google/wiki40b huggingface dataset:
Apollónios z Alexandrie (Héliodóros)

Apollónios (starogr. Ἀπολλώνιος – Apollónios) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 93.
Apollónios alebo aj Héliodóros z Alexandrie bol na 218. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Apollónios dal 218. olympiáde meno, pretože menom víťazov v behu na jedno stadion sa olympiády označovali.
Olympijské víťazstvo Apollónia uvádza staroveký historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (gr. Chronografia), a to v zozname olympijských víťazov, ktorý vyhotovoval z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Noyelles-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 20,01 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 804 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Reichswehr

Reichswehr (dosl. ríšska obrana) bol názov pre nemecké ozbrojené sily Weimarskej republiky v rokoch 1919 až 1935. Po podpise Versaillskej zmluvy v roku 1921 boli jej sily výrazne obmedzené. Reichswehr nahradil armádu Nemeckého cisárstva po porážke Nemecka v prvej svetovej vojne. Delil sa na Reichsheer (ríšsku armádu) o sile 100 000 mužov a Reichsmarine (ríšske námorníctvo) o sile 15 000 mužov.

Dejiny

Reichswehr vo svojej obmedzenej podobe vznikol po prestavbe nemeckých ozbrojených v dôsledku výsledkov Versailleskej zmluvy 1. januára 1921 (články 159 až 213 zmluvy). V rámci obmedzení bolo medzivojnovému Weimarskému Nemecku Versaillskou zmluvou zakázané vytváranie tankových síl, budovanie delostrelectva väčšieho kalibru ako 105 mm (u námorných diel to bolo 205 mm). Vojenské letectvo, ponorky a veľké bojové lode boli zakázané. Námorníctvo zostalo obmedzené na 6 lodí typu predreadnought, 6 ľahkých krížnikov, 12 torpédoborcov a 12 torpédoviek.
Príslušníci ozbrojených síl boli profesionálni vojaci, ktorí slúžili po dobu 12 rokov. Reichswehr tiež nemohol vytvoriť svoj generálny štáb, formálnou hlavou teda bol minister obrany (oficiálne nazývaný minister Reichswehru) a nie náčelník generálneho štábu. Generálny štáb fungoval v tajnosti od roku 1919 pod označením Truppenamt. V rokoch 1919 až 1926 bol jeho vedúcim generál Hans von Seeckt, ktorý trval na politickej nezávislosti Reichswehru. Von Seeckt sa zaslúžil o to, že do Reichswehru boli prijaté najlepšie dôstojnícke a poddôstojnícke kádre bývalej pruskej armády. Armáda mohla vďaka tomu byť kedykoľvek rozšírená, ak by to okolnosti vyžadovali, a napriek tomu by neutrpela jej kvalita.
Velenie armády v tajnosti porušovalo Versaillskú zmluvu už od začiatku svojej existencie. Armáda si ponechala aj niektoré časti výzbroje, ktoré mali byť podľa oficiálnych dohôd zlikvidované. Po dohodách s niektorými krajinami (najmä ZSSR) spolupracovala aj na výrobe nových zbraní (predovšetkým tankov) a výcviku (tankové sily a letectvo). Keďže budovanie leteckých síl nebolo povolené, Nemci budovali svoje civilné letectvo takým spôsobom aby v maximálnej miere využili vojenské kapacity tejto inak civilnej sféry. Mnoho neskorších vojenských pilotov Luftwaffe začínalo ako civilní letci Lufthansy alebo ako piloti klzákov pod záštitou nacistickej organizácie Hitlerjugend.
Po nástupe Adolfa Hitlera k moci bol Reichswehr roku 1935 premenovaný na Wehrmacht. Nová armáda sa potichu ale oficiálne začala voľne vymykať obmedzeniam pôvodnej Versailleskej mierovej zmluvy. Proti tejto činnosti západné demokratické mocnosti nikdy nezasiahli.
Meter za sekundu

Meter za sekundu je jednotka sústavy SI určujúca rýchlosť priamočiareho pohybu, alebo okamžitú rýchlosť v smere dotyčnice pri krivočiarom pohybe. Patrí medzi odvodené jednotky sústavy SI. Jej symbol je m/s alebo m.s⁻¹.
Predmet sa pohybuje rýchlosťou 1 m/s, ak za čas 1 sekundy prejde vzdialenosť 1 metra.
Lipany (Praha)

Lipany sú mestská štvrť a katastrálne územie s rozlohou 58,23 ha, rozkladajúce sa na okraji juhovýchodního cípu Prahy, od 24. novembra 1990 súčasť mestskej časti Praha-Kolovraty. Sú tu evidované 4 ulice a 50 adries. K Prahe boli pripojené už ako súčasť obce Kolovraty v roku 1974.

Doprava

Lipany sú obsluhované linkou pražskej MHD číslo 265 idúcej cez pracovný týždeň k Nádraží Uhříněves a Kolovraty a cez víkend len k Nádraží Uhříněves. Cez víkend a mimo špičky má zastávka Lipany charakter konečnej zastávky.
Hladké vrchy

Polohopis

Územie sa nachádza na severe pohoria Biele Karpaty a zaberá východný okraj podcelku Kobylináč. Hladké vrchy obklopujú viaceré brázdy, kde ležia sídla, samotami zasahujúce aj do tejto časti pohoria. Juhovýchodný okraj zasahuje na okraj Púchova, východne v údolí Bielej vody ležia Dohňany, Mestečko a Záriečie, západne leží obec Zubák. V rámci pohoria nadväzuje na severe podcelok Kýčerská hornatina, západne podcelok Kobylináč a jeho časť Zubácka brázda a južným smerom ležia Vršatské bradlá s časťami Podvršatská brázda a Vršatské predhorie. Východne susedí pohorie Javorníky s časťou Javornícka brázda. 
Okrajová časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a túto oblasť odvodňujú dva hlavné vodné toky; západné a južné svahy odvádzajú vodu prítokmi riečke Zubák, východným okrajom tečie Biela voda. Jej údolím vedú aj významné komunikácie na Moravu, cesta I/49 z Púchova do Vsetína a rovnakým smerom vedúca železničná trať. Západný okraj obsluhuje cesta III/1951 z Lednických Rovní do Zubáka.

Chránené územia

Táto časť pohoria leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne osobitne chránené územia.

Turizmus

Severný okraj Bielych Karpát patrí medzi pokojné a menej navštevované oblasti. Jediný,  zeleno značený chodník vedie z obce Zubák lokalitou Jazero do Záriečia. V južnej časti je na Tlstej hore (651 m n. m.) vybudovaná rozhľadňa, poskytujúca kruhový rozhľad.
Československý vlčiak

Vzhľad a povaha

Československý vlčiak je veľký pes vzhľadom pripomínajúci vlka. Dosahuje výšku v kohútiku minimálne 65 cm (psy) /60 cm (fenky), horná hranica nie je stanovená. Telo československého vlčiaka má byť obdĺžnikového rámca s pomerom 9:10 (výška:dĺžka). 
Toto plemeno sa vyznačuje dlhými bedrovými aj hrudnými končatinami. Typické je žltosivé až strieborné sfarbenie so svetlou maskou. Srsť je hustá s rovnými chlpmi. 
Československý vlčiak sa pohybuje klusom. Je to temperamentný a aktívny pes s mimoriadne vyvinutými zmyslami a orientáciou v teréne. Toto plemeno je veľmi naviazané na svoju rodinu či svorku. V dnešnej plemenitbe sa tak ako aj v minulosti kladie veľký dôraz na jeho cvičiteľnosť.
Tým, že československý vlčiak vznikol krížením vlka so psom, prejavujú sa v jeho chovaní iné štruktúry chovania ako u iných plemien psov. Tieto krížence si zachovávajú anatomické prednosti vlka, vďaka ktorým dokáže vytrvalo bežať, prispôsobiť sa klimatickým podmienkam a dobre sa orientovať v teréne. Na druhej strane je československý vlčiak ťažšie vychovateľný, keďže rovnako ako vlk, ani toto plemeno nerobí nič zbytočne. Zásadne neopakuje činnosť, pri ktorej mal negatívnu skúsenosť. Je tiež nevhodné cvičiť ho drilom ako je to zvykom u nemeckých ovčiakov, pretože ak nie je vlčiak motivovaný napríklad potravou, nemá dôvod cvik vykonať. Pre prácu s československým vlčiakom je potrebná dôsledná socializácia na človeka a dobrý vzťah s psovodom. Toto plemeno nie je vhodné pre začínajúcich kynológov.
Menová reforma v Česko-Slovensku v roku 1953

