Zinedine Zidane

Začiatky

Zidane sa narodil 23. júna 1972 v Marseille, časti Castellane. Jeho rodičia pochádzajú z Petite Kabylie z Béjaïe z Alžírska.
S futbalom začínal v klube US Saint-Henri, ktorý sídlil v Marseille keď mal osem rokov. Vo veku 14 rokov odišiel zo Septemes a zúčastnil sa štvorročného juniorského kempu pre ligu, kde si ho všimol skaut klubu AS Cannes Jean Varraud. Pôvodne mal v Cannes zostať šesť mesiacov, no nakoniec zostal pôsobiť v klube nasledujúce štyri roky, dostal sa aj na profesionálnu úroveň. Jeho prvý zápas v Ligue 1 odohral, keď mal 17 rokov a jeho prvý gól strelil 8. februára 1991. Za tento gól dostal ako dar od prezidenta klubu auto.
Zidane prestúpil do Girondins Bordeaux v sezóne 1992-93. Za klub dosiahol svoje prvé úspechy; vyhral Pohár Intertoto v roku 1995 a v sezóne 1995-96 sa prebojoval do finále Pohára UEFA, kde podľahli Bayernu Mníhcov. V Bordeaux odohral štyri sezóny, hrával so spoluhráčmi akými boli Bixente Lizarazu alebo Christophe Dugarry, ktorý neskôr tvorili základ úspechu na majstrovstvách sveta v roku 1998 a v Bordeaux tvorili tzv. „Bordeauxský trojuholník“.

Prestup do Juventusu

V roku 1996 po neúspechu vo finále Pohára UEFA Zidane prestúpil do turínskeho klubu Juventus FC, klubu za ktorý hral v 80. rokoch slávny francúz Michel Platini. Prestupová suma bola 3 milióny libier. Trénerom klubu bol v tom čase Marcelo Lippi a v klube pôsobil aj jeho spoluhráč z reprezentácie Didier Deschamps. Po ťažkých začiatkoch, hlavne prvých troch mesiacoch sa Zidane v klube udomácnil a stal sa dôležitou súčasťou klubu a začal byť považovaný za hráča na najvyššej európskej úrovni. S Juventus sa radoval prvýkrát z víťazstiev v lige (v rokoch 1997 a 1998), v roku 1997 vyhral taliansky superpohár a v roku 1996 Európsky superpohár a Interkontinentálny pohár. V Lige majstrov sa dostal v dvoch rokoch po sebe (1997, 1998) až do finále, ale víťazstvo nedosiahol.

Pôsobenie v Reale Madrid

V lete 2001 prestúpil do španielskeho tímu Real Madrid. Prestupová suma bola 76 miliónov eur, čo bola v tom čase rekordne najvyššia suma za prestup futbalistu. Zidane, ktorý získal ocenenie FIFA pre najlepšieho futbalistu 20. storočia, podpísal štvorročnú zmluvu.
Počas jeho prvého roku v Reale dosiahol s klubom titul v La Lige a vo finále Ligy majstrov triumfoval nad Bayerom Leverkusen. V tomto zápase strelil Zidane víťazný gól. V nasledujúcom ročníku potvrdil Real so Zidanom toto víťazstvo triumfom v Európskom superpohári. 
V rokoch 2003 až 2006 Real vďaka politike Florentina Péreza nakúpil najsledovanejších a najdrahších hráčov akými bol Zidane, Beckham, Luís Figo a Ronaldo. Klub ale v týchto rokoch nedokázal vyhrať domácu ligu a nevyhral ani Ligu majstrov. Práve kvôli týmto dôvodom a klesajúcej forme oznámil 25. apríla 2006  ukončenie svojej kariéry po majstrovstvách sveta 2006.
Od leta 2013 pôsobí ako asistent trénera Carla Ancelottiho v Reale Madrid.

Reprezentácia

Zidane má dvojité občianstvo Francúzska a Alžírska a preto mal možnosť nastúpiť aj za Alžírske národné futbalové mužstvo. Tréner Abdelhamid Kermali ho ale nepostavil, pretože mladého Zidane nepovažoval za dostatočne rýchleho.
Za Francúzske národné futbalové mužstvo debutoval v priateľskom zápase proti Česku ako náhradník 17. augusta 1994. Zidane strelil v tomto zápase dva góly a dotiahol tak výsledok zápasu na remízu 2-2.
Pred Eurom 1996 nemohol tréner Aimé Jacquet rátať so strelcom Ericom Cantonom, ktorý dostal ročný zákaz nastupovať, zmenil tak zostavu mužstva a Zidane postavil ako záložníka (playmaker). Francúzsko sa dostalo až do semifinále turnaja, kde ale podľahlo Česku po penaltovom rozstrele.
Zidane bol súčasťou tímu, ktorý hral Majstrovstvá sveta 1998 na domácej pôde. Aj napriek vylúčeniu v zápase základnej skupiny proti Saudskej Arábií jeho výkon gradoval a vo finále proti favorizovanej Brazílii strelil Zidane dva góly a výraznou mierou tak prispel k víťazstvu 3-0 a zisku prvého titulu pre Francúzsko.
Zidane hral aj na Eure 2000, ktoré sa konalo v Holandsku a Belgicku a bol súčasťou tímu, ktorý tento turnaj vyhral. 
Zranenie stehna mu neumožnilo nastúpiť v prvých dvoch zápasoch Majstrovstiev sveta 2002, nastúpil v treťom zápase, no nedokázal zabrániť nevydarenému pôsobeniu Francúzska, ktoré vypadlo v základnej skupine bez streleného gólu. Na Eure 2004 Francúzsku prekvapujúco vypadlo v štvrťfinále s neskorším víťazom - Gréckom. Zidane po týchto majstrovstvách oznámil koniec reprezentačnej kariéry. Svoje rozhodnutie ale neskôr zmenil, keďže ho presvedčil tréner Raymond Domenech a slabé vystúpenia Francúzska v kvalifikácii. 27. mája 2006 odohral svoje sté vystúpenie v národnom drese v priateľskom zápase proti Mexiku.
Svoje pôsobenia na Majstrovstvách sveta 2006 začalo Francúzsko slabými výkonmi proti Švajčiarsku a Južnej Kórei, no víťazstvom proti Togu zabezpečilo svoju účasť v osemfinále. Výkon francúzov gradoval, dostali sa až do finále turnaja, kde sa stretli s Talianskom. Zidane, ktorý bol kapitánom Francúzsku otváral skóre už v siedmej minúte zápase, keď premenil penaltu. Taliansko v 19. minúte vyrovnalo a zápas sa dostal až do nadstaveného času. V 110. minúte mal Zidane konfrontáciu s obrancom Talianska Marcom Materazzim (hlavou ho udrel do hrude) po ktorej bol vylúčený. Nenastúpil tak na penaltový rozstrel, v ktorom Francúzsko prehralo a majstrom sa stalo Taliansko. Aj napriek tomuto skratu získal Zidane zlatú loptu pre najlepšieho hráča turnaja.
Celkovo za národné mužststvo odohral 108 zápasov a výrazne sa zapísal po boku Desaillyho, Deschampsa a Thurama do francúzskej futbalovej histórie.