Simonu a Nikolu. Jeho otec bol profesionálny futbalista trenčianskej Jednoty.
Arsac

Poloha

Obec má rozlohu 32,6 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 075 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-Saint-Firmin

Poloha

Obec má rozlohu 6,37 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 253 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE