google/wiki40b huggingface dataset:
Coruscant

Coruscant je meno fiktívnej planéty vo svete Star Wars. Jej povrch je pokrytý súvislou mestskou zástavbou. Ide o najdôležitejší svet galaxie, hlavné centrum Starej republiky, Galaktického impéria i Novej republiky (v rôznych časoch). Preto sa na ňom nachádza budova Senátu republiky, Palác impéria či Chrám Jediov. Cez Coruscant vedú dôležité obchodné cesty, vďaka ktorým je najbohatším a najpvlyvnejším svetom, čo nepriamo potvrdzujú aj jeho hyperpriestorové súradnice (0,0,0).
V druhej filmovej trilógii Star Wars bol Coruscant zobrazovaný pomerne často. V pôvodnej sérii sa objavil len krátko, na konci Epizódy VI: Návrat Jediho.

Popis planéty

Jediným prerušením súvislej zástavby je Západné more (Western Sea), s ostrovmi vytvorenými pre spríjemnenie dovolenky, a pôvodné pohorie Manarai Mountains. Pretože prirodzené zásobovanie bilióna obyvateľov vodou nie je možné, povrch planéty je pretkaný sústavou potrubí, ktoré ju privádza do centier z ľadovcov na póloch. Na povrchu planéty boli vybudované obrie budovy zaisťujúce chod ekosystému. Takmer všetko je recyklované. Ďalším problémom je množstvo oxidu uhličitého produkované obyvateľstvom. Na jeho spracovanie boli v atmosfére umiestnené špeciálne „lapače“.
Deň trvá 24 hodín a miestny rok ich má 368. Planétu obiehajú 4 mesiace, sústava má jednu centrálnu hviezdu.
Charolles (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 19,98 km². Najvyšší bod je položený 355 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 781 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poisy

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 675 m n. m. a najnižší bod 384 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 851 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladislav Plevčík

Životopis

Od roku 2012 je členom hereckého súboru Divadla Nová scéna v Bratislave. Ponuku na angažmán v divadle dostal po premiére muzikálu Hair (Berger). Absolvoval hudobno - dramatický odbor na Konzervatóriu v Bratislave.
Saint-Marcel (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 9,93 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 935 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem

Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem (doslova Hudobnoumelecká univerzita Franza Liszta), starší názov Zeneakadémia (doslova Hudobná akadémia), je vysokoškolská hudobná inštitúcia v Maďarsku, ktorá sídli v Budapešti v VI. mestskom obvode.
Školu založil hudobný skladateľ Franz Liszt v roku 1875 pod menom Királyi Zeneakadémia (Kráľovská hudobná akadémia). Prvú budovu v neorenesančnom štýle pre ňu postavili v rokoch 1877-1879 podľa plánov Adolfa Lánga. Dnes sa budova nachádza na Andrásiho ulici č 67. Zeneakadémii slúžila do roku 1907, keď sa presťahovala do novej secesnej budovy na dnešnom námestí Ferenca Liszta. Od roku 1980 patrí opäť tejto inštitúcii a dnes slúži ako múzeum a výskumné centrum Ferenca Liszta.
Najväčšiu slávu a celosvetové uznanie dosiahla Zeneakadémia na konci 19. a začiatku 20. storočia, keď v nej študovali slávni operetní skladatelia ako Jenő Huszka, Emmerich Kálmán, Albert Szirmai a Viktor Jacobi, operný skladateľ Béla Bartók a skladateľ národných hudobných piesní Zoltán Kodály. Veľkú zásluhu na tom malo skvelé pedagogické umenie Jána Koesslera, ktorý vyučoval kompozíciu na škole v rokoch 1883-1908.
Saint-Perreux

Poloha

Obec má rozlohu 6,23 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arkóza

Vznik

Arkózy vznikajú zvetrávaním hornín bohatých na živce, sú to hlavne vyvreté a premenené horniny, napríklad granitoidy, ktoré obsahujú veľa kremeňa a živcov. Zvetralina, ktorá tvorí klasty arkózy však spravidla prekonala iba krátky transport alebo sa usadila veľmi rýchlo, pretože zrná nestabilných hornín a živcov by sa pri dlhšom transporte rýchlo rozpadli. Živce sa napríklad procesom kaolinizácie premieňajú na kaolín, dôležitým činiteľom je pri tom vlhkosť a teplo. Arkózy sa preto nachádzajú skôr v suchšom a chladnejšom prostredí, i keď to nie je pravidlo. Podľa dnes zaužívaných predstáv, arkózy vznikajú priamo počas alebo ihneď po skončení orogenézy v nepokojnom prostredí. Sú preto textúrne nezrelými horninami, častá je hrubá vrstvovitosť alebo šikmé zvrstvenie. Veľká časť arkóz sa nachádza priamo v nadloží granitických hornín, typické sú tiež pre deltové, riečne a kontinentálne prostredie.

Zloženie a vlastnosti

Ako ostatné pieskovce, aj arkóza má vysoký obsah kremeňa. Obsahuje však aj viac než 25 % zŕn živcov. Často je sfarbená do ružova (od ružových živcov) alebo červena (od hematitu). Často obsahujú aj lupienky muskovitu. Hrubozrnné arkózy sa podobajú žule. V dôsledku krátkeho transportu sú slabo vytriedené.

Výskyt

V Západných Karpatoch sú polohy arkóz známe zo Starohorských vrchov, Slovenského rudohoria (napr. štítnické súvrstvie) ale i z obalových jednotiek tatrika, napr. z karbónskych hornín seleckej jednotky v Považskom Inovci (novianské súvrstvie). Známe sú tiež z viacerých jadrových pohorí ako súčasť spodnotriasového lúžňanského súvrstvia.
Vo svete sú známe napr. zo sparagmitového súboru baltického štítu alebo z Nemecka (sárska panva). V Českom masíve arkózy vytvárajú polohy v karbónskych a permských sedimentoch napr. v okolí Krkonoší alebo v blanickej a boskovickej brázde.

Použitie

Arkózy sa obyčajne používajú ako stavebný kameň, prípadne ako prímes do betónov a ako kamenivo. V prípade vysokej čistoty však môžu byť ťažené ako zdroj živcov pre sklársky priemysel.
Villiers-le-Sec (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 2,71 km². Najvyšší bod je položený 66 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 283 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kovačevica

Charakteristika

Dedina sa nachádza v kopcovitom teréne v pohorí Západné Rodopy vo vysokej nadmorskej výške (priemer je 1 050 m n. m.) v doline nad riekou Kanina. Približne 24 km od dediny sa nachádza mesto Goce Delčev a najbližšie obývané miesto je približne 5 km vzdialená dedina Gorno Drjanovo.

Dejiny

Predpokladá sa, že prvé osídlenie tvorili ľudia, ktorí sa premiestnili z vedľajšej dediny Ribnovo a pravdepodobne aj z mesta Bansko. Meno dediny je prvýkrát spomínané v osmanských registroch z 15. a 16. storočia, kedy bolo v dedine registrovaných 17 obyvateľov. V 18. storočí sa do dediny prisťahovali aj Bulhari z gréckeho Západného Macedónska, konkrétne z mesta Kastoria (bulh. Костур - Kostur) a okolia. Zaujímavosťou je, že po celú dobu osmanskej nadvlády ostala (až na malú rómsku menšinu) Kovačevica čiste bulharskou a pravoslávnou dedinou. Najväčší rozmach dedina zažívala na prelome 19. a 20. storočia, kedy sa tam nachádzalo približne 250 obytných domov a žilo 1740 obyvateľov (1728 Bulharov a 12 Rómov). V nasledujúcich rokoch počet domov klesol na 209.

Pamiatky

Celá dedina Kovačevica si zachovala autentický stav z 18. až 19. storočia a patrí medzi najznámejšie a najkrajšie bulharské dediny. Domy sú takmer celé postavené z kameňa, vrátane striech, len pri najvyšších domoch býva posledné poschodie z dreva. Dedina je zapísaná ako architektonická rezervácia, podobne ako napríklad Koprivštica, alebo Starý Plovdiv, najmä kvôli svojej zachovalej architektúre z obdobia bulharského národného obrodenia. Jednou z najvýznamnejších stavieb je chrám svätého Mikuláša.
Étel

Poloha

Obec má rozlohu 1,74 km². Najvyšší bod je položený 17 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 063 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Animals (singel Nickelback)

Vydanie singla

Pieseň bola hraná jedine v amerických a kanadských rozhlasových staniciach. Pieseň prekvapivo získala veľký úspech a dosiahla #1 v rebríčku Mainstream Rock Tracks, na ktorom sa udržal 6 týždňov, v rebríčku Modern Rock Tracks dosiahol #16 a v rebríčku Hot 100 dosiahol #97. V Austrálii singel dosiahol #27. Melódia singla „Animals“ je často prirovnávaná k EP „Songs to Make Love To“ od skupiny Faith No More.
Malokarpatská knižnica v Pezinku

Pobočka knižnice

Od 29. mája 2018 má svoju pobočku aj v historickej mestskej časti Cajla, na Cajlanskej ulici číslo 88.

Štatistiky

Knižnica má viac ako 4000 zaregistrovaných čitateľov, z toho asi 1700 čitateľov tvoria deti. Ročne knižnicu navštívi takmer 35 000 návštevníkov.
Japonská červená armáda

Japonská červená armáda (jap. Nihon Sekigun, skrat. JRA z angl. Japanese Red Army) bola japonská ultraľavicová militantná skupina založená Fusako Šigenobuovou v roku 1971 po rozštiepení pôvodnej japonskej Frakcie červenej armády (známej aj ako Japonská komunistická liga). Zatiaľ čo prvá skupina, ktorá vznikla týmto rozdelením, Spojená červená armáda (Rengo Sekigun), sa zaoberala aktivitami v domovskom Japonsku, Japonská červená armáda bola aktívna hlavne v zahraničí. Obzvlášť na Blízkom východe, kde si v Libanone jej členovia utvorili svoj hlavný štáb a udržovali úzke vzťahy s Ľudovým frontom pre oslobodenie Palestíny (PFLP). 
Skupina mala podľa jej vlastných slov okolo 40 členov, medzi najznámejších patrila spomínaná Fusako Šigenobuová, Haruo Wako, Yu Kikumura či Kozo Okamoto. JRA si za cieľ kládla predovšetkým zvrhnutie japonskej vlády a monarchie a spolu s ostatnými zahraničnými odbojovými skupinami spustenie svetovej revolúcie.
Prvou a najznámejšou akciou skupiny v zahraničí sa stal tzv. Masaker na letisku Lod v Izraeli, kde 30. mája 1972 traja jej členovia zabili paľbou z automatických zbraní 24 ľudí. Hoci to podľa vlastných slov síce urobili na podporu Ľudového frontu pre oslobodenie Palestíny, neurobili to však na jeho objednávku, ako sa často uvádza, ale z vlastnej iniciatívy. Užšia spolupráca s PFLP sa začala až po tomto útoku. Medzi ďalšie akcie JRA patrí niekoľko únosov lietadiel, viacero prepadnutí budov ambasád a komerčných spoločností, často spojené so zadržiavaním rukojemníkov, či bombové útoky. V ich poslednom útoku zo 14. apríla 1988 nechali vybuchnúť bombu v americkom dôstojníckom rekreačnom klube v talianskom Neapole, pričom zabili 5 ľudí.
Neskôr bolo viacero členov JRA vačšinou náhodne pozatýkaných v rôznych častiach sveta (napr. v Rumunsku, Peru, Thajsku či USA), niektorí sa ale stále ukrývajú pravdepodobne na Blízkom východe či v Severnej Kórei. V novembri 2000 bola v Osake zadržaná aj Šigenobuová, ktorá v apríli 2001 z väzenia vydala prehlásenie, v ktorom deklarovala rozpustenie Japonskej červenej armády. Krátko na to ju vláda USA vyčiarkla so zoznamu existujúcich teroristických skupín.
La Brillanne

Poloha

La Brillanne má rozlohu 7,22 km². Najvyšší bod je položený 520 m n. m. a najnižší bod 332 m n. m.

Obyvateľstvo

La Brillanne má 919 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Mont-Dieu

Poloha

Obec má rozlohu 18,72 km². Najvyšší bod je položený 325 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 24 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cisery

Poloha

Obec má rozlohu 4,7 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bronvaux

Poloha

Obec má rozlohu 1,57 km². Najvyšší bod je položený 354 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 541 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Atrium Optima

Poloha

Je postavené medzi ulicami Moldavská cesta a Pri prachárni a v bezprostrednej blízkosti diaľničnej križovatky Červený rak v ktorej sa stretávajú dve medzinárodné rýchlostné komunikácie E58 a E571. Obchodné centrum je dostupné mestskou hromadnou dopravou - autobusom ale aj električkou, pretože pri obchodnom centre vedie Košická rýchlodráha.

Rozšírenia

Výstavba prvého rozšírenia bola začatá vo februári 2008 a ukončená v novembri toho istého roku. Pribudla plocha s rozlohou 16 300 m², na ktorej vzniklo aj 7-sálové multikino s barom z názvom Cinemax a spolu vzniklo 50 samostatných jednotiek. Súčasťou prístavby bola aj predajňa nábytku Kika. Po tomto rozšírení vzniklo 1650 parkovacích miest.
Druhé rozšírenie sa začalo v máji 2011 a bolo ukončené v novembri 2011. Cieľom rozšírenia bolo vytvoriť nový, atraktívny, architektonicky dominantný vstup do obchodného centra al zároveň rozšíriť centrum o 14 prevádzok s celkovou rozlohou 1 100 m².
Tretie rozšírenie nákupnej plochy, pozostávalo z rekonštrukcie obrovského priestoru po zrušenom hypermarkete s názvom Hypernova. Rekonštrukčné práce začali na konci roka 2016 a boli ukončené 1. marca 2018. Plocha má rozlohu 11 000 m², takže bola jasné, že na jej mieste pribudne viacero obchodov, nakoniec vzniklo 11 samostatných jednotiek. Post supermarketu obchodného centra obsadila podstatne väčšia Billa ako býva zvykom tohto reťazca.
Medzi najväčších prenajímateľov obchodného centra patria - H&M, C&A, Reserved, Billa, Cinemax, Datart.
Saint-Maximin (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 9,9 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 664 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Regolit

Regolit (alebo zvetralinový plášť), z gr. rhegos - pokrývať + lithos - kameň, je nespevnený heterogénny materiál, pokrývajúci povrch Zeme, Mesiaca, niektorých asteroidov, ako aj iných planét.
Na Zemi je súčasťou regolitu pôdna vrstva, nespevnené úlomky hornín (aluviálne sedimenty), pochádzajúce zo zvetrávacích procesov. Vo všeobecnosti je to „všetko medzi nezvetranými skalami a vzduchom“.

Mesiac

Prakticky celý povrch Mesiaca je pokrytý regolitom, zvaným aj „mesačný prach“, holá skala sa nachádza iba v niektorých strmých kráterových stenách. Zvetralinová vrstva sa vytvorila počas 4,6 mld. ročnej histórie Mesiaca dopadmi meteoritov a mikrometeoritov. Vrstva zvetralín má v priemere 4-5 m, v starých horských regiónoch aj 10-15 m. Priemer jednotlivých zŕn je približne 100 µm.
Saint-Jean-d’Ardières

Poloha

Obec má rozlohu 12,44 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 161 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Noyal-sur-Vilaine

Poloha

Obec má rozlohu 30,36 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 188 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Souvigny (obec)

Poloha

Souvigny má rozlohu 44,35 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Souvigny má 1 935 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Yan

Poloha

Obec má rozlohu 26,15 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 129 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Farges

Poloha

Obec má rozlohu 8,14 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 321 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Condé-sur-l’Escaut

Poloha

Obec má rozlohu 18,4 km². Najvyšší bod je položený 52 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 593 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cadix

Polohopis

Cadix má rozlohu 18,13 km². Najvyšší bod je položený 525 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Cadix má 238 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Samuel Bodický

Životopis

Študoval na gymnáziu v Lučenci, v Banskej Bystrici a v Revúcej, od  1872 teológiu vo Viedni. Roku 1874-1888 evanjelický kňaz v Ozdíne a v Sennom. Je autorom literárnokritických portrétov ruských a ukrajinských spisovateľov (Puškin, Lermontov, Krylov, Gogoľ, Ševčenko). Vlastná prozaická tvorba vznikla 1879-1882. Vo svojich humoreskách nadväzuje na Zechentera, rozvíja najmä situačný humor. V prózach začal narušovať sentimentálne romantické klišé; približuje sa k realistickému zobrazovaniu charakterov i prostredia. V jeho prozaických príbehoch dominuje prostredie pánov a vzdelancov (Starý mládenec, Zaľúbenec, Nihilisti, Vo väzení), dedinčanov (Prvá ľúbosť, Žena dvoch mužov, Otcova kliatba, Z mŕtvych), dedinské a statkárske prostredie (Zlý duch, Nová kométa). V najrozsiahlejšej próze Nihilisti zachytil sociálny a morálny vzostup a pád kapitalistickej rodiny Koreňovcov. V poslednom období svojej činnosti intenzívne prekladal z angličtiny, maďarčiny, ruštiny. Orientoval sa najmä na Puškinovu veršovanú epiku. Prispieval do tlače (Národných Novín, Sokola, Orla a Slovenských Pohľadov), kalendárov a zborníkov. Člen Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS).
Čiernohorské kniežatstvo

