google/wiki40b huggingface dataset:
Infected Rain

História

Skupinu založili v roku 2008 gitarista Vadim „Vidick“ Ozhog, speváčka Elena Kataraga alias Lena Scissorhands a Ivan Kristioglo alias DJ Kapa.
8. augusta 2008 vystupovali na heavy metalovom festivale v Kryme, menom Red Alert. Neskôr v auguste, toho istého roku, nahrali prvé demo CD zostávajúce z troch piesní („With Me“, „Parasite“ a „No Idols“). Taktiež mali niekoľko koncertov v Kišiňove a na Ukrajine.
V nasledujúcich rokoch vystupovali na metalových festivaloch ako Metal Heads’ Mission 2009, RockHausen 2008/2009, Fuckin’FuckFest 3, Big Up! Urban Fest 2009 (kde kapela zaujala prvé miesto) a Forest Kap 2009/2010. V lete roku 2009 vydávajú EP2009 zložené z 6 piesní („Judgmental Trap“, „Panika“, „No More“, „Escape“, „Go Away“ a „Homeless“). Nápaditou kombináciou ženského screamu, tvrdých rífov a elektronických prvkov vytvárajú individuálny štýl kapely Infected Rain. V zime 2010 vychádza prvý videoklip „Judgemetal Trap“. V roku 2011 skupina vydáva prvý album Asylum a vyrážajú na turné v Rumunsku. V januári 2012 vydávajú druhý videoklip „At The Bottom of The Bottle“. V lete 2012 vydávajú 2 piesne aj s videoklipmi: „Me Agains You“ a „Stop Waiting“. Na jeseň roku 2013 vyrážajú na prvé veľké turné po Rumunsku, Ukrajine, Rusku a Bulharsku. 15. mája 2014 nahrávajú nový album Embrance Eternity. V lete 2014 vystupuje skupina na festivaloch FajtFest 2014 (v Česku), Maraton Festival, ROUTE68 SUMMERFEST, a Rockstadt Extreme Fest 2014. 20. apríla 2017 vydávajú nový album 86, obsahujúci 11 skladieb. Texty piesní sú písané samotnou Lenou Scissorhand a sú v angličtine. Hudba je komponovaná hlavne gitaristom Vidick-om, v spolupráci so zvyšnými členmi kapely. Ako ženská frontmanka je Lena známa svojím silným hlasom a tetovaniami.

Hudobný štýl

Infected Rain je známa svojou rôznorodosťou hudobných štýlov, ako nu metal (rap, turntablism), nu metalcore (breakdowns, chytľavé gitarové rify, screaming), melodic death metal (harmónia, melódie, deathgrowls). Vokály majú rozsah od highpitched screams až deathgrowling, čistý spev a v menšej miere rap.
VAZ 2102

VAZ 2102 je kombi automobil, ktorý vyrábala automobilka AvtoVAZ od roku 1972, ktoré bolo až na karosériu zhodné so štandardným 2101. Išlo o prvý automobil s karosériou kombi vyrábaný v automobilke VAZ. Ako základ opäť poslúžil licenčne poskytnutý Fiat 124, teraz s karosériou kombi menom Familiare, na ktorom prebehli rovnaké zmeny ako u pôvodného modelu 2101. 
Praktický päťdverový voz bol na rozdiel od sedanu o 14 mm kratší, o 18 mm vyšší a o 40 kg ťažší. Palivová nádrž mala o 6 litrov väčší objem a plnila sa na rozdiel od východzieho modelu zľava. Automobil dosahoval priemerne maximálnu rýchlosť 135 km/h. Keďže mal voz sklápacie zadné sedadlo, mohol sa batožinový priestor zväčšiť až na 1 450 litrov. Hrana zadných výklopných dverí bola v jednej rovine s podlahou, čo uľahčovalo používanie úložného priestoru najmä pri manipulácii s ťažšími bremenami. Kombi sa predávalo od roku 1978 aj so silnejšou variantou motora 1,3 litra ako VAZ 21021 (Lada 1300 Combi). Už o rok skôr sa dalo na niektorých trhoch zaobstarať aj s 1,5 litrovým motorom z modelu 2103, vďaka čomu dostalo názov 1500 Combi. Zaujímavosťou je elektromobil VAZ 2801 Elektro (Электро), ktorý vznikol v sérii iba 47 exemplárov. 
Model kombi prežil materský typ 2101 o necelé 2 roky, prestal sa vyrábať v roku 1985, kedy ho nahradil modernejší VAZ 2104. Jeho produkcia sa prvý rok prekrývala so starším 2102, ktorého sa za 13 rokov vyrobilo vyše 650 000 kusov.
Georges Barazer de Lannurien