Menová reforma v Česko-Slovensku v roku 1953 alebo Česko-slovenská menová reforma v roku 1953 (dobový, aj oficiálny, názov znel peňažná reforma) bola menová reforma uskutočnená v roku 1953 v Česko-Slovensku.
Štát sa ňou snažil vysporiadať s dovtedajším prídelovým systémom (reforma ho zrušila), zamedziť čiernemu trhu a znížiť pomer kúpyschopného dopytu voči nízkej povojnovej ponuke spotrebných tovarov (a odstrániť z toho vyplývajúce tendencie k vysokej inflácii).
Hoci ešte 36 hodín pred jej vykonaním prezident republiky Antonín Zápotocký oznámil, že koruna je pevná a takýto krok neprichádza absolútne do úvahy, 1. júna k reforme naozaj došlo.

Nepokoje

V niektorých mestách došlo po reforme k nepokojom najmä medzi robotníkmi. Najsilnejší odpor vzbudila menová reforma v Plzni, kde bol jej dopad ešte zvýraznený tým, že plzenská Škodovka úmyselne vyplatila mzdy skôr, pred reformou (pozri Plzenské povstanie (1953)).
Nepokoje vypukli aj v Prahe, v závode ČKD demonštrovalo okolo 1 000 nespoko­jencov, časť z nich vyšla aj do ulíc. Na Slovensku nedošlo veľmi k pouličným nepokojom, ale ľudia zastavovali prácu. Väčšie štrajky prebehli v Ružomberku, Lubeníku, Liptovskom Mikuláši, Zlatých Moravciach a Handlovej. Podľa odhadu Jana Peška z Historického ústavu SAV prácu na Slovensku vtedy zastavilo do 200 000 ľudí.
Tomáš Machan

Životopis

Učiteľský ústav v Banskej Bystrici absolvoval v roku 1939. V rokoch 1939 – 1950 bol riaditeľ ľudových škôl v Brádne a Slizkom. V roku 1950 – 1954 pôsobil ako okresný osvetový inšpektor v Rimavskej Sobote. V roku 1954 – 1969 bol inšpektor kultúry KNV a pracovník Krajského domu osvety v Banskej Bystrici.
Angažoval sa za vznik Literárno-hudobného múzea a bol jeho prvým riaditeľom (1969 – 1973). Od roku 1973 prvý riaditeľ Okresnej knižnice v Banskej Bystrici (1973 – 1979). Podporoval rozvoj folklórnych tradícií, spolupracoval so Slovenskou národopisnou spoločnosťou SAV, Národopisným ústavom SAV a Gemerskou vlastivednou spoločnosťou. Autor vlastivednej monografie o Ratkovskej Suchej, poézie a prózy. Prispieval do detských časopisov, Osvetovej práce a Obzoru Gemera.
La Neuville-aux-Joûtes

Poloha

Obec má rozlohu 13,17 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 353 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Karol Šedivý (1973)

Smrť

Zahynul 3. marca 2009 v skorých ranných hodinách po tom, ako ho zachytilo okoloidúce nákladné auto, keď opravoval defekt svojho auta na R1 v blízkosti Šoporne.
Podľa zistení nemal na sebe reflexnú vestu a ani svoje auto nevymedzil reflexným trojuholníkom. U vodiča nákladného auta nebolo zistené požitie alkoholu.
Chapelle-Vallon

Poloha

Obec má rozlohu 19,24 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Coulitz

Poloha

Obec má rozlohu 11,22 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaspars Daugaviņš

Klubový hokej

Odohral 91 zápasov za Ottawa Senators, v ktorých dosiahol 12 bodov. V sezóne 2013/14 hrá za Servette Ženeva

Reprezentácia

Zúčastnil sa MS v rokoch 2006, 2007, 2008, 2010 a 2012.
Matej Mikuláš zo Sabinova

Životopis

Pochádzal zo Sabinova. Bol to mestský farár v Banskej Bystrici (spomínaný 1521). Vystupoval proti radikálnym skupinám v baníckom povstaní v Banskej Bystrici (1525-1526) a reformačným snahám v meste.
Roman Giertych

Roman Jacek Giertych (* 27. február 1971, Śrem) je poľský politik, predseda krajne pravicovej Ligy poľských rodín, poslanec Sejmu a od mája 2006 do augusta 2007 zástupca predsedu poľskej vlády a minister školstva. V októbri 2007 oznámil odchod z politiky.
Roman Giertych pochádza zo známej poľskej rodiny. Jeho otcom je Maciej Giertych a starým otcom bol Jędrzej Giertych. Vyštudoval právo a históriu na Uniwersytet im. Adama Mickiewicza v Poznani. V roku 1989 bol hlavným iniciátorom obnovy Všepoľskej mládeže a v roku 2001 jedným z iniciátorov zlúčenia poľských nacionalistických strán do Ligy poľských rodín, ktorej predsedom sa stal. Je známy aj svojím odmietaním Európskej únie a negatívnymi postojmi k homosexualite.
V roku 2004 sa ako poslanec Sejmu stal členom vyšetrovacej komisie vo veci korupčného škandálu s podplácaním poľských politikov petrochemickou spoločnosťou PKN Orlen.
Po vstupe LPR do vlády 5. mája 2006 bol Giertych vymenovaný za podpredsedu vlády a za ministra školstva, z ktorého však bolo vyňaté vysoké školstvo. Vymenovanie vyvolalo značnú kritiku najmä zo strany ľavice a liberálov. Giertych sám vyhlásil, že za protestami verejnosti, mládeže a učiteľských odborov proti nemu v skutočnosti stojí Zväz demokratickej ľavice, prípadne ďalšie „ľavičiacke“ kruhy, a homosexuálna/pedofilná lobby. Niektorí členovia LPR slová pedofília a homosexualita používajú ako synonymá. Je to preto, že v poľštine sa skvôr používalo najmä slovo "pederast", hovorovo pak zkrácene "pedał" (teplouš, buzík), a "pedał" sa opäť asocioval s "pedofíliou".
V marci 2007 navrhol zakázať potraty v celej Európskej únii. Homosexualitu označil za „úchylku od prírodných zákonov“ a varoval, že propagácia homosexuality zasahuje aj najmenšie deti. Ako príklad uviedol, že na oslavách gayov v Holandsku tancovali aj jedenásťročné deti.

Školské reformy

Giertych sa v školstve od počiatku snažil presadzovať konzervatívne hodnoty (katolicizmus, vlastenectvo, rodina, tradície). Snažil sa dokonca zaviesť predmet nazývaný vlastenecká výchova, po protestoch verejnosti potom vyčleniť dejiny Poľska z hodín dejepisu do zvláštneho predmetu, ktorý by získal jednu hodinu týždenne na úkor telesnej výchovy. Takisto spomenul plán zaviesť maturitu z náboženstva, ale bez podrobností, ako by maturita mala vyzerať – na školách sa zatiaľ náboženstvo vyučuje iba formou katechizmu. Okrem toho od školského roku 2006/2007 majú mať všetky školské počítačové pracovne povinne nainštalované program filtrujúci nevhodný obsah v Internete.

Program nulovej tolerancie k násiliu

Táto nová situácia otvorila Giertychovi priestor pre nádejný pokus o presadenie tzv. Programu nulovej tolerancie k násiliu, ktorý obsahuje možno aj viac, než si pôvodne predstavoval: povinné náboženstvo, kamery v triedach, školské uniformy, vyššie právomoci učiteľov, zákaz používania mobilných telefónov v školách atď. Giertych vedie ostrý spor o týchto zmenách s liberálmi, ktorí sa im vzpierajú, zatiaľ to ale vyzerá, že má väčšiu podporu verejnosti než oni.
Saint-Pierre-de-Soucy

Poloha

Obec má rozlohu 9,09 km². Najvyšší bod je položený 811 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jestřebské slatiny

Popis chráneného územia

V juhovýchodnej časti Českolipska je Európsky významná lokalita Jestřebsko - Dokesko a zároveň chránená Vtáčia oblasť Českolipsko - Dokeské pískovce a mokřady. Hlavným vodným tokom je tu Robečský potok. Centrálnou časťou novej národnej prírodnej pamiatky (ďalej len NPP) je okolie Konvalinkového vrchu, Slunečního dvora, Shnilé louky a bývalý Baronský rybník. Ide o katastrálne územie obcí Jestřebí a Doksy, ktoré sú obe v okrese Česká Lípa.
Rozsah NPP je 186,4 ha, rozloha ochranného pásma 38,8 ha.
Pretože národné prírodné pamiatky majú všeobecne vyšší stupeň ochrany prírody, pôvodné neštátne prírodné pamiatky a rezervácie boli k 10. máju 2012 zrušené. Tu sa to týkalo Konvalinkového vrchu a Slunečného dvora.

Dôvod ochrany

Sú tu zachované osobitne chránené druhy rastlín, najmä kosatec sibírsky, cesnak hranatý, ostrica Hostova, jazyčník sibírsky a bielokvet močiarny. Rastie tu vo veľkom rozsahu vŕba plazivá a mnohé ďalšie rastlinné spoločenstvá, zasluhujúce ochranu. Na lúkach sa vyskytuje modráčik krvavcový, modráčik bahniskový, vretenica severná, skokan rapotavý.

Postup vyhlasovania

Pred vyhlásením bolo po protestoch tunajších obyvateľov obávajúcich sa znehodnotenia ich nehnuteľností vyššou hladinou spodnej vody nutné vyčistiť koryto Robečského potoka.
V máji 2010 Ministerstvo životného prostredia publikovalo zámer, dňa 10. mája 2012 vydalo vyhlášku (zbierka 158/2012, čiastka 56/2012), v ktorej je zakotvený dátum platnosti na 1. júl 2012.
Železničná stanica Banská Bystrica

Smer Zvolen - Levice - Bratislava

V novembri 2015 štát vyhlásil verejné obstarávanie na trať Banská Bystrica - Bratislava v rozsahu 1,5 mil. vlakových kilometrov ročne. Víťazný prepravca Železničná spoločnosť Slovensko zaviedol na trati do hlavného mesta 8 párov priamych rýchlikov a získal až desaťročný monopol na dopravu medzi Banskou Bystricou a Bratislavou. V decembri 2015 štátny dopravca ZSSK oznámil, že od 13. decembra 2015 zriadil priame spojenie Bratislavy s Banskou Bystricou v dvojhodinovom takte.

Smer Žilina - (Praha)

Od decembra 2015 na trasu Zvolen - Banská Bystrica - Žilina - Praha vstúpila spoločnosť RegioJet, ktorá prevádzkuje jeden pár priameho spojenia po svojej severnej trase cez Čadcu, Ostravu a Olomouc do Prahy. Zároveň sa však zrušilo priame spojenie cez Púchov/Horní Lídeč, prevádzkované štátnym dopravcom. Expresné vlaky Detvan a Fatra jazdia od decembra 2015 z Košíc. Spoj RegioJetu je tak jediným priamym medzinárodným spojom z Banskej Bystrice, do Žiliny sa však jazdí každé dve hodiny.
RegioJet začal k 13. decembru 2015 prevádzkovať linku Praha - Žilina - Martin - Banská Bystrica - Zvolen. V staniciach Banská Bystrica a Zvolen sú k dispozícii mobilní predajcovia lístkov. Palubný servis však prebieha len od/do Martina. RJ 1011 z Prahy má do Banskej Bystrice príchod 21:26 a spoj RJ 1008 do Prahy odchod 4:57.
Akcesorický minerál

Akcesorický minerál je minerál, ktorý sa nachádza v hornine v nepatrnom množstve (zvyčajne pod 1 %), preto nemajú žiadny vplyv na chemizmus ani označenie horniny. Väčšinou ide o vyjadrenie minerálneho zloženia vyvretých hornín. Ide o minerály, ktoré obsahujú tzv. „nekompaktabilné prvky“ (ako bór, fosfor, titán, prvky vzácnych zemín, lantanoidy – mineralogicky apatit, monazit, titanit, xenotím, magnetit, pyrit a iné), teda tie, ktoré pri kryštalizácii magmy zostávajú v tavenine. Ich výsledný obsah v utuhnutej hornine je preto veľmi malý.
Zvyšková tavenina následne kryštalizuje ako pegmatitová žila (tu už však obsah daných minerálov nie je akcesorický, čiže pojem akcesorický minerál nie je zovšeobecňujúci, nakoľko v jednom type horniny sa môže určitý minerál vyskytovať v nepatrnom množstve, no v inej tvorí jej podstatnú časť).
Voncourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,5 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Števček

Životopis

V roku 1941-1948 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1948-1952 slovenčinu a francúzštinu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave, kde po skončení štúdia pôsobil ako vysokoškolský učiteľ a vedúci Katedry slovenskej literatúry až do konca života. Medzitým prednášal 1964-1966 slovenskú literatúru v Budapešti, 1966-1968 pôsobil ako lektor slovenskej literatúry a slavistiky na univerzite v Štrasburgu, 1970-1971 zároveň aj šéfredaktor Slovenských pohľadov, 1979-1980 šéfdramaturg SND v Bratislave. Po viacročnom publikovaní literárnohistorických a kritických štúdií v odborných časopisoch vydal monografiu Baladická próza Františka Švantnera (1962). Svoj bádateľský záujem sústredil aj na ďalších predstaviteľov medzivojnovej prózy, na ich generačných predchodcov i na ďalšie literárne osobnosti. So sústredením analyzoval nielen lyrizovanú prózu, ale aj súčasnú slovenskú prózu a poéziu, nevynímajúc drámu a kritiku. Je autorom televíznych adaptácií literárnych diel, prekladateľom z francúzštiny, editorom a redaktorom viacerých odborných zborníkov, filozofujúcich esejí, autobiografických úvah, básnických zbierok, rozhlasovej hry.
Tabuová frazéma

Tabuová frazéma je podľa J. Mihála (1959) skupina štylisticky príznakových frazém, ktorú vyčleňuje popri skupine štylisticky bezpríznakových (neutrálnych) frazém pri pokuse o triedenie frazém z hľadiska štylistiky. Za tabuové frazémy pokladá napr. krpcami striasť, byť pod borievčom, pásť Abrahámove husi a i. Sú to teda frazémy, ktorými sa zjemňujúco pomenúvajú, resp. vyjadrujú nepríjemné veci zo života (smrť, choroba, strata a pod.).
Slovenský náučný slovník

Slovenský náučný slovník s podnadpisom Príručná encyklopedia vedomostí v troch dieloch je trojdielna všeobecná encyklopédia v slovenčine z roku 1932. Je to vôbec prvá (klasická) všeobecná encyklopédia napísaná v slovenskom jazyku (nie však prvá slovenská encyklopédia). Písaná bola v rokoch 1930 až 1932. Vydaná bola (ako sa uvádza v poslednom diele) pečlivosťou a z prostriedkov k tomuto cieľu utvorenej vydavateľskej spoločnosti, nákladom a iniciatívou LITEVNY, literárneho a vedeckého nakladateľstva Vojtecha Tilkovského v Prahe.
Zostavovateľom je Pavel Bujnák, slovenský literárny historik a kritik, estetik a filológ hungarista. Ako autori je v poslednom diele uvedených okolo 70 (často pomerne prominentných) slovenských a čiastočne českých odborníkov, napr. Janko Borodáč (oblasť: Slovenské národné divadlo), Ján Eisner (archeológia), Dobroslav Chrobák (moderná literatúra), Imrich Karvaš (peňažníctvo), Martin Uher (zoológia a botanika), Václav Vážný (slovenský jazyk) a veľa ďalších. Redakčné práce podľa údajov uvedených v poslednom diele podporovali aj početné významné organizácie ako Matica slovenská, Učená spoločnosť Šafárikova, rôzne múzeá, česko-slovenské univerzity a knižnice, obecné úrady a podobne.
Každý diel má asi 380 strán, ilustrácie sú prevažne čiernobiele, miestami sú však priložené aj farebné obrázky a farebné mapy. Použitá terminológia v texte je badateľne pod vplyvom češtiny. Podľa "Predmluvy" sú heslá všeobecného, svetového významu spracované len stručne, kým heslá týkajúce sa Slovenska resp. Česko-Slovenska sú spracované podrobnejšie.
Popovice (okres Benešov)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1295.
Ázawád (štát)

Ázawád (iné názvy [podrobnosti pozri v článku Azawad ]: Azawad, Azaouâd, Azaouad, Aẓăwad, Azawád), dlhý tvar Ázawádsky nezávislý štát, je medzinárodne neuznaný štát vyhlásený 6. apríla 2012, ktorého územie zodpovedá územiu severného Mali. Vyhlásilo ho Národné hnutie za oslobodenie Ázawádu (MNLA), tvorené najmä Tuaregmi.
Štat na severe susedí s Alžírskom, na východe s Nigerom, na juhu s Burkinou a Mali a na západe s Mauritániou.

Jazyky

Webová stránka štátu je písaná po tuaregsky (písmom (neo)tifinag), po arabsky a po francúzsky.

Dejiny

MNLA využila vojenský puč v Mali, ktorý 22. marca 2012 zosadil prezidenta Amadoua Toumaniho Tourého a malijskú vládu. Vďaka stiahnutiu malijských vojenských jednotiek do centra štátu a vďaka prílivu zbraní zo susednej Líbye MNLA ľahko zabrala sever Mali. 1. apríla obsadila prakticky bez boja najväčšie mesto na severe - Timbuktu. Potom 6. apríla vyhlásila nezávislosť územia pod svojou kontrolou.
Arkadij a Boris Natanovič Strugackovci

Bratia Arkadij Natanovič Strugackij (* 28. august 1925, Batumi – † 12. október 1991, Moskva) a Boris Natanovič Strugackij (* 15. apríl 1933, Leningrad – † 19. november 2012) boli ruskí spisovatelia sci-fi.
Preslávili sa románmi ako Piknik pri ceste (sfilmoval Andrej Tarkovskij pod názvom Stalker), Poludnie 22. storočia, Ťažké je byť bohom, Ničivá vlna, Špunt (tieto knihy okrem Stalkera sa odohrávajú vo svete Poludnia 22. storočia - nazvaného podľa poviedkového zborníka). Písali aj humornejšie poňaté diela, napríklad novely Pondelok sa začína v sobotu a nadväzujúcu Rozprávku o Trojke.
Hrdinovia Strugackovcov nie sú žiadni veľkí hrdinovia. Prežívajú veľké dilemy, ktoré nemusia ovplyvniť iba ich, ale hoc aj celý národ, ktorý si to ani neuvedomuje. Strugackí sú jedni zo zakladateľov moderného žánru sci-fi.