google/wiki40b huggingface dataset:
Yuri Dojč

Mladosť

Yuri Dojč vyrastal v meste Humenné na východe Slovenska. Jeho otec pracoval ako riaditeľ strednej školy a matka ako učiteľka. V roku 1954 sa rodina s vtedy 8-ročným Yurim presťahovala do Bratislavy. V roku 1968 sa ako študent zúčastnil letného študijného programu v Londýne, keď vojská Varšavskej zmluvy vpadli do vtedajšieho Česko-Slovenska. Počúvnuc radu svojho otca sa Yuri Dojč rozhodol, že sa domov nevráti, o rok neskôr emigroval do Kanady a usadil sa v Toronte.

Vzdelanie

Po vyštudovaní v odbore strojárstvo Dojč pokračoval štúdiom psychológie na Univerzite Komenského v Bratislave. Krátko na to bolo jeho štúdium prerušené sovietskou inváziou. Po príchode do Kanady začal študovať fotografiu na Ryerson University v Toronte. Už počas školy pracoval ako fotoeditor študentského týždenníka Eyeopener a spolupracoval po boku budúcej novinárskej žurnalistky Christie Blatchfordovej a s ľudmi ako reportér CBC Paul Workman, reportér City TV Jojo Chintoh a komik Paul Chato.

Kariéra

Dojčovu prácu v začiatkoch ovplyvnili fotografovia Edward Weston, Irving Penn, Man Ray a Guy Bourdin, ale aj maliari René Magritte, Egon Schiele a Amedeo Modigliani. Zo začiatku sa venoval fotografovaniu interiérových prvkov ako dvere, okná, stoličky a kvety, neskôr ho začalo priťahovať fotografovanie ľudí.
V roku 1975 si Yuri Dojč otvoril vlastný fotografický ateliér, kde tvoril a pracoval pre spoločnosti ako FedEx, American Express, Canon, Seagrams, General Motors, Eastman Kodak, Porsche, Club Med, Brooks, Panasonic ako aj pre reklamné agentúry po celom svete.
V 80-tych rokoch 20. storočia, v čase vrcholu éry plagátov, sa Dojčove fotografie objavili aj vo filme D.C. Cab. Jeho troma najpredávanejšími fotografiami boli Legs, Bicycle a Chair.

Výstavy

Od roku 1975 vystavoval Yuri Dojč mnohokrát sólovo ale aj v spojení s inými v Kanade, USA, Veľkej Británii, Belgicku, Poľsku, Česku a samozrejme aj na Slovensku.
Pod názvom Last Folio sa 1. septembra 2011 konala Fotografická cesta s Yurim Dojčom v umeleckej galérii Grunwald Gallery of Art na Univerzite v Indiane v americkom Bloomingtone. Fotografie zachytávajú krajinu, synagógy a predmety, to, čo ľudia z početných slovenských židovských komunít opustili a zanechali kvôli deportácii do koncentračných táborov v roku 1942. "To, čo ostalo" je zároveň jedným z podtitulov tejto výstavy.
Táto výstava bola pôvodne uvedená v Slovenskom národnom múzeu, nasledovaná prezentáciami v Gonville and Caius Lower Library v anglickom Cambridge, v Múzeu židovského dedičstva v New Yorku, v sídle Európskej komisie v Bruseli.
Guitar Gangsters & Cadillac Blood (skladba)

Názov skladby

Názov pochádza zo skladby „Nickels and Dimes“ od skupiny Social Distortion. Na tomto albume tiež prespievali jednu z ich skladieb.
Marián Hronský

PhDr. Marián Hronský, DrSc. (*1940 †2012) je slovenský historik. Po skončení Karlovej univerzity v Prahe v r. 1967 pracoval vo Vojenskom historickom ústave v Bratislave.
Caecilius Statius

Caecilius Statius tiež Statius Caecilius (*230 až 220 pred Kr.-168 alebo 166 pred Kr.) bol rímsky autor komédii.

Život

Podobne ako Terentius a Livius Andronicus, aj Caecilius bol pôvodom prepustený otrok, pravdepodobne z Milána, oblasti ktorú obývali insuberský Galovia. Do Ríma sa dostal možno ako vojnový zajatec po porážke Insubrov Marcom Claudiom Marcellom (222 pred Kr.) okolo roku 200 pred Kr. Meno Caecilius prijal po svojom patrónovi, ktorý pochádzal možno z rodu Metellovcov. Caecilius bol významný súčasník Plauta a Ennia, z ktorých s Enniom udržiaval dôverné priateľstvo. Podľa neskoršieho historika Suetonia iný významný autor komédii, Terentius, predčítal pred uvedením staručkému Caeciliovi svoju hru Andria (uvedenú v roku 166 pred Kr.). Dnes je táto historka ale považovaná za vymyslenú.
Caecilius sa v Ríme živil úpravou gréckych hier pre rímske publikum. Úspech si nezískal hneď. Hoci sa dnes radí medzi „menších“ dramatikov, nie je to pre nízku kvalitu diela, ale preto, že sa z neho takmer nič nezachovalo. Antickí kritici ho hodnotili vysoko. Volcacius Sedigitus mu dokonca pridelil prvé miesto v rebríčku autorov komédii. Varro má vysokú mienku o zápletkách jeho hier, Horatius oceňuje jeho citovosť  a Cicero priznáva, že by mu udelil medzi komikmi prvé miesto (to podľa neho dostal Terentius), keby bol jeho jazyk tríbenejší .

Dielo

Caecilius stojí svojou tvorbou niekde medzi Plautom a Terentiom. Badať u neho tak plautovskú neviazanosť a jazykovú jednoduchosť ako aj terentiovskú snahu pridržiavať sa originálu. Viac než polovica jeho hier má pôvod u Menandra, od ktorého Caecilius prevzal aj niektoré názvy (napríklad hra Plocium, Náhrdelník, má vzor v Menandrovej komédii Plokion).
Najdôležitejšie zlomky Caeciliovho diela sa zachovali v Attických nociach (Noctes Aticae) Aula Gellia, ktorý cituje rozsiahly úryvok z hry Plocium a porovnáva ho s menandrovským vzorom. Z väčšiny ďalších Caeciliovych hier sa nám zachovali len grécke a latinské tituly – Ex hautú hestós (Kto sa drží na nohách), Gamos (Svadba), Epikléros (Dedička), Synaristósae (Obedujúce ženy), Synephebi (Priatelia z mladosti), Epistula (List), Pugil (Boxer) a Faenerator (Úžerník).
Múzejná pedagogika

Múzejná pedagogika je pedagogická disciplína, ktorá stavia na špecifikách učenia sa v múzeu a na predpoklade zážitku z vnímania autentického umeleckého diela či historického objektu. Výrazom múzejná pedagogika označujeme aj aktivity, ktoré cielene využívajú inštitúciu múzea, alebo inej kultúrnej inštitúcie k priamym vzdelávacím činnostiam.

Formy múzejného vzdelávania

Výchova vzťahu ku kultúrnemu dedičstvu môže slúžiť ako súhrnná disciplína, ktorá má výnimočný význam pre školské vzdelávanie.

Výchova umením

Súčasná výchova umením by mala priamo alebo nepriamo využívať základný kameň múzea, jeho zbierkové predmety. Vychádza z metódy objektového učenia, ktorý je zakotvený v konštruktivizme. Výchovu umením môžeme chápať ako rozvíjanie vizuálnej gramotnosti, vedenia a porozumenia umenia ako aj umeleckému remeslu, dizajnu, dejinám umenia a nášho umeleckého dedičstva.

Oživená história

Úloha múzeí spočíva predovšetkým v tom, aby pomohla žiakom a študentom sprostredkovať historické súvislosti, najmä pomocou zbierkových predmetov, a to na ne kladie úlohu zladiť vlastné ciele a úlohy so vzdelávacími inštitúciami v oblasti vyučovania. Vyučovanie histórie vyžaduje dostatočnú prax v predstavivosti, tiež schopnosť študovať vlastnú históriu.

Objektové učenie

Objektové učenie je základom všetkých disciplín vzdelávania v múzeu, pretože používa pre učenie múzejné zbierky. Týka najmä artefaktov vytvorených človekom. Žiaci sa učia vidieť, popisovať, zaznamenávať, klásť otázky, triediť informácie a nachádzať vzťahy.
Kancelária prezidenta Slovenskej republiky

Charakteristika

Kancelária prezidenta Slovenskej republiky vznikla 1. januára 1993 v nadväznosti na vznik samostatnej Slovenskej republiky a zvolenie prvého prezidenta Slovenskej republiky Michala Kováča. Zabezpečuje veci spojené s výkonom funkcie a právomocí prezidenta dané Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a inými všeobecne záväznými právnymi predpismi. Podieľa sa na príprave vnútro a zahraničnopolitických aktivít prezidenta, zabezpečuje ich protokolárne, spracúva odborné podklady, stará sa o sídlo prezidenta Slovenskej republiky a objekty, ktoré má vo svojej správe – Prezidentský (Grasalkovičov) palác, časť Karáčoniho paláca, rezidencia prezidenta, zámoček Hohenlohe v Tatranskej Javorine vo Vysokých Tatrách. V súčasnosti Kancelária prezidenta Slovenskej republiky sídli v Prezidentskom paláci na Hodžovom námestí v Bratislave a v časti blízkeho Káračoniho paláca na Štefánikovej ulici. Súčasťou kancelárie sú dve regionálne pracoviská v Košiciach a Banskej Bystrici. Na čele kancelárie prezidenta stojí vedúci Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky, ktorého menuje prezident.

Vojenská kancelária prezidenta Slovenskej republiky

Prezident Slovenskej republiky vykonáva aj funkciu hlavného veliteľa ozbrojených síl Slovenskej republiky, ktorá mu vyplýva z Ústavy Slovenskej republiky. Na zabezpečenie jej úloh slúži Vojenská kancelária prezidenta Slovenskej republiky, ktorá nie je súčasťou Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky, ale priamou zložkou ozbrojených síl. Do jej pôsobnosti patrí i Čestná stráž prezidenta Slovenskej republiky. Na čele vojenskej kancelárie stojí náčelník menovaný prezidentom Slovenskej republiky.

Kontakty na kanceláriu

Kontakt na kanceláriu prezidenta v platné v roku 2016 - tak ako je uvedené na web.archive.org
Relatívne predĺženie

Relatívne predĺženie (elongácia) alebo pomerné predĺženie je bezrozmerná fyzikálna veličina. Je to pomer medzi pôvodnou dĺžkou a novou dĺžkou. Predĺženie môže byť spôsobené pôsobiacou silou alebo zmenou teploty. Relatívne predĺženie sa označuje symbolom .
Poivres

Poloha

Obec má rozlohu 42,51 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montignac-de-Lauzun

Poloha

Obec má rozlohu 20,46 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:UY

Kódy ISO 3166-2 pre Uruguaj identifikujú 19 departmentov. Prvá časť (UY) je medzinárodný kód pre Uruguaj, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich department.

Zoznam kódov

UY-AR Artigas (Artigas)
UY-CA Canelones (Canelones)
UY-CL Cerro Largo (Melo)
UY-CO Colonia (Colonia)
UY-DU Durazno (Durazno)
UY-FD Florida (Florida)
UY-FS Flores (Trinidad)
UY-LA Lavalleja (Minas)
UY-MA Maldonado (Maldonado)
UY-MO Montevideo (Montevideo)
UY-PA Paysandu (Paysandú)
UY-RN Río Negro (Fray Bentos)
UY-RO Rocha (Rocha)
UY-RV Rivera (Rivera)
UY-SA Salto (Salto)
UY-SJ San José (San José)
UY-SO Soriano (Mercedes)
UY-TA Tacuarembó (Tacaurembó)
UY-TT Treinta y Tres (Treinta y Tres)
Vojňany

Polohopis

Obec leží v severozápadnej časti Popradskej kotliny na úpätí Spišskej Magury. Nachádza sa tu minerálny prameň Kvašná voda.

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka o Vojňanoch sa nachádza v listine z 26. septembra 1296, kde sa spomína ako obec Kyrig a na jej území aj potok Belá (dnešný Vojniansky potok). Založenie osady sa spája s nemeckou kolonizáciou v 13. storočí, hlavne so šľachtickou rodinou z Hrhova (Gyorgyovci). Do roku 1948 sa zachovali pomenovania obce nemeckým názvom - Krigh, Křig, Kryg (1808).

Pamiatky

V obci je rímskokatolícky kostol sv. Kataríny Alexandrijskej z roku 1296.
Granges-d’Ans

Poloha

Obec má rozlohu 11,81 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petiville (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 2,89 km². Najvyšší bod je položený 25 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 511 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Isla Socorro

Geologický vývoj

Ostrov predstavuje vrchol masívneho štítového vulkánu, ktorý je ukončený silne rozrušenou pleistocénnou kalderou s rozmermi 4,5 × 3,8 km. Ryolitové lávové dómy, pochádzajúce z postkalderového štádia aktivity, sa nachádzajú na juhovýchodnom, južnom a severnom svahu vulkánu. Posledný prejav sopečnej činnosti sú menšie podmorské erupcie neďaleko západného pobrežia ostrova z rokov 1993/94.
Chamboret

Poloha

Obec má rozlohu 21,59 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 767 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meslan

Poloha

Obec má rozlohu 37,13 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 318 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bort-les-Orgues

Poloha

Obec má rozlohu 15,07 km². Najvyšší bod je položený 788 m n. m. a najnižší bod 403 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 088 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Egry

Životopis

V hudbe sa vzdelával u otca. Kapitulský a mestský kapelník a učiteľ hudby a spevu v biskupskom seminári, na kráľovskom gymnáziu a na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, v roku 1861-1863 učil Jána Levoslava Bellu. Počas života biskupa Štefana Moyzesa a v období kontaktov s Bellom sa jeho tvorba viazala k slovenskému hudobnému životu. Autor Spevníka, ktorého najvýznamnejšou skladbou je Requiem pre stredný hlas so sprievodom organa.
V duchovnej tvorbe nadviazal na klasicistickú chrámovú hudbu, ktorú rozvíjal a miestami spájal s novými romantickými motívmi. S J.L. Bellom najtalentovanejší a najškolenejší slovenský skladateľ v 2. polovici 19. storočia. Klasický tvorca slovenskej chrámovej hudby (zachovalo sa množstvo skladieb na latinské texty). Svetskú tvorbu, poplatnú hudobnému životu v Budapešti, zastupujú prevažne tanečno-salónne a pochodové skladby maďarského a nemeckého charakteru a rapsodického štýlu, komponované pre klavír.
Princeton University

Princeton University alebo po slovensky aj Princetonská univerzita je univerzita v mestečku Princeton v štáte New Jersey. Je štvrtou najstaršou univerzitou v USA a zakladateľským členom Asociácie amerických univerzít (Association of American Universities), od roku 1900 existujúcej asociácie vedúcich severoamerických univerzít s vysokým podielom výskumu. Princeton je jedna z najrenomovanejších a najbohatších univerzít sveta.

Fakulty

Výučba študijných odborov s cieľom bakalár je rozdelená na 34 odborných oblastí. Bakalárske štúdium je možné ukončiť s titulom Bachelor of Arts alebo Bachelor of Science in Engineering. Mimo bakalára je možné na univerzite dosiahnuť vzdelanie s titulmi Master of Arts, Master of Architecture (M.Arch.), Master of Engineering (M.Eng.), Master in Finance (M.Fin.), Master of Science in Engineering (M.S.E.), Master of Science (in Chemie, M.S.), Master in Public Affairs (M.P.A.), Master in Public Policy (M.P.P.) a Master in Public Affairs and Urban and Regional Planning (M.P.A.-U.R.P.). Titul doktor je možné obdržať vo všetkých študijných odboroch. Každý profesor musí aj vyučovať, nie je možné, aby sa uvoľnil iba pre vedeckú činnosť.
Napriek tomu, že Princetonská univerzita patrí medzi popredné elitné vysoké školy USA, nemá právnickú fakultu. Tento fakt je často neznámy, takže aj vo filmoch a seriáloch sa často spomínajú študenti práva z Princetonskej univerzity, aj keď takíto študenti v skutočnosti vôbec neexistujú.
Ville-en-Sallaz

Poloha

Obec má rozlohu 3,37 km². Najvyšší bod je položený 1 380 m n. m. a najnižší bod 587 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 727 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Róbertovci

Róbertovci, franskí predchodcovia rodu Kapetovcov. Patrili medzi najvyššiu šľachtu počas éry Karolovcov, dokonca uzatvárali manželstvá s členmi kráľovskej rodiny. Časom sa niektorí príslušníci rodu sami stali franskými kráľmi – Odo, Róbert I. a Hugo Kapet. Títo Róbertovci vládli v Západofranskej ríši. Hugo Kapet je známy ako „posledný franský kráľ“ a prvý „kráľ Francúzska“. Je zakladateľom rodu Kapetovcov, ktorí vládli vo Francúzsku až do Francúzskej revolúcie.

Pôvod

Najstarší známi Róbertovci pravdepodobne pochádzajú z grófstva Hesbaye v dnešnom Belgicku. Prvý historicky doložený predok je Róbert Silný, gróf z Paríža. Jeho dvaja synovia Odo a Róbert I. sa stali Zápodofranskými kráľmi a panovali v dobe Karolovcov. Za vlády Oda rodina získala parížske grófstvo a za vlády Róberta I. sa stali „vojvodami Frankov“. Vlastnili veľké časti starej Neustrie. 
Po smrti Ľudovíta V., skončila vláda rodu Karolovcov. Po jeho smrti bol za kráľa Frankov zvolený Hugo Kapet, vnuk franského kráľa Róberta I.. Stal sa známy ako prvý kráľ Francúzska. Korunovali ho 3. júla 987 v Noyone. S Hugovou korunováciou nastala nová éra pre Francúzsko a rod jeho potomkov bol pomenovaný po ňom – Kapetovci.
Kožuchov

Symboly obce

Podľa Heraldického registra  má obec tieto symboly prijaté 8. februára 2004. Na erbe je ojedinelý a zaujímavý figurálny motív neznámeho pôvodu podľa odtlačku pečatidla z roku 1786.

Erb

V modrom štíte striebroodetý muž v zlatom, strieborným perom opatrenom klobúku a v zlatých čižmách, s pravicou vbok, v ľavici so zlatou čašou.

Vlajka

Vlajka má podobu piatich pozdĺžnych pruhov modrého, žltého, modrého, žltého, bieleho v pomere 1:2:1:1:1. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Rila

Ochrana prírody

Väčšina územia patrí do Národného parku Rila.
Cœuvres-et-Valsery

Poloha

Obec má rozlohu 12,52 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 461 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lovendegem

Obyvateľstvo

Obec má približne 9 428 obyvateľov (2010).
Dorceau

Poloha

Obec má rozlohu 14,68 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 407 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roman Tománek

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii neodohral zatiaľ žiaden zápas. Reprezenzoval Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 2004. Viackrát sa dostal do vyhladávačika reprezentačného trénera. V roku 2013 bol nominovaný na hokejový turnaj Arosa Challange vo Švajčiarsku.
Dekanát (cirkevná územná jednotka)

Dekanát je v rôznych cirkvách územná jednotka menšia ako diecézy a väčšia ako farnosť, zvyčajne pozostávajúca z niekoľkých, pôvodne doslovne z desiatich farností (lat. decanus – zástupca desiatich).
Na čele dekanátu stojí dekan.
Vo východných cirkvách zodpovedá dekanátu protopresbyterát.

Rímskokatolícka cirkev

Kódex kánonického práva v kánone 374 spomína, že Na rozvíjanie pastoračnej starostlivosti spoločnou činnosťou sa viaceré susedné farnosti môžu spojiť do osobitných zoskupení, akými sú dekanáty.

Iné označenie

V niektorých oblastiach (napr. v Čechách) sa miesto výrazu dekanát používa výraz vikariát.
V minulosti, hlavne v Ostrihomskom arcibiskupstve sa používal aj výraz vice-archidiakonát.
Szelim-barlang

Opis jaskyne

Vchod jaskyne sa nachádza na skalistej a strmej strane pohoria Gerecse a je viditeľný už zďaleka. Matej Bel samotnú jaskyňu popisuje nasledovne: „Sťa brána zíza na rovinu dolu sa rozprestierajúcu“, na údolie potoka Által a na priekopu Tata, ktorá oddeľuje pohorie Vértes od pohoria Gerecse.
Tento kraj obývali aj pravekí ľudia. Podľa archeologických výskumov na tomto území žili ľudia od začiatku histórie ľudstva. Archeológovia našli v tejto jaskyni pozostatky zo stredného paleolitu. Napriek tomu, že toto miesto bolo známe a veľmi vyhľadávané, samotné výskumy sa začali vykonávať neskôr. Vychádzajúc z výsledkov speleológa Huberta Kesslera začal v roku 1934 István Gaál pravidelný prieskum. Zistil, že toto miesto od praveku poskytovalo pračloveku v mnohých obdobiach úkryt. Takmer stotisíc rokov slúžila jaskyňa ako bydlisko. Z obdobia neandertálskeho človeka sa tu našli štrkové nástroje a kosti zvierat, žijúcich v tom období. Životne dôležité suroviny zbierali v nánose riek. Počas zberu plodín pochodili aj ďaleké kraje. Preto nazývajú archeológovia priekopu Tata hradskou staršej doby kamennej.

Legenda o jaskyni Szelim

Legenda o jaskyni Szelim hovorí o tom, že kedysi dávno počas tatárskeho plienenia alebo v období tureckej poroby, tu v dutine horského brala hľadalo úkryt obyvateľstvo siedmich dedín, ale nepriateľ našiel ich úkryt. Pred vchodom rozložili veľký oheň a vzniknutý dym zadusil každého, kto bol v jaskyni. Podľa archeológa Istvána Gaála sa odkrytím pozostatkov ľudských kostí v jaskyni potvrdila pravdivosť legendy. Písal o tom že: „Kosti, nájdené počas hľadania pokladov, potvrdili pravdivosť legendy o obyvateľoch siedmich dedín, ktorí zahynuli v jaskyni.“
Saint-Ange-le-Viel

Poloha

Obec má rozlohu 3,23 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thorame-Basse

Poloha

Thorame-Basse má rozlohu 97,72 km². Najvyšší bod je položený 2 395 m n. m. a najnižší bod 985 m n. m.

Obyvateľstvo

Thorame-Basse má 208 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Citroën CX

Americký trh a posledný Citroën

V roku 1974 Citroën ukončil dovoz automobilov pre americký trh. Americká vláda (NHTSA - National Highway Traffic Safety Administration) vydala nariadenie v ktorom zakázala automobily s meniteľnou svetlou výškou. Americká vláda si podobnými nariadeniami už v minulosti chránila svoj trh pred dovozom, napríklad vydaním zákazu aerodynamického prekrytia svetlometov, natáčania svetlometov a použitím minerálneho oleja pre brzdovú sústavu pri modeli DS.
Odbyt automobilov Citroën tak náhle poklesol o viac ako 40%. V tej dobe príchod palivovej krízy v Európe znížil odbyt až o viac ako 70%. Nákladný vývoj wankelových motorov bol ukončený a akcionári Citroënu požiadali rodinu Peugeotovcov o záchranu automobilky. Vznikla tak spoločnosť PSA Peugeot Citroën. Napriek zákazu vzniklo niekoľko firiem, zaoberajúcich sa úpravou CX a dovozom pre americký trh. Napriek nulovej servisnej sieti, reklame a propagácií sa vyviezlo približne 1000 kusov modelu CX do USA a Kanady.
Saint-Créac (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 8,37 km². Najvyšší bod je položený 252 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nový evanjelický kostol (Legionárska ulica)

História

Po vzniku Československej republiky už Malý kostol nestačil rastúcemu počtu Slovákov, rozhodla sa slovenská časť zboru v roku 1933 postaviť nový kostol na Legionárskej ulici podľa projektov Milana Michala Harminca.

Architektúra

Kostol je kvalitným funkcionalistickým dielom. Má tehlový kabrincový povrch, asymetricky umiestnenú vežu, plochú strechu a prísny interiér. Je zapísaný do zoznamu DOCOMOMO. Kostol má v parteri travertínový obklad, po stranách prevýšeného sálového priestoru je chór. Kostol je súčasťou komplexu stavieb s farou a internátom.

Organ

Nachádza sa v zadnej časti nad vchodom.
Sakovia

Sakovia alebo Šakovia boli iránske, prevažne kočovné, kmene doložené najmä zhruba od 6. storočia pred Kr. do 3. storočia po Kr. na území od Čierneho mora po severozápadnú Indiu (Skýtia a okolie). Boli identickí so Skýtmi v širšom zmysle, boli to teda ázijské kmene s rovnakými spôsobom života a zrejme aj príbuzné so Skýtmi v užšom zmysle (čiže európskymi Skýtmi); staroperzské texty aj priamo označovali názvom Sakovia všetkých Skýtov (v širšom zmysle) a európskych Skýtov v ich rámci označovali ako Zámorskí Sakovia.
Pred 6. storočím obývali územie medzi Čiernym morom a západnou Čínou, od 6. storočia boli podrobení Achajmenovcami, v polovici 3. storočia pred Kr. časť prenikla do Partie, neskôr do dnešného Sístánu v Iráne. Iná časť prenikla v 2. stor. pre Kr. do Baktrie a severozápadnej Indie. V Indii potom v 1. stor. pred Kr. a 1. stor. po Kr. existovali aj lokálne indicko-sakské dynastie. Poslední ľudia hovoriaci sakčinou boli asimilovaní vo východnom Turkestane v 10. storočí po Kr.