Životopis

Narodil sa počas prvej svetovej vojny v rodine dôstojníka z Bretónska.
Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako príslušník francúzskej armády. V roku 1940 padol do nemeckého zajatia. Bol držaný v zajateckom tábore pri českom Náchode. V lete 1942 ušiel spolu s ďalším spoluväzňom cez Čadcu na Slovensko. Pokúšal sa cez krajinu ďalej dostať do Turecka, bol však zatknutý v Seredi. Bol držaný pod policajným dozorom v Trnave. Pri úteku do Maďarska bol zadržaný a internovaný v tábore pri Balatone. Spolu s ďalšími Francúzmi sa pokúsil o útek s cieľom prechodu do Juhoslávie, kde by sa spojil s partizánmi a následne prešiel do oslobodenej časti Talianska. Tento útek nebol úspešný a de Lannurien bol vrátený do internačného tábora. Neskôr mu poskytlo azyl Francúzske vyslanectvo v Budapešti. V apríli 1944 sa s pomocou falošného pasu vrátil na Slovensko. Bol zaangažovaný do príprav povstania. Vrátil sa do Budapešti, kde organizoval prechod francúzskych zajatcov z nacistami okupovaného Maďarska na Slovensko.
Po začiatku povstania na Slovensku sa stal v hodnosti kapitána veliteľom francúzskeho oddielu prvej československej partizánskej brigády M. R. Štefánika. Táto jednotka bola formovaná v Turci v okolí Sklabine a v Kantorskej doline. Francúzsky oddiel sa zúčastnil povstania hneď od prvého dňa bojov - 29. augusta. Jednotka významne zasiahla do bojov v oblasti Strečna. Jednotka utrpela v trojdňových bojoch značné straty. Neskôr bola nasadená do bojov o Vrútky a prístupy k Hronskému Svätému Krížu. V poslednej fáze bojov povstania bola jednotka nasadená pri Starej Hute. Následne sa po porážke povstaleckej armády stiahla do Nízkych Tatier do oblasti Magurky a Iľanovskej doliny. Po bojoch s protipartizánskymi oddielmi v decembri 1944 zostal de Lannurienovi len malý oddiel o sile 10 mužov. Spolu so zvyškom jednotky sa spojil s práporom Kleskeň (súčasť československej partizánskej brigády), ktorý v polovici januára 1945 nadviazal styk s postupujúcimi sovietskymi jednotkami na juhu Slovenska.
Po vojne sa vrátil do vlasti. Slúžil ďalej ako dôstojník vo francúzskej armáde. Pôsobil ako vojenský atašé v Budapešti. V roku 1950 bol pre podozrenie zo špionáže v prospech Sovietov pozbavený funkcie. Neskôr pracoval pre automobilku Renault.

Ocenenia

V roku 1995 mu mesto Žilina udelilo ocenenie Čestné občianstvo mesta Žilina in memoriam. Na jeho pamiatku a pamiatku francúzskych vojakov bola v Žiline po ňom pomenovaná ulica. Boli mu odhalené pamätné tabule v Žiline, Sklabini, na Sliači a vo francúzskom Roscoffe, kde prežil väčšinu života a je aj pochovaný.
Ansacq

Poloha

Obec má rozlohu 8,4 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sivry-Rance

Obyvateľstvo

Obec má približne 4 746 obyvateľov (2010).
Tag (web)

