google/wiki40b huggingface dataset:
Warcq (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 9,19 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1305 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Carcès

Poloha

Obec má rozlohu 35,76 km². Najvyšší bod je položený 396 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 360 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aire-sur-la-Lys

Poloha

Obec má rozlohu 33,38 km². Najvyšší bod je položený 48 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 874 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amazing Grace

Amazing Grace je kresťanská pieseň, ktorej text napísal anglikánsky kňaz a bývalý kapitán otrokárskej lodi John Newton a publikoval ju v roku 1779. Pôvodný názov piesne bol „Faith's Review and Expectation“.
Melódia, podľa ktorej sa pieseň najčastejšie spieva, sa volá New Britain, čo je ária neznámeho autora pôvodom pravdepodobne z Írska.

História

Newton napísal slová z vlastnej skúsenosti. Vyrastal bez akéhokoľvek náboženského presvedčenia, ale jeho životná cesta bola tvorená rôznymi zvratmi a náhodami, ktoré často dal do pohybu svojou vlastnou spupnou neposlušnosťou. Bol prinútený vstúpiť do Královského námornictva a nakoniec sa podieľal na obchode s otrokmi. V marci 1748 ho v noci na lodi "Greyhound" zastihla silná búrka a skoro loď potopila. Newton sa bál tak veľmi, až volal k Bohu o milosť. Tento okamih znamenal začiatok jeho duchovného obrátenia.
Roku 1756, kedy býval a pracoval v Liverpoole, sa začal sám učiť latinčinu, gréčtinu a teológiu. On a jeho žena Polly, ktorú si vzal roku 1750, sa ponorili do cirkevného spoločenstva a Newtonova vášeň bola tak pôsobivá, až mu priatelia navrhli, aby sa stal anglikánskym kňazom. Bol však odmietnutý biskupom z Yorku, kvôli tomu, že nemá vysokoškolské vzdelanie. Pravdepodobnejším dôvodom  bolo jeho tiahnutie k evanjelizácii a jeho styky s metodistami. Newton pokračoval vo svojom zapálení a potom, čo bol povzbudený svojim priateľom, napísal o svojch skúsenostiach z obchodu s otrokmi a o svojom obrátení. Gróf z Dartmouthu, ohromený jeho príbehom, podporoval Newtona k vysväteniu.
Roku 1764 bol vysvätený na kňaza a stal sa vikárom v Olney v grófstve Buckinghamshire v Anglicku, kde začal písať piesne s básnikom Williamom Cowperom. Amazing Grace bola pôvodne napísaná pre ilustráciu kázania na Nový rok 1773. Nie je známe, či existuje nejaká pôvodná melódia sprevádzajúca tieto verše. Roku 1779 vyšla anonymne zbierka básní Newtona a Cowpera pod názvom Olney Hymns (Hymny z Olney), medzi 280 Newtonovými textami vyšla aj báseň Faith's Review and Expectation neskôr známa len ako Amazing Grace.

Text piesne

Amazing grace! (how sweet the sound)

That sav'd a wretch like me!

I once was lost, but now am found,

Was blind, but now I see.
'Twas grace that taught my heart to fear,

And grace my fears reliev'd;

How precious did that grace appear

The hour I first believ'd!
Thro' many dangers, toils, and snares,

I have already come;

'Tis grace hath brought me safe thus far,

And grace will lead me home.
The Lord has promis'd good to me,

His word my hope secures;

He will my shield and portion be

As long as life endures.
Yes, when this flesh and heart shall fail,

And mortal life shall cease;

I shall possess, within the veil,

A life of joy and peace.
The earth shall soon dissolve like snow,

The sun forbear to shine;

But God, who call'd me here below,

Will be forever mine.
Béla Angyal (politik)

Ing. Béla Angyal (* 22. máj 1958, Kolárovo) je slovenský úradník (zastávajúci niekoľko významných pozícií, napríklad predseda Úradu pre verejné obstarávanie) a politik (poslanec Nitrianskeho samosprávneho kraja). Je členom SMK, pred zjednotením do koalície bol členom predsedníctva Maďarskej občianskej strany. Je ženatý, má dve deti. Býva v Kolárove.
Vysokoškolské vzdelanie získal na Elektrotechnickej fakulte Českého vysokého učenia technického v Prahe v rokoch 1977-1982. Po skončení vysokej školy začal pracovať v Rozvodnom závode ZSE Komárno ako technik.
Od roku 1994 do roku 1999 bol zástupcom primátora mesta Kolárovo. Od roku 1999 pôsobil jeden rok na Úrade vlády SR ako riaditeľ odboru menšín. V období rokov 2000 až 2002 pracoval na Úrade pre verejné obstarávanie vo funkcii riaditeľa kancelárie predsedu. Neskôr, až do marca 2005 pracoval na Ministerstve pôdohospodárstva SR pod vedením ministra Zsolta Simona. Od 1. januára 2003 sa na ministerstve stal vedúcim služobného úradu.
Krátko na to, 10. marca 2005 nastúpil do funkcie predsedu Úradu pre verejné obstarávanie.
Pandión I.

Pandión I. (starogr. Πανδίων – Pandión, lat. Pandion) je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Erichthonia a jeho manželky najády Praxithey, bol aténsky kráľ.
Pandión sa oženil so Zeuxippou a mal s ňou dcéry, Proknu a Filomélu a synov Erechthea a Bouta. Dcéru Proknu potom vydal za tráckeho kráľa Térea za odmenu, že mu pomohol poraziť vojsko tébskeho kráľa Labdaka, ktorý napadol Atény.
Prokné sa následne stala matkou syna Itya a žila vo svojej novej tráckej domovine šťastne až dovtedy, kým ju neprišla navštíviť jej sestra Filoméla, do ktorej sa nešťastne zaľúbil jej manžel Téreus. Filoméla ale jeho lásku neopätovala a preto sa ju Téreus pokúsil zmocniť násilím a keďže sa mu ubránila, zatvoril ju v hustom lese do osamelej chatrče. Filomélu nezlomilo ani väzenie a vyhrážala sa mu, že nebude mlčať a preto jej vyrezal jazyk.
Filoméla však prišla na spôsob ako to oznámiť sestre, vytkala správu o svojom osude na závoj, ktorý sestre podala. Prokné potom manželovi pripravila strašnú pomstu, zabila ich syna Itya a predložila mu ho na večeru. Najvyšší boh Zeus však nedopustil, aby tento hrozný zločin ostal bez trestu a všetkých troch zbavil ľudskej podoby. Térea premenil na dudka, Proknu na slávika a Filomélu na lastovičku.
Keď sa Pandión o tom dozvedel, zo žiaľu nad stratou svojich dcér sa usúžil až k smrti.
Po Pandiónovej smrti kráľovské žezlo prevzal jeho syn Erechteus a Boutes sa stal veľkňazom svätýň bohyne Atény a boha Poseidóna.
Živnostenské podnikanie

Živnostenské podnikanie alebo živnosť je (na Slovensku a v Česku) druh podnikania. Upravuje ho predovšetkým zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon).
Nasledujúci text opisuje úpravu živnostenského podnikania platnú na Slovensku.
Elie Pacot

Životopis

Narodil sa v Bordeaux v rodine obchodníka. Prvý záznam o jeho pôsobení pochádza z roku 1688 keď sa oženil a otvoril si kovoryteckú dielňu v meste Lille na ulici Place de Lion d'Or, v ktorej bol vedúcim zlatníkom.

Pacot pracoval pre Johna Churchilla, vojvodu z Marlborough (1650-1722), ktorý bol britským vojenským veliteľom. Postupne sa vypracoval na popredného zlatníka. Na konci svojej kariéry pracoval ako dvorný zlatník britského kráľa Juraja I. Po podpísaní Utrechtského mieru sa jeho spolupráca s Britmi skončila a Pacot sa musel vrátiť do Bordeaux.

Zlatnícku dielňu prevzal jeho zať Pierre Tiron, ktorý v jeho dielni pracoval od roku 1707 už ako člen rodiny.
Pacotova dielňa bola preslávená najmä striebornými a zlatými svietnikmi, tácňami, heraldickými výtvormi, kanvicami, poľnými fľašami, panvicami, kovoryteckými miniatúrami. Známou a charakteristickou výzdobou úžitkových diel z jeho produkcie sa stala podoba bohyne Minervy ako bojovníčky s kopijou a vavrínovým vencom v rukách.

Pacotov zať využíval viac motív hlavy Minervy, ktorá bola znázorňovaná ako bohyňa umenia, s prilbou konvicového tvaru, na ktorej bol emblém Pegasa okrídleného koňa.
Pacotov rodový erb zobrazoval Eliáša na ohnivom voze a jeho syna Elišu oblečeného v zlatníckom pracovnom plášti. Ako výrobnú a obchodnú značku používal bourbonský trojlístok, ktorý bol znakom mesta Lille a písmeno "D".
Zomrel v Bordeaux v roku 1721.
Ordálie

Ordálie alebo boží súd (lat.) je stredoveký spôsob dokazovania neviny skúškou ohňom, súbojom a pod. Spočíval v tom, že sa čakalo, že „Boh rozhodne“, či je osoba nevinná.
ReactOS

História

ReactOS je pokračovateľom projektu FreeWin95, ktorý bol založený okolo roku 1996 ako slobodná alternatíva k operačnému systému MS Windows 95, no ostal však iba v podobe návrhu.
Projekt ReactOS začal vo februári 1998 vývojom jadra a základných ovládačov.
Vývojári momentálne pracujú na novej verzii nazývanej Community Edition, ktorá má niesť verziu 0.4.0. Dátum vydania tejto verzie nie je známy. Od verzie 0.4.0 sa očakáva lepšia podpora USB ovládačov, nové grafické spracovanie Explorera.
La Chevrolière

Poloha

Obec má rozlohu 32,56 km². Najvyšší bod je položený 22 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 970 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lighters

Kompozícia

„Lighters“ je predovšetkým alternatívna hip-hopová skladba, ktorá na rozdiel od hardcore hip-hopových skladieb albumu Hell: The Sequell má vplyvy žánrov soul a synthpop. Je napísaná v tónine C dur so stredne rýchlym tempom 92 úderov za minútu. Skladba začína príjemnými vokálmi Marsa: "This one's for you and me, living out our dreams." Eminemové verše môžu byť interpretované ako správa pre ľudí, ktorí ho nenávidia. Albumová verzia skladby je dlhá viac ako púť minút a je najdlhšou skladbou albumu Hell: The Sequel.
Jules Michelet

Životopis

Narodil sa v Paríži do rodiny s hugenotskou tradíciou. Rodičia ho poslali študovať na univerzitu Collège or Lycée Charlemagne. Záverečnú skúšku urobil v roku 1821, a čoskoro bol menovaný profesorom histórie na vysokej škole Rollin. Od roku 1830 sa stal riaditeľom štátnych archívov. Počas svojho života napísal mnoho významných historických a esejistických diel. 
Zomrel 9. februára roku 1874 v Hyères. Pochovaný je na parížskom cintoríne Père Lachaise.
Mocná hŕstka

Mocná hŕstka (rus. Могучая кучка – Mogučaja kučka; iné názvy: Novoruská škola, Päťka, Mocná päťka, Ruská päťka) bola skupina ruských skladateľov z konca 50. a začiatku 60. rokov 19. storočia. Patrili do nej Milij Alexejevič Balakirev, César Antonovič Kjui, Modest Petrovič Musorgskij, Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov, Alexander Porfirievič Borodin a jej teoretickým hovorcom bol Vladimír Stasov.
Vznikla koncom 50. rokov 19. storočia na podnet Alexandra Nikolajeviča Serova (názov Mocná hŕstka sa objavil v novinovom článku v roku 1867) a Vladimira Vasilieviča Stasova a fungovala do 90. rokov 19. storočia. V rámci Mocnej hŕstky uvedení skladatelia zdieľali svoje hudobné názory, diela a záujem zachovať ruskú národnú hudbu. Program Mocnej hŕstky obsahoval podmienku, že komponovaná hudba musí byť počuteľne ruská a zároveň musí byť zrozumiteľná pre každého, kto má záujem.
Skupina sa „v duchu ideí ruského demokratického hnutia 60. rokov usilovala o realistické, vlastenecké umenie, ktoré by rozvíjalo duchovné bohatstvo ľudu (hudobný folklór, ľudová epika atď.)“
Dočasným členom Mocnej hŕstky bol aj Peter Iľjič Čajkovskij, no pre rozpory s Korsakovom a obvinenie z europocentrizmu túto skupinu opustil.
Diaľnica A23 (Taliansko)

Priebeh trasy

Diaľnica je súčasťou európskej cesty E55, ktorá vedie z Bourg Helsingu vo Švédsku až do Kalamaty v Grécku.
Začína sa v križovatke s diaľnicou A4 pri meste Palmanova a smeruje na sever rovinatým územím severnej časti Pádskej nížiny. Na trinástom kilometri sa nachádza výjazd Udine-Sud do provinčného hlavného mesta a na ním aj veľké obojstranné odpočívadlo (tal. Area di servizio) Zugliano. Medzi výjazdmi Udine-Sud a Udine-Nord vedie súbežne s diaľnicou i cesta SS13. 
Za mestom Udine sa diaľnica dostáva do čoraz hornatejšieho alpského terénu, ktorý je tvorený morénami z poslednej doby ľadovej. Na 37. kilometri sa nachádza obojstranný motorest Ledra a za ním aj výjazd Gemona, Osoppo. V blízkosti sa nachádzajú obce San Daniele del Friuli, Tricesimo, Faedis či Majan, kde bolo v roku 1976 epicentrum zemetrasenia, ktoré zasiahlo celé Furlansko-Júlske Benátky. 
Za touto križovatkou sa nachádza 1259 metrov dlhý most cez rieku Tagliamento, ktorú diaľnica kopíruje až po štátnu hranicu s Rakúskom. Cesta ďalej prechádza okolo jazera Lago di Cavazzo, za ktorým sa nachádza výjazd Carnia, Tolmezzo. Ďalej nasleduje niekoľko menších odpočívadiel a parkovísk a veľké množstvo tunelov a viaduktov, ktoré prekonávajú veľmi zložitý terén. 
Cesta prechádza okolo mesta Pontebba, ktoré bolo do roku 1918 rozdelené taliansko-rakúskou štátnou hranicou. Územie Talianska však v súčasnosti siaha ešte ďalej na sever a diaľnica teda pokračuje okolo obce Ugovizza na 105. kilometri, kde sa nachádza zberná mýtnica. Odtiaľ ďalej okolo mesta Tarvisio až na štátnu hranicu je jazda po diaľnici bez úhrady.
Rakúsku štátnu hranicu diaľnica A23 dosahuje pri obci Coccau a tu na ňu priamo nadväzuje rakúska diaľnica A2, ktorá vedie cez Villach a Graz až do Viedne.

História

Výstavba diaľnica A23 sa začala v roku 1964 na úseku Palmanova-Udine Sud s dĺžkou 13 kilometrov, ktorý otvorili po dvoch rokoch výstavby dňa 31. júla 1966. Po sedemročnej prestávke boli stavebné práce v roku 1973 obnovené a spustila sa výstavba technicky veľmi náročného úseku Udine Nord-Coccau, ktorý etapovito stavali trinásť rokov a kompletne ho sprejazdnili 4. júla 1986. O dva roky neskôr, dňa 11. júna 1988, následne odovzdali do užívania aj zostávajúci úsek Udine Sud-Udine Nord a diaľnica tak bola kompletne dokončená.
Tielt

Obyvateľstvo

Mesto má približne 19 647 obyvateľov (2010).
Condé-Northen

Poloha

Obec má rozlohu 10,92 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 594 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kunburudú (Há Dálu)

Kunburudú (maldiv. ކުނބުރުދޫ‎) je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 337 (jún 2006), dĺžka ostrova 944,89 m, šírka 914,41 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 278,85 km.
Alpha Regio

Alpha Regio je oblasť na Venuši s centrom 22 °J a 5 °V a priemerom asi 1 500 km. Celková plocha oblasti Alpha Regio sa približne rovná ploche Škandinávskeho polostrova.
Alpha Regio vystupuje do výšky 1 až 2 km nad okolitý terén a jeho povrch je silne deformovaný. Alpha Regio je prvá štruktúra na Venuši, ktorá bola zaznamenaná pozemským radarom. Stalo sa tak v roku 1963.

Bibliografia

Heather Couper, Nigel Henbest, Illustrated Atlas vesmíru, ed. Solis, Varšava 2002.
Arnac-Pompadour

Poloha

Obec má rozlohu 15,09 km². Najvyšší bod je položený 475 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rakídú

Rakídú (maldiv. ރަކީދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Vávu na Maldivách. Počet obyvateľov je 358 (jún 2006), dĺžka ostrova 142,6 m, šírka 165,2 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 96,15 km.
Schalkendorf

Poloha

Obec má rozlohu 5,21 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fontenay-le-Pesnel

Poloha

Obec má rozlohu 10,07 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 898 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Portoriko

Geografia

Portoriko sa nachádza v Karibiku medzi Karibským morom a Severoatlantickým oceánom, východne od Dominikánskej republiky. Jeho zemepisná šírka je 18 15 N a dĺžka 66 30 W. Maximálna dĺžka z východu na západ (z Punta Puerca do Punta Higuero) je 180 km, maximálna šírka zo severu na juh (od Isabella po Punta Colón) je 65 km.
K hlavnému ostrovu (šp.„Isla Grande“, angl. Main Island) patria tri menšie ostrovy. Východne ležia turisticky lákavé ostrovy Vieques (často nazývaný aj „Isla Nena“) a Culebra. Smerom na západ sa nachádza neobývaný ostrov Mona s bohatstvom fauny a flóry.
Portoriko napriek nie veľkej rozlohe je miestom množstva bohatstva viac prírodného charakteru. El Yunke je prírodná rezervácia a zároveň jediný tropický dažďový prales na území USA. Nájdete v ňom množstvo chránených živočíchov a rastlín. Značná časť z nich je endemická.

Hlavné mesto - San Juan

Hlavným mestom Portorika je San Juan (založené v r. 1508 Juanom Ponce de Leónom)
Hlavné mesto má najmä na pobreží miesta bohaté na historické budovy a stavby. Napríklad veľká pevnosť El Morro na severe neďaleko slávnej ulice Fortaleza alebo San Sebastian. To sú miesta, ktoré svedčia o pokusoch iných mocností prebrať Španielsku tieto ostrovy. To sa podarilo až začiatkom minulého storočia USA. San Juan vznikol ako prvé prístavné mesto a časom rástol oveľa rýchlejšie, než ostatné v čase kolonizácie rovnako vyspelé lokality. V San Juan je sídlo vlády, ktorá podlieha USA, a tiež je tu sídlo viacerých spoločností, ktoré na Portoriku fungujú.

Jazyk

Španielčina a angličtina sú oficiálnymi jazykmi, ale španielčina je bezpochyby dominujúca. Angličtinou hovorí asi 1/4 obyvateľov.

Zaujímavosti

Z Portorika tiež pochádza viacero známych osobností a spevákov. Napríklad Benitio del Toro, J. Phoenix, Michelle Rodriguez a ďalší. Na západnom ostrove Mona sa nachádza starý maják z dielne známeho architekta menom Gustav Eiffel, tiež autor Eiffelovej veže a Sochy Slobody z Liberty Island v New Yorku.
Festival De la Calle San Sebastian
San Sebastián Street Festival, tiež známy ako "San Se", je veľmi populárna Portorikánska slávnosť, ktorá sa každoročne koná v meste Old San Juan. Ide o štvordňovú udalosť, ktorá začína tretí štvrtok v Januári a trvá do nasledujúcej nedele. Táto slávnosť sa koná na počesť svätého Sebastiana [1] [2] [3]. 20. január je deň, keď katolícka cirkev oslavuje život tohto svätého. Na tomto festivale sa zúčastňuje viac ako 200 000 ľudí a táto udalosť je medzinárodne uznávaná.

Kriminalita

Kriminalita na Portoriku nie je výrazne vyššia než na Floride v USA. Vo veľkej časti sa však na nej podieľajú prisťahovalci a neprispôsobiví občania. Portoriko je tiež pašeráckym a priekupníckym rajom. Neraz sa práve na Portoriku podarilo odhaliť tranzity drogových trás do USA.
Ferdinand Klátik

Život

Ľudovú školu navštevoval v Starej Pazove, 1905 – 1909 študoval na gymnáziu v Zemune, 1909 – 1913 na učiteľskej škole v Osijeku. Pôsobil ako učiteľ na ľudových školách v Tordinciach, Ľubej a Starej Pazove. Od roku 1914 bol vojakom rakúsko-uhorskej armády na východnom fronte. Neskôr prebehol k Rusom a pôsobil ako emisár Československej národnej rady a ako spoluredaktor periodika Slovenské hlasy. V roku 1919 až 1935 pôsobil ako učiteľ v Starej Pazove, od roku 1935 do 1940 bol riaditeľom školy v Borove, od roku 1940 do 1943 bol učiteľom v Čepine a Starej Pazove. Mal tri deti, syn Zlatko bol spisovateľ a literárny vedec (nar. 1922). Bol vyznamenaný Radom sv. Sávu 4. tr.

Kariéra osvetového pracovníka

V roku 1923 založil v Starej Pazove Slovenskú pospolitú čitáreň, v roku 1926 Slovenské roľnícke združenie a Večernú roľnícku školu. V roku 1927 založil Chmeliarsky spolok, v roku 1928 Hospodárske a úverné družstvo, roku 1930 slovenskú ústrednú knižnicu pri Československom zväze v Juhoslávii. Venoval sa práci s deťmi, v rokoch 1923 – 1928 režíroval ročne 3-4 divadelné predstavenia a od roku 1925 pôsobil dva roky ako redaktor Zorničky.

Publicistická činnosť

Publikoval od prvej svetovej vojny, písal básne v próze, poviedky a články v sibírskych Slovenských hlasoch, v petrovskej Národnej jednote, Národnom kalendári, Našom zahraničí a v Jugoslávskych Čechoslovákoch. Je autorom učebníc pre slovenské ľudové školy v Juhoslávii. V Rusku zostavil Malý kultúrny zemepis Slovenska s J. G. Tajovským. Po roku 1918 prekladal zo srbochorvátčiny.
Činnosť podniku

Činnosť podniku je súhrnné označenie pre vykonávanie rôznych činností, zabezpečujúcich plynulosť výroby a ciele podniku.

Zásobovacia činnosť podniku

Jej úlohou je zabezpečiť pre výrobu potrebné materiály, polotovary či rôzne tovary v požadovanom množstve, kvalite alebo sortimente a tak zabezpečiť plynulú výrobu. Zahŕňa nákup, prepravu a skladovanie.
Nákup potrebných materiálov, polotovarov a tovarov zabezpečujú zamestnanci útvaru zásobovania; ich úlohou je nájsť najvhodnejších dodávateľov a najvhodnejší spôsob dodávok materiálu do podniku. Na prepravu objednaného materiálu môže podnik využiť vlastné dopravné prostriedky (ak ich má k dispozícii) alebo využiť dopravné prostriedky dodávateľa či prepravcov. Skladovanie nakúpených materiálov zahŕňa príjem (príjemka) a ošetrovanie zásob, uloženie do skladu, výdaj zásob do výroby (výdajka). Stav zásob sa vedie na skladových kartách. Optimálne množstvo zásob viaže minimálne peňažné prostriedky a následne minimálne náklady na skladovanie, a zároveň zabezpečuje plynulú výrobu.
Peňaženka

Penaženka  je druh ochranného puzdra na peniaze a v modernej dobe aj na rôzne druhy platobných kariet, či osobných dokladov. Ide o puzdro, ktoré býva často skladacie a zatváracie.
Peňaženky sa vyskytujú v celej škále farieb, materiálov (koža, látka…) a veľkosti v závislosti na veľkosti peňazí. Existujú varianty len na drobné mince, na mince a bankovky, ale medzi najpoužívanejšie patria kombinované peňaženky s oddelenými miestami pre mince, bankovky, doklady a karty. Takéto peňaženky majú zatváraciu priehradku, do ktorej sa vkladajú mince. Vo vnútri peňaženky sa nachádzajú ďalšie priehradky, ktoré sú uspôsobené na veľkosť kreditných kariet, alebo občianskeho či vodičského preukazu.
Peňaženky sa tiež využívajú ako turistický suvenír, kde sa na jednu zo strán uvedie symbol zeme, regiónu, alebo iný významný výjav daného územia.

Dejiny

Prvé peňaženky sú spojené s rozvojom bankoviek, respektíve papierových peňazí, pretože pokiaľ sa používali mince, bol hlavným nástrojom pre ich osobný prenos využívaný mešec, alebo v prípade väčšieho množstva truhla.
V modernej peňaženke sa objavujú aj malé puzdrá na kreditné karty, ktoré sa objavujú prvýkrát v 50. rokoch 20. storočia.
Ján Fukas

Životopis

Gymnázium absolvoval v Banskej Bystrici a Egri. Autor štúdie Maďarizácia v zápiskoch Jána Fukasa, ktorá sa stala významným prameňom slovenskej pedagogiky na poznanie školských pomerov pred roku 1918.
Peter Pásztor

Peter Pásztor (* 25. september 1948, Levoča) je slovenský architekt

Štúdium a kariéra

Vyrastal v Gelnici. Svoje vysokoškolské štúdium absolvoval na Stavebnej Fakulte SVŠT v Bratislave (1967 – 1973). V rokoch 1973 – 1974 pôsobil v košickom ateliéri ŠPTÚ pod vedením Ing. arch. Jána Šprláka-Uličného, neskôr v Športprojekte do roku 1987. Od roku 1987 do 1990 nasleduje Stavoprojekt Košice, ateliér vývoja a typizácie. Roku 1989 sa rozhodne ísť pracovať do budapeštianskeho ateliéru Imre Makovcza, kde strávi osem mesiacov. Makoveczova filozofia, a jeho osobitný myšlienkový svet silne ovplyvní a formuje Pásztorovu hlboko založenú regionálno-organickú orientáciu. Po návrate z Budapešti sa ocitne v  konzervatívnom, socialistickom prostredí, kde sú jeho tvorivé ambície obmedzené prevládajúcimi achitektonickými názormi  V roku 1990 sa spojí s názorovo blízkym architektom Martinom Drahovským a spolu založia architektonickú firmu.

Habilitácia

1995 FA STU Bratislava (Organický prístup v sakrálnej architektúre na Slovensku)

Dizertácia

2000 FA STU Bratislava (Architektúra ako umenie, či výsledok kompromisu?)

Inaugurácia

2003 FA STU Bratislava (Organický prístup ako princíp architektonickej tvorby)

Charakteristika tvorby

Pásztorova regionálno-organická, resp. živá architektúra, ako ju on sám často nazýva, je čistá tvorba, ktorá má základy zakorenené v krajine. Jeho vlastný tvorivý názor je vždy adoptovaný  pre konkrétne podmienky budúcej stavby a konkrétneho objednávateľa  s využitím miestnych materiálov. Takto vzniknutá architektúra sa vyznačuje skulpturálnym artefaktom, archaickými náznakmi a organickými tvarmi. Organickosť sa netýka len vonkajšieho stvárnenia, tvorivá identita vynikne aj v nepravidelných, nepravouhlých pôdorysoch. Výrazové dominanty stavieb sú drevené kmene, stĺporadie z dreva, stĺpy s trsom podporných trámov, ktoré vychádzajú z horného ukončenia stĺpa,  ďalej sú charakteristické aj gotické oblúky a prehýbanie strechy. Pri tvorbe hmoty, a konfigurácii priestoru Pásztor  vychádza obvykle z dvojkrídlovej dispozície s centrálnou presklennou halou, resp. z pôdorysnej skladby tvaru „L“.  Tieto charakteristické tvarové prvky a pôdorysné skladby sa uplatňujú nielen pri rodinných domoch, ale aj pri veľkolepejších stavbách.