google/wiki40b huggingface dataset:
Alžbetin dvor (seriál)

Hrajú

V seriáli hrali najväčšie slovenské herecké osobnosti tej doby, aj niektorí začínajúci herci: Radoslav Brzobohatý, Jana Alnerová-Zvaríková, Richard Stanke, Maroš Kramár, Emília Vášáryová, Magda Vášáryová, Hana Gregorová, Vlado Müller, Michal Dočolomanský, Leopold Haverl, Viera Strnisková, Štefan Kvietik, Štefan Skrúcaný, Ľubomír Paulovič, Zuzana Tlučková a ďalší.

1. časť „Alžbeta Castiglione“

Prvá časť 6-dielneho televízneho seriálu zachytáva osudy zemianskeho rodu Fabici, poznačené láskou a nenávisťou. Dej sa odohráva na začiatku 19. storočia v roku 1812 – označovaného za rok pádu Napoleona. Zeman Mathias Fabici daruje rodinnú kúriu svojej krásnej talianskej manželke Alžbete a nazve ju Alžbetiným  dvorom z vďaky, že mu porodila syna Tomáša. 
Na krste syna Mathias uvedie mladého maliara z Francúzska, aby zvečnil jeho mladú manželku. Ten však Alžbetu očarí a pustí sa s ňou do ľúbostného dobrodružstva. Mathias sa o zrade dozvedá od verného sluhu, v dôsledku čoho dochádza medzi manželmi k hádke. V nepríčetnosti ju Mathias zaškrtí jej vlastným šálom. Jej telo pochová pod mramorovú dosku pred kozubom a jej črievičku zahodí do rieky Turiec, aby všetci verili, že sa v ňom utopila, jeho podvod však vyjde najavo až v poslednom dieli.
Blaisy-Haut

Poloha

Obec má rozlohu 8,31 km². Najvyšší bod je položený 591 m n. m. a najnižší bod 419 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Užovka leopardovitá

Rozšírenie a biotop

Žije na Balkáne, v južnom Taliansku, na Malte, v býv. Juhoslávii, na Rodose, na Kréte, v Turecku, na Kryme a na Ukrajine. Obýva kamenisté lúky s krovinatým porastom vo výške 800 – 1 400 m n. m. (výnimočne do výšky 1 600 m n. m.). Populácie majú roztrúsené rozšírenie, jej stav je stabilný (na Balkáne bežný druh).

Opis

Dorastá do dĺžky okolo 1 metra, len výnimočne o málo viac. Pretiahnutá hlava je výrazne odlíšená od štíhleho tela, sfarbeného na žltozeleno alebo sivožlto. Na chrbte sú červené škvrny, ktoré niekedy (napr. u exemplárov z Kréty) splývajú do pásov. Na bokoch sa nachádzajú sivočierne škvrny.

Život v prírode

V prírode upadá do zimného spánku v polovici až koncom októbra a prebúdza sa v apríli. Pária sa niekoľko hodín v máji až júni. V júli až auguste kladie do puklín v zemi 3 – 5 vajec. Pri teplote 24 – 28 °C sa za 50 až 73 dní liahnu 30 – 35 cm dlhé mláďatá, ktoré pohlavne dospievajú v dvoch až troch rokoch.

Chov

Užovka leopardovitá nie je bežným chovancom v teráriách, pretože ide o dosť chúlostivý druh, ktorý vyžaduje zimovanie a nižšie nočné teploty. Terárium musí byť stredne veľké, doplnené o úkryty a vetvy na šplhanie. Žije pomerne skryto. Je aktívna hlavne skoro ráno alebo pred západom slnka. Hoci obýva celkom teplé oblasti, príliš vysoká teplota jej nevyhovuje – dáva prednosť dennej teplote okolo 20 °C, max. do 24 °C.
Jej stavy v prírode majú, vďaka vybíjaniu a miznutiu prirodzeného biotopu, klesajúcu tendenciu.

Odchov

Pre dosiahnutie rozmnoženia je nevyhnutné prezimovanie. To by malo trvať minimálne 3 mesiace, pri teplote 5 – 7 °C.

Potrava

V zajatí sú kŕmené hlodavcami primeranej veľkosti, v prírode loví malé cicavce, vtáky a jašterice.
Zdochlinár (rod vtákov)

Rozšírenie a stanovište

Vyskytuje sa predovšetkým v Severnej Afrike, Južnej Európe a Malej Ázii. Preferuje otvorenú krajinu, holé horské svahy či riečne údolia zovreté skalami v blízkosti ľudských sídiel. Na Slovensku sa nevyskytuje (až na ojedinelý výskyt). Do roku 2000 bol na Slovensku pozorovaný trikrát. V Česku býva zastihnutý úplne zriedkavo.
V Južnej Európe je to prevažne sťahovavý vták, zimujúci v Afrike južne od Sahary.

Správanie

Požiera menšie zdochliny, ale niekedy dá prednosť i ulovenej potrave (hmyz, menšie hlodavce). Patrí k niekoľkým známym druhom živočíchov, ktorí pri získavaní potravy využívajú nástroje – konkrétne bolo zaznamenané rozbíjanie pštrosích vajec kameňom, púšťaných zo zobáka.
Hniezdia na skalách a väčšinou v kolóniách. Páry žijú v dlhodobom zväzku a na hniezdenie používajú rovnaké miesto niekoľko rokov. Na tomto mieste potom hromadia zvyšky potravy, kosti, kožušiny, vetvy alebo kusy vlny. Počas marca samica znáša spravidla 2 vajcia. Doba sedenia je 42 dní. Pohlavnú dospelosť dosahujú mláďatá vo veku 5 rokov.

Význam

Zdochlinár biely bol v starovekom Egypte vysoko uctievaný a predstavoval bohyňu Nechbet, ochrankyňu faraónov a sestru bohyne Isis. Spoločne s kobrou aspis bol zvieracím ochrancom a symbolom faraónovej moci. Jeho spodobnenie bolo súčasťou pokrývky hlavy egyptských kráľovien, napr. Kleopatry VII. Preto býva označovaný aj ako Faraónova sliepka.
Peter Šišovský

Klubový hokej

Peter Šišovský začínal s hokejom v Dubnici nad Váhom. Pred sezónou 2007/08 prestúpil z dorasteneckého mužstva MHK Dubnica nad Váhom do susedného Trenčína. Tam odohral sezónu v klube HK Dukla Trenčín za dorast, ale v 11 zápasoch už nastúpil aj v juniorskom tíme v juniorskej extralige. V 4 zápasoch nastúpil aj za juniorov MHK Dubnica nad Váhom v 1. juniorskej lige. Od novej sezóny sa stal hráčom klubu MHC Martin. Sezónu, ale začal v drese HK Orange 20, kde odohral 7 stretnutí. Potom sa vrátil do tímu MHC Martin, za ktorý, ale odohral v extralige len jeden zápas. V Martine hrával v juniorskom tíme. Počas sezóny vypomohol aj klubu MHK Dolný Kubín v 4 stretnutiach v 1. hokejovej lige. V tejto sezóne si obliekol aj reprezentačný dres Slovenska na Majstrovstvách sveta do 18 rokov, kde nastúpil v 6 stretnutiach. Novú sezónu začal opäť v tíme HK Orange 20, ale dokončil ju v juniorskom mužstve MHC Martin. Aj v tejto sezóne si pripísal niekoľko štartov za mužov MHC Martin v extralige a mužov MHK Dolný Kubín v 1. hokejovej lige. Sezóna 2010/11 sa niesla rovnako. Začal ju v HK Orange 20 a dokončil ju v juniorskom tíme MHC Martin, za ktorý si zahral aj play-off. Za mužov MHC Martin nastúpil v extralige v siedmych dueloch. Aj v tejto sezóne si obliekol reprezentačný dres Slovenska. Na Majstrovstvách sveta juniorov nastúpil na 6 zápasov. Od sezóny 2011/12 sa stal už stabilným členom kádra mužov MHC Martin v extralige. V tejto sezóne si zahral aj za HC Slovan Bratislava v 4 zápasoch na turnaji European Trophy, kde zaznamenal dva góly. Pred sezónou 2012/13 podpísal zmluvu s klubom HK Dukla Trenčín. V priebehu sezóny, ale prestúpil do klubu ŠHK 37 Piešťany. Sezónu 2013/14 začal v Piešťanoch, ale pre zmenu sa zase vrátil do Dukly Trenčín. Nasledujúce dva ročníky odohral v jej drese. V úvode sezóny 2016/17 bol bez zmluvy a preto podpísal zmluvu s klubom HK 95 Považská Bystrica v 1. hokejovej lige. V priebehu sezóny prestúpil v rámci rovnakej ligy do klubu Penguins Prešov. Následne mu prišla ponuka s extraligového HKM Zvolen a Peter Šišovský sa tak vrátil v prebiehajúcej sezóne do Slovenskej extraligy.
Beaufin

Poloha

Obec má rozlohu 6,36 km². Najvyšší bod je položený 2 080 m n. m. a najnižší bod 744 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 23 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Černá hora (prírodná rezervácia)

Ochrana

Premetom ochrany je horská smrečina a rašelinisko, tokanisko tetrovov.
Truyes

Poloha

Obec má rozlohu 16,39 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 109 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poste restante (seriál)

Poste restante je sedemdielny český televízny komediálny seriál z roku 2009 režiséra Karla Smyczka.

Dej

Príbeh sa odohráva v Prahe, do ktorej príde mladý muž, Jaroušek, ktorý je na úteku pred svojou panovačnou matkou a zamestná sa na malej pošte. Ďalším hrdinom je duch bezdomovca pána Kercla, ktorého vidí iba Jaroušek. Táto dvojica spoločne hľadá spôsob, ako ho vyslobodiť z jeho prekliatia. Popri tom Jaroušek hľadá svoju životnú lásku. Zdanlivo morbídna téma je plná vtipu, humoru a zvláštnej poetiky.
Ostende

Obyvateľstvo

Mesto má približne 11 267 obyvateľov (2010).
Aelius Donatus

Aelius Donatus (4. storočie) bol rímsky gramatik a učiteľ rečníctva, autor niekoľkých významných literárno-teoretických diel. O jeho živote vieme iba toľko, že bol učiteľom Hieronyma.
Vyšné Remety

Polohopis

Obec v najvýchodnejšej časti Slovenska, leží vo Východoslovenskej pahorkatine pod výbežkami Vihorlatských vrchov.
Bazoches-lès-Bray

Poloha

Obec má rozlohu 22,68 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valdoie (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 4,66 km². Najvyšší bod je položený 438 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 233 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drevený artikulárny kostol (Leštiny)

Poloha

Kostol sa nachádza v malej obci Leštiny 7 km od mesta Dolný Kubín. Leží v údolí medzi Chočskými vrchmi a Oravskou vrchovinou.

Artikulárne kostoly

Drevené evanjelické artikulárne kostoly dostali svoje pomenovanie od artikúl - článkov dohody na Šopronskom sneme v roku 1681. Časť artikúl sa dotýkala náboženských otázok a prinášala určité obmedzené slobody pre protestantov. Podľa artikuly 25 a 26 bolo možné postaviť aj nové protestanské kostoly podľa nariadených podmienok: po dva v tých stoliciach, kde boli kostoly odobraté - tzv. spádové kostoly, pre dve vzdialenejšie stolice, postavené do roka, iba z dreva, bez jediného klinca a bez základu, na odľahlom mieste, bez veže a zvona, so vzhľadom blízkym obytnému domu, s vchodom situovaným nie priamo z ulice. Takto vybudované chrámy dostali všeobecne názov artikulárne. Na našom území sa do súčasnosti zachovalo len 5 artikulárnych kostolov (Leštiny, Istebné, Kežmarok, Hronsek a Svätý Kríž).

Výstavba

Bol postavený v rokoch 1688 až 1689 na príkaz Jóba Zmeškala, kapitána hradnej stráže na Oravskom hrade a prvého „vicišpána“ v Dolnom Kubíne. Pôvodná stavba bola bez veže a bez zvonov. V 70. rokoch 18. storočia bol kostol zrekonštruovaný a vonkajšiu rustikálnu fasádu nahradilo doskové debnenie. V roku 1775 farníci zrekonštruovali aj interiér a maľby z konca 17. storočia boli nahradené novými. Až v roku 1777 veriaci dobudovali zvonicu, ktorú s kostolom prepojili krytým schodiskom. Vo vnúrni zvonice sú situované dva zvony z roku 1764 a 1924. V roku 1977 bola pri kostole postavená zvonica a neskôr bola s kostolom spojená prekrytým schodiskom.
Z architektonického pohľadu predstavuje typický model kostola z konca 17. storočia. Spolu s kostolom sa v jeho blízkosti vybudovala aj fara. Kostol má podlhovastý pôdorys a je na príkrom svahu. Tento sklon bol vyrovnaný kamennou základňou. Na výstavbu sa použilo smrekové drevo z okolitých lesov. Dominantu kostola tvorí veľká valbová strecha pokrytá dreveným šindľom. Súčasťou kostola je aj malá prístavba za oltárom. Vstup do kostola tvorí portál s archivoltou.
Interiér kostola je bohato zdobený a vyniká rôznorodosťou tvarou, farieb a motívov. Interiéru dominujú nástenné kvetinové maľby zo 17. storočia. V interiéri kostola sa nachádza barokový oltár s drevorezbou z konca 17. storočia a bohato zdobená kazateľnica zo začiatku 18. storočia.

UNESCO

Leštinský artikulárny kostol sa do dnešných dní zachoval v neporušenom intaktnom stave a v autentickom prírodnom prostredí. Svojou pamiatkovou hodnotou je jedným z najvzácnejších drevených sakrálnych objektov na celom území Slovenska. V roku 2008 bol kostol spolu s ďalšími slovenskými kostolmi zapísaný do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO pod spoločným názvom Drevené kostoly v slovenskej časti Karpát.
Rue Militaire

Rue Militaire (Vojenská ulica) je bývala ulica v Paríži. Bola súčasťou parížskych hradieb, ktoré dal vybudovať Adolphe Thiers v rokoch 1840 – 1845. Cesta viedla pozdĺž vnútornej strany mestského opevnenia a slúžila vojenským účelom.
Podľa výnosu z 28. júla 1859 armáda ulicu odovzdala do správy mesta Paríža. Stalo sa tak v rámci rozšírenia územia mesta, ktoré dosiahlo až k hradbám a pohltilo aj niektoré obce v okolí. Najväčšia časť tejto cesty bola následne premenená na tzv. Maršalské bulváre.
Ensigné

Poloha

Obec má rozlohu 20,3 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Agnicourt-et-Séchelles

Polohopis

Agnicourt-et-Séchelles má rozlohu 10,79 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Agnicourt-et-Séchelles má 200 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Fédry

Poloha

Obec má rozlohu 8,76 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lemberg (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 10,94 km². Najvyšší bod je položený 427 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 493 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frœningen

Poloha

Obec má rozlohu 4,44 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 690 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guilberville

Poloha

Obec má rozlohu 22,15 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 017 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slavoška

Polohopis

Leží v juhovýchodnej časti Slovenského rudohoria na nive a terasovej plošine v doline Hankovského potoka. Kataster, ktorý má charakter hornatiny je odlesnený, malú časť tvoria pasienkové porasty.
Afirmatívny súd

Afirmatívny súd je v tradičnej logike: kladné všeobecné výroky formy Všetky S sú P (pozri A) a kladné čiastočné výroky formy Niektoré S sú P (pozri I).
Charles Gounod

Životopis

Narodil sa v rodine maliara François-Louis Gounoda. Jeho matka, vynikajúca klaviristka, mu dala základné klavírne vzdelanie. Chodil najskôr do lýcea Saint-Louis, potom študoval harmóniu u Antoina Reichu a neskôr na Parížskom konzervatóriu u Jacqua Fromentala Halévyho a kompozíciu u Jean-Francoisa Lesueura. V roku 1839 vyhral so svojou kantátou Fernand Rímsku cenu. Pobudol aj vo Villa Medicis, kde študoval kresťanskú hudbu.
V roku 1858 sa konala v Théatre Lyrique premiéra jeho najslávnejšej opery Faust (skomponovanej na motívy Goetheho Fausta). Opera získala veľký úspech - prvý rok mala 70 repríz. V roku 1867 skomponoval známu operu Rómeo a Júlia (Roméo et Juliette) podľa Shakespearovej rovnomennej hry. V roku 1869 napísal skladbu Marche Pontificale, ktorá sa v roku 1949 stala hymnou Vatikánu.
Menej známe sú jeho ostatné diela : dve symfónie a Malá symfónia (Petite symphonie) pre deväť dychových nástrojov (1885), z duchovnej hudby  Ave Maria. Zhudobnil mnoho básní Alfreda de Musseta a Victora Huga, napríklad Venise (Benátky), O ma belle rebelle (Ach, moja krásna rebelka) a D´un coeur qui aime (Zo srdca, ktoré miluje).
Burdov (vrch)

Polohopis

Pohorie Burda leží juhovýchodne od Podunajskej nížiny, zovreté medzi riekami Hron na západe, Dunaj na juhu a Ipeľ na východe. Centrálnu časť tvorí pomerne plochý masív najvyššieho vrchu Burdov. Leží nad rekreačným strediskom Kováčov, približne 2-3 km od obcí Chľaba na východe, Leľa na severe a Kamenica nad Hronom na západe.

Prístup

Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je lesnou cestou od obce Bajtava a následne lesom.  modrá trasa obchádza rozsiahly masív od rekreačného strediska Kováčov cez Chľabu, Veľkú dolinu, poblíž chaty Ipeľ a oblúkom severozápadným svahom k rázcestiu pri výhliadke Skaly. Južné a juhozápadné svahy sú súčasťou národnej prírodnej rezervácie Burdov.
Charlie a továreň na čokoládu (film)

Charlie a továreň na čokoládu (angl. Charlie and the Chocolate Factory) je americký film režiséra Tima Burtona, z roku 2005 natočený podľa rovnomennej knihy britského autora Roalda Dahla. V hlavných úlohách vystupuje Johnny Depp ako Willy Wonka, Freddie Highmore ako Karlík Bucket a AnnaSophia Robbová ako Fialka Garderóbová. Hudbu zložil Danny Elfman.
Film je druhou adaptáciou knihy, prvá je film z roku 1971 Willy Wonka a továreň na čokoládu (anglicky Willy Wonka & the Chocolate Factory).

Obsah

Malý Charlie Bucket pochádzajúci z veľmi chudobnej rodiny sa dopočuje v televízii o zlatých kupónoch, ktoré Willy Wonka umiestnil do piatich čokolád. Tie potom nechal rozviezť do celého sveta. Všetky kupóny sa rýchlo nájdu, ale ukáže sa, že kupón nájdený v Rusku je falzifikát. Malý Charlie Bucket dostáva čokoládu raz ročne a to k narodeninám, pretože jeho rodina je chudobná. Mal narodeniny a dostal Wonkovu čokoládu, ale kupón v nej nebol a Charlie bol sklamaný. Jedného dňa mu dedko dá peniažtek a povie, že je to jeho tajná rezerva. Pošle ho do obchodu kúpiť Wonkovu čokoládu. Za chvíľu sa s ňou Charlie vráti a spoločne ju rozbalia. Zlatý kupón v nej zase nie je, malý Charlie opäť prežíva sklamanie. Neskôr objaví na zemi desaťdolárovú bankovku a kúpi si za ňu čokoládu, v ktorej nájde posledný z piatich zlatých kupónov, ktorý zabezpečuje tým, ktorí ho nájdu, exkurziu do gigantickej továrne na čokoládu čudáka Willyho Wonku (Johnny Depp). Počas prehliadky sa štyri z detí, pažravý Augustus Dula, namyslená Fialka Garderóbová, premúdrený Mikey Televykuk a rozmaznaná Veruka Saltini, stanú obeťami svojej chamtivosti a nafúkanosti a zostane len skromný Charlie Bucket, ktorý je Willymu sympatický už od začiatku, rovnako, ako Willy Charliemu. Lenže Willy potom Charlieho sklame vďaka svojej nevyriešenej minulosti a Charlie jeho ponuku, aby sa stal dedičom jeho továrne, odmietne. Willyho to prekvapí a zdrtí, ale nakoniec mu to nedá a schválne ide do miest, kde sa môže s Charliem stretnúť. Nakoniec sa zmieria a Charlie pomôže Willymu porovnať vzťah s jeho otcom zubárom, ktorý Willyho v detstve uzurpoval a s ktorým Willy od chvíle, kedy odišiel z domu, neprehovoril. Charlie potom začne Willymu pomáhať a Willy sa spriatelí aj s jeho rodinou.
Virgo Cluster Catalog

Virgo Cluster Catalog alebo Virgo Cluster Catalogue (skr. VCC, doslova Katalóg kopy Panna) je astronomický katalóg, ktorý obsahuje 2096 galaxií nachádzajúcich sa v Kope galaxií v Panne.
Rozkladá sa na ploche 140°², ktorá je sústredená približne na kope Panna. V podstate by mal existovať úplný zoznam všetkých istých a možných členov kopy Panna bez ohľadu na morfologický typ. 1277 objektov katalógu patria určite do kopy Panna, 574 môžu patriť do kopy Panna a za 245 môžu byť pozadím Zwickyho galaxií.
Marlemont

Poloha

Obec má rozlohu 10,06 km². Najvyšší bod je položený 293 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Antonin (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 11,19 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rochepaule

Poloha

Rochepaule má rozlohu 33,34 km². Najvyšší bod je položený 1 191 m n. m. a najnižší bod 553 m n. m.

Obyvateľstvo

Rochepaule má 290 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chérisay

Poloha

Obec má rozlohu 7,99 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 293 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seydlitz (ťažký krížnik)

Stavba

Kýl lode bol položený 29. decembra 1936 v lodeniciach DeSchiMAG v Brémach. Spustenia na vodu sa dočkala 19. januára 1938. Jednotka nebola nikdy dokončená a prevzatá nemeckou Kriegsmarine. Stavba jednotky vyšla Tretiu ríšu na 84,1 milióna RM.

Pohon a pancierovanie

Pohon zabezpečovalo vysokotlakých 9 kotlov, ktoré poháňali 3 turbíny a výsledný výkon bol okolo 130 000 ks. Maximálna rýchlosť lode 32 u..
Bočný pancierový pás, 70-80 mm sa na prove a korme zužoval na 30-50 mm. Paluba bola chránená dvoma pásmi panciera a to prvý v hrúbke 12-20 mm a druhý 20-50 mm. Veže hlavného kalibru 70-105 mm, barbety a veliteľská veža až 50-150 mm.

Výzbroj

Hlavná výzbroj pozostávala z ôsmich diel kalibru 203 mm (8"/60 cal) v štyroch dvojhlavňových vežiach SK C/34, s dostrelom 33 500 m. Pomocnú výzbroj tvorilo dvanásť diel kalibru 105 mm uložených v šiestich dvojhlavňových polootvorených vežiach typu Dopp L/31, s dostrelom 17 700 m. Proti lietadlám sa dalo použiť aj pomocné delostrelectvo kalibru 105 mm, no len na ochranu proti lietadlám bolo nainštalovaných šesť 37 mm kanónov a osem kanónov kalibru 20 mm. Dvanásť torpédometov kalibru 533 mm, v strednej časti lode po štyroch trojhlavňových kompletoch.
Katapult sa nachádzal v strednej časti lode. Loď mohla niesť tri hydroplány, pravdepodobne typu Arado Ar 196.
Gregor III. (pápež)

Pôvod a pápežská voľba

Gregor pochádzal zo Sýrie a vďaka tomu hovoril rovnako dobre po grécky ako aj po latinsky. Za pápeža ho zvolili ihneď po smrti Gregora II., jeho nastolenie sa však pretiahlo o viac ako mesiac, pretože sa čakalo na potvrdenie byzantského miestodržiteľa v Taliansku. Bolo to vôbec naposledy, kedy voľbu pápeža potvrdzovali cisárske byzantské úrady.

Hlavou cirkvi

Najväčším problémom desaťročného Gregorovho pontifikátu bolo obrazoborectvo byzantského cisára Leva III. Sýrskeho, ktoré Rím odmietal. Pápež zvolal za týmto účelom na 1. november 731 synodu do chrámu sv. Petra, kde zhromaždení kňazi schválili jeho protiobrazoboreckú politiku - výsledkom bol konflikt s Konštantínopolom, ktorý sa voči Gregorovi sprvu staval ústretovo. V reakcii na rozhodnutie synody nariadil cisár Lev III., aby bolo južné Taliansko cirkevne podriadené konštantinopolskému patriarchovi Anastasiovi, jednému z popredných obrazoborcov. To znamenalo pre pápežstvo vážnu ranu.
Ďalšie ťažkosti vyvolával pápežov napätý pomer k langobardskému kráľovi Liutprandovi, ktorý vyvrcholil vpádom kráľových vojsk na rímske územie (738). Okrem štyroch miest - Orty, Amelie, Polimarzia a Bledy - postihlo drancovanie aj samotný chrám sv. Petra. V núdzi sa Gregor obrátil so žiadosťou o pomoc na franského majordóma Karola Martela, ale s neveľkým úspechom; pre Karola bol Liutprand vítaným spojencom v boji s Maurami a navyše ho s ním spájalo osobné priateľstvo. Ohrozenie zo strany Longobardov sa tak vyriešiť nepodarilo.
V roku 738 navštívil Rím apoštol Nemcov svätý Bonifác, aby získal súhlas s vybudovaním cirkevnej organizácie v zaalpských krajoch. Gregor III. ho vymenoval za biskupa a legáta v Nemecku. Už v nasledujúcom roku boli zriadené štyri nové diecézy - v Salzburgu, Freisingu, Passau a Regensburgu.
Gregor III., ktorý obnovil či založil množstvo kostolov a kláštorov, zomrel v novembri 741, len niekoľko mesiacov po smrti svojich dvoch významných súčasníkov, cisára Leva III. a majordóma Karola Martela.
Remennecourt

Poloha

Obec má rozlohu 2,74 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 61 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE