google/wiki40b huggingface dataset:
Kontroling

Kontroling alebo controlling (angl. controlling = regulovanie, usmerňovanie) je systém riadenia a koordinácie na podporu riadenia podniku a manažmentu pri plánovaní a realizácii podnikateľských aktivít.
Pojem sa používa najmä v kontinentálnej Európe, v anglosaských krajinách síce bežne existuje ekvivalentná funkcia/oddelenie controller's department (alebo comptroller's department) ale príslušný tvar controlling nie je v podnikoch bežný. V minulosti sa na controlling pozeralo ako na rozšírenú formu manažérskeho účtovníctva; v súčasnosti ide o oveľa širší pojem, v podstate ide o systém riadenia firmy orientovaný na výsledok.
Veletov

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1306.
Odsúdené

Príbeh

Seriál sa odohráva za múrmi ženskej väznice, kam sa dostali odsúdené z rôznych príčin. Dej vidíme očami Evy, hlavnej postavy (Zuzana Mauréry), ktorá sa dostáva za mreže za jazdu v opitosti, keď havarovala so svojím synom Filipom, ktorý takmer zomrel, a usmrtila druhého vodiča. Eva sa musí adaptovať v novom prostredí, ktoré ma niekoľko podôb. Taktiež spoznáva nových ľudí. S týmto osudom sa musí čím skôr vyrovnať, pretože vo väzení platia iné pravidlá a rešpekt v ňom si treba vydobyť. Musí sa síce prispôsobiť, ale nestratiť svoju tvár. Vo väzení je úplne iná hierarchia ako vonku. Panuje tam Grófka, ktorá pašuje do väzenia nelegálne látky prostredníctvom podplatených referentov, ale aj zvonka. Stráž jej robí jej gorila Gigi a jej milenkou je cigánka Brenda. Ďalej sa tu Eva stretne s Grófkinými narkomankami, Magorkou, ktorá nie je taká zlá ako by sa na prvý pohľad zdá, anjelom- väzenkyňou, o ktorej by ste nič zlé nepovedali, Nevadou- dobráckou "babičkou", ktorá odcudzila pekný balík peňazí z firmy v ktorej pracovala a inými. V ženskej väznici panujú: napätie, strach, klamstvo, intrigy a bitky.
Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme

Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1982.
Dva Zlaté glóbusy vyhrali v tejto kategórii tri herečky a to Ann-Margret, Judy Davisová a Helen Mirrenová. Posledná menovaná je držiteľkou rekordu v počte nominácií, získala ich totiž šesť. Herečky Farrah Fawcett a Vanessa Redgrave boli zhodne nominované štyrikrát, ale bez víťazstva. Helen Mirrenová a Jane Seymour boli ako jediné nominované jeden rok dvakrát (Mirrenová za rok 2006, Seymour za rok 1988).
Studený Zejf

História

Studený Zejf vznikol na frývaldovskom panstve patriacom vratislavským biskupom v roka 1583. Založil ho frývaldovský hatjman Georg Springfeld parceláciou biskupského dvora. Jeho meno odkazuje na studený potok a na ryžovanie - v rieke Bělej bolo už v 13. storočí ryžované zlato.
Pri zavedení obecného zriadenia v roku 1850 sa Studený Zejf stal osadou Širokého Brodu, avšak v roka 1924 prešiel k Písečnej.
Champagné

Poloha

Obec má rozlohu 13,94 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 693 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quai de la Garonne

Quai de la Garonne (nábrežie Garonny) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 19. obvode. Je pomenované podľa francúzskej rieky Garonny.

Poloha

Nábrežie vedie pozdĺž západného brehu kanála Rouvray. Začína pri ulici Rue Germaine-Tailleferre a končí pri ulici Rue de Thionville, kde naň nadväzuje Quai de Metz.
Kuršská kosa

Číselné údaje

Polostrov je 98 km dlhý a 400 m až 3,8 km široký.

