google/wiki40b huggingface dataset:
U-88

História

U-88 bola postavená na vo Flender Werke v meste Lübeck na severe Nemecka. Lodenicu opustila 1. júla 1940 a nasadená do služby bola 16. augusta 1941. Potom, čo ju vyskúšali v Baltskom mori, aby sa odhalili nedostatky a opravili drobné chyby, bola nasadená do bojov v Atlantiku. Kapitánom bol Heino Bohmann, od 15. októbra 1941 až do stroskotania lode, 12. septembra 1942.
V októbri 1941 sa dostavil prvý úspech, kedy boli potopené dve lode spojeneckej flotily.
Dňa 12. septembra 1942 bola ponorka potopená v Severnom ľadovom oceáne, južne od súostrovia Svalbard hlbinnou bombou britského torpédoborca HMS Faulknor. Posledný signál U-88 bol zachytený na pozícii 75° 04' severne a 04° 49' východne. Všetkých 46 členov posádky vrátane kapitána pravdepodobne zahynuli.
Limbická sústava

Poruchy limbickej sústavy

Pretože limbická sústava ovplyvňuje emócie, náladu a pamäť, poškodenie jeho súčasti sa môže prejaviť v nasledujúcich oblastiach.

Wernickeova encefalopatia

Ide o poruchu mozgu, pri ktorej dochádza ku krvácaniu z tenkých vlásočníc v hornej časti mozgového kmeňa a limbickej sústave. Príčinou je dlhodobé pitie alkoholu v spojení s nedostatočnou výživou. Postihnutý javí známky zmätenosti a môže upadnúť do kómy. Aj keď sa stav zlepší, zvyčajne sa pridruží strata pamäti a neschopnosť učiť sa nové fakty.

Spánková padúcnica

Pri spánkovej padúcnici (epilepsia temporalis) sa objavujú záchvaty v spánkovom laloku, v blízkosti limbickej sústavy. Ak je postihnuté mandľovité jadro či hippocampus, pacient uvádza v priebehu záchvatu čuchové vnemy, zmeny nálady a poruchy pamäti.
Červený potok (prítok Michalovky)

Prameň

Pramení v Oravskej kotline na juhovýchodnom svahu Kunovho vrchu (744,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 690 m n. m.
Mäsožravce (cicavce)

Charakteristika

Majú vyspelé zmysly, vysoko vyvinutý mozog a správanie (dobrý zrak, čuch a sluch, bleskurýchly beh, vytrvalosť pri love, rýchle potápanie, pohotový skok zo zálohy). Väčšinou sú veľmi dobrí lovci.
V dôsledku charakteru potravy majú krátke črevá. Všetky majú výkonné hryzáky (zuby).
Nie všetky sú skutočné mäsožravce, napríklad medvede jedia aj rastliny a druhy ako panda veľká sa živia iba bambusom.
Medveďovité a lasicovité sú ploskochodce (čiže pri behu našľapujú na plochu chodidiel), ostatné sú prstochodce (čiže sa pohybujú po prstoch).

Systematika

Staršie systémy delili Carnivora na pozemné taxóny (Fissipedia) a vodné taxóny – plutvonožce (Pinnipedia) a radili do Carnivora aj kredonty. Vodné taxóny (plutvonožce) sa však v niektorých systémoch radili ako úplne samostatný rad.
Dnes sa Carnivora delia na taxóny vývojovo príbuzné so psami (Caniformia) a taxóny vývojovo príbuzné s mačkami (Feliformia). Caniformia pritom zahŕňajú aj plutvonožce. Kreodonty sa radia ako sesterský taxón Carnivora.
Solterre

Poloha

Obec má rozlohu 9,8 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 499 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morynci

História

Prvá písomná zmienka o obci Morynci pochádza zo 17. storočia. V okolí sa našli pozostatky čerňachovskej kultúry.
Chanoz-Châtenay

Polohopis

Chanoz-Châtenay má rozlohu 13,42 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Chanoz-Châtenay má 688 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Quai de la Mégisserie

Poloha

Nábrežie leží na pravom brehu rieky Seiny oproti ostrova Cité medzi mostami Pont au Change a Pont Neuf. Začína na námestí Place du Châtelet, kde nadväzuje na Quai de Gesvres, a končí na križovatke s ulicou Rue du Pont-Neuf, odkiaľ pokračuje po prúde Quai du Louvre.

Dejiny

Nábrežie je zmieňované už v roku 1369 pod názvom Quai de la Saunerie (Soľné nábrežie) z dôvodu blízkosti prístavu a skladu so soľou. V roku 1769 bolo prestavané a získalo názov Quai de la Ferraille (Železiarske nábrežie). Od roku 1883 nesie svoj súčasný názov.
Egreš (okres Trebišov)

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka o Egreši pochádza z roku 1398. Vtedy palatín Imrich Bubek riešil už predtým trvajúci spor o majetok dediny Egreš. Vzhľadom na archeologické poznatky a slovenský pôvod názvu možno existenciu dediny predpokladať už pred 11. storočím.
Mouzay (Meuse)

Poloha

Obec má rozlohu 35,73 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 738 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Muráň (rieka)

Muráň je rieka v juhovýchodnej časti stredného Slovenska, preteká územím okresov Revúca a Rožňava. Je to pravostranný prítok Slanej s dĺžkou 48,8 km a plochou povodia 386,1 km². Je tokom IV. rádu a priemerná lesnatosť povodia dosahuje 50%.

Prameň

Pramení na rozhraní Muránskej planiny a Stolických vrchov na východnom svahu vrchu Šiance (1 041,5 m n. m.), pod sedlom Predná hora v nadmorskej výške cca 650 m n. m.

Opis toku

Najprv tečie na juhozápad okrajom krasovej oblasti popod hrad Muráň, pri obci Muráň priberá sprava Hrdzavý potok a stáča sa na juhovýchod. Tu už tečie cez Stolické vrchy, preteká obcou Muránska Dlhá Lúka, sprava priberá Lehotský potok, údolie rieky sa viac rozširuje a vytvára Jelšavské podolie.
Potom priberá z pravej strany Dolinský potok a tečie okrajom mesta Revúca, zľava priberá Zdychavu a za mestom koryto rieky vytvára niekoľko ohybov. Pri obci Mokrá Lúka priberá zľava Proviantku, napája vodnú nádrž Miková, tečie okolo obce Revúcka Lehota a cez Lubeník, kde priberá ľavostranné prítoky Suchý potok a Chyžniansky potok a utvára niekoľko ostrých meandrov. Pri Teplej Vode priberá zľava Mníšanský potok a vstupuje na územie mesta Jelšava, kde priberá opäť zľava Jordán a Hrádocký potok.
Následne vstupuje na územie Jelšavského krasu (Jelšavskej planiny), z pravej strany priberá Múrok (234,9 m n. m.) a veľkým oblúkom obteká masív Muteňa (466,0 m n. m.) v blízkosti Jelšavskej Teplice. Vstupuje do Rimavskej kotliny, preteká okolo obcí Gemerský Milhosť a Šivetice na juh. Pri Hucíne priberá zľava Rybník, následne Lipovník a tečie okrajom Liciniec.
Ďalej sa stáča na juhovýchod, vytvára niekoľko ostrých ohybov, utvára meander a na oboch brehoch odkrýva profil tzv. meliatskej jednotky so stanovišťami teplomilnej fauny a flóry. Potom obteká obec Meliata a vstupuje do tzv. Prielomu Muránky, kde rieka meandruje a zarezáva sa do Licinskej pahorkatiny, následne preteká obcou Bretka, pri ktorej ústi v nadmorskej výške cca 188 m n. m. do Slanej.
Skúsenosť (aristoteles)

Skúsenosť podľa (Aristotela) je poznanie jednotlivín; vzniká u ľudí z pamäti; lebo mnoho ráz opakovaný a pamäťou uchovaný vnem jednej a tej istej veci má význam (silu) jednej skúsenosti. Skúsenosť sa podobá takmer vedeniu a umeniu; vedenie predsa a umenie získavajú ľudia skúsenosťou. Lebo skúsenosť vytvorila umenie, ako správne tvrdí Polos, nedostatok skúsenosti náhodu.
V praktickej činnosti sa skúsenosť nelíši od umenia. Práve naopak, vidíme, že skúsení ľudia skôr prídu na vec než tí, čo síce majú o veci pojem, ale nemajú skúsenosť. Príčina je v tom, že skúsenosť je znalosť jednotlivých vecí, umenie znalosť všeobecného.
Pekárka

Ochrana

Predmetom ochrany sú skalné a trávobylinné spoločenstvá s roztrúsenými drevinami na zlepencových svahoch s výskytom európsky chráneného klinčeka moravského (Dianthus moravicus) a ďalších chránených a vzácnych druhov rastlín a živočíchov.
Škoda 01 T

Dejiny

Okrem spoločnosti ČKD sa na modernizácii električiek v Česku v 90. rokoch 20. storočia podieľala aj plzenská firma Škoda. Plzenský dopravný podnik sa rozhodol nechať si zrekonštruovať svoje električky práve v Škodovke. Ako prvá bola na tento účel určená električka T3SUCS s evidenčným čislom 246. Tá bola v rokoch 1993 až 1995 celkovo zmodernizovaná. Následne bolo Škode dodaných na rekonštrukciu ďalších 25 vozidiel.

Modernizácia

Všetky vozidlá dostali novú elektrickú výbavu Škoda s IGBT tranzistormi. Prvé zrekonštruované vozidlo ev.č. 246 bolo prvou električkou v Česku s týmito prvkami. Ďalej bola celkovo opravená vozňová skriňa, zmodernizovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča. Električky dostali polopantograf a prvé dve vozidlá aj výklopné dvere.
Jausiers

Poloha

Jausiers má rozlohu 107,73 km². Najvyšší bod je položený 3 027 m n. m. a najnižší bod 1 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Jausiers má 1095 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Motor s valcami do H

Motor s valcami do H je typ štvorvalcového alebo štvorradového dvojhriadeľového piestového spaľovacieho motora, ktorého priečny rez je v tvare písmena H.  Motor má dva rovnobežné kľukové hriadele, ktoré sú vzájomne prepojené.
Vailhauquès

Poloha

Obec má rozlohu 16,12 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 469 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chicheboville

Poloha

Obec má rozlohu 7,54 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 498 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sonac

Poloha

Obec má rozlohu 7,34 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 305 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 78 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čierny obelisk

Obsah

Dej románu sa odohráva v čase v ktorom sa Nemecko zmieta v hospodárskej kríze, nezamestnanosti a inflácii, v čase nadchádzajúceho fašizmu. Hlavná postava Ludwig Bodmer, aranžér, agent a obchodný vedúci firmy predávajúcej náhrobné kamene sa snaží zorientovať v neistom svete, v ktorom je "istá len smrť". Prostredníctvom jeho hlavnej postavy spoznáme pestrý život mestečka Werdenbrück so statočnými ľudmi i príležitostnými "umelcami", povaľačmi, prostitútkami, svet krčiem, speváckych spolkov a verejných domov. Do tohto rámca autor vkladá Ludwigov intímny svet, čistú ideálnu lásku a vzťah k potulnej umelkyni - chorobomyseľnej Izabele z blízkeho ústavu. Do protikladu ju autor stavia ako uzdravenú Genevièvu, pričom práve ona pre Ludwiga stvárňuje nedosiahnuteľnosť a skutočný svet. Týmto spôsobom autor zobrazuje rozličné roviny skutočnosti. Román končí Ludwigovou rezignáciou a jeho odchodom do Berlína, pričom za sebou necháva aj priateľov, ktorých už nikdy neuvidí.

Symbolika

Čierny obelisk bolo označenie od roku 1880 masovo vyrábaného pomníka a náhrobný kameňa. Nakoľko bol tento obelisk obľúbený práve lepšou spoločnosťou, stal sa symbolom bohatého meštiactva. Remarque v románe stvárňuje kritiku spoločnosti tým, že pravicovo orientovaný vojak mimo službu sa na čierny obelisk vymočí a čierny obelisk hrdina románu napokon predá majiteľke verejného domu.

Hodnotenie

„Realisticky koncipované, umelecky azda najzrelšie autorovo dielo, autobiograficky zúčtováva so sociálnymi a politickými koreňmi fašizmu v Nemecku.“
Murphy Brownová

Nominácie a ocenenia

Seriál získal Cenu Emmy v rokoch 1990 a 1992 a samotná Candice Bergen získala Ocenenie za hlavnú postavu 5 krát v rokoch 1989, 1990, 1992, 1994 a 1995. Okrem toho mal seriál ešte ďalšie 3 nominácie, Faith Ford získala 5 nominácií na Ocenenie pre herečku vo vedľajšej úlohe a Candice Bergen mala ešte ďalšie 2 nominácie.
Seriál získal Zlatý Glóbus v roku 1992 a ďalšie 4 nominácie. Candice Bergen získala za postavu Murphy Brownovej toto ocenenie v rokoch 1989 a 1992 plus ďalších 6 nominácií. Fait Ford bola nominovaná 2-krát.
Asymptotická vetva obrov

Vývoj hviezdy

Keď hviezda spotrebuje zásobu vodíka pri jadrovej syntéze v jadre, jadro sa zmenší a jeho teplota sa zvýši, čoho výsledkom je expanzia a ochladenie vonkajších vrstiev. Svietivosť sa zvýši podstatne a z hviezdy sa stáva červený obor, čím nasleduje trasu vedúcu do pravého horného rohu HR diagramu.
Až teplota v jadre dosiahne hranicu 3x10⁸ K, začína eventuálne prebiehať horenie hélia. Prudký začiatok horenia hélia v jadre zastaví ochladzovanie hviezdy a zvýši svietivosť a hviezda sa presunie nazad smerom doľava na HR diagrame. Toto je horizontálna vetva (populácia II hviezd) alebo červená skupina (populácia I hviezd). Po ukončení horenia hélia v jadre sa hviezda zase začína posúvať doprava po HR diagrame, pričom pri tejto ceste sa pohybuje takmer po rovnakej trase ako bola jej trasa červeného obra. Odtiaľ pochádza názov asymptotická vetva obrov. Hviezdy v tejto fáze svojho vývoja sú známe ako AGB hviezdy.

AGB fáza

AGB fáza je rozdelená na dve časti, skorá AGB (E-AGB) a tepelne pulzujúca AGB (TP-AGB). Počas E-AGB hlavným zdrojom energie je fúzia hélia v oblasti okolo jadra skladajúcej sa hlavne z uhlíka a kyslíka. Počas tejto fázy sa hviezda zväčšuje do veľkosti obra a stáva sa z nej červený obor. Polomer hviezdy môže mať veľkosť astronomickej jednotky. Keď v oblasti fúzie dôjde hélium začína TP-AGB fáza. V tejto fáze hviezda uvoľňuje svoju energiu z fúzie vodíka v tenkej zóne, vo vnútri ktorej leží teraz už neaktívna oblasť hélia. Avšak počas doby 10000-100000 rokov oblasť začne byť zase aktívna, čím znova nahradí zónu vodíka. Tento proces sa nazýva héliový záblesk alebo teplotný impulz. Vďaka týmto impulzom, ktoré prebiehajú iba niekoľko tisíc rokov, sa materiál z jadra zamiešava do vonkajších vrstiev, čím mení ich zloženie. Tento proces sa nazýva dredge-up. Vďaka dredge-up, AGB hviezdy majú prvky S-reakcie vo svojich spektrách. Ďalšie dredge-upy môžu viesť k vzniku uhlíkatej hviezdy.
AGB hviezdy sú typické dlhoperiodické premenné hviezdy, pričom strácajú obrovské množstvá hmoty vo forme hviezdneho vetra. Hviezda môže v AGB fáze stratiť 50-70 % svojej hmoty.
Borovicorasty

Znaky borovicorastov

Borovicorasty majú väčšinou silnú apikálnu dominanciu s monopodiálnym rozkonárovaním, ktoré tvorí viac-menej pravidelné prasleny bočných konárov. Kmene borovicorastov majú kambiálne kruh delivého pletiva, takže druhotne hrubnú. Lyko, kôra aj listy často obsahujú živicové kanáliky, ktoré produkujú typickú vôňu.
Typické pre borovicorasty sú ich listy, ktoré sú ihlicovité, alebo šupinaté s hrubou pokožkou a kutikulou. Prieduchy listov sú často vnorené do listu, čím sa znižuje odpar vody. Listy môžu vyrastať po jednom (napr. smrek), po dvoch až piatich (borovica), alebo vo zväzočku na typických skrátených konároroch nazývaných brachyblasty (napr. smrekovec). Väčšina druhov je stálezelených, niektoré druhy sú opadavé (napr. smrekovec opadavý a metasekvoja)

Rozmnožovanie

Ihličiny vytvárajú jednopohlavné (monoecické) šištice (strobilis). Samčie šištice pozostávajú z tyčiniek s krátkou nitkou na ktorej sú dve peľové puzdrá produkujúce veľké množstvo peľu. Peľ má často 2 vzdušné vaky a je roznášaný vetrom (borovicorasty sú vetroopelivé). Samičia šištica pozostáva z plodných šupín (megasporofyly), ktoré sa rozdeľujú na podporné šupiny a semenné šupiny. Na nich sa nachádzajú 2 vajíčka, ktoré sú svojím otvorom (mikropilárny otvor) obrátené smerom k stredovej ose šištice. Vajíčko (ovulum) obsahuje samotnú vajcovú bunku (oosféru), 2 podporné bunky (archegóniá) a vyživovacie pletivo (primárny endosperm). 
Po opelení prerastá peľové zrnko pomocou peľového vrecúška cez otvor nazývaný mikropile do vajíčka. V ňom vznikajú dve neobrvené spermatické bunky, z ktorých jedna oplodní oosféru a druhá zaniká. Na rozdiel od Magnoliophyta ostávajú vyživovacie pletivá (endosperm) haploidné.
Po oplodnení sa zo samičej šištice vytvorí väčšinou drevnatá šiška. Šišky sú veľmi variabilné a sú dôležitými znakmi pri rozoznávaní jednotlivých druhov. Niektoré šišky môžu mať redukované niektoré šupiny.

Fylogenetický pôvod

Pôvod borovicorastov leží niekde v neskorom karbóne, odkiaľ pochádzajú fosílie vyhynutého radu Cordaitales, ktoré považujeme za predkov dnešných borovicorastov a gínk. Z permu je známy ďalší vyhynutý rad Volziales, ktorý vyhynul niekedy počas jury. V druhohorách boli borovicorasty najvýznamnejšou skupinou rastlín, pričom v tom čase existovali aj bylinné druhy. Z počas jury resp. kriedy sa vyvinuli všetky dnešné čeľade. 
Napriek tomu, že v súčasnosti dominujú krytosemenných rastlín, sú borovicorasty stále významnou skupinou rozšírenou po celej Zemi.
Letecký dopravca

Letecký dopravca (iné názvy: podnik leteckej dopravy, letecký dopravný podnik, ak ide o spoločnosť: letecká spoločnosť, (najmä) ak ide o pravidelnú prepravu na tratiach: aerolínie alebo jazykovo nevhodne aerolinky; angl. air carrier, air transport operator, air transport company, airline company, airline) je (fyzická alebo právnická) osoba, ktorá sa zaväzuje uskutočňovať leteckú dopravu priamo alebo prenajatými dopravnými prostriedkami. Odlišný je termín letecký prepravca.
Samuel Belluš

Životopis

Jeho otec bol Samuel Belluš (1877 – 1939), jeho matka Júlia rod. Dávidová, mal brata Martina.
Po štúdiách pôsobil ako advokát vo Zvolene a v Bratislave, člen DS. Belluš bol účastníkom protifašistického odboja a SNP, členom povstaleckej SNR za občianske skupiny v Banskej Bystrici (1944). Po oslobodení sa stal medzi rokmi 1945-1947 povereníkom informácií v dvoch zboroch povereníkov a tiež poslancom Ústavodarného národného zhromaždenia za DS. Po emigrácii 1948 pôsobil ako riaditeľ československého oddelenia rozhlasovej stanice Slobodná Európa v Mníchove. Zomrel v Mníchove, pochovaný je v Slovenskej Ľupči.
Estillac

Poloha

Obec má rozlohu 7,94 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 932 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Batzen

Batzen alebo batz bola grošová minca rozšírená v 15. – 19. storočí na území dnešného Švajčiarska a južných nemeckých štátov.

Etymológia názvu

Batzen sa prvýkrát objavil v Berne medzi rokmi 1492 a 1850. Za svoj názov vďačí zvieraciemu erbu bernského kantónu, na ktorom je vyobrazený medveď (der Bär respektíve Bätz, ako stálo na zadnej strane mince). Hodnota jedného bernského batzenu bola ekvivalentná hodnote štyroch grajciarov (Kreuzern). Keďže jeden gulden mal hodnotu 60 grajciarov, potom jeden bernský batzen predstavoval necelú desatinu jedného guldenu. Neskôr bol tiež jeden groš (Grossi, Groschen) menený za 5 bernských batzenov.
Iné švajčiarske kantóny a niektoré juhonemecké štáty zakrátko nasledovali príklad Bernu. Batzen sa potom na dlhý čas stal uznávanou a rozšírenou menou v Európe, zahŕňajúc veľkú a malú striebornú mincu. Juhonemecký batzen rozdielnej kvality, nebol výnosmi ríšskeho snemu z rokov 1522 a 1524 uznaný za oficiálne platidlo. V južnom Nemecku sa však i naďalej objavoval až do roku 1536, ale s novým ríšskym menovým zákonom (Reichsmünzordnung) bol v roku 1559 definitívne zakázaný.

Súčasnosť

Dnes sa v nemecky hovoriacich krajinách slovo batzen ešte z času na čas objaví v ľudových slovných zvratoch na označenie bližšie neurčeného obnosu peňazí, ako napr. starý dobrý batzen (ein schöner Batzen Geld) alebo Gottibatzen, čo je vo Švajčiarsku používaný nepreložiteľný slovný zvrat znamenajúci niečo ako peniaz krstného otca, alebo batzen-krstňa. V rôznych častiach Švajčiarska sa dodnes v nárečí označuje každý rappen súčasnej meny ako batzen alebo bätzeli.
Pierremont-sur-Amance

Poloha

Obec má rozlohu 16,27 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 232 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 169 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Bizots

Poloha

Obec má rozlohu 21,69 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 437 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
6. obvod (Paríž)

Geografia

Rozloha tohto obvodu je 2,154 km².

Demografia

Najvyšší počet obyvateľov žilo v obvode v roku 1911, kedy hustota zaľudnenia dosiahla takmer 50 000 obyvateľov na km². V roku 1999 bol počet obyvateľov 44 919 a obvod disponoval 43 691 pracovnými miestami.
Prostredná Solisková štrbina

Prvé výstupy

Počas prechodu Soliskového hrebeňa Karol Englisch a Pavol Spitzkopf st. 19. júla 1903. V zime pri prechode hrebeňa Adam Karpiński a Stefan Osiecki 12. apríla 1925.

Turistika

Do sedla nevedie turistická značka.
Rochefort-Samson

Poloha

Obec má rozlohu 24,59 km². Najvyšší bod je položený 1 330 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 964 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pierre Savorgnan de Brazza

Životopis

Narodil sa v Taliansku, ale vyrastal vo Francúzsku. Vyštudoval námorné učilište v Breste a stal sa námorníkom. V roku 1875 navštívil Gabon, kde ho zaujala najväčšia z gabonských riek, Ogooué. Chcel ju preskúmať a navrhol francúzskemu štátu, že výpravu využije ku kolonizácii, ak mu bude cestu financovať. To sa však nestalo. Platil si teda cestu sám. Na Ogooué vyplával v októbri 1875, spolu s botanikom Alfredom Marchom. Výprava trvala tri roky. Doplávali až k vysočine Batéké. Na hornom toku Ogooué založil Brazza Franceville (mesto dnes nazývané Masuka). Potom sa výprava vydala údolím rieky Léfini k rieke Alima. Na jej brehu 3. októbra 1880 založil dnešný Brazzaville. Po dolnom Kongu potom doplával do Atlantiku a pozdĺž pobrežia späť do Libreville, kde výprava začínala.
Ďalšiu expedíciu zorganizoval v rokoch 1881 – 1882, kedy plával po rieke Niari. V rokoch 1891 – 1892 podnikol ďalšiu objaviteľskú výpravu, do medziriečia Sanghi a Ubangi.
V roku 1883 sa stal komisárom Francúzskej rovníkovej Afriky. V kolonizačných vojnách porazil a ovládol radu černošských kmeňov strednej Afriky.
Saint-Franc

Poloha

Obec má rozlohu 7,25 km². Najvyšší bod je položený 725 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malansac

Poloha

Obec má rozlohu 36,18 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 023 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rognaix

Poloha

Obec má rozlohu 8,98 km². Najvyšší bod je položený 2 080 m n. m. a najnižší bod 381 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 432 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Humenský archieparchiálny vikariát

Územie

Do správy vikariátu patria protopresbyteráty Humenné, Snina, Medzilaborce, Stropkov, Vranov, Čemerné a Hanušovce. Územnosprávne pokrýva okresy Humenné, Snina, Medzilaborce, Stropkov, Vranov nad Topľou.

Vikariátny chrám

Vikariátnym chrámom sa stal Chrám Zosnutia Presvätej Bohorodičky v Humennom.
Mikuláš I. Gorjanský

Mikuláš I. Gorjanský (staršie Mikuláš I. Garay/Garai) alebo Mikuláš Gorjanský starší († 25. júl 1386) bol uhorský palatín (1375-1385) a bratislavský župan.

Meno

Meno je odvodené od rodinného sídla Gorjani/Gorjany, po maďarsky Gara. V rôznych prameňoch sa uvádza pod rôznym znením, napríklad, pôvodne lat./maď. de Gara alebo len Gara, poslovenčené na z Gorjan, alebo pôvodne maď. Garay, Garai poslovenčené na Garaj.

Život

Ako uhorský palatín sa po smrti Ľudovíta I. z Anjou stal radcom a milencom jeho vdovy Alžbety, ktorá nechala za uhorskú kráľovnu korunovať svoju desaťročnú dcéru Máriu a vládla v jej mene. Ľudovít prisľúbil Máriu za manželku Žigmundovi Luxemburskému, avšak Alžbeta ju pod vplyvom Mikuláša Gorjanského chcela vydať za Ľudovíta Orleánskeho. Tým spôsobili rozštiepenie uhorskej šľachty na prívržencov Žigmunda a prívržencov Alžbety a na tretí tábor, ktorý podporoval v nároku na trón Karla Malého z neapolskej vetvy Anjouovcov.
Alžbeta sa spoliehala na Karolov sľub, ktorý dal ešte Ľudovítovi I., že neohrozí práva jeho dcér na uhorský trón. Napriek tomu sa však dal Karol v roku 1385 korunovať za uhorského kráľa. Alžbeta sa mu pomstila tak, že na neho pripravila atentát, ktorý vykonal Blažej Forgáč.
Stúpenci Karla Malého 25. júla 1386 zajali Alžbetu, Máriu, Mikuláša I. Gorjanského a Blažeja Forgáča cestou na hrad Gorjany patriaci Mikulášovi I. Gorjanskému. Zatknutie sa uskutočnilo pravdepodobne na žiadosť Máriinho sedemnásťročného manžela Žigmunda Luxemburského. Mikuláša I. Gorjanského spolu s Blažejom sťali v Gorjanoch a ich hlavy poslali vdove po Karolovi Malom do mesta Neapol.
Flavigny-le-Grand-et-Beaurain

Poloha

Obec má rozlohu 13,63 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE