Postmoderná architektúra na Slovensku

Postmoderná architektúra je pojem označujúci architektonický štýl nasledujúci po období modernizmu. Postmoderna sa často obracia pre inšpiráciu do histórie, ale  celkom  inak, ako napr. pseudoslohy v 19. storočí. Znovu sa do architektúry dostávajú symetria, antizujúci stĺp, oblúkové okno, dekorácia a podobne. Postmoderna nasledovala po neskorej moderne (tzv. oficiálna architektúra).

Nástup

Stavby boli tvarovo bohatšie, nedôverovali veľkým dimenziám. Mladí architekti dostávali priestor realizovať sa len s v projektoch malých kubatúr, v miestach (napr. prieluky alebo už jestvujúce bloky) o ktoré nemali záujem modernisti. Charakteristickou črtou bolo pochybovanie o moderne chápanej dispozícii (funkcionalistická čistota), priestore a štylizácii.

Na prechode z moderny ku postmoderne

Aj na školách sa ťažko prijímali postmodernistické pokusy v tvorbe. To podnecovalo študentov k takejto tvorbe a po škole vyhľadávali ateliéry, v ktorých bol aspoň náznak nových tendencií. Také ateliéry boli napr. Projektový ústav Jána Bahnu (pokladá sa za otca postmoderny na Slovensku). Niektoré ateliéry Stavoprojektu alebo Študijného a projektového typizačného ústavu v BA.
V roku 1984 sa konala výstava mladých bratislavských architektov, kde boli vyzdvihnuté malé stavby mladých architektov. Ukázalo sa, že filozofia modernej architektúry je vyhovujúca pre potreby spoločnosti a nastolené otázky dokáže riešiť. Nastupujúca vlna mladých postmodernistov, ktorí si ctili tradíciu a históriu stála oproti obhajovateľom postmoderny.

Nástup postmoderny

Nástup sprevádzali publikované články, ktoré túto filozofiu bližšie, nielen článkami, ale aj praxou.
Aj na Slovensku sa stala architektúra prostredím v ktorom sa prvý raz predostrely pred spoločnosť otázky postmoderny. Až potom sa objavuje vo výtvarnom umení, literatúre, filozofii či sociológii. Postmodernu predstavovali v článkoch o šúčasných architektoch i v nepublikovaných prekladoch fundametálnych diel postmoderny.
Na Slovensku bol architekt Ján Bahna ústrednou osobnosťou postmoderny. Na stránkach časopisu Projekt prinášal nové myšlienky s ktorými nesúhlasila vtedajšia oficiálna ideológia ani moderne. Písalo sa o mestských blokoch, pasážach, kontexte, duchu miesta (genius loci), o uliciach a námestiach, ale aj o obchodných stavbách, v tom čase najnovším typom mestskej architektúry. Písal tiež o zahraničných architektonických podujatiach a obľúbených architektoch. Bahna nebol jediným, ktorý približoval čo sa deje vo svete. Podstatne prispel aj Vladimír Šimkovič.
V októbri 1984 sa vo Spišskej Kapitule konalo stretnutie slovenských a českých architektov. Stretli sa tam architekti, ktorí sa usilovali o obnovenie schopnosti komunikácie architektúry so svojím historickým jazykom, s históriou. Zišli sa tam napr. J. Ševčík, T. Brix, Ján Bahna alebo Štefan Šlachta. Prezentovali sa tam postmodernistické stavby z Česka a Slovenska. Zo slovenských účastníkov prezentoval svoje diela Ján Bahna.

Urbanizmus

Postmoderný historizmus sa najotvorenejšie prijímal v urbanizme. Ponúka obnovu mestských štruktúr (ako ulica, námestie, blok, pasáž). Študoval sa prežívaný priestor oproti racionálnemu rovnorodému priestoru chápanému dovtedy. Skúmal sa genius loci a architektúra sa mu snaží prispôsobiť. Dovtedajší univerzalizmus ustupuje. Čerpá sa z foriem už známych.