Vlečný vozeň q2

Dejiny

V roku 1865 bola sprevádzkovaná vo Viedni Konská električková dráha. V priebehu rokov 1865 – 1883 postupne začalo využívať električkovú dopravu čím ďalej viac ľudí, a preto sa vozový park musel tomu prispôsobiť a rozšíriť. Tesne pred zavedením parnej električky v roku 1883 bola objednaná séria pätnástich úplne nových vozňov konskej dráhy u vagónky Graz, ktorá pre túto dodávku vyvinula typ q2. Tieto vozne značne rozšírili vozový park a krátko po dodávke je prevzala parná trakcia.

Konštrukcia

Išlo o vlečné vozne uzavretej konštrukcie, alebo tzv. „zimné vozne“, ktoré mali karosériu zloženú z rámu zhotovenom z oceľových profilov a na ňom usadené drevené kostry, ktoré boli zvonku oplechované. Plošiny vozňa boli otvorené, kočiš (a neskôr sprievodcovia) tak bol vystavený nepriaznivému počasiu (dážď, zima, rozvírený prach), od salónu pre cestujúcich boli oddelené presklenými drevenými zástenami s dverami uprostred a uzatvárali sa mrežovými. Plošiny vozňa boli otvorené, od salónu pre cestujúcich boli oddelené presklenými drevenými zástenami s dverami uprostred a uzatvárali sa mrežovými zábradliami. Strecha bola tvorená drevenými palubovkami pokrytými plátnom. Vozne boli vybavené ručnou núdzovou brzdou a vtedy zvyčajne používanými tanierovými spriahadlami. Pojazd tvoril dvojnápravový nitovaný podvozok.

Viedeň

Viedenský dopravný podnik u vagónky Graz objednal sériu 15 vozňov. Po ich dodaní boli označené evidenčnými číslami 1231 – 1245. Vozne boli sprevádzkované ešte za konskej električky, od roku 1883 už boli prevádzkované s parnými lokomotívami. Po zavedení elektrickej električky boli vozne v rokoch 1905 – 1906 upravené pre prevádzku s elektrickými vozy, a to tak, že im boli dosadené zásuvky pre elektrický prúd a stropné osvetlenie. Väčšina vozňov bola odstavená už v roku 1914 okrem osobných vozňov 1243 – 1245, ktoré jazdili o tri roky dlhšie. Vozne vyradené v roku 1914 odkúpil DP Brno a 2 vozne ev. č. 1243 – 1244 vyradené v roku 1917 odkúpil dopravný podnik v Grazi. Posledný vozeň ev. č. 1245 bol prestavaný.

Brno

Pred prvou svetovou vojnou sa Spoločnosť brnianskych elektrických pouličných dráh snažila rozširovať vozový park elektrickej električky. Po vypuknutí vojny v roku 1914 všetky podniky museli prerušiť existujúcu výrobu a zameriavať sa len na ťažký priemysel, čo značne skomplikovalo rozširovanie brnianskej električky. Ako núdzové riešenie boli zakúpené ojazdené vozne radu CMG ev. č. 1600 – 1609 a vlečné vozne typu q2. Tie v Brne získali nové evidenčné čísla 101 – 112. Po skúškach v júli 1915 bolo rozhodnuté, že vozne q2 smie byť v prevádzke v súpravách MV + q2 (bolo povolené až 5 vozňov q2 za motorovým vozňom), alebo vo trojvozňovej súprave výhradne ako posledný MV+VV+q2, a to kvôli brzdám, ktoré tomuto typu chýbali, a preto musel byť za motorovým vozňom vždy vlečný vozeň s priebežnými brzdami. Päťvozňové vlaky boli vypravované menej často, napr. z Královho Poľa k Ústrednému cintorínu na Dušičky (vtedy 1. novembra), či z Královho Poľa do Pisárok v nedele a sviatky. Vozne typu q2 sa v prevádzke udržali do roku 1920, kedy boli hromadne vyradené a zošrotované kvôli dodávke desiatich nových vlečných vozňov typu m ev. č. 201 – 210 pôvodne určených pre Viedeň. Do súčasnosti sa tak žiadny vozeň nezachoval.