google/wiki40b huggingface dataset:
Linka 3 (parížske metro)

Popis linky

Linka spája mestá Levallois-Perret a Bagnole s významnými miestami v centre Paríža, vedie západo-východným smerom. Označovaná je hnedo-zelenou farbou. Linka je dlhá 11,7 km a má 25 staníc. Medzistaničné úseky sú relatívne krátke, priemer je 488 m. Ročne táto linka prepraví 87 600 000 cestujúcich.

História linky

Prvý úsek tejto linky bol sprevádzkovaný už 10. októbra roku 1904. Spájal cintorín Père Lachaise a Villiers. Jeho výstavba trvala dlhšie ako sa predpokladalo, hlavne vďaka prekládke rôznych vedení (elektrina, plyn). Už nasledujúci rok bola predĺžená, pre cestujúcich bola otvorená stanica Gambetta. Do prvej svetovej vojny sa trasa rozširovala najmä západným smerom, na východnom boli tiež otvorené niektoré nové úseky, avšak omnoho kratšie. V roku 1967 práve na linke 3, ako na prvej z celej siete, boli nasadené novšie vozne, dodnes stále používané na väčšine linkách (boli však postupne modernizované). Roku 1971 bol sprevádzkovaný nový úsek do stanice Gallileni, zároveň bola trať v smere Gambetta – Porte des Lillas od linky oddelená a preznačená ako 3bis.
Noyelle-Vion

Poloha

Obec má rozlohu 5,36 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 245 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gibrien

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 464 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tunel Bikoš

Technické údaje

Tunel bude razený novou rakúskou tunelovacou metódou (NRTM) s použitím mechanického rozpojovania a rozpojovania vrtno-trhacími prácami. Klesať bude od južného portálu smerom k severnému portálu v sklone 1,49 % (PTR) a 1,5 % (ĽTR). Priečny sklon oboch tunelových rúr je jednotný 2,5 %.
Vozovka bude cementobetónová so samostatným odvodnením. V každej tunelovej rúre sa bude nachádzať jeden jednostranný núdzový záliv, umiestnený vpravo v smere jazdy približne v strede tunela. Šírka núdzového zálivu je 3,0 m. V každom zálive sa bude nachádzať elektrorozvodňa pre potreby technologického vybavenia tunela a SOS kabína.
Víťazom 1. etapy sa stalo Združenie VÁHOSTAV-SK - TuCon - R4 Severný obchvat Prešova
v celkovej hodnote 142 876 816,00 € bez DPH.
Slovakian Airlines

História

Spoločnosť vznikla 8. februára 2011 pod názvom Bratavia. Dňa 12. marca 2011 sa názov spoločnosti zmenil na Slovakian Airlines. Aerolínie prišli o svoje jediné lietadlo, ktoré začiatkom februára 2012 odletelo z bratislavského letiska na ktorom parkovalo niekoľko mesiacov späť do Jerevanu. Dôvodom mala byť strata záujmu zo strany investora – Armavie Airlines. Okrem iného mala firma aj personálne problémy keď stratila niekoľko svojích zamestnancov vrátane riaditeľa, dva mesiace nevyplácala svojích zamestnancov a dlžila taktiež Bratislavskému letisku za parkovanie lietadla. Okrem lietadla nemala pripravený žiadny letový plán, celkové zameranie a aj doriešené vzťahy medzi investormi.
V októbri 2012 bol na majetok spoločnosti vyhlásený konkurz Okresným súdom Bratislava I.
Esplas

Poloha

Obec má rozlohu 7,64 km². Najvyšší bod je položený 370 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tlačový brífing

Tlačový brífing alebo brífing (-kodifikovaný tvar, staršie briefing; z angl. briefing) je druh tlačovej akcie, stručná informatívna schôdzka podávateľa informácie s vybranými (v téme zorientovanými) novinármi, ktorú zvolávateľ využíva predovšetkým na krátke, obsažné, zhrňujúce oznámenie resp. vyhlásenie. Brífingy zvolávajú najmä verejné inštitúcie (hlavne úrad vlády, úrad hlavy štátu, ministerstvá) a veľké spoločnosti.
Brífing vedie spravidla tlačový hovorca, príp. iná organizáciou poverená osoba a teda odpovede sú neosobné (hovorca tlmočí názory a stanoviská organizácie resp. jej predstaviteľov). Má kratší priebeh a menej formálny charakter ako tlačová konferencia (TK). Môže pripomínať krátku (stručnú) TK, niekedy aj bez možnosti klásť otázky, avšak od TK sa líši tým, že sa naň pozýva vybraný okruh novinárov (TK je určená celému spektru masmédií, teda všetkým novinárom) a zatiaľ čo TK sa obvykle využíva na publicitu dôležitého faktu alebo pri príležitosti významnej udalosti, na brífingu ide hlavne o „sprostredkovanie holých faktov menšej skupine vybraných novinárov pred alebo po udalosti/akcii (napr. po rokovaní vlády, parlamentu či politickej strany), aby z nich čerpali tipy a námety.“
Cieľom brífingu je spravidla „ponúknuť žurnalistickej obci doplnkové, objasňujúce informácie a fakty, ktoré nie sú určené pre verejnosť (,off the record’), ale ktoré novinári vo svojej práci potrebujú“ a predstaviť faktografiu o svojej činnosti. Tlačový hovorca môže tiež napr. uviesť objasnenie k prípadom, kedy predstaviteľ organizácie alebo vystupujúci na TK tvrdil, že jeho výroky boli masmédiami „vytrhnuté z kontextu“ resp. dezinterpretretované. Novinárom brífingy umožňujú získať lepší prehľad o fungovaní danej organizácie, získať kontext k určitej téme a dopytovať sa na špecifickejšie informácie. Docentka agentúrnej žurnalistiky Svetlana Hlavčáková konštatuje, že „vhodnou formou brífingov sú pracovné raňajky alebo obedy, na ktoré sa zvyknú pozývať iba vybraní novinári [...] od ktorých sa očakáva kompletné a korektné spracovanie informácie.“ Obvyklým pravidlom brífingu je, že sa nepoužívajú priame citácie vyjadrení. Zákulisné (backgroundové) informácie – v súlade s novinárskou etikou – možno „v odôvodnenom prípade zverejniť (ak ide napríklad o ohrozenie verejnosti), ale nemožno sa odvolávať ani na zdroj, ktorý ich poskytol, ani na jeho funkciu.“
Niektoré definície brífing stotožňujú s krátkou (stručnou) tlačovou besedou (TB), čo zrejme vyplýva z faktu, že TB býva v niektorých definíciách pokladaná za synonymum TK, avšak tlačová beseda má odlišný cieľ aj formu ako TK (bližšie pozri tlačová beseda).
Brífingy sa konajú pravidelne alebo nepravidelne. Príkladom pravidelného brífingu je brífing Ministerstva zahraničných vecí Spojeného kráľovstva pre zahraničných novinárov zvolávaný každý deň o 12:30, ktorý trvá 20 – 30 minút, na ktorom hovorca informuje o plánoch pracovného dňa ministrov a pod.
Bayeux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 7,1 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 13 348 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lososovité

Lososovité (lat. Salmonidae) sú čeľaď z radu lososotvaré. Môže byť definovaná viacerými spôsobmi (nižšie sú označené písmenami A až D).

Charakteristika (pre definíciu A)

Sú to anadromné (t.j. sťahovavé) alebo sladkovodné ryby severnej pologule. Posteriórny myodóm je hlboký, pričom okohybné svaly, ktoré ním prechádzajú sa pripájajú na svalstvo trupu. Brušné plutvy sú v abdominálnom postavení. Tuková plutnička je vždy prítomná. Žiabrové blany siahajú ďaleko dopredu, sú neprirastené k hrádzi. Kostných lúčov je 7 – 20 kostných lúčov. Stavcov je 50-75, posledné 3 sú otočené nahor. Pelvický axilárny výbežok je prítomný. Pylorických príveskov je 11-210. Maximálna dĺžka tela je 1,5 m. Vajcovody chýbajú, zastupujú ich peritoneálne záhyby. 
Pozri aj charakteristiku v článku lososotvaré.
Saint-Pierre-sur-Dives

Poloha

Obec má rozlohu 9,68 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3611 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Černokňažník (trilógia)

Černokňažník je fantasy trilógia doplnená zbierkou poviedok Vojna s besmi od Juraja Červenáka z prostredia starých Slovanov.

Dej

Predtým ako zomrel bojoval ako žoldnier Karola Veľkého proti Avarom.
Černokňažník Rogan Čierny sa z vôle Černoboha vrátil z kniežatstva mŕtvych aby Černobohovi naspäť vybojoval svätyňu ohňa. Na ceste ho sprevádza čarodejnica Mirena a kráľ vlkolak Goryvlad. Po ceste získal meč Krutomor boha Radhosta, v ktorom Radhost zaklial démona Krutana, ktorý žral ľudské duše. Rogan tohto ducha skrotil a znovu ovládol meč.
Saint-Paul-en-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 20,26 km². Najvyšší bod je položený 471 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 616 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mário Radačovský

Začiatky kariéry

Absolvoval Tanečné konzervatórium Evy Jaczovej v Bratislave, po absolvovaní získal angažmá v Balete SND. Nastúpil v roku 1989. V roku 1990 vyhral Československú baletnú súťaž v kategórii A. Onedlho sa v SND stal sólistom. Účinkoval v baletoch ako Rómeo a Júlia, Carmen, Giselle a Dáma s kaméliami. V roku 1992 dostal ponuku od Nederlands Dans Theater, ale ešte predtým pol roka pôsobil ako sólista Baletu NdB. V Nederlands Dans Theater tancoval sedem rokov pod vedením Jiřího Kyliána ako prvý Stredoeurópan. Zúčastnil sa aj viacerých turné súboru. V roku 1999 sa stal prvým sólistom Les Grands Ballets v Montréali. Stvárnil tu hlavné postavy baletov Giselle, Luskáčik, Labutie jazero, Poľná omša, Concerto Barocco či Piková dáma. Začal tu aj prvý krát choreograficky tvoriť, jeho prvým dielom bola miniatúra The Letter. V ten istý rok vytvoril aj Inspiration a v roku 2004 Train Station.

Opäť v Slovenskom národnom divadle

V roku 2000 sa vrátil do SND ako hosťujúci sólista. Predstavil sa v úlohe Alberta v balete Giselle. V roku 2005 bol choreografom baletu Zmena. Na miesto riaditeľa Baletu SND nastúpil 17. októbra 2006. V sezóne 2006/2007 priniesol balet inšpirovaný príbehom umelca Andyho Warhola. V máji 2008 pripravil v spolupráci s Jiřím Kyliánom a Lukášom Timulákom tretí premiérový večer sezóny kde uviedol svoj balet inšpirovaný udalosťami roku 1968. Po balete Warhol premiéroval aj 68. V roku 2009 pripravil druhý celovečerný balet v SND  Everest s hudbou Pavla Hammela. 21. mája 2010 ho generálny riaditeľ SND Ondrej Šoth odvolal z funkcie riaditeľa Baletu SND.

Ďalšia tvorba a pôsobenie

V júni roku 2010 založil vlastný súbor, Balet Bratislava, zaoberajúci sa neoklasickým baletom. Súbor viedol až do jeho zániku v roku 2013. V apríli 2012 s jeho účasťou vznikol Tanečný súbor Divadla Nová Scéna. V Balete Bratislava vytvoril diela Monos (2o12), Queen (2013) a muzikál Mata Hari (2013). Pre Národné operetné divadlo v Rumunsku vytvoril balet María de Buenos Aires a pre Grand Rapids Ballet Company v Michigane diela Romeo and Juliet (2011) a Black and White (2012).

V Brne

1. novembra 2013 sa riaditeľom Národného divadla Brno stal Martin Glaser, ktorý Radačovského uviedol do funkcie umeleckého šéfa baletného súboru NdB. Už v roku 2012 tu však Radačovský uviedol svoj balet Osudové lásky. Black and White je súčasťou reportoáru NdB.
25. novembra 2017 mal na Brnenskom výstavisku premiéru balet West Side Story. Na hudbu Leonarda Bernsteina novú choreografiu vytvoril Mário Radačovský.
V roku 2015 získal bakalársky titul z choreografie na Hudobnej a tanečnej fakulte Akadémie muzických umení v Prahe. V štúdiu pokračuje.

Osobný život

Vo veku 27 rokov prekonal onkologické ochorenie a v roku 2008 založil tradíciu baletných gala na podporu liečby tohto ochorenia. V septembri 2015 sa oženil s bývalou sólistkou Baletu SND Klaudiou Bittererovou.
Strata hmoty hviezdy

Strata hmoty hviezdy je únik hmoty z hviezdy (hviezdny vietor). Hviezda stráca hmotu vo všetkých štádiách svojho vývoja. Strata hmoty Slnka (slnečný vietor) je 10⁻¹⁵ – 10⁻¹⁴ hmotnosti Slnka za rok. Strata hmoty hviezdy typu O a B, Wolfo­vých-Rayetových hviezd a hviezd typu P Cygni je 10⁻⁸ – 10⁻⁵ hmotnosti Slnka za rok. Červené obry a nadobry strácajú hmotu 10⁻⁶ – 10⁻³ hmotnosti Slnka za rok. V záverečných štádiách vývoja nastáva náhla strata hmoty odhodením planetárnej hmloviny alebo výbuchom supernovy (vývoj hviezd).
Birkenwald

Poloha

Obec má rozlohu 5,12 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 287 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lya De Putti

Život a kariéra

Narodila sa ako Amália Putti vo Vojčiciach. Bola jednou zo štyroch detí baróna Júliusa (Gyula Julián Gábor József) Putti, ktorý bol dôstojníkom a jeho manželky grófky Márie (Mária Rozália Kamilla) Hoyos von Guttenstein. Mala dvoch bratov, Gézu a Sándora, ktorí boli v službách armády a sestru Máriu.
Divadelnú kariéru začala v maďarskej estráde. Čoskoro sa dostala do Berlína, kde po vystúpení v balete debutovala vo filme v roku 1918. V roku 1924 sa stala prvou tanečnicou v Berlin Winter Garten.
V tomto období si ju všimol nemecký filmový režisér Joe May a obsadil ju vo svojej prvej dôležitej filmovej roli The Mistress of the World (1919). Po tomto úspechu nasledovali pozoruhodné vystúpenia v Manon Lescaut a Varieté (1925). V poslednom menovanom bol jej filmovým partnerom Emil Jannings v réžii E.A. Duponta. Obidva filmy boli nakrúcané v spoločnosti UFA. Počas pôsobenia v Nemecku de Putti hrala s takými hercami ako Conrad Veidt, Alfred Abel, Werner Krauss, Grete Mosheim, a Lil Dagover a pod vedením režisérov F.W. Murnaua a Fritza Langa.
De Putti prišla do Ameriky vo februári 1926. V tom čase povedala novinárom, že má 22 rokov aj keď už mala takmer 30. De Putti bola všeobecne obsadzovaná ako charakterová postava vampírov a často nosila tmavé vlasy krátke v štýle Louise Brooksovej alebo Colleen Mooreovej. De Putti hrala v D.W. Griffithovom snímku Sorrows of Satan (1926). Film bol vydaný v dvoch verziách, jedna v USA a druhá v Európe. V americkej verzii, kde v jednej scéne bola de Putti úplne oblečená, zatiaľ čo v rovnakej scéne v európskej verzii bola de Putti „hore bez“.

Súkromný život

De Putti kedysi hovorila, že mala vzťah s grófom Ludwigom von Salm-Hoogstraeten, bývalým manželom ropnej dedičky Millicent Rogers. V roku 1913 sa vydala za Zoltána Szepessyho, župného sudcu. V roku 1918 sa rozviedli. Pár mal dve dcéry, Ilonu (1914) a Judithu (1916).

Návrat na Broadway

Nasledujúci rok de Putti odišla do Hollywoodu, ale získala len malý úspech. Cez prácu s významnými hercami, ako sú Adolphe Menjou a Zasu Pitts sa nepodaril a v roku 1929 sa vrátila na Broadway.
Neskôr odišla do Anglicka, aby natočila nemé filmy a študovala anglický jazyk. Potom sa vrátila do USA, aby sa pokúsila o zvukové filmy.
Zomrela v roku 1931, vo veku 34 rokov, v Harbor Sanitorium, pričom zanechala len 800 libier a niekoľko kúskov šperkov. Štyri roky skôr bola £ 800 jej týždenná mzda. Je pochovaná na cintoríne Ferncliff v Hartsdale, New York.
Paray-Douaville

Poloha

Obec má rozlohu 10,28 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Curlu

Poloha

Obec má rozlohu 5,89 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ženevská konferencia (1954)

Ženevská konferencia (26. apríl – 21. júl 1954) bola konferencia, ktorá sa konala v Ženeve a riešila dve úlohy. Prvou úlohou bolo nájsť riešenie ako zjednotiť Kóreu a druhou úlohou bolo rokovanie o možných spôsoboch nastolenia mieru v Indočíne.
Rokovaní sa po celý čas zúčastnili Sovietsky zväz, Spojené štáty, Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Čína a India. Rokovaní sa zúčastnili aj krajiny OSN, ktoré mali svoje vojská v Kórejskej vojna a krajiny, ktoré ukončili Indočínsku vojnu medzi Francúzskom a oslobodeneckým hnutím Viet Minh.
Výsledkom konferencie bolo ukončenie bojov v Indočíne a nezávislosť Kambodže a Laosu. Otázka Vietnamu nebola celkom vyriešená, boli ale stanovené hranice medzi komunistickým Severným Vietnamom a Južným Vietnamom.
Aventignan

Poloha

Obec má rozlohu 5,22 km². Najvyšší bod je položený 783 m n. m. a najnižší bod 434 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 180 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gaillan-en-Médoc

Poloha

Obec má rozlohu 42,02 km². Najvyšší bod je položený 20 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 057 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrám svätého Štefana (Nesebar)

Charakteristika

Budova sa nachádza na južnom okraji historického centra Nesebaru.
Chrám bol postavený ako trojloďová bazilika. Ide o baziliku tzv. skráteného typu. Ako materiál na výstavbu boli použité kamenné bloky a tehly. Pri výstavbe bolo použitých mnoho architektonických elementov ako napríklad rímsy, hlavice a využité boli aj reliéfy z predtým zničených kresťanských budov. Centrálna loď chrámu je vyššia než bočné lode a na západnej a východnej strane je zakončená oválnymi frontónmi.
Zvnútra bola budova vyzdobená freskami v roku 1599, čo je známe vďaka ktitorskému (donátorskému) nadpisu, ktorý sa nachádza nad južnými dverami naosu. Na freskách je vyobrazených viac ako 1000 figúr v celkovo 258 kompozíciách. Na freskovej výzdobe pracovali celkovo traja majstri, ktorých štýl je aj dnes rozlišiteľný. Dvaja pracovali na výzdobe východnej časti chrámu a jeden vyzdobil časť západnú. Chrám patrí medzi malé množstvo pamiatok, v ktorých sa zachovali fresky z obdobia 16. - 18. storočia. Najstaršie zachované fragmenty fresiek v chráme však pochádzajú už z 11. storočia. Scény vyobrazujú napríklad Kristom vykonané zázraky, ale aj scény zo života svätej Bohorodičky. Vo východnej časti predsiene sa nachádza vzácna freska zo začiatku 18. storočia zobrazujúca Posledný súd. 
V chráme sa zachoval pôvodný ručne maľovaný ikonostas z konca 16. storočia z vyrezávaným archonistickým trónom a kazateľnicou z konca 18. storočia. Patrí k najstarším zachovaným ikonostasom na území Bulharska. 
Pred oltárom za schodiskom sa nachádza mramorový trón, ktorý je bohato vyzdobený reliéfami.
Z dôvodu použitých architektonických prvkov, ikonostasu a predovšetkým zachovaniu vzácnych umeleckých ikon sa chrám svätého Štefana ráta medzi najvýznamnejšie kultúrne pamiatky Bulharska.

Dejiny

Chrám svätého Štefana bol postavený v obdobií stredoveku medzi 11. - 13. storočím. V 16. storočí bola budova predĺžená smerom na západ a v 18. storočí bola pristavaná predsieň. Predsieň bola pristavaná predovšetkým z dôvodu nutnosti väčšieho priestoru, v dôsledku prenášania ikon a iného materálu z pôvodného zničeného chrámu svätého Štefana.
V roku 2007 prebehla reštaurácia budovy a v priebehu roku 2008 boli reštaurované aj fresky v interiéri chrámu.
V súčasnosti budova chrámu funguje ako múzeum.
Jessentuki

Názov

Neexistuje oficiálna verzia, ako dostalo Jessentuki svoje meno.
Jedna legenda hovorí o kniežati, ktorému sa narodil chorľavý syn. Po ceste k liečiteľovi sa okúpali v jednom z liečivých prameňov a už na druhý deň začali na hlave dieťaťa rásť čierne vlasy. Preto toto miesto nazvali „Jessen tiuk“, čo v karačajevskom jazyku znamená „čierny vlas“.
Podľa inej verzie sa slovo „sentuk“ prekladá z adygejského jazyka ako „obývané miesto“, prípadne sa slovo odvodzuje od podobne znejúcich slov z iných jazykov kaukazskej oblasti. Podľa ďalšej verzie pochádza názov z mongolského „jisun tug“, teda „deväť zástav“.

Podnebie

Podnebie je kontinentálne. Letá sú teplé s veľkým počtom horúcich a suchých dní. Priemerná júlová teplota dosahuje 20,4 °C, maximálne sa vyšplhá na 37 °C. Zima je mierna, časté sú odmäky s teplotami nad bodom mrazu, ale niekedy sa vyskytnú aj mrazy do -25 °C. Priemerná januárová teplota dosahuje -4,6 °C.

Kúpele

Jessentuki sa pokladá za najväčšie a najpopulárnejšie kúpeľné mesto v Rusku, kde sa liečia problémy spojené so zažívacím traktom a pečeňou. Hlavnými liečebnými prostriedkami je viac ako 20 minerálnych prameňov. Mesto má dva veľké kúpeľné parky: Liečebný (dolný) a Park Víťazstva (horný). V parkoch sa nachádzajú pramene minerálnej vody, mnohé liečebné ústavy a sú tu vyznačené chodníky liečebných kúr. Hlavným liečebným faktorom sú slané alkalické pramene Jessentuki-4, Jessentuki-17 a Jessentuki-novaja. Voda z nich sa využíva jednak na pitie, ako aj na kúpanie a inhaláciu. V liečebných metódach sa využíva aj bahno z jazera Tambukan, ktorým sa liečia poruchy pohybového ústrojenstva, nervovej sústavy, ženské aj mužské pohlavné problémy a následky tráum.
K najvýznamnejším miestnym pamätihodnostiam patrí Budova Centrálnej kúpeľnej knižnice, Kúpeľný liečebný park, Galéria minerálneho prameňa č. 17, Bahenný liečebný ústav, Budova Mechanoterapie a iné.
Lacanche

Poloha

Obec má rozlohu 7,16 km². Najvyšší bod je položený 447 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 600 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Donald Budge

Životopis

Narodil sa v rodine škótskeho imigranta a bývalého futbalistu. Predtým, než začal s tenisom, skúšal aj iné športy, okrem iného aj bejzbal a basketbal. Študoval na Kalifornskej univerzite v Berkeley.
Prvýkrát reprezentoval USA v Davisovom pohári v roku 1935, naposledy v roku 1938, celkovo odohral 29 zápasov, z toho v dvojhre 21 (19 výhier, 2 prehry) a 8 v štvorhre (6 výhier,2 prehry).
V roku 1937 získal vo Wimbledone okrem titulu v dvojhre aj titul v klasickej aj zmiešanej štvorhre. Bol prvým človekom, ktorý získal kalendárny Grand-Slam.
Don Budge je vo všeobecnosti považovaný za jedného z najlepších tenistov. Vo svojej dobe dokázal opakovane porážať najlepších tenistov, ako napr. Bunnyho Austina, Ellswortha Vinesa, či Gottfrieda von Cramm.
1,4-dioxán

Vznik

Vzniká napr. dimerizáciou etylénoxidu v kyslom prostredí za prítomnosti vody
Reakcia prebieha dvojstupňovo, medziproduktom je etylénglykol:

Vlastnosti

Látka je neobmedzene miešateľná s vodou. Je rozpustná tak v polárnych organických rozpúšťadlách (napr. v etanole), ako aj v nepolárnych (napr. v benzéne). Je silno horľavá, jej pary v zmesi so vzduchom sú výbušné v rozmedzí koncentrácií 2 až 22 %.
Pri dlhodobom styku s vzdušným kyslíkom môžu vznikať peroxidické deriváty dioxánu, ktoré sú za určitých podmienok náchylné k explóziám. Postupne sa oxiduje, hlavne za súčasného pôsobenia slnečného žiarenia, až na oxid uhoľnatý.

Zdravotné účinky

Je jedovatý pre živočíchy vrátane človeka, veľmi toxický pri vdychovaní pár. Otrava sa prejavuje podráždením dýchacieho aparátu, bolesťami hlavy, nevoľnosťou až zvracaním. Doprevádzajú ju halucinácie a neskôr bezvedomie. Môže spôsobiť trvalé poškodenie pečene a mozgu, prípadne aj smrť, ktorá býva spôsobená zlyhaním obličiek. Nebezpečné je, že otrava nemáva celkom jasné príznaky, preto môže byť prvá pomoc zanedbaná. Smrteľná dávka LD50 pre myši pri podaní v potrave je 5,3 g/kg živej hmotnosti, pre potkany 4,2 g/kg. Na základe výsledkov pokusov na zvieratách je IARC klasifikovaný v skupine 2B - ako pravdepodobný karcinogén.

Použitie

Používa sa predovšetkým v laboratóriách a v chemickej výrobe ako rozpúšťadlo. Okrem toho býva používaný ako riedidlo v lakoch a iných náterových hmotách, v tmeloch a lepidlách a ako stabilizačná prísada k prostriedkom pre chemické čistenie odevov (napr. k 1,1,1-trichlóretánu). Používa sa tiež v biológii a v lekárstve pri príprave vzoriek pre mikroskopické skúmanie.
Ultračistý 1,4-dioxán sa používa aj ako náplň scintilačných detektorov ionizujúceho zariadenia.
Budějovická (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica sa nachádza pod Budějovickým námestím. Je hĺbená, stavaná v otvorenej jame. Jej dĺžka je 286 m, hlboká je 9 metrov a široká 10,2 m. Nástupište nie je podopierané stĺpmi, je 3,15 m vysoké. Zo stanice vychádzajú dva výstupy – východný s dvoma eskalátormi vedúci do otvorenej pasáže a západný, spojený s nástupišťom pevným schodišťom a výstupom na ulicu Ivana Olbrachta. Stanica je obložená veľkými mramorovými doskami, ako to bolo zvykom i na ostatných staniciach úseku I.C. Tento obklad bol vôbec po prvý raz v pražskom metre vykonaný tzv. suchou metódou. Cestujúci mohli využívať vonkajšie eskalátory v tejto stanici od konca roku 1980. 30. júna 2004 bol sprevádzkovaný výťah pre imobilné osoby.
Výstavba stanice v prvej polovici 70. rokov si vyžiadala 140 miliónov Kčs a podieľali sa na nej aj spoločnosti z Českých Budějovíc.