Chlieb

Chlieb patrí k základným potravinám, ktoré sa pripravujú pečením, parením alebo vyprážaním cesta pozostávajúceho minimálne z múky a vody. Vo väčšine prípadov je nutná jedlá soľ a voliteľne aj kvasné činidlo (droždie).
Niektoré druhy chleba obsahujú aj korenie (napr. rascové semeno) a zrná (sezam, mak). Zrná sa používajú aj na dekoračné účely.
Chlieb môže byť konzumovaný samostatne, často s mliečnym maslom, arašidovým maslom alebo s iným orechovým maslom, alebo so sladkou nátierkou, ako sú džemy, zaváraniny, želé, marmelády, med, alebo môže byť použitý ako obal na sendvič (obložený chlieb). Chlieb môže byť len upečený, alebo následne toustovaný (hrianka).
V kuchyni treba chlieb uskladniť do špeciálneho krytu, aby zostal čerstvý a bol chránený pred plesňou.

Etymológia (pôvod slova)

Slovo bread zo starej angličtiny je spoločné v rôznych formách pre mnoho germánskych jazykov; napr. po nemecky Brot, po holandsky brood, po švédsky bröd, a po dánsky brød; bolo odvodené z koreňa slova brew (várka), ale pravdepodobnejšie je spojené s koreňom slova break (lámať), pretože jeho prvé použitie súvisí s broken pieces (zlomenými kúskami), alebo bits (kúsky) chleba, po latinsky crustum, a trvalo až do 12. storočia, než sa používalo – ako všeobecné meno pre chlieb – zo slova hlaf (v modernej angličtine loaf), čo sa zdá byť najstarší germánsky názov; gótčina používa slovo 𐌷𐌻𐌰𐌹𐍆𐍃 (hláifs), stará horná nemčina používa hleib a moderná nemčina slovo Laib, alebo fínčina používa slovo leipä, estónčina leib, a ruština хлеб (chleb), čo sú podobné slová (všetky sú odvodené zo starých germánskych slov).

Typy kvasenia

Chlieb je populárna potravina v západnej spoločnosti. Často sa vyrába z cesta z pšeničnej múky, ktoré je kultivované droždím, umožňujúcím kysnutie cesta a nakoniec upečené v peci. Pre svoj vysoký obsah lepku (ktorý dáva cestu pórovitoť a elasticitu), je pšenica najčastejšie používané zrno na prípravu chleba. Chlieb je tiež vyrábaný z múky raže, jačmeňa, kukurice a ovsu, zvyčajne ale nie vždy v kombinácii s pšeničnou múkou.

Kvasenie

Kvasenie je proces pridávania plynu do cesta pred pečením na dosiahnutie ľahšieho, lepšie žuvateľného chleba. Väčšina chlebov konzumovaných na západe je nakvasená. Ale existuje tiež nekvasený chlieb, ktorý má dôležité symtrebaické použitie v rôzných náboženstvách.

Chemické kvasenie

Jednoduchá technika pri kvasení chleba je použitie chemikálií produkujúcich plyn. Používajú sa dve metódy: prvá je použiť prášok do pečiva alebo samokysnúcu múku, ktorá obsahuje prášok do pečiva. Druhá metóda je použiť kyslú prísadu ako cmar a pridať jedlú sódu. Reakcia kyseliny so sódou produkuje plyn.
Chemicky kvasené chleby sa nazývajú rýchle chleby alebo sódové chleby. Táto technika je zvyčajne používaná na produkciu výrobkov ako čajové pečivo a sladkých chlebov ako banánový chlieb.

Kvasenie z droždia

Mnoho chlebov sa kvasí kvasnicovým droždím. Kvasnicové fermentové karbohydráty v múke spolu s cukrom produkujú oxid uhličitý. Väčšina komerčných a domácich pekárov v USA kvasí cestá pomocou pekárenského droždia. Pekárenské droždie produkuje jednotné, rýchle a spoľahlivé výsledky, ale znamená to stratu viacerých komplexných chutí, ktoré majú chleby z kvasu. Tieto chleby aj obvykle dlhšie vydržia a majú lepšiu štruktúru. Mnoho pekární v Európe stále pečie chleby z cesta s kvasom, a v USA je rastúcí počet remeselných pekární (rovnako ako amatérov), ktorí opäť objavujú umenie pečenia týchto chlebov. Táto metóda produkuje veľmi chutné pšeničné a ražné chleby.