google/wiki40b huggingface dataset:
Fiodor Ivanovič Tolbuchin

Mladosť a predvojnová kariéra

Pochádzal z ruskej roľníckej rodiny. V roku 1912 ukončil štúdium na obchodnej akadémii v Petrohrade a začal pracovať ako účtovník. Po vypuknutí prvej svetovej vojny slúžil krátko v motocyklovej jednotke, neskôr bol vyslaný na poddôstojnícky kurz. V roku 1915 poverený velením roty na juhozápadnom fronte. Vyznamenaný Radom svätej Anny a svätého Stanislava. Na sklonku vojny slúžil ako štábny dôstojník. V roku 1918 bol demobilizovaný. Už v auguste toho istého roku vstúpil do Červenej armády. Absolvoval štábny dôstojnícky kurz a následne pôsobil v štábnych funkciách v streleckých divíziách na severnom a severozápadnom fronte. Podieľal sa na potlačení kronštadtskej vzbury. V roku 1931 dokončil štúdium na Vojenskej akadémii M. V. Frunzeho. V nasledujúcom období pôsobil ako štábny dôstojník a náčelník štábov radu jednotiek o veľkosti divízie a zboru. V októbri 1937 sa stal veliteľom 72. streleckej divízie.

Druhá svetová vojna

Od júla 1938 velil štábu Zakaukazského vojenského okruhu. V tejto funkcii zotrval aj po napadnutí krajiny nacistickým Nemeckom do decembra 1941. Od decembra 1941 do januára 1942 pôsobil ako náčelník štábu Kaukazského frontu. Od januára 1942 do marca 1942 ako náčelník štábu Krymského frontu. V tejto funkcii pripravil plán kerčsko-feodosijskej operácie, no v priebehu jej realizácie bol na podnet L. Mechlisa odvolaný z funkcie. Od mája do júla 1942 potom pôsobil ako poradca veliteľa Stalingradského vojenského okruhu. Následne bol poverený velením 57. armády nasadenej na v bojoch o Stalingrad. Jeho nadriadený veliteľ stalingradského frontu generál-plukovník Andrej Jeriomenko vysoko hodnotil Tolbuchinove vojenské a organizačné schopnosti. Po skončení bojov bol povýšený do hodnosti generálporučíka a krátko velil 68. armáde juhozápadného frontu. Onedlho bol znovu povýšený - v apríli mu bola udelená hodnosť generálplukovník. V tej istej dobe bol poverený velením južného frontu. 20. septembra 1943 bol front premenovaný a dostal označenie 4. ukrajinský front. Nasledujúceho dňa bol Tolbuchin povýšený do hodnosti armádneho generála. Jeho jednotky sa podieľali na bojoch pri prechode Dnepra na Ukrajine. V máji 1944 prebral po Rodionovi Malinovskom velenie 3. ukrajinského frontu. 12. septembra 1944 získal hodnosť Maršal Sovietskeho zväzu. Následne sa podieľal na oslobodzovaní Rumunska, Bulharska, Maďarska, Juhoslávie a Rakúska.
Tolbuchin bol považovaný za jedného z najlepších sovietskych veliteľov druhej svetovej vojny. Je označovaný ako starostlivý, pozorný, a nie príliš ambiciózny na rozdiel od iných sovietskych veliteľov. Bol rešpektovaný medzi svojimi kolegami, sympatie svojich podriadených si získal aj preto, že dbal na nízku mieru strát svojich jednotiek.

Povojnové obdobie

Po vojne velil Tolbuchin Južnej skupine vojsk, ktorá kontrolovala oblasť Balkánu. V januári 1947 bol poverený velením Zakaukazského vojenského okruhu, v ktorom vytrval až do svojej smrti 17. októbra 1949. Smrť spôsobili komplikácie spojené s diabetizmom. Bol spopolnený a urna s jeho popolom bola uložená do Kremeľskej steny v Moskve. 7. mája 1965 mu bol posmrtne udelený titul Hrdina Sovietskeho zväzu.
Antti Aarne

Antti Amatus Aarne (* 5. december 1867, Pori; † 5. február 1925, Helsinki) bol fínsky folklorista, bádateľ na úseku ľudových rozprávok.
Známym sa stal najmä svojou prácou "Verzeichniss der Märchentypen" (Zoznam rozprávkových typov, 1910). V tejto knihe vypracoval zoznam rozprávkových typov na základe číselného systému, ktorý bolo možné ľubovoľne dopĺňať. Neskôr túto prácu čiastočne prepracoval a doplnil americký bádateľ Stith Thompson a táto kniha pod názvom "Antti Aarne-Stith Thompson:The Types of the Folktale" (1928) - Typy ľudových rozprávok sa stala všeobecne používaným katalógom ľudových rozprávok.
Víkend hokejbalových šampiónov

1. ročník

Prvý ročník sa v roku 2012 stal za účasti ôsmich mužstiev korisťou Havana Teamu Skalica, v drese ktorého nastúpili i zvučné mená zo slovenskej hokejbalovej extraligy. Druhé miesto získal majster Zohorskej hokejbalovej ligy (ZHbL) - Lizards Stupava a bronz putoval k majstrovi ligy z Trenčína (Marsboro Trenčín).

7. ročník

Siedme pokračovanie boja o titul kráľa hokejbalových regiónov bude opäť v Žiline. V dňoch 10. a 11. augusta 2019 do haly na Bôriku pricestujú mužstvá z ôsmich súťaží z celého Slovenska, aby bojovali o prestížnu trofej a zápis na putovný pohár. Turnaja sa zúčastní celkovo desať tímov.
Milly-Lamartine

Poloha

Obec má rozlohu 2,88 km². Najvyšší bod je položený 506 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 325 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pininfarina

Začiatky

V prvých rokoch existencie, až do vypuknutia druhej svetovej vojny, spoločnosť slúžila pre stavbu unikátnych modelov, maximálne malých sérií, na báze podvozkov Alfy Romeo, Hispano Suiza, Lancia a FIAT. Už v roku 1931 predstavil Farina model Alfa Romeo Cabriolet 2+2. Bola to pre neho najväčšia možná pocta a reklama zároveň, že firma, ktorá vyhrávala jedny preteky za druhými a ktorá nestačila uspokojovať objednávky, zvolila, aby podvozok ozdobila karoséria začínajúceho autora. Farina už v tejto dobe začína experimentovať s aerodynamickými karosériami, ktoré podtrhovali modernú techniku podvozkov a motorov Alfy Romeo. Prvým vozidlom, ktoré Pinninfarinu vnieslo do svetového povedomia, bola Cisitalia 202, predstavená v roku 1947.

Spider

Nová éra spolupráce firiem Alfa Romeo a Carozzeria Pinin Farina, prišla až so zakázkou na návrh modelu Spider na báze mimoriadne úspešnej Giulietty. Začiatkom päťdesiatych rokoch sa vo finále stretli dva prototypy od Bertoneho a Farinu. Po dlhých jednaniach zvíťazil práve Farina a navyše Alfa Romeo rozhodla, že zadá štúdiu Pinin Farina i výrobu tohoto vozu. 
Alfa Romeo Spider mal byť iba malosériovým vozidlom a navyše výhradne exportným tovarom pre bohatých zákazníkov v USA. Nakoniec sa z Alfy Romeo Spider stala modla, ktorá sa stala jednou z ikon slávnej automobilky.

Sergio Farina

V roku 1959 prevzal rodinný podnik syn Sergio, dizajnér svetového ohlasu, ktorý pokračoval v stopách svojho otca. Na začiatku päťdesiatych rokov bol prostredníkom medzi svojím otcom a Enzom Ferrarim, ktorí sa nemali príliš v láske, a predovšetkým jeho zásluhou došlo k spolupráci s automobilkou Ferrari. Sergio bol zručný obchodník a z jeho popudu vznikla spolupráca aj so zahraničnými automobilkami, predovšetkým s francúzskym Peugeotom. Desaťročie 1960 – 1970 bolo v znamení vzniku nových úspešných modelov ako Alfa Romeo Duetto, Ferrari Dino, Fiat Dino, Fiat 124 Spider, Peugeot 404 a 504.

Pininfarina

V skutočnosti ide o zloženinu dvoch mien. Pinin je Farinovo chlapčenské meno, ktoré si Taliani radi nechávajú (ako Giuseppe Nino Farina). Spojením týchto mien vznikol názov firmy ale aj nové priezvisko, keď v roku 1961 starý pán Farina definitívne predal žezlo firmy synovi a požiadal o zmenu priezviska na Pininfarina.
Klin (spojovacia súčiastka)

Klin je spojovacia súčiastka, ktorá slúži buď k pevnému ľahko rozoberateľnému spojeniu iných súčiastok, alebo k presnému nastaveniu polohy dvoch súčastí. Podľa polohy klinu voči ose spájaných súčiastok sa kliny rozlišujú na pozdĺžne a priečne. Kliny sú často normalizované, tie sa vyrábajú z ocele 11 600.

Priečne kliny

Používajú sa k axiálnemu spojeniu súčiastok. obe spájané súčiastky majú vytvorený otvor vhodného tvaru kolmo na ich os. Pri správne nastavenej polohe súčasti sa do vytvorenej medzery cez obe súčasti zasunie a zarazí klin. Plocha klinu má úkos od 1:15 až po 1:50 podľa typu a účelu použitia.
.50 BMG

.50 Browning Machine Gun alebo tiež skrátene .50 BMG alebo 12,7 × 99 mm NATO je náboj vyvinutý pre guľomet M2 Browning. Začal sa používať v roku 1921. Náboj vznikol veľkým zväčšením náboja .30-06.

Dejiny

Koncept tohto náboja bol vytvorený v priebehu 1. svetovej vojny Johnom Browningom ako odpoveď na požiadavku protilietadlovej zbrane. Náboj samotný bol vytvorený výrazným zväčšením náboja .30-06 Springfield. Guľomet Browning M2, pre ktorý bol vytvorený, zase vznikol zväčšením guľometu M1919/M1917. Guľomet Browning M2 a spolu s ním náboj .50 BMG sa používali hlavne v lietadlách počas 2. svetovej vojny. Ale tiež namontovaný na vozidlách alebo v opevneniach. Len príležitostne bol používaný pechotou.
Vďaka svojmu výkonu bol vhodný proti lietadlám a pri použití priebojnej strely aj pre ničenie betónových bunkrov, rôznych ďalších objektov a ľahkých obrnených vozidiel.

Použitie

Tento náboj sa okrem guľometov používa v terčových puškách pri strelbe na dlhé vzdialenosti a odstrelovačských puškách. V roku 2002 v Afganistane kanadský desiatnik s týmto nábojom pri použití pušky McMillan TAC-50 zabil nepriateľského bojovníka vzdialeného 2 430 m. Začiatkom roku 2012 neznámy vojak z austrálskej špeciálnej jednotky Delta Company zabil nepriateľa týmto typom náboja na  2 815 m s použitím americkej poloautomatickej pušky Barrett M82. Ide o najdlhšiu vzdialenosť, na ktorú bol niekto takýmto spôsobom zasiahnutý
Americká pobrežná hliadka ho používa k zastaveniu rýchlych člnov pašujúcich drogy. Ďalej je vhodný k zastaveniu vozidiel, pretože je schopný prestrelenia bloku motoru.
Mornay-Berry

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Careful with That Axe, Eugene

Kompozícia

Základom skladby je klávesový jam, ktorý doprevádza basgitara, ktorá hrá jeden jediný tón, notu D v oktávoch a jemné bezslovné vokály. Táto kostra prechádza do jediného textu skladby, výhražne zašeptaných slov „careful with that axe, Eugene“ (slovensky: opatrne s tou sekerou, Eugen), ktoré sú nasledované Watersovým vreskotom. Skladba ďalej pokračuje, jej hlasitosť sa zvyšuje a v tejto časti je charakteristická Gilmourovou gitarou. Koncová časť skladby sa postupne stišuje a ukončuje.

Live a alternatívne verzie

Skladba „Careful with That Axe, Eugene“ bola pravidelnou súčasťou koncertného setlistu skupiny medzi rokmi 1968 a 1974. Prvý doložený koncert, kde bola ešte skladba uvedená ako „Keep Smiling People“, sa konal 23. mája 1968 v Amsterdame. Dňa 25. júna toho roku odohrala skupina v štúdiách BBC dve vystúpenia, ktoré boli nahrávané pre rozhlasovú stanicu BBC Radio One. Počas vysielania bola skladba označená ako „Murderistic Woman“. Záznamy boli odvysielané 11. augusta a 8. septembra 1968 v programe Johna Peela Top Gear. V roku 1969 sa po úpravách a pod názvom „Beset by Creatures of the Deep“ stala súčásťou suity „The Journey“ na tematických koncertoch The Man and the Journey Tour. Predposledný krát skupina zahrala skladbu „Careful with That Axe, Eugene“ na koncerte 22. júna 1974 vo francúzskom Colmare, kedy bola hraná ako prídavok. Posledný krát ju zahrala 9. mája 1977 v americkom Oaklande, kde zaznela výnimočne ako posledný prídavok.
Pôvodná verzia skladby s dĺžkou dve a pol minúty pochádza z jednej session v EMI Studios. Následne bola rozširovaná a jej live verzia dosahovala aj 12 minút. Štúdiová verzia s dĺžkou 5 minút a 45 sekúnd bola nahraná v priebehu októbra 1968. Vydaná bola ako B strana singlu „Point Me at the Sky“ 6. decembra toho roku. Zaradená bola taktiež na kompilácií Relics (1971) a na bonusovom CD The Early Singles box setu Shine On (1992). Live verzie skladby boli vydané na dvojalbume Ummagumma (8:50, 1969) a možno ju vidieť vo filme Pink Floyd: Live at Pompeii (1972). V roku 1969 Pink Floyd skladbu upravili a pod názvom „Come in Number 51, Your Time Is Up“ ju nahrali pre soundtrack k filmu Zabriskie Point (5:01, 1970).
Ikarus 280

Výskyt

Ikarusy sa dodávali do všetkých krajín RVHP, teda ich bolo možné vidieť takmer v polovici sveta. Nezanedbateľný bol aj export do kapitalistických krajín. V Česku tieto autobusy ukončili prevádzku v Prahe v roku 1999 a v Brne v roku 2001, posledná jazda v Česku sa uskutočnila vo februári 2007 v meste Tábor. Väčšinou ich nahradili modernejšie a výkonnejšie kĺbové autobusy Karosa.
Stále sa ešte vyskytujú v mnohých krajinách a mestách, napríklad v Istanbule, Teheráne, Basre alebo Havane.
V Bratislave jazdili do 19. januára 2008, kedy sa konala rozlúčková akcia dopravného podniku na historických linkách. Poslednú jazdu v Bratislave vykonal autobus s evidenčným číslom 4947 15. februára 2008. Na Slovensku posledné klasické Ikarusy 280 dojazdili 18. septembra 2010) v Košiciach (zachovaný ostal len 1 ks 280.08 po GO v BBDS už ako historické vozidlo pod ev. č. #4082).
O dlhej životnosti a robustnej konštrukcii svedčal aj fakt, že v niektorých mestách jazdili aj vozidlá staršie ako 20 rokov.
Vascœuil

Poloha

Obec má rozlohu 7,39 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 341 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Croutoy

Poloha

Obec má rozlohu 3,27 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dostihy

Kritika

Časť ľudí považuje tento šport za krutý, dokonca sa hovorí o týraní zvierat a to z dôvodu možného používania bičíka na kone. Pri pretekoch sa často stáva, že sa kôň zraní a vtedy ho najčastejšie usmrtia.
Parmenides z Kamariny

Parmenides alebo Parmenidés (starogr. Παρμενίδης – Parmenides, iný prepis: Parmenidés) bol víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion v roku 528 pred Kr.
Parmenides zo sicílskej Kamariny bol korunovaný vencom na 63. olympijských hrách v roku 528 pred Kr. za víťazstvo v behu na jedno stadion. Na hrách v Olympii bol beh na jedno stadion (192,27 metra) najstaršou súťažnou disciplínou, zavedenou už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a zostal jedinou do roku 720 pred Kr., keď do programu súťažných disciplín zaradili aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zavedení ďalších disciplín vždy považoval za hlavné preteky, menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Pluviál

Pluviál (lat. pluviale, plášť do dažďa) je starodávny liturgický odev ušitý hlavne z brokátu, bohato zdobený výšivkami. Má podobu polkruhového plášťa, ktorý sa oblieka na albu a štólu. Vpredu býva otvorený, vzadu má naznačenú kapucňu. Pluviál používajú kňazi pri pohreboch, slávnostných cirkevných procesiách, požehnaniach a rôznych obradoch.
Jeho pôvod je pravdepodobne v plášti, ktorý nosili kňazi počas sprievodov, v zlom počasí alebo ho obliekali v chladnom počasí pri chórových modlitbách.
Matej Fabrici

Životopis

Maliar, pochádzajúci z Banskej Bystrice. Pôsobil v Banskej Štiavnici, prijatý za mešťana (1734).
Petiville (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 16,74 km². Najvyšší bod je položený 38 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 058 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gamelan

Gamelan alebo gamelanový orchester je hudobné teleso typické pre tradičnú indonézsku hudbu. Pozostáva z rozličného počtu nástrojov, medzi ktorými majú prevažné zastúpenie bicie nástroje. Ide o bubny, gongy, xylofóny, flauty, citary a iné špecifické nástroje, ako je napríklad rebab, bonang, kenong a ďalšie. Každé teleso má špecifický počet a druh nástrojov, ktoré sú vzájomne zladené a stavebne prepojené. Orchester môže mať niekoľko foriem a podôb, typický gamelan má pôvod v strednej Jáve. Skladby, ktoré tieto telesá hrajú, nie sú znotované a zachovali sa hlavne ústným podaním. Dôležitú úlohu hrá improvizácia a hudobná intuícia hráčov. Gamelan významne ovplyvnil tvorbu niektorých skladateľov západnej kultúry, napríklad Clauda Debussyho a Oliviera Messiaena.
Pontivy (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 24,85 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 681 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Edward Dembowski

Edward Dembowski (* 25. máj 1822 – † 28. február 1846) bol poľský filozof, vodca revolučnodemokratickej skupiny v krakovskom povstaní roku 1846.
Rinbudú

Rinbudú (maldiv. ރިނބުދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 717 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 325 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 153,72 km.
Lagúna (voda)

Lagúna je oblasť plytkej slanej vody oddelenej od hlbokého mora piesočnou plážou, koralovým útesom, plytkým prielivom alebo podobnou štruktúrou. Ide o určitý druh zálivu, je plytšia, má inú slanosť vody ako more, iné usadeniny a biodiverzitu.
Lagúny sa nachádzajú predovšetkým uprostred atolov, na mieste, kde sa predtým nachádzal ostrov.
Najväčšia lagúna je Lagoa dos Patos (10 145 km²) na juhovýchode Brazílie.
Villeneuve-de-Berg

Poloha

Villeneuve-de-Berg má rozlohu 24,61 km². Najvyšší bod je položený 494 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Villeneuve-de-Berg má 2835 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kelmis

Obyvateľstvo

Obec má približne 10 700 obyvateľov (2010).
Richeville

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slavnica

Polohopis

Obec leží v Považskom podolí, v podcelku Ilavská kotlina, na pravej nive Váhu v nadmorskej výške 236 m n. m. Cez Slavnicu preteká Košariský potok. Obec sa rozkladá vpravo od cesty II/507 z Nemšovej do Pruského, 8 km západne od Ilavy (vzdušnou čiarou len 3,5 km). Súčasťou obce sú miestne časti Podhorie a Tlstá Hora.

Dejiny

Slavnica sa prvýkrát písomne spomína v roku 1379, bola majetkom viacerých zemianskych rodín. Miestna baroková kaplnka pochádza z 18. storočia. V obci stoja dve chránené lipy malolisté vysoké 23 m, resp. 28 m a s obvodom kmeňa 327 cm, resp. 510 cm.

Pamiatky

V obci je niekoľko kaplniek. Medzi najznámejšie pamiatky však patrí jednoloďový románsky kostol v Pomínovci (11. - 12. st.). Ide o unikátne dielo, pretože na Slovensku sú iba tri takéto kostolíky. Od roku 1965 je kultúrnou pamiatkou. Koncom leta sa k nej koná cyklistická púť.
Sauveterre-de-Guyenne (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,75 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 811 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Busy

Poloha

Obec má rozlohu 5,2 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 545 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hermaville

Poloha

Obec má rozlohu 6,32 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 536 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Réole (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 12,53 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 178 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bignicourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
ꙮ

ꙮ je špeciálny znak cyriliky, veľmi zriedka používaný. Jedná sa o písmeno O zložené zo siedmych očí. Vyskytuje sa len v jednom slove zo staroslovienčiny, v slove многоꙮчитїи, ktoré je použité v slovnom spojení серафими многоꙮчитїи, v preklade anjel s veľa očami. Tu sa ꙮ číta ako O. V knihe žalmov z roku 1429 ho objavil lingvista a etnograf Jefim Karski.
V Unicode má písmeno ꙮ tento kód: U+A66E
Janovice (Rýmařov)

Pamätihodnosti

V Janoviciach sa nachádza renesančný zámok, ktorý slúžil ako správne centrum celého janovického panstva. Najbližšie zámku sa tiež nachádza architektonicky cenná tzv. Spitzerova vila, dielo architekta Gustava Schalera z roku 1929. Neďaleko zámku sa nachádzajú aj budovy pivovaru, chránené ako technická pamiatka.
Chérêt

Poloha

Obec má rozlohu 3,71 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 125 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladimír Homola

Biografia

Na začiatku 90-tych rokov pôsobil ako prednosta OÚ v Čadci. Vo voľbách v roku 1992 bol zvolený za poslanca Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za HZDS (v stredoslovenskom volebnom kraji). 25. novembra 1992 svojím hlasom prispel k prijatiu zákona o zániku ČSFR. Poslancom FZ bol do zániku ČSFR 31. decembra 1992. V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidoval za koalíciu HZDS – RSS v stredoslovenskom volebnom kraji na poslednom, 50-om mieste, a za poslanca nebol zvolený. Stal sa ním až dodatočne, keď 14. decembra 1994 nastúpil do NR SR ako náhradník na neuplatňovaný mandát Vladimíra Mečiara, ktorý sa stal predsedom vlády. V parlamente Vladimíra Mečiara nahradil aj v ústavnoprávnom výbore. Poslancom bol do konca volebného obdobia. V parlamentných voľbách v roku 1998 opäť kandidoval za poslanca za HZDS, no do Národnej rady SR sa už neprebojoval. V roku 1998 mu bol udelené štátne vyznamenanie Rad Andreja Hlinku II. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.
Súkromná základná škola s materskou školou DSA Lučenec

O škole

Súkromná základná škola s materskou školou DSA Lučenec je plnoorganizovaná škola sídliaca v historickej pamiatkovo chránenej budove v centre mesta Lučenec. Prvá zmienka o škole je stará 160 rokov. Škola pozostáva z 22 učební, 6 odborných učební z ktorých sú tri vybavené počítačmi a IKT. Škola má dielne, multimediálnu knižnicu, vlastnú školskú jedáleň, telocvičňu, posilňovňu a volejbalové ihrisko s umelou trávou. Súčasťou školy je aj Materská škola s kapacitou 90 detí v piatich oddeleniach. Škola sa zameriava na rozšírenú výučbu anglického a nemeckého jazyka. Výučba cudzích jazykov a informatiky prebieha už od 1. ročníka ZŠ.

Štúdium

Schopnosti a znalosti žiakov SZŠ DSA v Prešove sú od prvého ročníka systematicky rozvíjané zážitkovým a tematickým vyučovaním, v duchu hesla "čo človek zažije, to si zapamätá". K tomu prispieva aktívna komunikácia s rodičmi žiakov a silná podpora technických znalostí, športu a cudzích jazykov. Žiaci sú počas celého štúdia vedení k takému rozvoju svojich schopností a znalostí, ktoré im po absolvovaní základnej školy umožnia zvoliť si najvhodnejšiu strednú školu.
Cieľom je vytvoriť žiakom také tvorivé prostredie, v ktorom získajú vzťah k učeniu sa jazyka, nadobudnú základy logického myslenia a vzťah k technike, ktorý neskôr budú môcť zúročiť počas štúdia na strednej odbornej škole alebo gymnáziu. To učí žiakov nebáť sa robiť chyby, otvorene sa vyjadrovať, argumentovať, vecne diskutovať no zároveň tolerovať svoje okolie.
DSA ponúka profesionalitu manažmentu školy, férový prístup medzi učiteľom a žiakom, kvalitné a moderné učebné prostriedky, rovnosť šancí medzi žiakmi a flexibilitu v individuálnych požiadavkách. Rodič je partnerom, a jeho názor je dôležitý pre správne nastavenie vzdelávacieho procesu. Škola preto nie je vzdelávacia inštitúcia vytváraná pre deti, avšak vytváraná spolu s deťmi.