Jozef Ort-Šnep

Životopis

Vyštudoval Školu umeleckého priemyslu v Bratislave (1954 – 1958) a kameru na FAMU v Prahe (1958 – 1963), ktorú absolvoval filmom Karla Vachka Moravská Hellas. Následne rok asistoval ako kameraman v populárno-vedeckom filme. Z povinnej vojenskej služby odišiel v roku 1966. Vtedy nastúpil do dokumentárneho štúdia Krátkeho filmu Praha, v ktorom zotrval do roku 1980, najskôr ako asistent kamery, neskôr ako samostatný kameraman niekoľkých krátkych filmov. Spolupracoval v ňom na nakrúcaní asi stovky dokumentárnych filmov. V totožnom období pracoval ako kameraman pre pražský Barrandov a bratislavskú Kolibu.
S režisérom Jaroslavom Bočkom nakrútil krátkometrážne filmy Konec baroka v Čechách (1966) alebo Jak namalovat běsnící individua (1967), s režisérom Drahoslavom Holubom pracoval na filmoch Exkurze (1966) a Mám doma hrad, s režisérom Rudolfom Krejčíkom zase na filme Stopa vede k A-54 (1967). V roku 1968 sa vrátil k Vachkovi, aby pracoval na jeho celovečernom publicistickom dokumente Spřízněni volbou, zachytávajúcom atmosféru politicky krušného obdobia od 14. do 30 marca 1968, kedy Antonín Novotný abdikoval z funkcie prezidenta republiky. Jeho prvým celovečerným hraným filmom bola snímka Jaroslava Papouška Nejkrásnější věk, natočený v roku 1968. S Papouškom následne spolupracoval i na jeho ďalších dvoch filmoch Ecce homo Homolka (1969) a Hogo fogo Homolka (1970).
S režisérom Milanom Růžičkom pracoval na filme o maliarovi Martinovi Benkovi Zastretý farebný svet (1978). Pri jeho uvádzaní v Československej televízii bolo Ort-Šnepovo meno vystrihnuté z titulkov a zostali ponechané len mená dvoch asistentov kamery. V roku 1980 emigroval do Francúzska. S Dušanom Hanákom nakrútil trezorový film Ja milujem, ty miluješ (1980). Začiatkom 80. rokov (1981 – 1983) absolvoval pobyt v USA, neskôr sa znova presídlil do Paríža, kde na dvoch univerzitách prednášal o svetle vo filme a fotografii. Od polovice 90. rokov pôsobí opäť v Česku.

Nejkrásnější věk

Pôvodne mal Nejkrásnější věk snímať kameraman Miroslav Ondříček. Ale ten bol v čase, keď sa malo začať nakrúcať, v Londýne, kde spolupracoval na filme anglického režiséra Lindsayho Andersona Keby... S Ondříčkom sa Ort-Šnep nepoznal a bol to práve on, kto ho Papouškovi odporučil. Papoušek si nechal premietnuť dokumentárne filmy, na ktorých Ort-Šnep pracoval ako kameraman. Nejkrásnější věk bol nakrúcaný predovšetkým v reáliách, konkrétne sochárskych ateliéroch a priestoroch pražskej Akadémie výtvarných umení. V dekoráciách a exteriéroch bola nakrútená minimálna čiastka. Ort-Šnep hovorí v prípade tohto filmu o princípe zlatého rezu a o využívaní mäkkého svetla. Po obrazovej stránke nechceli tvorcovia dramatizovať a nevypichovali žiadne detaily. Všetko je snímané v polocelkoch.

Ja milujem, ty miluješ

Je príbehom starého mládenca Pištu, ktorý žije so svojou matkou na dedine a spolu s najlepším kamarátom Vincom a jeho priateľkou Vierou, pracuje pre vlakovú poštu. Kým Vinco je hotový Don Juan a svojimi večnými záletmi ničí zamilovanú Vieru, malý pupkatý Pišta u žien úspech nemá, a tak svoj smútok utápa v alkohole. Okrem hlavných hrdinov tu vystupuje niekoľko vedľajších postáv, ktoré dotvárajú tragikomický kolorit dedinského prostredia. Či už pracovníci vlakovej pošty alebo obyvatelia dediny, všetko sú to obyčajní ľudia z periférie spoločnosti s obyčajnými problémami a túžbami. Ženy trpia neverami a alkoholizmom svojich mužov a muži svoje radosti aj smútky riešia pri poháriku. Všetci majú svoje prednosti aj chyby a všetci túžia po pochopení a láske. Príbeh nie je postavený na dramatických zvratoch, ale na drobných prevažne komických situáciách, prostredníctvom ktorých spoznávame charaktery postáv.