google/wiki40b huggingface dataset:
KOMUNÁLNA poisťovňa

Dejiny

KOMUNÁLNA poisťovňa bola založená zakladateľskou listinou zo dňa 19. októbra 1993 a svoju činnosť oficiálne začala 1. januára 1994. Jej poslaním je poskytovať klientom produkty a služby v oblasti životného poistenia, poistenia motorových vozidiel a majetku občanov, zodpovednostného poistenia, poistenia priemyselných rizík a bankopoisťovníctva. Jedným zo základných kameňov jej podnikania je orientácia na komunálnu sféru. KOMUNÁLNA poisťovňa je partner Združenia miest a obcí Slovenska.
Významným partnerom KOMUNÁLNEJ poisťovne je Slovenská sporiteľňa, s ktorou spolupracuje pri predaji bankových produktov – úvery zabezpečené záložným právom k nehnuteľnosti (úver na bývanie, hypotekárny úver pre mladých), spotrebný úver na čokoľvek a služby bezhotovostného platobného styku, súhlas s inkasom – ako aj v oblasti investmentu a správy aktív.
K výraznej zmene v spoločnosti došlo po akvizícii v roku 2001, kedy sa poisťovňa stala súčasťou silnej medzinárodnej finančnej a poisťovacej skupiny Vienna Insurance Group (VIG).

Produkty

KOMUNÁLNA poisťovňa ponúka životné poistenie (vrátane investičného), poistenie pre deti a mládež, poistenie pohrebných nákladov, poistenie úveru a úrazové poistenie. V rámci neživotného poistenia poskytuje povinné zmluvné poistenie, havarijné poistenie či poistenie majetku; to zahŕňa poistenie miest a obcí, občanov, podnikateľov, výstav, stavebno-montážnych prác, strojov, ako aj zodpovednosť za škodu. Výsledkom spolupráce KOMUNÁLNEJ poisťovne s komunálnou sférou je aj poisťovanie projektov revitalizácie miest a obcí z eurofondov vrátane revitalizácie infraštruktúry (ciest, chodníkov, kanalizácií, vodovodov a pod.), obecných parkov, “mŕtvych” skládok odpadu a pod.
KOMUNÁLNA poisťovňa ponúka v rámci svojho portfólia všetkým klientom aj poradenstvo, vďaka ktorému si môžu nastaviť poistenie podľa individuálnych požiadaviek.

Zaujímavosti a aktivity

KOMUNÁLNA poisťovňa je strategickým partnerom miest a obcí na Slovensku. Okrem poisťovníctva sa angažuje pri podpore kultúrnych, spoločenských a športových aktivít v mestách a obciach. V roku 2018 finančne podporila 170 takýchto podujatí. Od roku 2015 je partnerom programu Komunity priateľské deťom a mladým ľuďom, ktorý realizuje v spolupráci so ZMOS a Nadáciou pre deti Slovenska. Cieľom programu je budovanie takých komunít, ktoré zohľadňujú potreby detí a mladých ľudí a umožňujú im spolupodieľať sa na plánovaní a realizácii aktivít v komunite.
V spolupráci so ZMOS podporuje aj projekt Oskar bez bariér. Ten oceňuje iniciatívy miest a obcí, ktoré uľahčujú a skvalitňujú život zdravotne postihnutým občanom.
Čerkessk

Čerkessk (po rusky: Черке́сск) je mesto na juhu Ruskej federácie. Je hlavným mestom Karačajsko-čerkeskej republiky. Leží na pravom brehu rieky Kubáň. Žije tu 166 300 obyvateľov (2008) viacerých národností.

Dejiny

Čerkessk bol založený Kozákmi v roku 1804 ako ruská pohraničná stanica na mieste, kde v roku 1790 porazili ruské vojská tureckú armádu. V roku 1825 sa sem začali sťahovať prvý osadníci a mesto bolo nazvané podľa porazeného tureckého generála Batalpašinsk. Čerkessk bol v tridsiatych rokoch minulého storočia viackrát premenovaný. V roku 1934 bol nazvaný Sulimov a v roku 1937 bol premenovaný na Ježovo-Čerkessk. Čerkessk sa nazýva od roku 1939.

Obyvateľstvo

Rusi tvoria približne tretinu populácie, najväčšou (35%) skupinou sú Čerkesskovia.
Montrond (Hautes-Alpes)

Poloha

Montrond má rozlohu 4,46 km². Najvyšší bod je položený 822 m n. m. a najnižší bod 605 m n. m.

Obyvateľstvo

Montrond má 52 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Nescafé

Nescafé je značka instantnej kávy vyrábaná firmou Nestlé. Názov vznikol spojením dvoch slov Nestlé a café. Prvá práškovaná káva bola objavená Maxom Morgenthalerom po siedmich rokoch hľadania správnej receptúry. 
V mnohých krajinách sa názov Nescafé používa vďaka popularite pre všeobecné označenie instantných káv.
Tmavá hmlovina

Tmavá hmlovina alebo temná hmlovina je plynovo-prachové medzihviezdne mračno, ktoré sa prejavuje ako oblasť chudobná na hviezdy, ale s koncentráciou medzihviezdnej hmoty.
Tmavé hmloviny sú viditeľné, ak zakrývajú časť žiarenia reflexnej hmloviny (napr. hmlovina Konská hlava) alebo prekrývajú hviezdy v pozadí (napr. hmlovina Uhoľné vrece).
Tvar takýchto temných mrakov je veľmi nepravidelný: nemajú jasne definované vonkajšie hranice a niekedy sa hadia v kŕčovitých tvaroch. Najväčšie tmavé hmloviny sú viditeľné voľným okom – vyzerajú ako tmavé škvrny na svetlejšom pozadí Mliečnej cesty.

Astrofyzika tmavých hmlovín

Vodík týchto tmavých oblakov existuje v molekulárnej forme. Najväčšie hmloviny tohoto typu, tzv. obrovské molekulárne mraky (GMC – giant molecular clouds) sú viac ako miliónkrát hmotnejšie ako Slnko. Obsahujú množstvo hmoty medzihviezdneho média, majú priemer okolo 150 svetelných rokov a priemernú hustotu 100 až 300 molekúl na centimeter kubický a vnútornú teplotu iba 7-15 K. Molekulárne mraky pozostávajú prevažne z plynu a prachu, ale obsahujú tiež mnoho hviezd. Jadrá mrakov sú úplne skryté pohľadu a boli by nedetekovateľné nebyť mikrovlnného žiarenia molekúl, z ktorých pozostávajú. Toto žiarenie neabsorbuje prach a zreteľne uniká z mraku. Materiál v mraku sa zhlukuje vo všetkých veľkostiach, niektoré mraky v mierkach hmotností jednotlivých hviezd, malé zhluky môžu mať jeden svetelný rok v priemere. Mraky majú vnútorné magnetické pole poskytujúce podporu v smer opačnom ich gravitácii.
GMC hrajú dôležitú úlohu v dynamike galaxií: keď hviezda prejde v blízkosti GMC, toto značné gravitačné pôsobenie významne naruší orbitu hviezdy. Po opakovaných blízkych stretnutiach stredne stará hviezda nadobudne významné zložky v rýchlosti v každom smere, namiesto takmer kruhovej orbity ako novo narodená hviezda (preto, lebo nová hvieda zdedí kruhovú orbitu GMC, kde sa zrodila). To dáva astronómom ďalší nástroj na odhad veku hviezd a pomáha vysvetliť hrúbku galaktického disku.
Vo vnútorných oblastiach tmavých hmlovín sa dejú dôležité udalosti ako vznik hviezd.
Füzesabonský obvod

Füzesabonský obvod (maď. Füzesabonyi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Füzesabony.
AKSM-333

AKSM-333 je model kĺbového a nízkopodlažného trolejbusu, vyrábaného bieloruskou spoločnosťou Belkommunmaš. Prvý prototyp bol vyrobený v roku 1998, sériová výroba prebiehala v rokoch 1999, 2003 - 2004, 2009 a od roku 2011 dodnes. Doposiaľ bolo vyrobených spolu 153 trolejbusov.
Iraklio (mesto na Kréte)

Dejiny

Najstaršie dejiny mesta spadajú do minojskej doby. Podľa archeologických nálezov bolo založené už pred rokom 2000 pred Kr. Z tých čias sa zachovali ruiny paláca Knossos. Okolo roku 1100 pred Kr. osídlili Krétu grécke kmene a dali mestu súčasný názov.
Začiatkom nášho letopočtu tu, resp. v blízkosti, bol rímsky prístav Heracleum. Od roku 395 sídlo patrilo Byzantskej ríši.
V rokoch 823 - 961 bolo pod saracénskou nadvládou, ktorí v roku 824 vybudovali obrovskú priekopy okolo mesta a podľa nej mesto pomenovali Chandak = priekopa. Vďaka priekope bolo mesto chránené nielen zvonka, ale aj zvnútra, aby nemohli utekať otroci, s ktorými sa v Chandaku obchodovalo.
Prístav sa odvtedy využíval ako útočisko pirátov útočiacich na Byzantskú ríšu a preto v roku 961 Byzantínci zaútočili, mesto dobyli, vyplienili a neskoršie aj ovládli.
V roku 1204 mesto Hérakleion kúpila Benátska republika, nie priamo od Byzancie, ale od križiakov, ktorí nemali čím zaplatiť za prepravu na štvrtú križiacku výpravu, ale dobyli Carihrad, takže akoby mohli disponovať byzantskými lénami. Po Chandaku kúpili Benátčania celý ostrov. Po taliansky sa mestu začalo hovoriť Candia a tento názov sa v niektorých kontextoch potom používal pre celý ostrov.
Benátčania priekopu okolo mesta ešte prehĺbili a postavili silnejšie opevnenie až 40 metrov hrubé, ktoré sa vrátane bášt väčšinou zachovalo dodnes, a postavili novú pevnosť pri prístave.
Od roku 1647 do roku 1669 obliehali Iraklio Turci. Na oboch stranách boli desiatky tisíc obetí, než sa nakoniec Iraklio vzdal. Turci ho premenovali údajne na Megalokastro (tzn. veľký hrad), ale počas ich vlády sa prístav zaniesol, a tak sa prestal používať. Úlohu obchodného centra Kréty prevzala západnejšia Chania, ktorá potom bola až do roku 1972 považovaná za hlavné mesto ostrova.
Väčšina Turkov z Iraklia odišla v roku 1898, keď Kréta získavala samostatnosť. Ďalší potom odišli po grécko-tureckej vojne v dvadsiatych rokoch 20. storočia, odvtedy je mesto celkom grécke. Po zisku samostatnosti sa Gréci rozhodli premenovať mesto na niečo grécke a vybrali si bájneho hrdinu Herakla. Údajne to má súvisieť aj s názvom blízkeho prístavu z rímskych dôb, ktorý bol Heracleum.
Salmiak

Charakteristika

Salmiak, keďže je rozpustný vo vode, tak sa v kryštalickej forme vyskytuje zriedkavejšie, často sa sa v prírode nachádza v podobe nátekov, povlakov a kvapľov. Je to priehľadný minerál bielej farby so skleným leskom.

Vznik

Salmiak sa často vyskytuje v blízkosti aktívnych sopiek, kde sa zráža zo sopečných plynov, unikajúcich z fumarol. Iný, pomerne častý výskyt salmiaku je v uhoľných slojoch a haldách.
Zeuxippos (Sikyón)

Zeuxippos (starogr. Ζεύξιππος – Zeuxippos, lat. Zeuxippus) je v gréckej mytológii syn boha Apolóna a nymfy Syllidy, nástupca sikyónskeho kráľa Pelasga.
Antický autor Eusebios z Kaisareie zaznamenal, že po smrti kráľa Pelasga nastúpil na trón v Sikyóne Zeuxippos, ktorý bol posledným 26. kráľom Sikyónu a po vláde kráľov trvajúcej 959 rokov sa vládnej moci v štáte zmocnili kňazi boha Apolóna Karneia.
Staroveký autor Pausanias však píše, že Zeuxippos nebol posledným kráľom Sikyónu a uvádza, že keď sikyónsky kráľ Faistos odišiel na Krétu, v Sikyóne prevzal moc Zeuxippos, syn Apolóna a po jeho smrti sa stal kráľom Hippolytos, vnuk kráľa Faista.
Olivet (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 23,39 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 551 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chapelle-aux-Brocs

Poloha

Obec má rozlohu 4,99 km². Najvyšší bod je položený 349 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Clermont-Dessous

Poloha

Obec má rozlohu 15,08 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 802 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gilles (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 3,64 km². Najvyšší bod je položený 410 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bordeaux-en-Gâtinais

Poloha

Obec má rozlohu 9,46 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Paradox rodovej rovnosti

Paradox rodovej rovnosti (angl. Brainwash 1/7 - The Gender Equality Paradox) je nórsky dokumentárny film Haralda Eiu.
Nórsky humorista Harald Eia sa v dokumentárnej sérii Vymývanie mozgov snaží prísť na kĺb výskumu v oblasti rodovej rovnosti. Zástancovia rodovej rovnosti tvrdia, že muži a ženy sa od seba líšia len pohlavnými orgánmi, kde podľa ich tvrdení naše sociálne roly sú podmienené kultúrne, a keďže nás tieto sociálne roly obmedzujú, je potrebné ich odstrániť. Harald Eia túto teóriu skúma formou dokumentu a ponúka odpovede.
Potom, čo nórska televízia v roku 2010 odvysielala tento dokument, sa v tejto krajine strhla prudká debata o zmysle či nezmysle teórie rodovej rovnosti. Jedným z výsledkov diskusie bolo zatvorenie Nordic Gender Institut, ktorý bol financovaný miliónmi nórskych korún daňových poplatníkov.
Milan Begović

Životopis

Narodil sa vo Vrlike 19. januára 1876. Jeho otec sa volal Ivan, matka Filomena, rodená Bressanová.
Pedro Almodóvar (kniha)

Petro Almodóvar je slovenská monografia, ktorú v roku 2005 vydal Slovenský filmový ústav a Asociácia slovenských filmových klubov. Jej autorkami sú Petra Hanáková a Viktória Matáková. Vyšla v edícií Camera Obscura a má 303 strán.

Recenzie a hodnotenia

Slovenská filmová kritička Mária Ferenčúhová v recenzii pre Knihy a spoločnosť píše: „Viktória Matáková sa síce zameriava prevažne na autobiografické údaje o živote a práci režiséra, načrtnutie historického kontextu španielskej kinematografie a na chronologicky usporiadané komentáre jednotlivých filmov, zatiaľ čo Petra Hanáková k režisérovi a jeho filmom pristupuje syntetickejšie (rozoberá témy, rekurentné motivické i štylistické prvky, čo dokazuje textúra jej podkapitoly), v konečnom dôsledku sa však obe autorky dopracúvajú k veľmi podobným zisteniam.“
Ferenčúhová prirovnáva Matákovú k maratónkyni a Hanákovú k šprintérke. Matáková postupuje síce poctivo, ale občas príliš deskripktívne. Hanáková si z filmov režiséra vyberá to najpríznačnejšie, presne to pomenuje a rozanalyzuje. Pričom mnoho informácií je zdvojených.
„Odhliadnuc od problému-neproblému dvojautorstva kniha spĺňa svoj účel. Vydaná v koprodukcii s Asociáciou slovenských filmových klubov, s filmografickými a bibliografickými údajmi a s výborným výberom fotografií z filmov, je totiž jednoznačne bohatým informačným zdrojom pre aktuálnych i budúcich divákov Almodovárových filmov. Napokon, nevenuje sa iba Almodóvarovi, ale siaha za hranice režisérovej tvorby, objasňuje kontext i podstatu madridského kultúrneho hnutia Movida, ale postmoderných východísk súčasnej európskej a svetovej kinematografie,“ uzatvára Ferenčúhová.
Ildikó Pongó v recenzii s názvom „Značka ´Almodóvar´“ pre Film.sk charakterizuje Matákovej časť ako veľmi detailnú analýzu a ocení viacero aspektov:. „Sleduje, za akých podmienok tieto snímky vznikali, ako ich prijímala kritika a diváci, pričom prízvukuje odlišnosť prijímania jeho diela v zahraničí a doma. Matáková si všíma premeny autorského rukopisu, jeho stávanie sa „značkou“, pojmom. Jej analýzu sa pritom do veľkej miery orientujú na detailnú charakterizáciu postáv, ktoré v Almodovárových filmoch akoby často žili v nesprávnom tele a preto sa sexualita stáva neoddeliteľnou súčasťou režisérovho diela. Autorka popisuje vzťahy medzi jednotlivými postavami, čo vzhľadom na komplikovanosť dejových línií nie je jednoduchá úloha. Všíma si tiež ako sa Almodóvarove životné skúsenosti – napríklad fakt, že vyrastal v silne ženskom kolektíve alebo prísna katolícka výchova na internáte – odzrkadľujú v jeho tvorbe.“
K Hanákovej spôsobu práce sa vyjadrí len v stručnosti: „Hanákovej záverečná ahistorická esej je skôr interpretačného charakteru. Režisérovo dielo sa snaží uchopiť z hľadísk ako žáner, postavy, topos, téma a podobne.“
Recenziu uzatvára uistením, že kniha si svojho čitateľa nájde, nakoľko Almodóvar je pojmom a značkou aj na Slovensku.
Ján Bučko

Životopis

Študoval na gymnáziu v Brezne (1943-1951). Neskôr na Fakulte chemickotechnologickej SVŠT v Bratislave (1952-1957), 1972 CSc., 1974 doc. Po ukončení štúdia pôsobil ako asistent na Katedre chemickej technológie celulózy a papiera CHTF SVŠT v Bratislave (1957-1960) a v Smrečine v Banskej Bystrici ako vedúci závodu (1960-1964). Žije v Banskej Bystrici a od roku 1964 pôsobí na Technickej univerzite vo Zvolene. 1. júla 1985 vymenovaný za profesora. Roku 1986 DrSc. Patrí medzi najlepších slovenských a českých expertov v oblasti chemického spracovania dreva (buničina, papier, hydrolýza a p.), aglomerických materiálov (výroba lisovaných a nelisovaných dosák), biotechnológie pri výrobe buničín a papiera. Vydal odborné monografie, vedecké a odborné štúdie v domácich a zahraničných periodikách (Holtztechnologie, Svensk Papperstidning, Swedish forest Product Research Laboratory). Autor zlepšovacích návrhov realizovaných v praxi a patentov, člen newyorskej akadémie vied.
Grenois

Poloha

Obec má rozlohu 14,5 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Artemis Fowl (kniha)

Artemis Fowl je prvou knihou úspešnej série kníh Artemis Fowl, ktorej autorom je írsky spisovateľ Eoin Colfer.

Obsah

Artemis Fowl je atypický hrdina, ktorý unáša škriatkov a kradne tajomstvá. Kapitánka škriatkov Hela Krátka a Artemis Fowl v knihe bojujú o skrytý zlatý poklad.
Piskariovskoje memoriaľnoje kladbišče

Piskariovskoje memoriaľnoje kladbišče (rus. Пискарёвское мемориальное кладбище, doslova: Piskariovský pamätný cintorín) je pamätný komplex na mieste masových hrobov obetí blokády Leningradu (1941 - 1944). Pomenovaný je podľa dedinky Piskariovo neďaleko Petrohradu. Cintorín bol pôvodne založený v roku 1939. Otvorený v roku 1960 na pamiatku obetí blokády. Komplex sa stal miestom pre 470 000 civilných obetí blokády a 50 000 vojakov, ktorí bojovali za prelomenie blokády. Blokáda mesta trvala od 4. septembra 1941 do 20. januára 1944. Pozoruhodnou v komplexe je socha Matka - Vlasť a večný oheň. Súčasťou komplexu je aj múzeum blokády. Medzi jeho exponátmi možno nájsť aj kópiu denníka Táne Savičevovej.
Rue Saint-Honoré

Dejiny

Ulica bola pôvodne jednoduchou cestou do Saint-Ouen, Argenteuil a Neuilly-sur-Seine, ktorá nemala (z dôvodu polohy pri Seine) žiadny väčší význam. Jej vývoj začal v 12. storočí, po vybudovaní Halles de Paris. Predĺžila Rue de la Ferronerie na západ a končila na Porte Sainte-Honoré, od roku 1634 na Rue Royale.
Pomenovaná je podľa kostola Saint-Honoré, ktorý stál medzi Rue Jean-Jacques Rousseau a Rue des Bons Enfants.
Charles Stross

Životopis

Ako sám tvrdí, spisovateľom science-fiction sa chcel stať od svojich šiestich rokov. Svoju kariéru začal v sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch publikovaním niekoľkých článkov ku hrám na hrdinov v časopise White Dwarf.
Jeho prvá publikovaná poviedka "The Boys" vyšla v Interzone v r. 1987. Prvý román Singularity Sky vydalo nakladateľstvo Ace Books v r. 2003 a bol nominovaný na cenu Hugo Award. Zbierka poviedok Toast: And Other Rusted Futures sa zjavila v r. 2002. V r. 2005 získal cenu Hugo za novelu "The Concrete Jungle". Román Accelerando vyhral v r. 2006 cenu Locus za najepší román, bol finalistom ceny Johna W. Campbella a bol v užšom výbere na cenu Hugo Award v kategórii za najlepší román. Román Glasshouse získal cenu Prometeus v r. 2007 a bol finalistom pre cenu Hugo. Najnovšie jeho novela Missile Gap získala cenu Locus za rok 2007 v kategórii najlepšia novela.
Okrem písania science-fiction pracoval ako autor technických manuálov, novinár na voľnej nohe, programátor a farmaceut. Vyštudoval farmáciu a informatiku.
V auguste 2004 debutoval animovaný film Rogue Farm natočený na motívy jeho rovnomennej poviedky z r. 2003.
Vaux-sur-Eure

Poloha

Obec má rozlohu 2,9 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 251 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Waleské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta FIFA sa waleské družstvo nepredstavilo ani raz. Prvej kvalifikácie sa zúčastnilo až v roku 2015 na MS 2016. V predkvalifikačnej skupine vyhralo jediný zápas a obsadilo nepostupové 3. miesto.
Na majstrovstvá Európy UEFA sa družstvo takisto neprebojovalo. Svoju prvú kvalifikáciu absolvovalo až v roku 2013 na ME 2014. V predkvalifikačnej skupine prehralo všetky 3 zápasy, ten najtesnejší s domácim Bulharskom tesne 1 : 2, a nepostúpilo do hlavnej kvalifikácie. V nasledujúcej kvalifikácii už dokázalo bodovať po víťazstve v predkvalifikačnej skupine nad Cyprom, ale nestačilo mu to na postup do hlavnej kvalifikácie. Z predkvalifikačnej skupiny v roku 2017 na ME 2018 opäť nepostúpilo, hoci sa mu podarilo bodovať v dvoch zápasoch.
Fotodióda

Fotodióda je polovodičový prvok - dióda - určený predovšetkým pre detekciu zmien svetla a premenu svetla na elektrický prúd/napätie.
Fotodiódy môžu obsahovať optické filtre, zabudované šošovky a môžu mať veľké alebo malé povrchy. Fotodiódy so zvyšovaním plochy majú zvyčajne pomalší čas odozvy. Bežná, tradičná solárna bunka používaná na výrobu elektrickej solárnej energie je veľkoplošná fotodióda.
Fotodiódy sú podobné bežným polovodičovým diódam s tým rozdielom, že môžu byť buď exponované (na detekciu vákuových UV alebo röntgenových lúčov) alebo sú zabalené s okienkom alebo optickým vláknom, aby umožnili svetlu dosiahnuť citlivú časť zariadenia. Mnohé diódy špecifický určené na použitie ako fotodióda používajú namiesto p-n spojenia spojenie PIN, aby sa zvýšila rýchlosť odozvy. Fotodióda je konštruovaná tak, aby fungovala zapojená v opačnom smere, kladne napätie sa pripája na katódu.

Princíp fungovania

Fotodióda je p-n spojenia alebo PIN štruktúra. Keď fotón s dostatočnou energiou zasiahne diódu, vytvorí sa pár elektrón - diera. Tento mechanizmus je tiež známy ako vnútorný fotoelektrický efekt. Ak absorpcia nastane v oblasti vyčerpania spojenia alebo v jednej difúznej dĺžke od nej, tieto nosiče sú unesené zo spojenia prostredníctvom zabudovaného elektrického poľa oblasti vyčerpania. Diery sa teda pohybujú smerom k anóde a elektróny smerujú k katóde a vytvára sa fotoelektrický prúd. Celkový prúd cez fotodiódu je súčet tmavého prúdu (prúd, ktorý sa generuje pri absencii svetla) a svetelného prúdu, takže tmavý prúd musí byť minimalizovaný, aby sa maximalizovala citlivosť zariadenia.

Fotovoltaický režim

Pri použití v režime s nulovým napätím v obvode alebo fotovoltaickým režimom, je tok fotovoltaického prúdu zo zariadenia obmedzený a vzniká napätie. Tento režim využíva fotovoltaický efekt, ktorý je základom solárnych článkov - tradičná solárna jednotka je len fotodióda veľkého priestoru.

Fotovodivý režim

V tomto režime je dióda často zapojená v opačnom smere (s kladnou katódou vzhľadom na anódu). Tým sa skracuje čas odozvy, pretože dodatočné opačné napätie zvyšuje šírku vyčerpávajúcej vrstvy, čo znižuje kapacitu spojky. Zapojenie v opačnom smere taktiež zvyšuje tmavý prúd bez veľkej zmeny fotoelektrického prúdu. Pre danú spektrálnu distribúciu je fotoelektrický prúdu lineárne úmerný osvetleniu (a ožiareniu).
Aj keď je tento režim rýchlejší, fotovodivý režim má tendenciu vykazovať väčší elektronický šum. Unikový prúd dobrej PIN diódy je tak nízky (<1 nA), že v bežnom obvode často dominuje Johnson-Nyquistov šum zaťaženia.
Velvet Assassin

Príbeh

Hra sa odohráva počas 2. svetovej vojny. Hráč v úlohe tajnej agentky Violette Summerovej má za úlohu prevádzanie špeciálnych sabotážnych akcií v nacistických vojenských táboroch vo Francúzsku, Poľsku i Nemecku a pokúsiť sa o odstránenie vysoko postavených nacistických pohlavárov či o oslobodzovanie zajatcov.
Saint-Chély-d’Apcher

Poloha

Obec má rozlohu 28,26 km². Najvyšší bod je položený 1 126 m n. m. a najnižší bod 935 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 455 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-aux-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 9,31 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andrej Bystran

Životopis

Spev študoval súkromne. Začínal ako divadelný ochotník. Roku1951 – 58 člen činohry a neskôr spevohry DJZ v Prešove, od 1959 sólista opery DJGT v B.Bystrici. Venoval sa aj koncertnej činnosti.
Saussenac

Polohopis

Saussenac má rozlohu 17,39 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Saussenac má 494 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sonthonnax-la-Montagne

Poloha

Sonthonnax-la-Montagne má rozlohu 14,14 km². Najvyšší bod je položený 783 m n. m. a najnižší bod 420 m n. m.

Obyvateľstvo

Sonthonnax-la-Montagne má 329 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Monthelie

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 386 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 169 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE