Prievidza

Polohopis

Mesto sa nachádza na okraji západného Slovenska, na východnom okraji Trenčianskeho kraja. Leží približne v strede Hornonitrianskej kotliny a ohraničuje ho z východu pohorie Vtáčnik a Žiar, zo západu Malá Magura. Prievidzou preteká rieka Handlovka, ktorá za mestom (medzi Košom, Opatovcami a Laskárom) ústi do Nitry. Stred mesta leží v nadmorskej výške 280 m.
Centrom mesta vedie cesta I/64 (Nitra – Žilina), ktorú na južnom okraji križuje I/9 (Trenčín – Zvolen). Od Nitry sem smeruje hlavná železničná trať, na ktorú sa napája trať do Hornej Štubne a Nitrianskeho Pravna. Prievidza je vzdialená 60 km južne od Žiliny, 36 km západne od Žiaru nad Hronom, 30 km severovýchodne od Partizánskeho a 35 km východne od Bánoviec nad Bebravou. Najbližším mestom sú 3 km vzdialené Bojnice.

Erb

Erb mesta Prievidza tvorí v zelenom poli strieborný anjel so zlatou gloriolou, kľačiaci na strieborných oblakoch držiaci v predpaží obojruč zlatý jednoramenný kríž.

Pečať

Na pečatidle je zobrazený kľačiaci anjel s krížom v oboch rukách a po obvode pečatidla je nápis SIGILLUM CIVITATIS PRIVIDIAE 1383.

Zástava

Zástavu tvorí päť pozdĺžnych pruhov rovnakej šírky vo farbách žltá, biela, zelená, biela, žltá. Mestská zástava je ukončená zástrihom siahajúcim do jednej tretiny jej dĺžky.

Symbolický kľúč

Predstavuje umelecky spracovaný kľúč z kovu veľkosti 27 centimetrov. Na jeho držadle je z jednej strany plasticky zobrazený kľačiaci anjel s krížom v rukách, na druhej nápis MESTO PRIEVIDZA.

Reťaz primátora

Je vyrobená z bieleho kovu, umelecky tvarovaná a pri jej výrobe boli použité originálne strieborné spony a brošne patriace k prievidzkému kroju, ktorý obyvatelia Prievidze nosili do začiatku 20. storočia. Na prívesku reťaze je medaila so znakom mesta zhotovená podľa návrhu akademického maliara Vladimíra Vestenického z roku 1946. Z pôvodného znaku mesta použil motív kľačiaceho anjela s krížom, ktorý však nekľačí na kameňoch, ale na ozubenom kolese zo stúp, čo má pripomínať niekdajší kvitnúci súkennícky priemysel v Prievidzi. Po oboch stranách postavy anjela sú siluety prievidzkých kostolných veží.

Insígnia poslanca

Je vyrobená ako medaila zo žltého kovu zavesená na trojfarebnej stuhe vo farbách mesta – t. j. v kombinácii žltá, biela, zelená. Medaila je umelecky tvarovaná, v jej strede je vo štvorci zobrazený na oblakoch kľačiaci anjel, ktorý v oboch rukách v predpažení drží jednoramenný kríž. Nad hlavou anjela je gloriola. Okolo štvorca sa tiahne nápis SIGILLUM CIVITATIS PRIVIDIAE 1383.

Najstaršie osídlenie

Hornonitrianska kotlina bola osídlená už v strednom paleolite, čo dokladajú bohaté paleontologické nálezy z Bojníc aj Prievidze. Prvou objavenou lokalitou je Prepoštská jaskyňa v Bojniciach, nachádzajúca sa na juhozápadnom okraji travertínovej kopy pod farským kostolom sv. Martina. Našli sa tu početné kostrové pozostatky viacerých druhov vyhynutých zvierat (ako mamuty, srstnaté nosorožce, medvede atď.), taktiež väčšie množstvá štiepaných kamenných nástrojov. Prvý systematický výskum jaskyne sa uskutočnil už v roku 1927, no presnejšie datovanie bolo urobené až v 60. rokoch 20. storočia.
Ďalším zdokumentovaným náleziskom paleontologického materiálu, objaveným v roku 1964, je travertínová kopa v severovýchodnej časti hradnej priekopy Bojnického zámku. Tu sa v profile vysokom 10 metrov nachádza až 11 polôh s výrobnými štiepnymi nástrojmi z paleolitu. Táto lokalita bola podľa datovania osídlená už pred približne 100 000 rokmi (v interglaciáli ris-würm).
Poslednou lokalitou s osídlením v paleolite je okolie Mariánskeho vŕšku v Prievidzi, ktorý však skôr slúžil neandertálcom ako predsunutá základňa pri love, pričom bojnické lokality boli centrom a zimným sídlom. Tieto tri lokality patria k najstarším pravekým osídleniam v strednej časti Slovenska.
Obdobie neolitu je však v Hornonitrianskej kotline veľmi slabo doložené, čo je zapríčinené hlavne prvotným amatérskym výskumom Prepoštskej jaskyne, keď došlo k premiešaniu nálezov a nemožnosti presnejšieho určenia ich veku. Spoľahlivo datovaný je len nález kamennej sekery pri Hradci.

Stredovek

Prvá písomná zmienka o Prievidzi pochádza z roku 1113 z listiny Zoborského opátstva. Mestské práva dostalo mesto 26. januára 1383 od kráľovnej Márie. Prievidza získala výsady ako platenie dávok, konanie trhov, voľbu farára a richtára, stavanie mlynov, lovenie rýb, slobodný rozvoj remesiel, predaj výrobkov, vyberanie mýta a ochranu kráľovnej. V roku 1666 prichádzajú do mesta piaristi a ich zásluhou tu bol postavený barokový kostol (v súčasnosti známy ako Piaristický kostol) a kláštor, ktorý sa stal strediskom kultúry a školstva.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov = 48 866 osôb

Etnické zloženie obyvateľstva

Slováci – 96,65 %
 Česi – 0,95 %
 Maďari – 0,48 %
 Rómovia – 0,29 %
 Nemci – 0,29 %
Ukrajinci – 0,05 %
a iní

Náboženské zloženie obyvateľstva

Rímski katolíci – 61,91 %
 bez vyznania – 29,01 %
 evanjelici a. v. – 2,29 %
 grécki katolíci – 0,34 %
 pravoslávni – 0,12 %
a iní

Divadlo

Pôsobí tu amatérska divadelná skupina „A“ a „Shanti“

Doprava

Zámerom podľa Akčného plánu Trenčianskej samosprávneho kraja je obchvat Prievidze.

MHD

Mestskú hromadnú dopravu na základe zmluvného vzťahu s mestom Prievidza prevádzkuje spoločnosť SAD Prievidza, a.s. na sedemnástich linkách v charakteristických žltých autobusoch.

Železničná doprava

Železničná stanica Prievidza je hlavná železničná stanica v Prievidzi.
Tvorí dôležitý regionálny dopravný uzol, ktorý je križovatkou tratí z Ponitria, z Turca a lokálnej trate z Nitrianskeho Pravna (pravidelná osobná doprava na trati Prievidza – Nitrianske Pravno je od 7. decembra 2012 zastavená).

Letecká doprava

V blízkosti mesta sa nachádza medzinárodné letisko. Každoročne sa tam koná Deň mestskej polície, ozbrojených a záchranných zložiek. Využívané je najmä na bezmotorové lietanie.