google/wiki40b huggingface dataset:
Alans

Alans je vymreté plemeno psa. Potomkovia žijú ďalej v iných rasách, medzi inými ako kanárska doga.
Alan, Alani, Alano alebo Alaunt sa v stredoveku v celej Európe používal k lovu na diviaky a medvede a ako vojnový pes. Meno dostal podľa Alanov, indogermánskeho kmeňa.

Pôvod a história

Na španielskej pevnine na začiatku stredoveku sa objavil typ psa s vlastnosťami ako nekompromisný durič divej zvery (jeleň, medveď, diviak), ako vojnový pes, ako pastiersky na zaháňanie dobytka a ako strážny pes, na základe ktorých bol ďalej selektovaný a šľachtený.
Tieto španielske dogy ostali potom pri dobýjaní Južnej Ameriky na Kanárskych ostrovoch. Týchto Alanos si zobrali so sebou Konquistadori ako vojnových psov. Veľa týchto psov ostalo na Kanárskych ostrovoch, kde boli ďalej šľachtené.
Azerat

Poloha

Obec má rozlohu 20,05 km². Najvyšší bod je položený 317 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bolo Yeung

Zo života

Od malička sa venoval bojovému umeniu a v 60. rokoch emigroval do Hongkongu (preplával z Číny do Honkongu). Aktívne sa venoval kulturistike. V súčasnosti sa venuje Tai-Chi Chuan. Má dvoch synov, z ktorých jeden pokračuje v tradícii študovania bojového umenia. K herectvu ho priviedlo priateľstvo s Bruce Leem, kde spolupracoval na úspešnom filme Drak prichádza. Medzi jeho najúspešnejšie snímky ale patria filmy s Jean-Claude Van Dammom - Krvavý šport (1988) a Dvojitý zásah (1991).
Nocká kultúra

Nocká kultúra alebo (kultúra) Nok  je jedna z najstarších kultúr ranej železnej doby v Afrike datovaná do obdobia 900 pred Kr. – 200 pred Kr. Je známa nálezmi terakotovych plastík. Rozšírila sa v rozsiahlych oblastiach strednej Nigérie severne od rieky Nigeru a Benue.
Skalka (prírodná pamiatka, okres Prachatice)

História pamiatky

Oblasť dnešnej prírodnej pamiatky je chránená už od 6. apríla 1940 výnosom SPÚ okresného úradu v Strakoniciach, ďalšie vyhlásenie prebehlo 10. februára 1958 uznesením Lidového soudu vo Vimperku. Posledné vyhlásenie súčasného stavu prebehlo 3. marca 1992. Na západnom okraji prírodnej pamiatky pred časom bola vykonávaná ťažba kameňa pomocou malého stenového lomu.
Leókédes

Leókédes (iné názvy: Leókédés, Lakédes, Lakédés; starogr. Λεωκήδης, Λακήδης – Leókédes/iný prepis Leókédés, Lakédes/iný prepis Lakédés, lat. Leocedes, Lacedes) bol kráľ (tyran) Argu, ktorý vládol v šiestom storočí pred Kr.(možno mýtický)
Leókédes bol synom a nástupcom argejského kráľa Feidóna.O vláde Leókéda nám antickí autori nezanechali žiadne správy, len historik Herodotos uvádza, že bol jedným z nápadníkov Agaristy, dcéry sikyónskeho vládcu Kleisthena.
Po smrti Leókéda nastúpil na trón Argu jeho syn Meltas, ktorý bol neskôr zosadený svojim ľudom a zbavený tak kráľovského majestátu.
Ró Ophiuchi

Komplex Ró Ophiuchi

Zároveň sa ako Ró Ophiuchi označuje aj mohutný komplex medzihviezdnej hmoty rozprestierajúci sa od hviezdy Ró Ophiuchi až k hviezde Antares. Tento prachoplynový komplex označovaný aj ako IC 4604, prípadne ako komplex hmlovín IC 4603-4604, je jedna z najfarebnejších oblastí na oblohe a zároveň obľúbený objekt pre astrofotografov. Je to najbližšia oblasť búrlivého zrodu hviezd. Jeho vzdialenosť je iba 500 ly, čiže leží bližšie ako hviezda Ró Ophiuchi. Pre porovnanie, najznámejšia takáto hmlovina, Veľká hmlovina v Orióne viditeľná aj voľným okom je vzdialená až 1 500 ly. Sýtočervená farba hmloviny pochádza z bombardovania plynu ultrafialovým žiarením mladých hviezd, zatiaľ čo modrú farbu spôsobuje rozptyl svetelných lúčov na prachových časticiach. Komplex Ró Ophiuchi je teda zároveň emisnou aj reflexnou hmlovinou. Mohutná tvorba hviezd je skrytá za tmavým molekulárnym mrakom. Niektoré časti komplexu sú preto tmavé, akoby bez hviezd. Avšak na infračervenej snímke z družice IRAS sa takéto oblasti javia ako negatív, lebo intenzívne žiaria. Prach oblaku síce zatieňuje svetlo, ale sám vyžaruje infračervené žiarenie. Zatiaľčo svetlo je prachom pohlcované, infračervené a rádiové vlny ním prechádzajú a dovoľujú tak nahliadnuť dovnútra rozsiahleho mraku. Medzi infračervenými prahviezdami zahalenými v prachových oblakoch sa podarilo objaviť najmladšiu hviezdu vôbec, ktorej vek je „iba“ 10 000 rokov.
Okolo Ró Ophiuchi sa taktiež zistilo v infračervenom žiarení 12 mikrometrov difúzne halo.
Ján Onadi

Ján Onadi (dátum aj miesto narodenia a úmrtia sú neznáme) bol učiteľ.
O jeho živote vieme len toľko, že bol rektorom evanjelického kolégia v Košiciach. Jeho dielo Practici Algorithmi… (Košice 1693) patrilo k prvým aritmetickým príručkám vydaným na Slovensku.
Katalyzátor (auto)

Katalyzátor je technické zariadenie vo výfukovom systéme spaľovacieho motora, ktorého úlohou je upraviť zloženie výfukových plynov do neho vstupujúcich tak, aby na výstupe obsahovali menší (najlepšie nulový) podiel škodlivých zložiek - exhalátov, alebo emisií. 
Katalyzátor je väčšinou konštruovaný ako keramické teleso valcového tvaru s množstvom malých kanálikov. Ich povrch, v závislosti od typu môže obsahovať katalytickú látku. Takéto riešenie zabezpečuje čo najväčšiu pracovnú plochu, pri minimálnych rozmeroch. Zvolený materiál zároveň umožňuje dosahovať a udržať vysokú pracovnú teplotu.
Prvé vozidlá vybavené katalyzátormi prišli na trh v roku 1975.
La Cassagne

Poloha

Obec má rozlohu 14,85 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ulica Vladimíra Clementisa (Trnava)

Pôvod mena a história

Ulica je pomenovaná podľa významného slovenského politika a spisovateľa Vladimíra Clementisa.
Ulica vznikla v 70. rokoch 20. storočia, počas výstavby sídliska Družba. Až do roku 1990 meno niesol len úsek od križovatky s Bučianskou po križovatku so Starohájskou ulicou, zvyšná časť sa volala Ulica Mladej gardy

Významné budovy

Nachádza sa tu Hotel Inka, Stredisko sociálnej starostlivosti, Bowling Centrum a obchodný dom Kaufland.
Fruits Basket

Príbeh

Fruits basket je príbeh o živote 16-ročnej študentky Tóru Hondovej. Jej matka Kjóko Hondová zomrela pri autonehode. Tóru sa presťahovala k svojmu dedkovi, ale dom potrebuje prestavbu a tak sa Tóru rozhodne, že nebude nikomu na ťarchu. Preto sa rozhodne bývať v stane a nájsť si prácu. Neskôr zistí, že sa "ubytovala" na pozemku rodiny Sómovcov. Keď zistia, že Tóru býva sama v lese, pozvú ju bývať k sebe s tým, že sa im Tóru bude starať o domácnosť a variť.
Veľmi skoro po príchode k Sómovcom, zistí Tóru ich rodinné tajomstvo: Keď sú v strese, alebo pri nejakých iných pocitoch (napr. pocit nebezpečia), ale hlavne keď ich objíme človek opačného pohlavia, premenia sa na 12 zvierat z čínskeho zvieratníka a na mačku, ktorá bola podľa legendy zo zvieratníka vyhodená. Väčšinou ľudom, ktorí zistili ich tajomstvo vymazali pamäť, ale keďže Tóru u nich bude bývať a sľúbila, že to nikomu nepovie, ušetrili ju tejto procedúry.
Kаtedrála Blahoslavenej Matky Terezy v Prištine

Kаtedrála Blahoslavenej Matky Terezy v Prištine (аlb. Katedralja e së Lumes Nënë Tereza në Prishtinë) v hlavnom meste Kosova Priština je rímskokatolícka katedrála a centrum katolícizmu v Kosove.

Dejiny

Priština je podobne ako aj celé Kosovo moslimská. Časť kosovských Albáncov však vyznáva rímskokatolícke náboženstvo. Základný kameň katolíckej katedrály bol položený 26. augusta 2005 v prítomnosti kosovského prezidenta Ibrahima Rugovu. Intenzívnejšie sa práce rozbehli až v roku 2007 a v roku 2010 bola katedrála ukončená.
Pomenovaná bola podľa blahoslavenej Matky Terezy, ktorá pochádzala z albánskej katolíckej rodiny z Macedónska. Jej matka Drane pochádzala z mesta Gjakovë (v dnešnom Kosove). Stala sa jednou z napozoruhodnejších osôb rímskokatolíckej cirkvi 20. storočia. Svojou láskou a pokorou dokázala osloviť aj mocných tohto sveta. Pomáhala tým najchudobnejším ľuďom a dokázala byť príkladom evanjeliovej lásky a chudoby.

Architektúra

Chrám je vybudovaný v neorománskom architektonickom štýle, čo vyjadruje spojitosť s európskym katolíckym Západom. Súčasťou chrámu sú aj dve bočné monumentálne zvonice. Ide o najväčší rímskokatolícky chrám na Balkánskom polostrove.
Richard Stehlík

Kariéra

Stehlík je odchovancom skalického hokeja. V seniorskej extralige debutoval v sezóne 2000/2001 a v skalickom drese nastupoval aj v ďalšej sezóne. V roku 2001 si ho v CHL Import Drafte zo 73. miesta vybral klub Sherbrooke Castors, v ktorého drese odohral sezónu 2002/2003. Nastúpil na 55 zápasov, v ktorých si na svoje konto pripísal 30 kanadských bodov (9+21) a až 125 trestných minút. V roku 2003 ho draftoval v treťom kole z celkového 76. miesta klub NHL – Nashville Predators. Sezónu 2003/2004 odohral opäť v juniorskej súťaži QMJHL, tentokrát v tíme Lewiston MAINEiacs, kde sa mu mimoriadne darilo. Na svoje konto si ako obranca pripísal 36 bodov v 44 zápasoch. Po dvoch sezónach v zámorí sa vrátil na Slovensko. Sezónu 2004/2005 začal v Skalici, no v priebehu ročníka bol poslaný na hosťovanie do Dukly Trenčín. Pred sezónou 2005/2006 podpísal dvojročnú zmluvu s českým klubom HC Sparta Praha. V oboch sezónach v Sparte sa tešil z majstrovského titulu. V máji 2007 podpísal nováčikovský dvojcestný kontrakt na dva roky s Nashvillom Predators. Do prvého tímu Predators sa ale nedostal a nastupoval iba na farme v Milwaukee, kde v štrnástich zápasoch získal jeden bod za presný zásah. Svoje pôsobenie v zámorí sa tak rozhodol ukončiť a už v decembri 2007 sa do konca sezóny upísal svojmu bývalého klubu Sparta Praha. V septembri 2008 sa dohodol na zmluve s Vítkovicami a po dvoch sezónach sa na dva roky upísal Komete Brno. V základnej časti za ňu odohral 49 zápasov a stal sa najproduktívnejším obrancom s 19 bodmi (10+9), v play out k nim pridal v 9 zápasoch ďalšie štyri body (3+1). Pred nasledujúcou sezónou 2011/2012 sa upísal na dva roky tímu Kontinentálnej hokejovej ligy (KHL) Salavat Julajev Ufa. V Komete mal zmluvu platnú ešte na jeden rok, no oba kluby dohodli na jeho transfere. Po 24 odohraných zápasoch, v ktorých dosiahol 5 kanadských bodov (4+1) s ním však Ufa predčasne rozviazala zmluvu. Následne sa do konca sezóny upísal Atlantu Mytišči, kde odohral sedem zápasov v ktorých nebodoval. Pred sezónou 2012/2013 podpísal ročný kontrakt so švédskym MoDom. Za MoDo odohral 22 zápasov, v ktorých si na svoje konto pripísal jednu asistenciu. V priebehu sezóny sa vrátil do českých Vítkovic, kde odohral aj nasledujúce dve sezóny. Pred sezónou 2015/2016 sa vrátil do Komety Brno, kde už pôsobil v sezóne 2010/2011. Po devätnástich odohraných zápasoch sa prenusul do rakúskeho Villachu, odkiaľ sa po jednom odohranom zápase dohodol na zmluve s českým klubom HC Oceláři Třinec.

Reprezentácia

Slovensko reprezentoval na majstrovstvách sveta v rokoch 2006 a 2007. Celkoho nastúpil na 88 reprezentačných zápasov.
Vaux-le-Pénil

Poloha

Obec má rozlohu 11,64 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 171 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vero

Poloha

Obec má rozlohu 23,39 km². Najvyšší bod je položený 1 244 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 492 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Střešovické skály

Ochrana

Predmetom ochrany sú pieskovcové skaly s prirodzenými jaskyňami a puklinami, geologicky aj krajinársky významné.
Crémery

Poloha

Obec má rozlohu 2,58 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Huningue (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 2,86 km². Najvyšší bod je položený 259 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 760 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barbaggio

Poloha

Obec má rozlohu 10,86 km². Najvyšší bod je položený 940 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 237 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Attack (skladba)

„Attack“ je prvou piesňou na albume Hypnotize od americkej metalovej kapely System of a Down. Album vyšiel 22. novembra 2005 ako pokračovanie predchádzajúceho albumu Mezmerize vydaného šesť mesiacov predtým. Pieseň napísali Serj Tankian a Daron Malakian.
Pieseň „Attack“ sa pohybuje na pomedzí hardcore a thrash metalu. Po hudobnej stránke hrajú veľkú rolu gitary, hlavne v rýchlejších pasážach. V tvrdších pasážach piesne dominujú kričané vokály. Rýchle a tvrdé pasáže sa prelínajú s pomalými melodickými časťami, kde duo Tankian/Malakian predvádza melodický spev.
Text piesne je veľmi agresívny. Príkladom je pasáž na konci celej piesne, ktorá znie: „Attack all the homes and villages, attack all the schools and hospitals“. To sa dá preložit ako: Zaútočte na všetky domovy a dediny, zaútočte na všetky školy a nemocnice!
Podľa toho, čo prehlásil basgitarista skupiny Shavo Odadjian, mala byť pôvodne prvou piesňou na albume Hypnotize inštrumentálna pieseň „Hezze“. Kapela sa ale nakoniec rozhodla album začať tvrdo a tak nakoniec dostal pred piesňou „Hezze“ prednosť práve „Attack“.
La Neuville-à-Maire

Poloha

Obec má rozlohu 7,26 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
José Carreras

Životopis

Hudobné nadanie prejavoval od detstva. V ôsmich rokoch mal prvé verejné vystúpenie s áriou La donna è mobile v španielskom rozhlase. V jedenástich rokoch sa objavil prvýkrát v barcelonskom Liceu ako mladý soprán v úlohe rozprávača v opere Manuela de Fally El retablo de Maesa Pedro a v malej úlohe v druhom dejstve opery Bohéma.
Počas dospievania študoval na barcelonskom konzervatóriu Conservatorio Superior de Música del Liceo. Debutoval v roku 1970 v Barcelone ako Ismael vo Verdiho opere Nabucco a v opere Norma; tu upútal pozornosť protagonistky, slávnej sopranistky Montserrat Caballé, ktorá mu ponúkla účinkovať v opere Lucrezia Borgia – to bol prvý veľký Carrerasov úspech. S Caballé znovu spieval v roku 1971 v opere Mária Stuartová v Londýne. Obaja speváci sa v budúcnosti stretli v predstaveniach mnohých ďalších opier.
V roku 1972 vystúpil v USA v úlohe Pinkertona v opere Madame Butterfly. V roku 1973 potom v Londýne a v roku 1974 vo Viedni v opere La traviata. V 28 rokoch už Carreras spieval v 24 operách. V roku 1978 spieval Dona Carlosa v rovnomennej opere na festivale v Salzburgu s dirigentom Herbertom von Karajan.
V roku 1984 prijal Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya (Zlatá medaila katalánskej vlády).
V roku 1986 vystúpil ako herec v úlohe tenora Juliána Gayarra vo filme Romanza final (Gayarre), ktorý režíroval José María Forqué.
V roku 1987, na vrchole kariéry, mu diagnostikovali leukémiu; lekári mu dávali len malú šancu na vyliečenie a prežitie. Po tvrdej liečbe (vrátane rádioterapie, chemoterapie a autotransplantácie kostnej drene) sa mohol opäť vrátiť na svoju profesionálnu umeleckú dráhu. V roku 1988 založil Fundación Josep Carreras contra la leucemia (Nadácia José Carrerasa proti leukémii), ktorá ekonomicky podporuje výskum leukémie a ktorá udržiava banku darcov kostnej drene.
V roku 1990 v Caracallových kúpeľoch prvý raz vystupoval spoločne s Plácidom Domingom a Lucianom Pavarottim.
V roku 1991 bol vyznamenaný cenou Premio Príncipe de Asturias de las Artes.
13. septembra 2002 slávnostne otvoril v meste San Juan de Alicante námestie na počesť aktivít realizovaných v boji proti leukémii.
22. septembra 2006 slávnostne otvoril v meste Fuenlabrada divadlo, ktoré nesie jeho meno.
17. júna 2008 oslávil vystúpením v Teatre del Liceu v Barcelone päťdesiat rokov od svojho debutu na tomto javisku.

Diskografia

José Carreras nahral predovšetkým pre Philips Classics niekoľko opier: Nápoj lásky, Lucie z Lammermooru, La Juive, Tosca, La Boheme, Samson a Dalila, Maškarný ples, Bitka pri Legnane, Korzár, Jeden deň kráľom, Stiffelio a Trubadúr.
Celkovo existuje viac ako 120 oficiálnych nahrávok vrátane kompletných opier, okrem toho ľudové piesne, vianočné koledy, populárne piesne, sakrálne piesne, muzikály Lloyda Webbera, tangá, omše, oratória; tieto nahrávky sú nielen v španielčine, ale aj v katalánčine, angličtine, taliančine, nemčine, francúzštine, portugalčine a dokonca aj v čínštine, kórejčine atď.
Puisieux (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 11,69 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 640 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courtavon

Poloha

Obec má rozlohu 9,6 km². Najvyšší bod je položený 663 m n. m. a najnižší bod 417 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 328 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Distroff

Poloha

Obec má rozlohu 7,93 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 576 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nébian

Poloha

Obec má rozlohu 9,79 km². Najvyšší bod je položený 289 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 170 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcilly-la-Gueurce

Poloha

Obec má rozlohu 11,08 km². Najvyšší bod je položený 419 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bláznova kronika

Bláznova kronika je český hraný film režiséra Karla Zemana z roku 1964 s Petrom Kostkom, Miloslavom Holubom a Emíliou Vášáryovou v hlavnej úlohe.
Ide o historickú komédiu v žánri fantasy so zjavným protivojnovým kontextom, ktorá pojednáva o osudoch mladého oráča Petra (Petr Kostka), ktorý je v roku 1625 násilne odvedený do armády, aby bojoval na bojiskách Tridsaťročnej vojny. Na začiatku filmu sa Peter náhodne stretáva s vojenským verbovačom (a so svojim neskorším vojenským kumpánom a kamarátom) žoldnierom Matejom (Miloslav Holub), neskôr aj s dievčinou Lenkou (Emília Vášáryová). Tieto tri hlavné postavy potom spolu prechádzajú celým dejom filmu. Snímka, naostatok tak ako väčšina hraných filmov režiséra Karla Zemana, je plný neotrepaného humoru, mnohých filmových trikov i nevšedných a výrazných výtvarných počinov.

Poznámka

Film bol v roku 2010 vydaný na 2 DVD, kde okrem vlastného filmu boli zverejnené rozhovory nielen s jednotlivými hercami (Petr Kostka, Valentina Thielová, Miriam Kantorková, Emília Vášáryová), ale aj s dcérou režiséra Karla Zemana, výtvarníčkou, režisérkou a spisovateľkou Ludmilou Zemanovou. Ďalej tu hovoril spolutvorca snímky, filmový výtvarník Zdeněk Ostrčil a filmový pedagóg pražskej FAMU Jiří Kubíček. Okrem tohoto filmu bola tu tiež zverejnená krátka snímka Bez pasu a bez víza z Kudlova do San Franciska, v ktorom ide o cestu Karla Zemana a Olgy Schoberovej na filmový festival v San Francisku, kde bol film Bláznova kronika súťažne premietaný. Tejto cesty sa tiež zúčastnila filmová bábka Pána Prokouka. Film na festivale získal hlavnú cenu za najlepší film a najlepšiu réžiu.
Joanne Rowlingová

Životopis

Narodila sa v Yate, Gloucestershire. Spolu s matkou, otcom a mladšou sestrou Dianou sa presťahovali do Winterbourne, Bristol a potom do Tutshill blízko mesta Chepstow. Navštevovala strednú školu vo Wyedean Comprehensive, kde už vtedy rozprávala príbehy svojim priateľom. V roku 1990 jej 45-ročná matka podľahla po desaťročnom boji skleróze multiplex.  
Po štúdiách francúzštiny a literatúry na University of Exeter, s ročným pobytom v Paríži, sa presťahovala do Londýna, aby robila prieskum a pracovala ako bilingválna sekretárka pre Amnesty International. V tomto období, počas jednej štvorhodinovej cesty z Manchestru do Londýna dostala nápad napísať príbeh o mladom chlapcovi navštevujúcom čarodejnícku školu. Kým sa dostala do cieľovej stanice, mala už v svojej hlave postavy a dobrý základ pre knihu Harry Potter a Kameň mudrcov, na ktorej začala pracovať počas obednej prestávky.
Rowlingová sa potom presťahovala do mesta Porto v Portugalsku, aby učila angličtinu ako cudzí jazyk. Tam sa 16. októbra 1992 vydala za portugalského televízneho novinára Jorge Arantesa. Kým sa v roku 1995 rozviedli, mali spolu dievčatko, Jessicu Rowlingovú Arantesovú (* 27. júl 1993).
V decembri 1994 sa spolu so svojou dcérou presťahovali do blízkosti svojej sestry v Edinburghu.  Nezamestnaná a žijúca na podpore dokončila v edinburghskej kaviarni svoj prvý román (je rozšírená klebeta, že román písala v kaviarni, aby ušla zo svojho studeného bytu, ale podľa nej samej to nie je pravda).
Za štvrtý diel série – Harry Potter a Ohnivá čaša - získala cenu Hugo za rok 2001 v kategórii román.
Paul Allen

Investor

Po odchode z Microsoftu investoval do rôznych podnikov. V roku 1998 sa stal väčšinovým majiteľom káblového operátora Charter Communications, ktorý v roku 2009 zbankrotoval a Allen stratil na tejto investícii 7-8 miliárd dolárov. Podľa časopisu Forbes, to bola jedna z najväčších investičných strát jednotlivca vôbec.Medzi známe firmy, do ktorých investoval patria aj DreamWorks Animation a America Online.

Filantropia

Mal široké portfólio záujmov a celkovo na filantropiu venoval cez 2 miliardy dolárov. Medzi jeho najdôležitejšie filantropické záujmy patril výskum mozgu, ľudské zdravie, vzdelávanie, umenie, záchrana ohrozených druhov a umelá inteligencia. Už v roku 1988 založil nadáciu Paul G. Allen Family Foundation. V roku 2010 sa stal signatárom iniciatívy The Giving Pledge, ktorá zaväzuje darovať viac ako polovicu svojho majetku na filantropiu.

Inštitúty Paula Allena

V roku 2003 založil inštitút na výskum mozgu Allen Institute for Brain Science, ktorému venoval viac ako 500 miliónov dolárov. Z počiatočného cieľa výskumu mozgu rozšíril svoj záujem aj na biológiu bunky a biovedy všeobecne. V roku 2014 založil inštitút na výskum bunky Allen Institute for Cell Science a v roku 2016 výskumnú iniciatívu The Paul G. Allen Frontiers Group. Tieto tri subjekty zdieľajú administratívnu podporu ako jeden Allenov inštitút.
Známym výsledkom týchto inštitútov sú atlasy mozgu.
V roku 2014 založil inštitút na výskum umelej inteligencie Allen Institute for Artificial Intelligence (skr. AI2).

Knihy

V roku 2011 napísal svoje memoáre Idea Man: A Memoir by the Cofounder of Microsoft.
Saint-Orens-de-Gameville

Poloha

Obec má rozlohu 13,06 km². Najvyšší bod je položený 219 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 898 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sviečkovica na smotane

Sviečkovica na smotane (iné názvy: sviečkovica, sviečková pečienka na smotane; menej vhodne/hovorovo/nesprávne sviečková (na smotane) ) je jedlo pozostávajúce z mäsa (ktorým je spravidla hovädzia falošná - zriedkavo pravá - sviečkovica či bravčová panenská sviečkovica, menej často teľacie mäso, králičie mäso, srnčie mäso a podobne ) a tzv. sviečkovej omáčky, ktorá sa pripravuje z koreňovej zeleniny a smotany. Podáva sa s knedľou ako prílohou, s brusnicamim, či inou sladkou marmeládou, citrónom a šľahačkou. 
Počas varenia sa predovšetkým uvarí mäso, následne sa pridá zelenina, smotana a múka.
Synekdocha

Synekdocha je tróp; druh metonymie; prenesenie významu z východzieho slova na slovo cieľové na základe zámeny časti a celku (súvislosť je kvantitatívna, nie kvalitatívna).
Európska liga vo volejbale

Európska liga vo volejbale (EL) je prestížna európska súťaž národných družstiev vo volejbale, ktorú riadi Európska volejbalová konfederácia (CEV). Jej história siaha do roku 2004, kedy sa konal prvý ročník mužov, a o 5 rokov neskôr, v roku 2009, aj prvý ročník žien. EL prebieha každoročne. Víťaz mužskej kategórie mal právo štartovať v kvalifikácii o postup do nasledujúcej edície Svetovej ligy. Po ukončení Svetovej ligy a vytvorení Lige národov prešli postupové práva na toto podujatie. 
V mužskej kategórii vedú v historických tabuľkách tímy Holandska, Slovenska a Estónska, ktoré dokázali v EL zvíťaziť dvakrát, u žien je to Srbsko, ktoré zvíťazilo trikrát.