Geológia, flóra

Na pobreží Baltského mora sa vytvorili piesočné vyvýšeniny – predné duny (vysoké 4 až 12 m), ktoré sú niekedy spevnené rastlinstvom. Za nimi sa rozprestiera hrboľatá, miestami bahenná plochá rovina pokrytá trávou a krami. Pozdĺž celej kosy sa dvíha celý rad veľkých pieskových dún (priemerne vysokých 30 až 40 m, maximálne až 70 m) široká 300 m až 1 km. Veľká časť z nich je pokrytá lesmi (hlavne borovica, jelša lepkavá s prímesou dubu, lipy a brestu).

Osídlenie

Kosa je chráneným prírodným územím. Nachádza sa na nej mesto Neringa.

V zozname svetového dedičstva

Od roku 2000 je Kuršská kosa zaradená v zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Chamberaud

Poloha

Obec má rozlohu 7,44 km². Najvyšší bod je položený 586 m n. m. a najnižší bod 392 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamaldulská Biblia

Tzv. Kamaldulská Biblia (iné názvy: Sväté písmo katolíckej fary v Cíferi, Písmo sväté fary v Cíferi, presný názov: Swaté Biblia Slowénské aneb Pisma Swatého Částka I, Která w sebe obsahuge Starého Testamenta Zákon, a Zákona Historiu: Pět knih Moyžjssowýcg, Knihi Yózue, Yudikum, Ruth, Kralowské, Paralipomenon, Ezdrassowe, Tobiassowe, Yudith, Ester, Yob, Žalmi Dawidowé, Knihi Prislow, Ekklesyastej, Pjsňe, Ssalomúnowé, Knihi Mudrosti, a Syrách; Částka II, Která v sebe obsahuge Prorokú, Knihi Machaběgské a celý Testament nowý) je prvý známy preklad celej Biblie do slovenčiny. Vyhotovili ho kamaldulskí mnísi pravdepodobne z Červeného Kláštora alebo Nitry (podľa starších názorov presnejšie Romuald Hadbavný) v prvej polovici 18. storočia (každopádne pred rokom 1756) a zachoval sa v rukopise, odpise vykonanom od 6. mája 1756 do jari 1760.
Jediný zachovaný exemplár je dnes v archíve Arcibiskupského úradu v Trnave. Našiel sa na fare v Cíferi. Preložený je z latinského textu Vulgáty, pri prekladaní sa prihliadalo aj na hebrejské a grécke originály a české a poľské preklady. Preklad obsahuje množstvo vysvetľujúcich poznámok v latinskom jazyku na okrajoch jednotlivých strán. Text je zviazaný do dvoch zväzkov formátu A 4.
Kamaldulský preklad mal byť používaný aj ako lekcionár, krížikom sa v ňom totiž označuje začiatok a koniec každej lekcie a na konci je uvedený rozpis čítaní na celý cirkevný rok.
Písaná je tzv. kamaldulskou slovenčinou. Text sa vyznačuje úsilím používať formy a výrazy bežnej slovenskej hovorenej reči, s výraznými západoslovenskými prvkami aj niektorými zaužívanými knižnými jazykovými prvkami českého pôvodu. Preklad je svedectvom vysokej duchovnej kultúry a jazykovej vyspelosti prostredia, v ktorom vznikol, je na vyspelej intelektuálnej, teologickej a jazykovej úrovni a úplne porovnateľný s inými súdobými či dovtedajšími prekladmi.
Začiatkom 21. storočia vyšla táto Biblia knižne ako faksimilné vydanie zásluhou nemeckého slavistu profesora Hansa Rotheho v edícii Biblia Slavica v Nemeckej spolkovej republike v dvoch zväzkoch (920 + 1063 strán). Obsahuje aj početné komentáre a štúdie.
František Boháč

Kariéra

František Boháč bol odchovancom 1. MHK Košice. V lete 2011 prestúpil do HT Tatran Prešov.
V slovenskej reprezentácii debutoval v prípravnom zápase proti Rakúsku (26 : 28) 12. apríla 2011. Reprezentoval Slovensko aj v kvalifikačnom zápase o postup na Majstrovstvá sveta 2012 proti Čiernej Hore.
Premier Guitar

Premier Guitar je americký hudobný časopis venovaný gitaristom. Jeho náplňou sú originálne rozhovory, recenzie albumov. Vychádza trinásťkrát do roka (každý mesiac a trináste, prázninové číslo).
Prvé číslo časopisu vyšlo v júli 2007. Vo svojej 10 ročnej histórii Guitar World priniesol rozhovory s najvplyvnejšími rockovými gitaristami: Pete Townshend (The Who), Ron Wood (Rolling Stones), Joe Perry (Aerosmith), Guthrie Govan, Brent Hinds a Bill Kelliher (Mastodon), Dave Mustaine a Chris Broderick (Megadeth) a Yuri Landman.
Záhneda

Záhneda je drahokamová odroda kremeňa; má tmavohnedú farbu. Patrí medzi fanerokryštalické (jasnokryštalické) odrody. 
Jej farba môže byť dymovozakalená, svetlohnedá až tmavohnedá. Kryštály záhnedy majú dokonalý kryštalografický vývoj, ale často sú prerastené drobnými šupinkami chloritu, kryštálikmi aduláru. Na svetle a v teple bledne. Veľmi tmavé prírodné kryštály sa tepelne zosvetľujú, aby mali príťažlivejší farebný odtieň. Veľmi tmavá až čierna záhneda sa nazýva morión.

Výskyt

Jej výskyt je pomerne hojný, preto je menej cenená ako ametyst alebo citrín. Nachádza sa v pegmatitoch, zriedkavejšie aj v hydrotermálnych žilách. Často sa nachádza v podobe izolovaných monokryštálov a priehľadných, vodou zaoblených okruhliakov.

Vo svete

Najväčšie kryštály sa našli v Alpách, v lokalite Sankt Gotthard vo Švajčiarsku a ich hmotnosť bola 150 kg. V pegmatitových lokalitách Moravy sa ojedinele našli kryštály s hmotnosťou do 50 kg, ich dĺžka bola 60 cm. Hlavnými producentmi sú Brazília (Minas Gerais), USA (Maine, Arkansas, Colorado, Severná Karolína) a Mozambik (Alto Ligonha).

Na Slovensku

Na Slovensku je záhneda pomerne zriedkavá, vyskytuje sa najmä v západnej časti Slovenského rudohoria, o okolí Revúcej, Kokavy, Hnúšte a inde. Jeden z najväčších kryštálov záhnedy na území Slovenska pochádza z okolia Klenovca a mal dĺžku 19 cm, šírku 16 cm a hmotnosť 2 kg. Zriedkavo sa vyskytujú aj kryštály záhnedy s hmotnosťou 15 kg, sú však nedokonale vyvinuté a nepriezračné.
Individualizmus (etika)

Individualizmus je postoj k svetu určovaný vyhranenými osobnými názormi, predstavami a cieľmi.
Výraz individualizmus má hanlivý význam potiaľ, pokiaľ vyrastá zo sebectva, bezohľadnosti a sebalásky. Individualizmus je pozitívnou životnou orientáciou, pokiaľ je sebaobrannou reakciou na zaslepenosť, predsudky a pokrytecké konvencie kolektívu alebo tlak spoločenských inštitúcií a politickej moci, deformujúcich rozvoj a prejavy ľudskej osobnosti.
Laverdines

Poloha

Obec má rozlohu 9,89 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 58 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pargnan

Poloha

Pargnan má rozlohu 2,39 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Pargnan má 64 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Doug Sax

