google/wiki40b huggingface dataset:
Idrac-Respaillès

Poloha

Obec má rozlohu 13,03 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 212 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jablunkovská brázda

Polohopis

Jablunkovská brázda sa nachádza v severnej časti Západných Beskýd. Na severe susedí s Podbeskydskou pahorkatinou (podcelok Třinecká brázda), na severovýchode so Sliezskymi Beskydami (podcelok Čantoryjská hornatina), na juhovýchode s Jablunkovským medzihorím a na západe s Moravsko-sliezskymi Beskydami (podcelok Lysohorská hornatina).
Centrom brázdy je mesto Jablunkov, pri ktorom sa delí na dve časti. Východná časť smeruje k Poľsku a oddeľuje Sliezske Beskydy od Jablunkovského medzihoria. Južná smeruje k Jablunkovskému priesmyku a oddeľuje Jablunkovské medzihorie od Moravsko-sliezskych Beskýd. Brázda je odvodňovaná riekou Olšou, ktorá tu často vytvára  riečne terasy vďaka naplaveninám. Do Olše ústi mnoho potokov a bystrín, odvádzajúcich vodu z Moravsko-sliezskych i Sliezskych Beskýd. Okraje brázdy pri úpätí pohorí tvoria mierne zvlnený reliéf pahorkatiny.
Juraj VI. (Spojené kráľovstvo)

Životopis

Narodil sa ako druhý syn Juraja V. a princeznej Márie z Tecku, na trón sa dostal po abdikácii svojho staršieho brata Eduarda VIII. 10. decembra 1936. Kráľ Eduard VIII. dal prednosť svojej veľkej láske pred trónom, čím vyvolal v krajine veľký škandál. Jeho mladší brat Juraj, do tej doby vojvoda z Yorku, dal skoro zabudnúť na sklamanie, ktoré spôsobil jeho brat tradície milujúcim Angličanom. 
Juraj VI. napriek vrodenej nesmelosti prejavil v ťažkých dobách Británie statočnosť a bol príkladom pre poddaných. Zdieľal s nimi ťažkosti vojny vrátane bombardovania Londýna. Po náletoch ho bolo vídať v uliciach ako utešuje a povzbudzuje Londýnčanov. Angličania mu to  nezabudli a popri Winstonovi Churchillovi bol bezpochyby najpopulárnejším mužom. Navyše uplatnil v politicky obtiažnej dobe medzi vypuknutím 2. svetovej vojny a vstupom USA do vojny váhu svojej osobnosti a význam na politickom poli. Jeho cesty do Francúzska v roku 1938 a do USA v roku 1939 významne podporili pozície britskej diplomacie. Po vojne pokračoval v uvážlivej politike prospešnej Británii. Ako prvý britský panovník navštívil v roku 1947 Juhoafrickú úniu a o rok neskôr sa vzdal titulu indického cisára. Pričinil sa o to, že lojalita ku kráľovskému dvoru, v Británii tradičná, sa za jeho panovania stala masovou. Prejavilo sa to aj po jeho smrti, keď zármutok obyvateľov bol skutočne spontánny a nepredstieraný. 
Dňa 6. februára 1952 sa Spojené kráľovstvo zahalilo do smútku, po tom ako na zámku Sandringham Juraj VI. zomrel. Podľa dynastického práva nastúpila na trón po jeho smrti najstaršia dcéra Alžbeta, od roku 1947 vydatá za Philipa Mountbattena. Korunovaná bola 2. júna 1953 a vládne ako kráľovná Alžbeta II.
Bussy-Saint-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 2,64 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 721 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Róbert Rozim

Životopis

Od roku 1961 pôsobil ako asistent Pedagogického inštitútu v Banskej Bystrici, neskôr dekan Pedagogickej fakulty UMB v Banskej Bystrici. Funkcionár atletických klubov a zväzov, organizátor športového života v Banskej Bystrici, o. i. atletických Horehronských hier. Tréner behov na stredné a dlhé trate ASVŠ Banská Bystrica a TJ Slávia Banská Bystrica. Zaslúžil sa o vybudovanie atletického štadiónu UMB v Banskej Bystrici. Iniciátor vzniku Internátnej športovej školy v Banskej Bystrici. Člen výboru Miestneho odboru MS v Banskej Bystrici (1990). Na jeho počesť sa koná v Banskej Bystrici Rozimov memoriál.
La Bastidonne