Tag (prekladané ako značka, označenie, príznak alebo štítok) je indexový názov priradený informácii/skupine informácií (najmä) na stránkach sociálnych sietí na internete. Tagging alebo tagovanie je priraďovanie (niečomu) tagu, teda samotné využitie tagov.
Väčšinou sa ako tagy používajú kľúčové slová alebo zaužívané termíny, ktoré najlepšie vystihujú podstatu danej informácie, napr. "dizajn" je tag označujúci všetky informácie týkajúce sa dizajnu. Tagovanie je typický príklad folksonómie, pretože tagy si vytvárajú samotní používatelia.
Tagy sa stali populárnymi až s nástupom Web 2.0 a v súčasnosti sú jeho dôležitou súčasťou a jednou z jeho charakteristických čŕt.
Juraj Kledrowetz

Klubový hokej

S hokejom začínal v rodnom meste, v klube MHk 32 Liptovský Mikuláš. V sezónach 1995/96 – 1998/99 hrával za HC Košice, ďalšie dva roky v Poprade, od sezóny 2001/02 znovu v HC Košice. 22. apríla 2008 s ním vedenie predĺžilo zmluvu o dva roky (s opciou na ďalšiu sezónu), bol považovaný za najlepšieho obrancu mužstva. Rovnaký kontrakt podpísali aj jeho dvaja spoluhráči Juraj Faith a Peter Bartoš.  V ďalšej sezóne pomohol klubu získať majstrovský titul po finálovom víťazstve nad HK 36 Skalica. V januári 2010 s ním však klub rozviazal zmluvu (rovnako tak s Jurajom Faithom a Jaroslavom Kmiťom), ako dôvod vedenie uviedlo porušenie disciplinárneho poriadku.  Kledrowetz sa následne dohodol s HK Poprad, kde zotrval aj ďalšiu sezónu. Od ročníka 2011/12 hráva za MHk 32 Liptovský Mikuláš v 1. SHL.

Reprezentácia

Zúčastnil sa na MS 1994 C-kategórie, kde dopomohol k postupu do B-kategórie. Spolu v slovenskej reprezentácii odohral 50 zápasov, strelil 5 gólov
Bolazec

Poloha

Obec má rozlohu 17,47 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Theux

Obyvateľstvo

Theux má približne 11 946 obyvateľov (2010).
Lamballe

Poloha

Obec má rozlohu 76,29 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 068 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karentovaný časopis

Karentovaný časopis je vedecký časopis registrovaný a spracúvaný službou ISI Current Contents a vyhľadateľný v niektorej z tematických sérií Current Contents Connect, ktoré sú dostupné v rámci portálu Web of Knowledge. Spravidla ide o recenzovaný, vedecky vyššie hodnotený časopis.
Termín sa na Slovensku vyskytuje najmä ako vymedzenie okruhu časopisov požadovaných pri vykazovaní publikačnej činnosti vedeckých pracovníkov. V Česku sa používa skôr termín impaktovaný časopis.
Jiří Mahen

Život

Narodil sa ako tretí z trinástich detí čáslavského pekára. Základnú školu a gymnázium vyštudoval v Čáslavi a Mladej Boleslavi. Po absolvovaní pražskej filozofickej fakulty, kde študoval češtinu a nemčinu, bol krátko stredoškolským profesorom na reálke v Hodoníne (1907 - 1908) a na obchodnej akadémií v Přerove (1908 - 1910), od roku 1910 žil v Brne a pôsobil (do roku 1919) v Lidových novinách, po vojne potom ako redaktor novo založených novín republikánskej strany Svoboda. V roku 1919 sa oženil s Karlou Haselmannovou. Ich manželstvo zostalo bezdetné.
V rokoch 1918-1922 bol dramaturgom Národného divadla v Brne a uvádzal kvalitný repertoár v cykle tzv. komorných hier, v rokoch 1920-1924 učil na dramatickom oddelení brnianskeho konzervatória dramaturgiu, réžiu a rozbor svetovéj drámy. V roku 1921 sa stal spoluzakladateľom a knihovníkom Mestskej knižnice v Brne. Tu pracoval ako knihovník a od roku 1937 ako riaditeľ tejto inštitúcie, až do svojej smrti (spáchal samovraždu, čo bola reakcia na okupáciu Česka Nemcami).

Dielo

Už na gymnáziu sa začalo prejavovať jeho umelecké nadanie – písal verše, kreslil a venoval sa hudbe. Publikoval v študentských časopisoch. Pri štúdiách v Prahe sa dostal do okruhu Neumannovho Nového kultu a spolupracoval s ďalšími anarchisticky a socialisticky zameranými časopismi.

Publicistika

Jiří Mahen hojne písal prózu publicistickú, týkajúcu sa rozmanitých oblastí jeho záujmu. Patria sem eseje o divadle a jeho vtedajších problémoch (súbory Pred oponou, 1920, a Režisérov zápisník, 1923), o knižniciach a čitateľoch (Knížka o čtení praktickém, 1924), o literárnych súpútnikoch (Kapitola o předválečné generaci, 1934) alebo úvahy sociologické a filozofické (Kniha o českém charakteru, 1924). Edíciu Nápady a výpady (1921-1922) tvorili Mahenove texty týkajúce sa českej literatúry, divadla a spoločnosti vôbec (napr. politických pomerov, autorských práv alebo záľuby v špiritizme).
Oigny (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 9,86 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hell Awaits

Nahrávanie

Keďže predošlý album Show No Mercy dosiahol pomerne veľký úspech so 40 000 predanými kópiami, producent Brian Slagel požiadal o ďalšiu nahrávku. Slagel si najal producenta Rona Faira, ktorý pracoval pre Chrysalis Records. S metalovými hudobníkmi bol veľmi neskúsený a keď ich videl hrať v štúdiu povedal: „Wow, títo chlapci sú veľmi nahnevaní.“ Rozpočet organizoval Slagel, Eddie Grundman mal na starosti audio-mastering a Bill Metoyer, ktorý pracoval aj na starších materiáloch, bol zvukový inžinier.
Hyper-V

Microsoft Hyper-V, prezývaný aj ako Viridian a v minulosti nazývaný ako Windows Server Virtualization, je hypervízorovo stavaný serverový systém pre x86-64 (32 a 64 bit) systémy.
Beta verzia Hyper-V bola dodávaná aj s niektorými edíciami Windows Server 2008 a konečná verzia (automaticky aktualizovaná cez Windows Update) bola vydaná 26. júna 2008. Hyper-V. Od tej doby je Hyper-V dostupný zadarmo, ako celok. Tiež sa dočkal aktualizácie na druhú generáciu - R2.

Architektúra

Hyper-V je hypervízorovo stavaný serverový systém. To znamená, že má svoj vlastný hlavný operačný systém (Väčšinou Windows Server 2008 a pod.) a pomocou virtualizácie sa cez neho môžu spustiť ďalšie operačné systémy - všetko v rámci jedného fyzického počítača.
Hlavný systém má na starosti ostatné systémy. Tvorí sa tzv. API hypercall, čo je rozhranie na programovanie a nastavovanie aplikácií. Ostatné systémy nemajú všeobecne priamy prístup k procesoru a hardvéru. Každá žiadosť o využitie HW je prevádzaná cez tzv. VMBus (Virtual Machine Bus) na hlavný operačný systém.

Verzie a ich varianty

Hyper-V dnes existuje v dvoch variantoch: Ako samostatný celok, nazývaný Microsoft Hyper-V Server 2008 a ako inštalovateľná súčasť Windows Server 2008 a Windows Server 2008 R2. Ide o inštaláciu samostatného jadra Windows Server 2008, ktorá zahŕňa úplnú funkčnosť Hyper-V, avšak ostatné softvérové vybavenie je nemožné využiť rovnako tak ako mnoho služieb Windows. Druhý variant je celok - Hyper-V Server 2008. Tá je obmedzená len na príkazový riadok, cez ktorý upravujeme všetko: nastavenie konfigurácií, operačného systému, hardvéru atď.
Úver

Stredno a dlhodobé

Úverový úpis je dlhodobý úver, ktorý komerčná banka poskytuje na základe listiny "úverový úpis". Nie je to cenný papier, čiže ho komerčná banka nemôže predať.
Emisná pôžička je dlhodobý úver, ktorý je spojený s emisiou (vydaním) cenných papierov (obligácií). Klient o emisiu požiada komerčnú banku, pričom časť obligácií odkúpi samostatná komerčná banka, čím poskytuje emisnú pôžičku a zvyšná časť je ponúknutá verejnosti.
Spotrebný úver je krátkodobý, ale aj dlhodobý úver poskytnutý najčastejšie fyzickým osobám na kúpu spotrebných predmetov (napr. auto, práčka, dovolenka,...).
Hypotekárny úver je dlhodobý úver poskytnutý na financovanie kúpy, rekonštrukcie, výstavby nehnuteľností.

Čerpanie úveru

Spôsoby čerpania úveru sú dohodnuté v úverovej zmluve, sú presne rozpísané, odkedy a dokedy klient môže úver čerpať. Taktiež sú v nej uvedené podmienky, za ktorých klient môže úver čerpať (napr. pravidelné predkladanie VZaS).

Splácanie úveru

V úverovej zmluve sa dohodne splátkový kalendár klienta a spôsob akým bude splácať úver. Ak banka poskytne klientovi úver, chce od dlžníka naspäť nielen požičanú sumu, ale aj niečo navyše – úrok. Úrok je cena za prenechanie peňazí na určitú dobu niekomu inému (to platí pri vkladoch) alebo cena, ktorú získavame za peniaze niekoho iného. Výška úroku závisí od výšky sumy a od doby na ktorú sú peniaze uložené alebo požičané. Úroková sadzba nám ukazuje koľko % dlžník zaplatí z dlžnej sumy vo forme úroku.

Skúmanie príjmu

Pri žiadosti o úver v banke je potrebné predložiť doklady o príjme. Veriteľ tým získa informáciu o žiadateľovi, či bude v jeho silách danú pôžičku splatiť. Príjem žiadateľa musí byť pravidelný, dostatočný a stabilný. Banka si ďalej preveruje žiadateľa aj z pohľadu bankového a nebankového registra, či má daná osoba iné záväzky, exekúcie, prípadne aká bola jeho platobná disciplína pri splácaní predošlej pôžičky.
Chrám svätého Alexandra Nevského (Postupim)

Chrám svätého Alexandra Nevského (nem. Alexander-Newski-Gedächtniskirche, rus. Александро-Невский храм) sa nachádza v mestskej štvrti Alexandrovka nemeckého mesta Postupim. Je to chrám ruskej pravoslávnej cirkvi, ktorý slúži ruskej diaspore, ktorá žije v tomto nemeckom meste.

História

Ruská štvrť Alexandrovka bola vybudovaná v rokoch 1826 až 1827 za panovania pruského panovníka Fridricha Wilhelma III. pre príslušníkov ruských vojakov, ktorí slúžili v jeho armáde. Štvrť bola pomenovaná na počesť ruského imperátora Alexandra I. Neskôr sa ruská komunita rozširovala a vznikla potreba založiť pravoslávny chrám. Vybudovali ho v rokoch 1826 až 1829 na vrchu Kapellenberg. Jeho hlavným architektom bol V. Stassov, ktorý ju navrhol v duchu tradičného staroruského architektonického štýlu. Chrám bol zasvätený kniežaťu svätému Alexandrovi Nevskému. Od roku 1930 sa v chráme bohoslužby nekonali. V roku 1949 pripadol chrám moskovskému pravoslávnemu patriarchátu a začali sa v ňom sporadicky konať pravoslávne bohoslužby. V roku 1986 bol menovaný pravoslávny kňaz a dnes žije v meste okolo 1000 pravoslávnych veriacich.

Architektúra

Staroruský architektonický štýl je doplnený prvkami neogotiky a neoklasicizmu. Chrám má štvorcový pôdorys a zdobí ho päť kupol. Najvyššia symbolizuje Krista Spasiteľa a štyri menšie štyroch apoštolov. Fasádu chrámu zdobia obrazy Krista Spasiteľa (západná fasáda), sv. Alexandra Nevského (južná fasáda) a iných svätcov. v interiéri sa nachádza jednoradový ikonostas.
Karol Kučera

Ocenenia

V roku 2006 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Vladislav II. (Valašsko)

Vladislav II. Valašský, Vladislav II. Dan alebo Vladislav II. († 22. júl 1456) bol knieža Valašského kniežatstva. Na trón sa dostal za pomoci sedmohradského vojvodu Jána Huňadyho, jeho okolnosti sú však neznáme. Hoci bol vazalom Uhorska a Jána Huňadyho a bojovali spolu v bitke na Kosovom poli proti Osmanskej ríši a Muradovi II., túto bitku sa mu s jeho pomocou nepodarilo vyhrať a spolu s Jánom Huňadym padol do srbského zajatia.
Toto využil Vlad III. Tepeş a vtrhol do Vlašského kniežatstva s 300 tisúcovou armádou Osmanskej ríše a obsadil jeho trón. Nie je dodnes známe prečo vládol iba jeden týždeň.
Vláda Vladislava II. priniesla Valašskému kniežatstvu politickú a hospodársku stabilitu. Dňa 22. júla 1456 ho v boji muža proti mužovi zabil Vlad III., hoci na náhrobnom kameni má napisaný dátum 22. august 1456.
Marambat

Poloha

Obec má rozlohu 9,7 km². Najvyšší bod je položený 224 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 423 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akrostich

Akrostich [čítaj akrostych] alebo akrostichon [akrostychon] (z gríckeho akros - krajný a stichos - verš) je báseň, v ktorej je väčšinou v začiatočných písmenách, slabikách alebo slovách jednotlivých veršov ukryté nejaké slovo alebo celá veta. V milostných básňach to zvykne byť meno milovanej osoby. V hebrejskej poézii sa často vyskytovali akrostichy, ktoré nevytvárali vetu, ale iba sledovali hebrejskú abecedu: každý verš začína postupným písmenom hebrejskej abecedy (napríklad Kniha nárekov).
Kedysi mali akrostichy pravdepodobne magický význam.
Akrostichy sa nazývajú aj slová, ktoré vzniknú zložením prvých písmen jednotlivých slov namiesto veršov. Najznámejším akrostichom tohto typu je kresťanský symbol ryby, grécky ιχθύς, čo je prvých päť písmen gréckých slov Iησούς Χριστός Θεού Υιός Σωτήρ – Ježiš Kristus, Syn Boží, spasiteľ.
Avari (Stredná Ázia)

Avari (iné názvy: starí Avari, tureckí/turkickí Avari) boli nomádske etnikum ázijského pôvodu, ktoré tvorili kmene War a Chun usadené v 5. storočí v západnej Sibíri. Časť Avarov  si podrobili východní Turci, časť pred nimi utiekla a v roku 558 sa dostala do čiernomorských stepí. Ich ríša na území dnešného Maďarska sa nazýva Avarská ríša.
Po roku 568 vtrhli Avari do Panónie a podmanili si tamojších Slovanov a Slovanov v blízkom okolí. Avari porazili Gepidov a usadili sa najprv pri Sáve. Čoskoro si vytvorili stredisko v okolí Debrecína. Avari boli výbojní kočovníci a viedli vojny kvôli koristi. Najznámejším vodcom Avarov bol kagan Bajan. Slovanov údajne využívali v boji ako pechotu, ktorá tvorila ich predné voje - takzvaní befulkovia. V 7. storočí čelili Avari v okolí dolnej rieky Morava vzbure Slovanov - pozri Samova ríša. 
Po ovládnutí Panónie Avarmi sa Anti (kmeň neznámeho pôvodu) spojili s vojskami byzantského cisára, aby zničili panstvo Avarov. Cisársky vodca Priskos sa dostal so svojím vojskom cez Dunaj a zničil slovanské vojská pod vedením kniežaťa Musona, stojace v avarských službách. Priskos sa zmocnil aj Musonovho loďstva, ktorého i s jeho bratom zabil. 
V roku 602 Avari podnikli trestnú výpravu proti Slovanom, spolčeným s Byzanciou. Výsledok bitky je neznámy, podľa niektorých názorov ustúpili Anti do Ruska, kde boli chránení pred útokmi Avarov. 
Na konci 7. storočia ovládali Avari územie Maďarska, južného Slovenska a územie Dolného Rakúska po Alpy. Obyvateľstvo sa delilo na kočovníkov-pastierov a roľníkov. Ženy sa v čase neprítomnosti mužov stávali hlavami rodín aj spoločenstiev. Vo vyšších vrstvách sa vyskytovalo mnohoženstvo. Avarské pohrebiská sa dajú nájsť na dnešnom území južného Slovenska i na juhozápade Maďarska. S mŕtvymi pochovávali Avari aj kone, príslušníci elít pri sebe mávali opasky, šperky, luky, meče alebo šable.  
Ovládnutie slovanských kmeňov v Karpatskej kotline spôsobilo rozčesnutie západných Slovanov, od Slovanov usadených v alpskej oblasti. Slovania Avarov nazvali obri, čo zrejme značilo hrozní, krutí a veľkí. Avari boli totiž veľkej postavy.
Tupolev TB-3

