Tatra 700

Konštrukcia a výroba

Tatra 700 konštrukčne nadväzovala na svoju predchodkyňu Tatru 613, po ktorej zdedila nielen technickú koncepciu so vzduchom chladeným motorom V8 uloženým nad hnanou zadnou nápravou, ale dá sa povedať, že bola aj posledným vývojovým variantom tohto automobilu, aj keď už s iným označením.
Karoséria T700 teda tiež vychádzala z karosérie T613 navrhnutej ešte v rokoch 1968 – 69 talianskou firmou Carrozzeria Vignale, do výrazne omladenej podoby ju však upravil tentoraz britský dizajnér Geoff Wardle, ktorý sa pokúsil o zaoblenie pomerne hranatých tvarov predošlého modelu zároveň so zohľadnením niektorých dizajnérskych prvkov starších typov vozidiel Tatra (napr. chromovaný ovál v prednej časti karosérie inšpirovaný podobným prvkom u T603). Vychádzalo sa výhradne z verzie 613 Long. V roku 1996 navrhol ešte menšie vzhľadové korekcie hlavne zadnej časti karoséria a prístrojovej dosky aj kopřivnický rodák, akademický sochár Jiří Španihel.
Verejnosti bola prvýkrát T700 predstavená 9. apríla 1995 na veľkolepej prezentácii v pražskom hoteli Hilton. Vozidlo však firme neprinieslo očakávaný obchodný úspech, nakoľko ani nové tvary karosérie a luxusnejšie vybavenie interiéru nedokázali vykompenzovať v tej dobe už výrazne zastarané technické riešenie vozidla pri pomerne vysokej cene vynútenej malosériovým charakterom výroby. Určitý vplyv tu zohral aj v tej dobe stále pretrvávajúci záporný imidž osobných vozidiel Tatra, ktoré si verejnosť spájala s ich typickými dlhoročnými výhradnými užívateľmi – pohlavármi diktátorskej Komunistickej strany ČSSR. Z týchto dôvodov bola v roku 1998 výroba modelu Tatra 700 definitívne zastavená. Ďalšie z dôvodov boli nezáujem zákazníkov, ktorý bol vyvolaný nedostatkom bezpečnostných prvkov, vrátane vtedy už bežného ABS systému, vysokou cenou a vysokými nákladmi na prevádzku.
Ďalším nedostatkom bola absencia akýchkoľvek airbagov, aj keď predná deformačná zóna bez motora bola účinná. V tej dobe neexistoval systém airbagov, ktorý by v tomto automobile fungoval spoľahlivo. Nedostatkom bol tiež systém kúrenia, a to predovšetkým počas chladného počasia, keďže v systéme vzduchom chadeného motora nie je žiadna voda. Musela tak vzniknúť samostatná nádrž na vodu pre kúrenie. Voda v nej sa ohrievala samostatným benzínovým kúrením, ktoré odoberalo palivo z dvoch palivových nádrží, každá s objemom 40 litrov.
Celkovo bolo vyrobených iba 62 kusov vozidiel T700, ktoré sa tak ihneď stali objektom záujmu zberateľov vozidiel, ako aj obdivovateľov značky Tatra. Vzhľadom na túto skutočnosť je cena ojazdených vozidiel stále držaná na pomerne vysokej úrovni.

Motorizácia

Vozidlá boli sprvu vybavované motormi 3 495 cm³ o výkone 147,6 kW (200 k), neskôr alternatívne aj motormi 4 360 cm³ s výkonom 172 kW (233 k), odlišujúcimi sa však hlavne lepšími hodnotami v priebehu krútiaceho momentu. Motory boli vybavené sekvenčným vstrekovaním paliva riadeným elektronickou jednotkou od britskej firmy GEMS. Prevodovka bola manuálna päťstupňová.

700 GT

V roku 1996 dostala automobilka súkromnú zákazku na vytvorenie športovej Tatry 700. Automobilka tak začala s výrobou sedanu Tatra 700 GT, ktorý bol postavený na platforme T613 GTH (prototyp, ktorý bol určený na okruhové preteky, ale neodpovedal žiadnej predpísanej kategórii FIA, a po krátkom pôsobení v pozícii safety caru zostal nevyužitý).
Vzhľad automobilu bol upravený do takej podoby, že aj keď vychádza z modelu 613, skutočne vyzerá ako 700. Model 700 GT mal znížený podvozok o 140 mm, nemal hmlovky, mal športové disky kolies, ktoré pochádzali od Volkswagenu, okná z plexiskla a spätné zrkadlá z modelu 613-4. Interiér bol použitý takisto z modelu 613-4 Mi (jedinou úpravou je palivomer v stredovej konzole), ale neobsahuje prvky ako klimatizácia, kožené čalúnenie alebo nezávislé kúrenie či ostrekovače svetlometov. Pribudli však škrupinové športové sedadlá. Vzadu zaujali predovšetkým skupinové svetlá po celej šírke, ktoré dotvárali neobyčajný dizajn modelu 700 GT.
Rozmery boli logicky rozdielne ako rozmery klasického modely 700. Na dĺžku malo GT 5 050 mm, na šírku 1 800 mm a na výšku 1 300 mm. Rázvor bol skrátený na 2 980 mm a rozchod kolies bol 1 532 mm. Pohotovostná hmotnosť bola znížená na 1 480 kg.
To najlepšie s však skrývalo pod kapotou. Bol to vzduchom chladený vidlicový osemvalec s objemom 4,5 litra. Motor mal upravené chladenie, chladenie oleja bolo riešené náporovo a na každý valec boli dve sviečky. Jeho výkon bol 305 kW/415 koní pri 7 200 otáčkach za minútu a krútiaci moment 490 Nm pri 5 500 otáčkach za minútu. Model 700 GT mal zrýchľovať z 0 na 100 km/h za 5 sekúnd a jeho maximálna rýchlosť dosahovať 316 km/h, a to pri hmotnosti okolo 1,5 tony.
Druhý kus patriaci do modelového radu M97 s názvom Ecorra Sport V8, bol vyrobený v roku 1997 a postavený bol na prekonanie českého rýchlostného rekordu na letmom kilometri, českým vozidlom s českým jazdcom. Automobil dosahoval rýchlosť 320 km/h. Plány na zápis rekordu v roku 1997 zmaril konkurenčný tím s automobilom MTX Tatra V8. Hoci boli s automobilom Eccora Sport V8 dosiahnuté na letisku Mošnov výrazne vyššie hodnoty, v tabuľkách sa nenachádzajú, pretože konkurencia bola rýchlejšia a prekonanie rekordu je možné uznať podľa pravidiel iba jedenkrát ročne. Potom, ako automobil Eccora sport V8 nejakú dobu bol vystavený v kopřivnickom múzeu, odkúpil ho pretekársky tím bratov Hajdůškových, ktorý ho priviedol na pretekárske trate triedy GT a postupne menil kvôli dosiahnutiu čo najlepších výsledkov.