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 479 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 754 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eneolit

Eneolit (iné názvy: neskorá kamenná doba, konečný neolit, neskorý neolit, rané metalikum (neskorý neolit môže byť aj synonymum pre mladý neolit); čiastočné synonymá: chalkolit, medená doba, medenokamenná doba) je v dejinách praveku a archeológii časový úsek medzi neolitom a bronzovou dobou. 
Názov medená doba (chalkolit, medenokamenná doba) sa používa buď ako synonymum (najmä pre určité oblasti, napríklad Predný východ), alebo ako mierne inak definované prechodné obdobie medzi neolitom a bronzovou dobou (k tomu pozri nižšie periodizáciu a článok medená doba).
Nyarlathotep (poviedka)

Dej

Príbeh je napísaný v prvej osobe a začína popisom podivného a hrozivého napätia a nebezpečenstva, ktoré doľahlo na ľudstvo, pocitu, že vládu prevzali od známych bohov a síl bohovia a sily neznáme. Vtedy sa z Egypta vynoril Nyarlathotep, muž vyzerajúci ako faraón, tvrdiac o sebe, že "povstal z temnoty dvadsiatich siedmych storočí". Cestoval do civilizovaných krajín a predvádzal svoje neobyčajné schopnosti, zviazané s elektrinou a psychológiou. Všade, kde sa objavil, boli v noci ľudia sužovaní nočnými morami.
Príbeh pokračuje príchodom Nyarlathotepa do mesta, kde žije rozprávač, ktorý zatúži vidieť jeho zázraky. Keď ich označí za trik a podvod, sú diváci vyhnaní nahnevaným Nyarlathotepom von do mesta. To sa pre jednotlivcov postupne mení, akoby cestovali všetci v čase do budúcnosti, kedy je opustené a chátra; následne zástup spolu s rozprávačom pokračuje zasneženou snovou krajinou do priepasti, lyricky opísanou ako odpudivý cintorín vesmíru za hranicami času, kde sa rozlieha skučanie fláut, dunenie bubnov a kde tancujú svoj pomalý a nezmyselný tanec temní slepí, nemí a nemysliaci poslední bohovia, ktorých dušou je Nyarlathotep.
Fontenay (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 2,46 km². Najvyšší bod je položený 361 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 44 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcela Veselková

Marcela Veselková (* 16. február 1981, Košice) je slovenská poetka.
Absolvovala Ekonomickú univerzitu v Bratislave a Central European University v Budapešti. Debutovala básnickou zbierkou Najzvláštnejšie je neľúbiť ťa (Slovenský spisovateľ, 2005), ktorá sa dostala do užšej nominácie na Veľkú cenu za východoeurópsku literatúru a získala prémiu Ceny Ivana Kraska. V roku 2013 jej v Aspekte vyšla druhá zbierka poézie pod názvom Identity.
Obytný komplex

Obytný komplex je základný priestorový celok, ktorého účelom je umožniť vykonávanie súhrnu činností nazývaných bývaním.
Obytný komplex je organické materiálne prostredie, pozostávajúce z prírodných a umelých komponentov, vzniknuté v určitom čase a priestore, zabezpečujúce biologické, materiálne, sociálno-spoločenské a kultúrne podmienky človeka, rodiny a spoločnosti.

Základná funkcia obytného komplexu

Obytný komplex plní základnú funkciu, ktorou je bývanie. Bývanie hromadné, ubytovanie viacerých rodín v samostatných bytových jednotkách objektu. Zabezpečuje vhodné prostredie pre plnenie základnej funkcie rodiny. Absorbovaním spoločenských premien a požiadaviek na bývanie, obytné štruktúry nadobúdajú nové vlastnosti: polyfunkčnosť so zložkami bývania, práce, kultúry, športu a služieb, ako základný predpoklad uspokojovania potrieb spoločnosti a adaptabilitu, vyplývajúcu z meniacich sa nárokov užívateľov v meniacom sa demografickom cykle vývoja spoločnosti.
Bertrichamps

Poloha

Obec má rozlohu 19,66 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 081 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abstraktný tanec

Abstraktný tanec je forma tanca, ktorá sa objavila v 20. rokoch 20. storočia. Za jeho priekopníka sa považuje maliar, scénograf a tanečný a divadelný teoretik Oskar Schlemmer, ktorý ho predstavil vo svojom scénickom diele Triadický balet (1922).
T-35

História

Tank T-35 bol navrhovaný v dizajnovom stredisku OKMO továrne Boľševik. Tieto práce sa začali v roku 1930, kedy dva tímy prišli s dvomi plánmi tanku T-35.
Prvý návrh Edwarda Grotta bol tank s hmotnosťou 100 ton osadený 4 vežami TG-5, pričom každá mala vo výzbroji 107 mm námorné delo. Bol vybavený ovládaním volantom a pneumatickým odpružením, ale po čase sa od neho upustilo.
Druhý typ bol od návrhára N. Tsietsa, ktorý bol pre ľahšiu a kratšiu verziu s hmotnosťou 37 ton, inšpirovanou tankom Vickers A1E1 Independent.
V roku 1932 bol vyhotovený návrh s delom kalibru 76,2 mm a váhou 35 ton. Prvý prototyp bol mal štyri veže osadené dvomi kanónmi kalibru 37 mm a dvomi guľometmi. Mal značne poruchovú prevodovku a z hľadiska finančnej a materiálovej stránky bol výrobne príliš zložitý. Preto bolo od neho upustené.
Druhý prototyp bol vybavený novým motorom a prevodovkou. Boli použité veže z T-28. Guľometné veže boli identické, hlavná veža osadená kanónom kalibru 76.2 mm značne prepracovaná (T-28 mal vzadu na veži guľomet). V roku 1935 bol tank prijatý do sériovej výroby v Charkovskej lokomotívnej továrni, kde vyrobili dve rady po 10 tankov.
Od roku 1936 do roku 1938 prešiel tank mnohými úpravami. Úpravy sa týkali hlavne diel a veží.

Bojové nasadenie

Tanky T-35 slúžili u 5. ťažkej tankovej brigády v Moskve od roku 1935 do roku 1940, a to hlavne na propagandistické účely. V júli 1940 prišla otázka z veliteľstva, či sa majú tanky T-35 stiahnuť z frontových operácii alebo prerobiť a osadiť ťažkým delostrelectvom. V roku 1940 mala Červená armáda 48 tankov T-35 tvoriacich 67. a 68. tankový pluk 34. tankovej divízie Kyjevského vojenského okruhu. V roku 1941 boli síce tanky T-35 morálne zastaralou konštrukciou ale z výzbroje Červenej armády stiahnuté neboli. Niekoľko kusov tankov T-35 sa nachádzalo v tankových školách v rôznych častiach ZSSR. Po vypuknutí sovietsko-nemeckej vojny sa všetky tanky T-35 34. tankovej divízie nachádzali na západe Ukrajiny pri Rave-Ruskej. V priebehu prvý dní bojov boli všetky T-35 zaradené do 4. mechanizované zboru stratené pre technické závady alebo v dôsledku bojovej činnosti. Posledné dva zachované kusy, ktoré sa ešte nachádzali v bojových jednotkách boli nasadené počas bitky o Moskvu koncom roka 1941. Zostali iba 4 tanky T-35, ktoré slúžili na výcvik. Vojnu prežil iba jeden, ktorý je vystavený v tankovom múzeu v meste Kubinka neďaleko Moskvy.
Jeden tank ukoristený nacistami bol dopravený do nemeckého mesta Kummersdorf na testovanie.
Yvoy-le-Marron

Poloha

Obec má rozlohu 48,92 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 612 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Feofan Prokopovič

Feofan Prokopovyč (* 1681 – † 1736) bol filozof, spisovateľ, štátnik a cirkevný činiteľ, prívrženec Petra I., vedúci vedecko-literárneho krúžku Učená družina (G. Bužinskij, A. Kantemir, V. Tatiščev a i.). Bol ideológom osvietenského absolutizmu Petra I. Mal vplyv na Lomonosova a ruských osvietencov druhej polovice 18. storočia. Kritizovali ho S. Javorinskij, F. Lopatinskij a ďalší.
Brunville

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vodice (Chorvátsko)

História

Názov vznikol od početných vodných prameňov, ktoré sa nachádzali v okolí mesta. Prvé zmienky pochádzajú z prvej polovice 14. storočia.
V stredoveku boli Vodice obliehané Osmanskou ríšou, no vďaka dobrému opevneniu sa mesto ubránilo. Opevnenie sa do súčasnosti nezachovalo, jeho veľká časť bola použitá pri stavbe domov v centre mesta. Zachovala sa iba Čarićova veža (Čarićev toranj), pochádzajúca zo 16. storočia.
Z pamiatok sa v meste zachoval kostol Sv. Kríža (Sv. Križ) zo 17. storočia a kostol Objavenia sv. Kríža (Našašća sv. Križa).

Turizmus

Vodice patria k obľúbeným prímorským letoviskám severnej Dalmácie. Väčšina obyvateľov pracuje v cestovnom ruchu, no mesto má tiež silné poľnohospodárske zázemie. Rozvinutý turistický ruch využíva množstvo hotelov, motelov a penziónov.
V centre mesta sa nachádza rozľahlý prístav, ktorý je obľúbeným východiskom pre plavby na blízke ostrovy Prvić, Trijat, Žirje, Kaprije alebo Zlarin. Vodice sú tiež jedným z východiskových miest pre návštevu Národného parku Kornati alebo Národného parku Krka.
Bekkevoort

Obyvateľstvo

Bekkevoort má približne 5 968 obyvateľov (2010).
Antipedagogika

Antipedagogika je označenie pre výchovné smery a hnutia od 70. rokov 20. stor., ktoré odmietajú pedagogický totalitarizmus a radikálne kritizujú necitlivé zásahy do vývoja dieťaťa, drezúrovanie, nútenie, preťažovanie dieťaťa, ohrozovanie rozvoja jeho prirodzených potencií, vyvolávanie úzkosti, traumatizovanie nadmernou starostlivosťou alebo nezáujmom a pod.
Pojem antipedagogiky zaviedol v polovici 70. rokov 20. stor. [[E. v. Braunm�hl]] ako alternatívu k tradičnej pedagogike a ako výzvu prestať s vychovávaním.
Základ pedagogického konania vidí antipedagogika v nenávisti k detstvu.
Dieťa sa podľa antipedagogiky nemá vychovávať ale podporovať, rozvíjať. Výchovu - ak už sa vôbec pužije tento termín - chápe antipedagogika ako slobodný styk medzi subjektami (freiheitlicher Umgang zwischen Subjekten); treba opustiť manipuláciu a začať reflektovať vlastné a nové možnosti dieťaťa. Antipedagogika obhajuje možnosti spontánneho sebaurčovania bez predbežného cudzieho zásahu: organizované sebaurčovanie je iba subtílna forma cudzieho určovania. Ja (das Selbst) chápe antipedagogika ako počiatočnú danosť, ktorá sa sma od seba oslobodzuje od zásahov pedagogických expertov. Nátlak a ľahostajnosť voči deťom treba prekonať podľa antipedagogiky priatelstvom s nimi a vytváranim spoločnosti priatelskej voči deťom.

Externé zdroje

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Jesenské (okres Rimavská Sobota)

Poloha

Obec leží v juhozápadnej časti Rimavskej kotliny, 10 km južne od Rimavskej Soboty. Východným okrajom preteká rieka Rimava, do ktorej sa južne od obce vlieva Gortva. Cez Jesenské prechádza cesta II/571 a železničná trať Zvolen – Košice, na ktorú sa tu pripája trať z Rimavskej Soboty a Brezna.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci s názvom Feled pochádza z roku 1274. Postupne sa názov menil; v r. 1773 sa uvádza ako Feledincze, r. 1920 Feled a Veledín, r. 1927 Feledince a až v roku 1948 bol zmenený na Jesenské, podľa slovenského básnika a spisovateľa Janka Jesenského. V maďarskom jazyku sa dodnes používa názov obce „Feled“.
Obec bola súčasťou gemerského a následne hajnáčskeho panstva a v 15. storočí bol vlastníctvom Rátoltyovcov, po nich obec prešla do majetku Felediovcov, Lórantffyovcov a iných zemianskym rodinám. Miestne obyvateľstvo veľmi trpelo za tureckej okupácie, no zlá situácia pretrvala i počas panovania zemepánskej rodiny Vayovcov v 18. storočí. Roku 1773 mala 20 usadlostí, v roku 1818 54 domov a 414 obyvateľov, ktorí sa zaoberali najmä poľnohospodárstvom. Od druhej polovice 19. storočia bola obec sídlom slúžnovského obvodu. Počas ČSR obec trpela veľkou nezamestnanosťou a po Viedenskej arbitráži bola v roku 1938 pripojená k Maďarsku. 
Počas okupácie tu pôsobila ilegálna skupina odporu. Po oslobodení bol zaznamenaný rozvoj obce, ktorá bola až do roku 1949 sídlom okresu s pôsobnosťou pre 27 dedín a 26 osád. Pri novom územnom delení bolo Jesenské začlenené do okresu Rimavská Sobota.

Budova obecného úradu

S výstavbou terajšieho obecného úradu sa údajne začalo v r. 1935 – 36, na podnet Dezidera Urbána, ktorému aj patrila. Neskôr ju dal do podnájmu notárskemu úradu, ktoré sídlilo na poschodí. Na prízemí bola lekáreň a holičstvo. Od roku 1950 sa stala budova sídlom Obecného úradu, ktorý sa presťahoval z budovy terajšej ZŠ.

Pečať

Obecná pečať pochádza z druhej polovice 18. storočia. Odtlačok typária je uložený v zbierke mestských a obecných pečatí v Budapešti. Na pečati s kruhopisom FELED KÖZSÉG PECSÉTJE (pečať obce Jesenské) je ako obecné znamenie vyobrazený lemeš medzi dvoma zo zeme vyrastajúcimi obilnými klasmi.
Lauzach

Poloha

Obec má rozlohu 10,76 km². Najvyšší bod je položený 63 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 923 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivan Hrozný a jeho syn Ivan

Okolnosti vzniku diela

V roku 1881 počul Repin na koncerte dielo N. A. Rimského-Korsakova s názvom Pomsta. Zapôsobilo naňho tak silno, že sa rozhodol pokúsiť sa o maliarske vyjadrenie nálady, ktorú v ňom táto skladba vyvolala. Bolo krátko po atentáte na cára Alexandra II. a Repin si spomenul na krvavého cára Ivana Hrozného.
Do diela sa pustil s veľkou chuťou. Študoval historický materiál, maľoval skice, no predovšetkým hľadal model, ktorý by vedel vyjadriť pološialený výraz cára, uvedomujúceho si dosah vraždy, ktorú spáchal na vlastnom synovi. Pomáhal si plastickým stvárňovaním, vytvoril celý rad portrétnych štúdií, ale podstatnú časť konečného výrazu cárovej tváre namaľoval podľa hlavy maliara G. G. Miasojedova; modelom pre tvár cároviča Ivana mu bol spisovateľ V. M. Garšin.

Kompozícia obrazu

Obraz zachytáva prostredie cárskej komnaty. Na zemi sedí cár Ivan zachytený vo chvíli, kedy po spáchaní hrozného činu so zúfalým výkrikom a zdesenými očami zahľadenými do prázdna tisne pravicou svojho syna k sebe, zatiaľčo druhou rukou sa snaží zastaviť krv valiacu sa z cárovičovho spánku. Je to tragédia otca, ktorý uvedomujúc si dosah svojho činu, precitne k vedomiu, že ani odpustenie, ktoré čítame na tvári jeho syna, ho nemôže zbaviť pocitu nenapraviteľnej viny. Miesto činu so zvaleným kreslom či s pohodeným žezlom na pokrčenom koberci tiež dosvedčuje tragédiu, ktorá sa tu odohrala.
Obraz Ivan Hrozný a jeho syn Ivan je dielom tak pôsobivým a živým, akoby celú udalosť umelec poznal z vlastnej skúsenosti. Výnimočnosť obrazu tkvie v tom, že sa mu tu podarilo bezo zvyšku vyriešiť a divákovi podať nesmierne ťažký a hlboký duševný stav oboch postáv. Dielo je dokonalé aj po koloristickej stránke. Repin sa nebál použiť tie najsýtejšie farebné tóny a výsledok je ten, že divák napr. pri pohľade na zakrvavenú cárovičovu hlavu, má pocit akoby videl skutočnú krv.

Politický dosah vystavenia diela

Dokončenie obrazu sa oddialilo až o štyri roky, keďže medzitým maliar pracoval na obrazoch Krížová procesia v Kurskej gubernii a Nečakali.
Repin ani netušil aké emócie ľudu a politický dosah vyvolá vystavenie hotového diela. Na putovnej výstave Združenia peredvižnikov sa pred obrazom tlačili davy ľudí. Každý chcel vidieť „cára synovraha“. Ukázať hlavu štátu, hoci z dávnej minulosti, v takejto „úlohe“ bolo v uvedenom čase činom s ďalekosiahlym dopadom, najmä s ohľadom na udalosti spred štyroch rokov. Ľudia mali ešte v živej pamäti atentát na cára Alexandra II. Vlastenci, študenti a pokrokovo zmýšľajúci ľudia, pre ktorých bol začiatok vlády Alexandra III. obdobím bezútešného útlaku, uvítali Repinov obraz s nadšením. Videli v ňom demaskovanie „samoderžavia“ a priam výzvu na odpor proti cárskej samovláde. Reakčné vládne kruhy na čele s K. P. Pobedonoscevom, najvyšším prokurátorom Svätej synody ruskej pravoslávnej cirkvi, videli v obraze marenie ich boja proti narastajúcim revolučným prejavom ľudových más a preto obraz, jedno z majstrovských Repinových diel, zakázali verejne vystavovať.
Gravimetria (geofyzika)

Používané jednotky

Gravitácia je meraná vo forme tiažového zrýchlenia [g]. Jej jednotkou v sústave SI je meter za sekundu na druhú (skrátene m/s² resp. m.s⁻²). V praxi sa však kvôli nízkym meraným hodnotám používa odvodená jednotka µm.s⁻². Inou používanou jednotkou je Gal (1 Gal = 10⁻² m.s⁻² resp. 1 cm × sekunda na mínus druhú). 1 mGal sa teda rovná 10 µm.s⁻².

Gravitačná anomália

Zem nie je dokonalá guľa, ale v dôsledku svojej rotácie je deformovaná do tvaru oblátneho sféroidu, ktorého polárne oblasti sú sploštené, zatiaľ čo oblasti okolo rovníka sú vypuklejšie. Priemer v oblasti rovníka je približne o 20 km väčší ako v oblasti pólov. Zemské gravitačné pole preto musí byť vypočítavané zo sféroidu. Priemerná hodnota tiažového zrýchlenia je v oblasti 45. stupňa zemepisnej šírky asi g = 9,80665 m/s². Táto hodnota však klesá smerom k rovníku a stúpa smerom k pólom. Celkový rozdiel medzi tiažovým zrýchlením na póloch a rovníku je asi 0,5%.
Tiažové zrýchlenie nie je na všetkých miestach zemského povrchu rovnaké z rôznych dôvodov. Nameraná hodnota tiažového zrýchlenia závisí hlavne od nadmorskej výšky, zemepisnej šírky ale v menšej miere aj od topografie (resp. okolitého reliéfu). Gravitačné anomálie sú rozdiely medzi skutočným gravitačným polom na určitom mieste a priemernými referenčnými hodnotami vypočítanými zo sféroidu. Najbežnejšie používanou v praxi je úplná bouguerova anomália, ktorá je odvodená od hodnoty nameraného tiažového zrýchlenia, korigovaná o viacero hodnôt odvíjajúcich sa od zemepisnej šírky, vplyv okolitého reliéfu, vplyv hypotetickej bouguerovej dosky, guľovité zakrivenie povrchu a iné.
Alberto Pasini

Život

Študoval v Parme. Rozhodujúci vplyv na neho mala cesta do Perzie a po Blízkom Východe v rokoch 1855 a 1856, na ktorú ho pozval francúzsky maliar Théodore Chassériau, s ktorým zdieľal ateliér. Vrátil sa s náčrtníkmi plnými kresieb, prezrádzajúcich skvelý pozorovací talent. Svojim nasledujúcim dielom pomohol zmeniť štýl, ktorým európska maľba spracovávala orientálne témy, smerom k realistickejšiemu a poučenejšiemu poňatiu.
Xouaxange

Poloha

Obec má rozlohu 5,16 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Champvoisy

Poloha

Obec má rozlohu 9,2 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chemiré-le-Gaudin

Poloha

Obec má rozlohu 22,79 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 934 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteauvillain

Poloha

Obec má rozlohu 106,37 km². Najvyšší bod je položený 359 m n. m. a najnižší bod 213 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 677 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-de-Laur

Poloha

Obec má rozlohu 21,57 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hershey Bears

Hershey Bears je hokejový klub pôsobiaci AHL. Sídli v meste Hershey v štáte Pensylvánia v USA. Je to farma klubu NHL Washington Capitals. Klub bol založený v roku 1932. V klube pôsobil Peter Budaj.
Antiochos (syn Finta)

Antiochos (starogr. Ἀντίοχος – Antiochos) bol syn a nástupca messénskeho kráľa Finta (pravdepodobne mýtický) v 8. stor. pred Kr.
Po smrti messénskeho kráľa Finta sa panovníkmi Messénie stali jeho synovia Antiochos a Androkles. Počas ich vlády sa v Messénii odohral nepríjemný incident medzi Messénčanom Polycharom, víťazom olympijských hier a Sparťanom Euaifnom. Polychares poveril Euaifna strážením svojich kráv, ale ziskuchtivý Euaifnos mu kravy predal a navyše mu po následnom spoločnom spore zabil aj syna. Keď sa potom Polychares v Sparte spravodlivosti nedovolal, v hneve zabil niekoľko Sparťanov.
Tento jeho čin ale neostal bez následkov. Sparťania ihneď vyslali do Messénie vyslancov, ktorí ich požiadali, aby im Polychara vydali. Messénčania im však odkázali, že sa o tom ešte musia poradiť. Názory messénskych kráľov sa o riešení tejto nepríjemnej udalosti líšili. Kým Androkles presvedčený o vine Polychara naliehal, aby ho Sparťanom okamžite vydali, Antiochos váhal. Keď sa nevedeli dohodnúť, zástancovia Androkla a Antiocha sa pustili do vzájomného boja. Antiochos ale po krátkom boji Androkla a jeho prívržencov pobil a teraz už ako jediný kráľ Messénie, poslal do Sparty správu, že je pripravený predložiť vec súdu. Ale Sparťania už neodpovedali, boli pripravení pre tento a aj pre predchádzajúci incident, keď bol Messénčanmi zavraždený ich kráľ Téleklos, viesť proti Messénii vojnu. Počas niekoľkomesačných vojenských príprav však Antiochos zomrel a útoku Sparty musel čeliť až jeho následník, syn Eufaes.