Vznik a vývoj

História vzniku ťažkého štvormotorového bombardéra sa začala už v roku 1925. V nasledujúcom roku sa začali práce v konštrukčnej kancelárii A. N. Tupoleva. Bolo skonštruované lietadlo, ktoré dostalo označenie ANT-6. Na jeseň roku 1930 boli vykonané jeho prvé skúšky, ktorých výsledky boli neuspokojivé. Došlo k zmene pohonu, keď sa za americké motory Curtiss Conqueror inštalovali sovietske M-17. 10. októbra 1932 prebehli štátne skúšky, ktoré tentokrát dopadli úspešne. Sériová výroba s prideleným oficiálnym názvom TB-3 sa rozbehla ešte v roku 1932. Od roku 1932 sa začali vyrábať modernizované verzie TB-3 s motormi M-34R. V roku 1934 sa posádkam štyroch upravených lietadiel podarilo pristáť na ľad v oblasti Severného pólu.
Celkom bolo vyrobených 819 lietadiel všetkých verzií TB-3.

Bojové nasadenie

Bombardéry TB-3 sa zúčastnili mnohých vojenských konfliktov. Bojovali proti japonským vojskám pri Chalchyn Gole, zúčastnili sa prepadnutia Poľska i Zimnej vojny.
Hoci v čase napadnutia ZSSR Nemeckom dňa 22.6.1941 boli TB-3 už lietadlami koncepčne beznádejne zastaranými, predsa bolo v zostave sovietskeho letectva 516 strojov tohto typu a 25 kusov bolo zaradených v námornom letectve. Proti lietadlám nemeckej Luftwaffe nemali síce počas dňa takmer žiadnu šancu, v noci však boli schopné si svoje úlohy splniť úspešne. Ako bombardéry a výsadkové či transportné slúžili takmer po celú vojnu.
Osobitnou kapitolou je ich využitie ako nosiča stíhacích lietadiel. Práce na myšlienke zabezpečenia stíhacej ochrany bombardérov TB-1 a TB-3 pri náletoch na dlhé vzdialenosti lietadlami nesenými priamo na bombardéry (Projekt Zveno) sa začali už v rokoch pred vojnou. Po jej vypuknutí bola táto myšlienka mierne modifikovaná a celkovo šesť kusov TB-3 bolo prerobených na nosiče strmhlavých bombardérov, vytvorených na báze masovo rozšíreného stíhača I-16. Jeden TB-3 tak pod krídlami niesol dve  I-16, každú s zavesenou 250 kg bombou. Už 1. augusta 1941 dve TB-3, každá s dvoma „išakmi“ pod krídlami vyštartovali na nálet na rumunskú Constanţu. Vo vzdialenosti 40 km pred cieľom sa I-16 oddelili od nosičov, zhodili každá svoj bomby na nádrže s ropou a bezpečne sa vrátili na základňu v Odese. Najznámejšími sa však asi stali nálety na silno chránený cieľ – Čiernovodský most, kedy Zvená v dňoch 11. a 13. augusta 1941 počas dvoch náletov presnými zásahmi zničili ropovod a poškodili mostné piliere.