Kariéra

Doug Sax začínal svoju hudobnú kariéru ako trúbkár v symfonickom orchestri, no od začiatku prejavoval záujem o techniky nahrávania hudobných diel. Od 27. decembra 1967 spolu s bratom Bertom a kamarátom zo strednej školy, hudobným aranžérom a klaviristom, ktorý pracoval pre Capitol Records, Lincolnom Mayorgaom, založili nahrávacie štúdio The Mastering Lab. Prvý album, ktorý Sax nahrával bol debut skupiny The Doors, ktorý bol 25. marca 2015 uložený do fondov národnej kongresovej knižnice Spojených štátov. 
Štúdio Mastering Lab používa techniku navrhnutú firmou Sherwood, ktorá je založená na ručne vyrobenej elektronike: od páskových strojov, ekvalizérov, ovládania zvukových nahrávok, konvertorov po monitorujúce zosiľňovače. Toto doslova laboratórne vybavenie, Saxov talent a povesť firmy The Mastering Lab dokázali udržať ich dlhoročné fungovanie a všeobecný rešpekt. V roku 1970 Sax a Mayorga založili audiofilskú hudobnú značku Sheffield Lab Recordings, ktorá produkovala na princípe priameho orchestrálneho nahrávania klasických a džezových albumov.
Od roku 1972 ma Dou Sax na konte mastering dvadsiatich percent z albumov, ktoré bol zaradené do Top 100 časopisu Billboard. Už v roku 1971 technicky spracoval nahrávky ako Who’s Next od The Who, Nilsson Schmilsson od Harryho Nilssona,  Sticky Fingers od The Rolling Stones, či debut kapely Eagles. Počas svojej kariéry Saxove meno figuruje pri výrobe tisícok albumov, rôznych žánrov, nielen klasického rocku, ale aj trash metalových nahrávok ako bol box set Vinyl Conflict od kapely Slayer, či vynilové reedície skupiny Pantera, ale aj Greatest Hits od kapely Eagles, ale aj Reimagines Gershwin Briana Wilsona
Sarapión z Alexandrie (víťaz na OH v roku 89)

Sarapión (starogr. Σαραπίων – Sarapión) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 89.
Sarapión z Alexandrie bol na 217. hrách v roku 89 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného z nich víťazstvom.
Cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko videl sochu Sarapióna pri vchode do olympijského gymnázia dorastencov (tzv. Mäkké gymnázium, gr. Gymnasion malthó). Pausanias o tom uvádza: „Z druhej strany vchodu do Mäkkého gymnasia stojí socha chlapca, pästného zápasníka. O ňom vyhlásil strážca élidských zákonov (nomofylax), že tento chlapec, menom Sarapión, pochádzal z mesta Alexandrie za ostrovom Farom, a že keď prišiel do Élidy v dobe hladu, daroval obyvateľstvu obilie. Za to sa mu tu dostalo tejto pocty. Doba, kedy získal v Olympii veniec a Éliďanom preukázal dobrodenie, spadá do dvesto sedemnástej olympiády."
Douala

Dejiny

Mesto stojí na brehu rieky Wouri a prvými Európanmi, ktorí sem prišli, boli okolo roku 1472 Portugalci. Výhodná poloha na pobreží Guinejského zálivu a obchodné záujmy kolonizátorov podnietili príchod ľudí z vnútrozemia a jeho rýchly rast. V 18. storočí bolo významným centrom obchodu s otrokmi a slonovinou. Mesto sa v roku 1884 stalo hlavným mestom nemeckej kolónie Nemecký Kamerun. Po prvej svetovej vojne bolo mesto obsadené belgickou armádou a stalo sa súčasťou Francúzskeho Kamerunu. Je hospodárskym a obchodným centrom krajiny a v rokoch 1940 – 1946 bolo hlavným mestom krajiny.
V meste sa nachádzajú administratívne a obchodné oblasti (štvrť Bonanjo), nočným životom je známa štvrť Akwa a reštaurácie, kaviarne a cukrárne sa nachádzajú na hlavnej triede. Množstvo barov a nočných podnikov sa nachádza v okolí prístavu, ktorý je najväčší v krajine. Veľká časť zahraničných prisťahovalcov pracuje v oblasti ťažby ropy.

Doprava

V Douale sa nachádza dôležité medzinárodné letisko, najvýznamnejší kamerunský prístav a železnicou je spojenia, vedúce do hlavného mesta Yaoundé, Ngaoundéré, Kumba a Nkongsamba. Do Yaoundé tiež jazdia pravidelné autobusové linky po udržiavanej ceste.
Spechbach-le-Haut

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 297 m n. m. a najnižší bod 267 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 658 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bommes

Poloha

Obec má rozlohu 5,8 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 495 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serra (Brazília)

Dejiny

Osada na území mesta bol založená v roku 1556 s názvom Aldeia de Nossa Senhora da Conceição da Serra. Farnosť bola založená v roku 1752 a obec oficiálne vznikla v roku 1822, povýšená na mesto bola v roku 1875. Zlatý vek zažilo mesto v devätnástom storočí, najmä ako obchodné prekladisko cukru a kávy. S príchodom hospodárskej krízy v tridsiatych rokoch však hospodársky život mesta výrazne ustal, oživenie nastalo v šesťdesiatych rokoch, bola postavená diaľnica BR101 a mesto získalo významné investície oceliarskych podnikov.

Hospodárstvo

Za posledných štyridsať rokov mesto niekoľkonásobne zvýšilo počet obyvateľstva, z približne 17 000 v roku 1970 na súčasných viac ako 400 000. Bolo to spôsobené najmä silnou industrializáciou mesta, ktoré bolo predtým viac poľnohospodárskym strediskom. V meste sa nachádza niekoľko veľkých nákupných centier, je však tiež miestom realitných investícii, vyrástli tu nové štvrte bytových domov, aj vyššieho štandardu.
Chevigney-sur-l’Ognon

Poloha

Obec má rozlohu 4,58 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 245 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sojuz 4

Priebeh letu

Loď odštartovala dňa 14. januára 1969 z kozmodrómu Bajkonur. Pri štarte bol na palube iba kozmonaut Vladimir Šatalov.
Po dvoch dňoch letu sa lodi Sojuz 4 podarilo spojiť s ďalšou sovietskou kozmickou loďou Sojuz 5, ktorá štartovala o deň neskôr. Spojenie trvalo viac ako 4 hodiny a počas neho k Šatalovovi z druhej lode prestúpili kozmonauti Jelisejev a Chrunov a na druhý deň, 17. januára 1969, ráno celá trojica pristála s kabínou na padáku na území Sovietskeho zväzu neďaleko mesta Karaganda v Kazašskej SSR. Volací znak posádky Sojuzu 4 bol „Amur“, pre posádku lode Sojuz 5, s ktorým sa mali spojiť bol „Bajkal“. Toto odkazovalo na projekt Transsibírskej magistrály nazvaný Bajkalsko-amurská magistrála, ktorý bol v tom čase v štádiu výstavby. Preto úspešný let znamenal povzbudenie pracovníkov na projekte. Sojuz 4 strávil na obežnej dráhe takmer 72 hodín a Zem obletel 48-krát. Sojuz 5 riadený Borisom Volynovom pristál o deň neskôr.
Dlhý potok (prítok Vríce)

Prameň

Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, v časti Kľak, na východnom svahu Reváňa (1 204,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 960 m n. m.
Sajonara Zecubó Sensei

Príbeh

Príbeh sa odohráva v súčasnom Japonsku. Veľmi pesimisticky naladený muž Nozomu Itošiki sa pokúsi v parku obesiť na jednej Sakure. O kúsok ďalej sa z jari raduje veľmi optimisticky naladené dievča Kafuka. Keď uvidí Nozomuho, snaží sa ho zachrániť, i keď mu skôr ublíži. Keď Nozomu spadne na zem, tí dvaja sa spoznajú. Kafuka začne Nozomuho volať menom Ružový Dozorca (jap.: 桃色係長, Momoiro Kakaričó; ang. Pink Supervisor). Neskôr vysvitne, že Nozomu je nový učiteľ v škole, kde študuje Kafuka a stane sa tiež jej triednym učiteľom. Ako bude seriál postupovať, budú sa postupne odhaľovať ďalšie postavy Nozomuho triedy.
Všetky epizódy sú vtipne spracované a veľmi často sa tu objavujú paródie na známych ľudí, relácie alebo iné anime. Pre zahraničného diváka sú mnohé vtipy však väčšinou nepochopiteľné. Zvláštnosťou je aj veľmi často sa objavujúca režisérova hlava (Akijuki Šinbo). Pri etči scénach sa používa ako cenzúra, inde napríklad ako školský zvon.
Ken Watanabe (herec)

Životopis

Kenovi rodičia boli obaja učitelia. Jeho matka bola všeobecná učiteľka a otec vyučoval kaligrafiu. Herectvo ho zaujalo ako 24-ročného, keď mu režisér z England's National Theatre Company, kde Ken študoval, povedal, že je nadaný herec.
V roku 2004 bol nominovaný na Zlatý Glóbus a na Oscara za film Posledný samuraj. Je teda iba šiestym ázijským hercom nominovaným na Oskara.

Rodina

Má dve deti. Syn Dai (* 1984) je tiež herec, dcéra An (* 1986) je modelka a herečka.
Výskumný ústav rastlinnej výroby

Výskumný ústav rastlinnej výroby so sídlom v meste Piešťany je špecializovaná štátna vedecká inštitúcia zameraná na výskum v oblasti šľachtiteľských a pôdohospodárskych technológií so zameraním na celé Slovensko, súčasť Národného poľnohospodárskeho a potravinárskeho centra.

História

V roku 1951 zriadilo ministerstvo poľnohospodárstva Oblastný rezortný výskumný ústav rastlinnej výroby so sídlom v obci Borovce, no už od konca toho istého roku nesie súčasný názov. V roku 1956 sa ústav sťahuje do Piešťan. Od 1. januára 2005 boli k nemu pričlenené aj Výskumný ústav trávnych porastov a horského poľnohospodárstva Banská Bystrica a Oblastný výskumný ústav agroekológie Michalovce. Riaditeľom inštitúcie je Ing. Pavol Hauptvogel, PhD.
Od roku 2006 bol súčasťou Slovenského centra poľnohospodárskeho výskumu so sídlom v Nitre a od 1. februára 2009 do 31. decembra 2013 bol súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Centrum výskumu rastlinnej výroby Piešťany. Od 1. januára 2014 sa VÚRV Piešťany rozhodnutím Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky stal súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Národné poľnohospodárske a potravinárske centrum so sídlom v Lužiankach, priamo riadenej Ministerstvom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR.
Meisenthal

Poloha

Obec má rozlohu 6,36 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 734 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kim Johnsson

Kim Johnsson (* 16. marec 1976, Malmö) je švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.

Klubový hokej

Kim Johnsson je obranca. V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1993/94 za Malmö IF v švédskej Elitserien. V roku 1994 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo New York Rangers v 11. kole ako 286. v celkovom poradí. Do zámoria odišiel až pred sezónou 1999/00, keď sa dostal do stabilnej zostavy Rangers. Pred sezónou 2001/02 prestúpil do klubu Philadelphia Flyers. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za Ambri-Piotta vo švajčiarskej hokejovej lige.Od sezóny 2006/2007 je hráčom Minnesota Wild.

Reprezentácia

Kim Johnsson sa dostal do výberu švédskej reprezentácie na zimné olympijské hry 2006 v Turíne, nakoniec však z rodinných dôvodov z nominácie vypadol.
Hermanovský potok (prítok Tople)

Hermanovský potok je potok na Zemplíne, preteká západnou časťou okresu Vranov nad Topľou. Je to pravostranný prítok Tople a meria 10 km.
Prameň: v Slanských vrchoch pod sedlom Obracaná studňa (845 m n. m.), na východnom úpätí Šimonky (1 092,0 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 770 m n. m.
Smer toku: viac-menej na severoseverovýchod
Geomorfologické celky: 1.Slanské vrchy, podcelok Šimonka, 2.Beskydské predhorie, podcelok Hanušovská pahorkatina
Prítoky: zľava Starý potok, prítok z oblasti Kopanín, sprava nemá významnejšie prítoky
Ústie: do Tople severne od obce Bystré v nadmorskej výške cca 155 m n. m.
Obce: Hermanovce nad Topľou a Bystré
Périgny (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 10,78 km². Najvyšší bod je položený 36 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aristodémos z Élidy

Aristodémos alebo Aristodamos (starogr. Ἀριστόδημος – Aristodémos) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 388 pred Kr.
Aristodémos, syn Thrasida z Élidy, bol na 98. olympijských hrách v roku 388 pred Kr. korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvo v zápasení. V Olympii sa zápasenie zaviedlo na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Eurybatos zo Sparty.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej Altide videl Aristodémovu sochu. Pausanias o tom uvádza: „...a zo samotnej Élidy je tam bojovník v zápasení, Aristodémos, syn Thrasidov; ten získal aj dve víťazstvá na pýthijských hrách. Jeho socha je dielo sikyónskeho Daidala" Nápis na podstavci jeho sochy je známy. Je to epigram pôvodne pripisovaný básnikovi Simónidovi (chronologicky to nesedí), ktorý hlása, že Aristodémos zvíťazil dvakrát v Nemei, dvakrát v Isthmii a raz v Olympii. Jeho víťazstvo v Olympii datujú na rok 388 pred Kr., čo spadá do obdobia tvorcu jeho sochy.
Achziv

Achziv (hebrejským písmom אכזיב) je staroveké sídlisko na brehu Stredozemného mora v západnej Galilei, asi 5 km severne od Naharije. Leží v miestach, kde sa do mora vlieva vádí Nachal Kaziv. Dnes je táto lokalita chránená ako národný park, ktorý zahŕňa aj zvyšky arabskej dediny Al-Zíb, opustenej v roku 1948. Južne od areálu do mora ústi vádí Nachal Šaal.

Dejiny

Sídlisko Achziv sa spomína už v biblickej knihe Jozua (Joz 19, 29). Podľa nálezov a vykopávok, vykonaných v tejto oblasti možno vyvodiť, že Achziv bol v železnej dobe obchodným mestom a kvitnúcim mestom bolo aj v niekoľkých prvých storočiach nášho letopočtu.
Rimania poznali toto miesto ako Ecdippa. Križiacke pramene ju nazývali Casal Lambertie alebo Imbert. V období krížových výprav stála v Achzive križiacka pevnosť, ktorej zvyšky boli pri archeologických vykopávkach nájdené spolu s hospodárskymi budovami či cintoríny.
Bola dobytá Mamlúkami v 13. storočí a v nasledujúcom období bývalý Achziv (arabsky Al-Zíb) obývali Arabi. Táto arabská dedina Al-Zíb sa rozkladala na brehu mora, priamo pri ústí Nachal Kaziv. Stála tu mešita a základná škola založená v roku 1882. Roku 1931 mal Al-Zíb 1059 obyvateľov a 251 domov.
Počas Noci mostov 16. júna 1946 vyhodilo 43 bojovníkov Palmachu v Achzive súčasne cestný a železničný most cez Nachal Kaziv. Bojovníkom, ktorí pri tejto operácii zahynuli, bol na tomto mieste vztýčený pamätník.
Pri prvej arabsko-izraelskej vojne (15. mája 1948) arabskú dedinu Al-Zíb dobyli židovské sily a jej obyvatelia utiekli. Zástavba dediny potom bola v decembri 1948 zbúraná, s výnimkou mešity a jedného domu, a teraz je začlenená do turistického areálu v národnom parku Achziv.