Dejiny

K vzniku Čiernohorského kniežatstva došlo 13. marca 1852, keď sa vtedajší čiernohorský vládca, vladyka Danilo II. Petrović-Njegoš (po vyhlásení kniežatstva Danilo I.), rozhodol odhodiť svoje náboženské postavenie a oženiť sa, čo po storočiach teokratickej vlády premenilo Čiernu Horu vo svetské kniežatstvo.
Po atentáte na Danila I. dňa 13. augusta 1860 sa stal vládcom kniežatstva jeho synovec Nikola I., syn Danilovho brata Mirka.
Dňa 28. augusta 1910 bolo v Cetinje vyhlásené Čiernohorské kráľovstvo, na trón zasadol Nikola I. Petrović-Njegoš so svojou manželkou, kráľovnou Milenou.

Bitka pri Grahovaci

Veľkovojvoda Mirko Petrović-Njegoš, starší brat Danila I. a otec Nikolu I., stál na čele silného vojska 7 500 Čiernohorcov proti vojsku Osmanskej ríše, ktoré malo medzi 7 000 – 13 000 vojakov, a 1. mája 1858 s ním v bitke pri Grahovaci zvíťazil. Toto veľké víťazstvo preslávilo Čiernu Horu po celej Európe a významne posilnilo vojenskú a diplomatickú povesť Čiernej Hory. Bolo tiež literárno spodobnené v najrôznejšej juhoslovanskej literatúre a piesňach, zvlášť u Srbov žijúcich na území vtedy rakúskej Vojvodiny. Víťazstvo prinútilo veľmoci úradne stanoviť hranice medzi Čiernou Horou a Osmanskou ríšou, a tým aj uznať čiernohorskú nezávislosť. Zároveň došlo k rozšíreniu Čiernej Hory na úkor Osmanskej ríše.

Ústava z roku 1855

Ako inšpiráciu pre vytvorenie ústavy známej ako Zákonník Danila I. (Zakonik Danila Prvog), použil Danilo I. v roku 1855 zákon Petra I.. Danilov kódex bol založený na tradícii Čiernej Hory a je považovaný za prvú národnú ústavu v dejinách Čiernej Hory. Taktiež zaviedol zákony na ochranu súkromia a zákazov konfliktov na rakúskom pobreží (v Kotorskej boke). Okrem iného obsahoval nasledujúce ustanovenia: Hoci tu neexistuje iná národnosť ako srbská a iné náboženstvo ako východné pravoslávie, môže tu každý cudzinec a príslušník akéhokoľvek vyznania žiť a požíva rovnaké práva ako Čiernohorci.
Ďalšia ústava bola vydaná v roku 1905.
Devon Murray

Životopis

Devon je jedináčik, narodil sa Michaelovi a Fidelme Murrayovcom. V šiestich rokoch uspel v národnej talentovej súťaži a pripojil sa k školskému divadlu Billie Barry, okiaľ sa dostal do Národnej školy múzických umení.
Devon sa tiež venuje jazdectvu, kde súťaží v exhibičných skokoch v celom Írsku. Vlastní 6 koní: Mini, Ashes, Jessie, Flex, Rosie, Max. Ďalej sa venuje motokrosu a s priateľmi rád počúva hudbu a hrá hry na počítači. Mimo iného má aj troch psov, a to Stinga, Macken a Darragh.
Jozef Straňák

Biografia

Po parlamentných voľbách v roku 1992 sa Jozef Straňák stal vedúcim kancelárie HZDS. 10. mája 1993 bol predstavenstvom HZDS zvolený za výkonného tajomníka strany. V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidoval za koalíciu HZDS – RSS vo volebnom kraji Hlavné mesto SR Bratislava. Poslancom sa však stal až dodatočne, 14. decembra 1994, keď nastúpil do NR SR ako náhradník na neuplatňovaný mandát Kataríny Tóthovej, ktorá sa stala členkou nového vládneho kabinetu. Bol členom Ústavnoprávneho výboru NR SR a od decembra 1995 bol aj členom Výboru NR SR pre nezlúčitelnosť funkcií štátnych funkcionárov. Než sa stal poslancom, bol v novembri 1994 zvolený do Dozornej rady Fondu národného majetku. V komunálnych voľbách v roku 1998 sa uchádzal o post poslanca mestského zastupiteľstva v Bratislave.
Chránená krajinná oblasť Labské pískovce

Umiestnenie

Geograficky zaberá spolu s NP České Švýcarsko prakticky celú geografickú jednotku Děčínská vrchovina s najvyšším vrcholom Děčínský Sněžník - 723 m. Zaberá plochu severne od Českého stredohoří zhruba od obce Petrovice a Tiských stien na západe cez Děčín až po Chřibskú na východe.

Prírodné pomery

Prírodné pomery sú rovnaké ako v NP České Švýcarsko, avšak hustejšie osídlenie zanechalo svoj vplyv v menšej rozmanitosti fauny a flóry. Povrch tvoria pieskovce kriedového obdobia. Počet skalných útvarov v krajine je porovnateľný s národnými parkmi v USA v Arizone a Utahu. Na západe USA sú skalné útvary vplyvom suchého podnebia obnažené, v Labských pieskovcoch sú pokryté lesmi.
Veľmi cenná je zachovaná ľudová architektúra v podobe zrubových domov.
Telesná výchova

Telesná výchova je zložka telesnej kultúry, ktorej úlohou je všestranne rozvíjať a upevňovať zdravie, naučiť a zdokonaľovať pohybové schopnosti a zvyšovať telesnú zdatnosť.

Externé zdroje

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Rouans

Poloha

Obec má rozlohu 37,73 km². Najvyšší bod je položený 60 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 605 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Teillet

Poloha

Teillet má rozlohu 24,22 km². Najvyšší bod je položený 534 m n. m. a najnižší bod 339 m n. m.

Obyvateľstvo

Teillet má 462 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Listy federalistov

Listy federalistov sú súbor 85 článkov argumentujúcich v prospech ratifikácie Ústavy Spojených štátov. Vychádzali postupne v novinách mesta New York od októbra 1787. Zbierku všetkých článkov, nazývanú Federalista, vydali v roku 1788 v dvoch zväzkoch J. a A. McLeanovi.
Federalistické listy sú primárnym zdrojom interpretácie Ústavy, nakoľko predostierajú filozofiu a pozadie navrhovaného systému vlády. Autori Listov chceli zároveň podporiť hlasovanie o ratifikácii a ovplyvniť neskoršiu interpretáciu Ústavy. Podľa historika Richarda Morrisa sú Listy federalistov „neporovnateľným osvetlením Ústavy, klasické dielo politickej vedy neprekonané prácou akéhokoľvek neskoršieho autora čo sa týka jeho šírky a hĺbky."
Články napísali Alexander Hamilton (napísal pravdepodobne 51 z nich), James Madison (29), a John Jay (5). Ostatné články boli výsledkom spolupráce medzi Madisonom a Hamiltonom Vychádzali pod pseudonymom „Publius,“ na počesť rímskeho konzula Publia Valeria Publicolu. Madisonovi sa prisudzuje najväčšia zásluha o Ústavu („Otec Ústavy“) a neskôr sa stal štvrtým prezidentom Spojených štátov. Hamilton bol aktívnym delegátom na Ústavodarnom zhromaždení a stal sa prvým ministrom financí. John Jay sa stal prvým predsedom Najvyššieho súdu.
Federalista č. 10, ktorý sa zaoberá spôsobmi ako zabrániť záujmovým skupinám a hovorí v prospech veľkej republiky, je považovaný za najdôležitejší z 85 článkov z filozofickej perspektívy. Federalista č. 84 je okrem iného zaujímavý svojim odporom proti tomu čo poznáme ako Listinu práv Spojených štátov. Federalista č. 51 je možno najjasnešiou výpoveďou čo to znamená „federalizmus.“