google/wiki40b huggingface dataset:
Dalitovia

Dalitovia alebo nedotknuteľní alebo zriedkavo daliti (v sanskrite dalita – doslova: rozštiepený, rozbitý, rozpolený, roztrúsený) je najnižšia indická kasta.
Pomenovanie nedotknuteľní vyjadruje ich sociálne postavenie v indickej spoločnosti. Dalitovia majú silné kolektívne vedomie. Ich spoločnosť je postavená hlavne na pracovnej sile, no sú permanentne okrádaní: trhom, vyššími triedami, sebou navzájom. Zároveň sú silne utláčaní psychicky a veľakrát aj fyzicky vyššími kastami.
Ide o osoby, ktoré vykonávajú práce, ktoré sú považované za rituálne znečisťujúce, a preto zakázané všetkým mimo radov pôvodného obyvateľstva. Sú to osoby stojace mimo rámec kastovej súpravy.  Byť mimo kasty značí nepatriť do spoločnosti bežných ľudí, a keďže sú nedotknuteľní značne diskriminovaní svojim stavom, mnohí prestupujú na budhizmus, islam a iné náboženstvá, kde neexistuje kastové delenie ako v hinduizme.
K najväčším konverziám na budhizmus pomohol Ámbédkar. Dôvodom konverzií bolo predovšetkým znechutenie a nespokojnosť so spoločenským postavením, ktoré bolo dalitom prisúdené vyššími kastami. Brahmaizmus bol vnímaný ako príčina ich utrpenia a na základe toho bola hľadaná alternatívna viera. V 80. rokoch sa utvorilo množstvo dalitských organizácií, ktoré sa živo uplatňujú v politickej sfére a snažia sa tiež o spoluprácu s moslimami. Dalitská tlač tvrdí, že až 80% indických moslimov je dalitského pôvodu, pretože v stredoveku prestupovali na islam hlavne nedotknuteľní. V tomto období, čiže v 80. rokoch 20. storočia, prestupuje množstvo dalitov na islam, kresťanstvo a budhizmus, z dôvodu nevyrovnaného postavenia.
Portál EÚ pre zdravie

Portál EÚ pre zdravie je oficiálny verejný portál Európskej únie o verejnom zdraví. Obsahuje informácie a údaje o otázkach a činnostiach súvisiacich so zdravím na európskej aj medzinárodnej úrovni. Hlavným cieľom tohto tematického portálu je poskytnúť občanom Európy jednoduchý prístup ku komplexným informáciám o iniciatívach a programoch EÚ v oblasti verejného zdravia. Portál má napomôcť plneniu cieľov EÚ v oblasti verejného zdravia ako dôležitý nástroj na pozitívne ovplyvňovanie správania a podporu neustáleho zlepšovania verejného zdravia vo všetkých 27 členských štátoch EÚ.

Cieľové publikum

Portál Zdravie EÚ sa orientuje na tých, ktorí chcú mať čerstvé informácie o otázkach s dosahom na ich zdravie, ako aj na tých, ktorí chcú sledovať aktuálny vývoj politík a rozhodnutí prijatých na európskej, vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni. Portál je zároveň zdrojom informácií pre profesionálnych zdravotníkov, štátnu správu, tvorcov politík a zainteresované strany. Dodržiava medzinárodne uznávané pravidlá zjednodušovania prístupu pre starších a postihnutých ľudí. Odborným používateľom Portál poskytuje prístup k štatistickým databázam s údajmi o verejnom zdraví.

Zámery

Portál je iniciatívou Programu Spoločenstva v oblasti verejného zdravia 2003 – 2008 a má umožniť širšie zapojenie jednotlivcov, inštitúcií, združení, organizácií a orgánov do sektora zdravotníctva cez podporu konzultácií a účasti. V tomto rámci sa pozornosť sústreďuje na právo európskeho obyvateľstva na jednoduché, jasné a vedecky podložené informácie o opatreniach na ochranu zdravia a prevenciu chorôb. Jedným z hlavných zámerov portálu je uviesť do povedomia, že ľudia sa spolupodieľajú na zodpovednosti za zlepšovanie svojho zdravia. Zvýšené povedomie o rôznych činnostiach a programoch EÚ v oblasti verejného zdravia umožnia širokej verejnosti prispievať k nim a podporovať ich.

Dostupné informácie

Prístup k potrebným informáciám je možný prostredníctvom jednoduchej štruktúry, ktorá predstavuje zdravotné aspekty s dosahom na jednotlivcov a ich prostredie. Každá téma je prepojená s príbuznými vedľajšími témami, kde sa nachádza ucelený súbor informácií a odkazov na politiky a činnosti v Európskej únii. Vnútroštátne politiky na jednotlivé témy možno nájsť v časti venovanej členským štátom. V osobitnej časti sú informácie o príspevkoch európskych mimovládnych organizácií a medzinárodných organizácií k rozvoju verejného zdravia. V niektorých prípadoch vedú na stránku o žiadanej problematike viacvrstvové odkazy. Časti o novinkách, hlavných aktuálnych udalostiach Európy a tlačových správach umožňujú získať aktuálne informácie a zapojiť sa do významných rozhodnutí a udalostí v oblasti zdravotníctva na vnútroštátnej, cezhraničnej a medzinárodnej úrovni. Portál zároveň sprístupňuje legislatívne akty prijaté inštitúciami Spoločenstva a publikácie EÚ s cieľom poskytnúť jednoduchý prístup k cieľom Európskej únie a prostriedkom použitým na ich dosiahnutie.
Coregonus muksun

Výskyt

Coregonus muksun je rozšírený v oblasti Severného ľadového oceána od riečneho systému Kary na západe až po Kolymu na východe Sibíri. Väčšinu roka sa zdržiava v brakických, príbrežných vodách oceánu so salinitou 6 až 8 %. Koncom leta migruje hore prúdom všetkých väčších riek Sibíri (Kara, Ob, Jenisej, Lena a Kolyma) za účelom neresenia. Taktiež sú opísané aj formy žijúce v jazerách v okolí Noriľska, ako aj v jazerách Glubokoje, Melkoje, Lama a v Tajmýrskom jazere.

Biológia

Sú známe anadrómne (migrujúce), poloanadrómne, jazerné, jazerno-riečne a riečne druhy. Väčšina druhov migruje. Najväčšiu časť roka trávi v mori, niekedy aj vo väčšej vzdialenosti od pobrežia. Do riek vstupuje v lete a lokality trenia dosiahne v októbri/novembri. Vo väčších riekach pláva proti prúdu až 2 000 km, pričom v priemere prejdu 20 km za deň. Prvé trenie býva vo veku 6 – 14 rokov pri veľkosti 47 – 50 cm. Trenie prebieha v riečnych prahoch, alebo plytčinách, pri teplote 1 – 2 °C, keď rieky začínajú mrznúť. Dospelé ryby opúšťajú miesta trenia v zime. Vajíčka sa liahnu za 150 – 180 dní, väčšina sa liahne v apríli. Mladé ryby sa živia kôrovcami z planktónu. Dospelé jedince planktónom v zime a bentickými bezstavovcami v lete.
Tatra T1

Konštrukcia

T1, pôvodným označením TI, je jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň odvodený z americkej koncepcie PCC. Na jednej strane vozňovej skrine má troje skladacie dvere, ďalej je vybavený tyčovým zberačom prúdu, v 60. rokoch nahradeným pantografovým, alebo pantografom a elektrickou výzbrojou typu TR32 s odporovou reguláciou. Namiesto sedadiel sa vo vozňoch nachádzali dve pozdĺžne drevené lavice. Na rozdiel od dnes rozšírených vozňov Tatra T3 mala T1 vpredu iba jeden svetlomet a bola o niečo užšia. Dôkazom doby je aj na čele umiestnená červená hviezda. Niekedy sa električkám T1 hovorilo aj žehlička kvôli úzkym čelám.

Prototypy

Po niekoľkých rokoch konštrukčných prác boli v roku 1951 vyrobené dva prototypy električiek T1. Prvá z nich začala skúšobne jazdiť po Prahe 22. novembra 1951 s evidenčným číslom 5001. Druhý vozeň ev.č. 5002 bol po skúškach spoločne s prvým nasadený do bežnej prevádzky o rok neskôr.
Vozeň ev.č. 5001 bol vyradený v roku 1976 a po zrekonštruovaní do pôvodného stavu bol zaradený do pražského múzea MHD. Druhý prototyp bol vyradený až s poslednými vozňami tohto typu v Prahe v roku 1983, zostal odstavený, o dva roky neskôr bol prevezený do vozovne Střešovice. Po oprave mal byť určený na komerčné jazdy, renovácia sa však uskutočnila až v novom tisícročí, novo zrekonštruovaný vozeň bol predstavený v roku 2005.
Gropius House

Gropius House bol dom architekta Waltra Gropia a jeho rodiny, na 68 Baker Bridge Road, Lincoln, Massachusetts, USA. Dnes ho vlastní organizácia Historic New England a je otvorený pre verejnosť od stredy do soboty (od 1. júna do 15. októbra). Vstup je spoplatnený, v cene je zahrnutý odborný výklad.

História domu

Walter Gropius bol zakladateľom Bauhausu a zároveň jeden z najvplyvnejších architektov 20. storočia. Tento dom bol jeho prvým architektonickým počinom v USA. Navrhol ho v roku 1937, kedy prišiel prednášať na Harvardskú univerzitu v odbore dizajn, a bol postavený v roku 1938. Miesto si vybral pre dobrú dostupnosť ku Concord Academy, ktorú navštevovala jeho dcéra Ati. Gropius s rodinou tu bývali od roku 1938 do jeho smrti v roku 1969. (Gropius mal svojho mecenáša. James J. Storrow mu ponúkol pozemok aj kapitál na stavbu domu a s výsledkom bol tak spokojný ,že dal postaviť domy ďalším štyrom profesorom v tej istej lokalite, z ktorých dvom Gropius pomáhal s návrhom.)

Exteriér

Dom spôsobil senzáciu keď ho dokončili. Pridržiavajúc sa filozofie Bauhausu, každý aspekt domu a jeho okolia bol navrhnutý pre maximálnu efektivitu a jednoduchosť konštrukcie. Gropius starostlivo umiestnil dom na vrch svahu ako zakončenie sadu s devaťdesiatimi jabloňami. Pri navrhovaní domu sa nechal inšpirovať tradičnou architektúrou Nového Anglicka. Použil tradičný drevený obklad, prírodný kameň a konštrukčný systém typický pre drevodomy ktorých je v tejto oblasti väčšina. Ako na všetko v rámci Bauhausu ,aj na tieto prvky sa snažil nájsť nový uhol pohľadu: napríklad drevený obklad tradične použitý v exteriéri s vodorovným rastrom umiestnil zvisle vo vstupnej hale domu.

Interiér

Celý dom je navrhnutý veľmi účelne. Netradične sa stal modulom nábytok, ktorý si rodina priviezla z Nemecka. Izby sú ušité na mieru posteliam a skriniam. Za vstupom do domu je hala, do ktorej ústi schodisko, WC, a nachádza sa tu aj otvorený šatník. Keďže v lete sa uložené oblečenie líšilo od zimného, Gropius týmto spôsobom poukazoval na zmenu ročného obdobia aj v interiéri. Za halou je priechodná pracovňa s veľkým oknom a sklobetónovou stenou za chrbtom. Z nej sa dostaneme do obývacej izby: tá je priestorovo spojená s jedálňou. Nad okrúhlym stolom je svietidlo, ktoré kužeľom svetla presne kopíruje jeho hranu. Cez chodbu sa dostaneme do kuchyne. V celom dome sú použité len tri atypické prvky. Jedným z nich je madlo schodiska, ktoré vedie k spálni manželov, hosťovskej izbe, kúpeľni, izbe Ati a na terasu. Na chodbe je malý výklenok, ktorý slúžil ako pracovný kútik pre Gropiovu manželku, ktorá rada šila. Na terasu sa dá dostať aj exteriérovým točitým schodiskom.
Všetok majetok rodiny je stále v dome, vrátane nábytku a doplnkov od Marcela Breuera a artefaktov vyrobených na workshopoch Bauhausu. V dome je tiež mnoho umeleckých diel a darov od umelcov, ako napr. Josef Albers, Joan Miró, a Henry Moore.
Slavomír Vorobeľ

Klubový hokej

V sezóne 2006/07 pôsobí v klube HK Aquacity ŠKP Poprad. Na drese nosí číslo 18.

Reprezentácia

V slovenskom drese odohral 19 zápasov, zatiaľ neskóroval. Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta 1996 vo Viedni.
Konferencia (veľká schôdza)

Konferencia (z lat. conferentia – zasadnutie, snem; uznášanie od conferre – znášať dohromady, zlučovať) je väčšia poradná schôdzka, porada zástupcov vedeckých, stavovských, politických a podobných organizácií zvolaná na prerokovanie určitých otázok, alebo výchovné podujatie so širokou účasťou teoretických, riadiacich a praktických pracovníkov, ktoré sa zameriava na vyjadrenie stanovísk k rozličným aspektom odbornej problematiky.
Konferencia môže byť usporadúvaná pravidelne alebo podľa potreby. Medzi najznámejšie pravidelne organizované medzinárodné konferencie patrí TED (Technology, Entertainment, Design).
Milan Zelinka

Milan Zelinka (* 22. marec 1942, Cífer) je slovenský spisovateľ. Žije v Humennom.
Kovoprog

O programe

Kovoprog je jediný CAM systém na trhu, ktorý má českého výrobcu. Kovoprog slúži k príprave programov pre obrábanie na NC a CNC obrábacích strojoch. Pracuje v prostredí Windows XP, Windows Vista, Windows 7 a Windows 8. Program je dostupný okrem českej lokalizácie aj v anglickej, nemeckej a poľskej lokalizácii.

História

Prvé počiatky programu Kovoprog siahajú pred rok 1988, ďaleko pred éru PC. Vtedy ešte v štátnom podniku Kovosvit na počítačoch Hewlett-Packard (HP 30 a HP 45) a Metra Blansko (IT 20) fungoval v BASICu akýsi predchodca Kovoprogu. Ďalší vývojový stupeň teraz už Kovoprogu sa datuje k roku 1989 a bol naprogramovaný v jazyku Pascal.
Veľkým medzníkom vo vývoji je vznik konzorcia súkromných firiem v roku 1990, zaoberajúcich sa ďalej vývojom Kovoprogu súkromnou cestou. V tomto roku tiež vzniká Kovoprog verzia 2 pre MS-DOS, naprogramovaná tiež ešte v jazyku Pascal. Verzia 2.0x znamenala vo svojej dobe veľmi silný a populárny nástroj, ktorý sa podarilo rozšíriť do mnoho českých firiem a ktorý dodnes ešte mnoho zákazníkov používa. Veľká výhoda pre zákazníka spočívala v možnosti písania vlastných makier v jazyku partprogramu pre špeciálne technologické požiadavky.
V roku 1996 išla na trh nová verzia Kovoprogu - verzia 3.xx - pre MS-DOS, ktorá je už písaná v jazyku C++. Verzia 3 mala veľmi podobné užívateľské prostredie ako nasledujúca verzia 4. Za svoje zhruba 2 roky života sa rozšírilo pomerne dosť inštalácií, avšak jej užívatelia vo valnej väčšine potom prešli na následnú verziu 4 pre MS Windows.

Súčasnosť

Súčasná verzia 4.xx pre MS Windows prišla na trh v rokoch 1998 - drôtové rezanie a v rokoch 1999–2000 verzia trieskové obrábanie.
Firma Peška & Brtna Computer Service s. r. o. sa podieľa na výchove nových študentov, ktorí sa učia programovať práve pomocou Kovoprogu. Kovoprog sa dostal do základných učebných osnov na českých stredných aj vysokých školách. Na túto tému vznikajú semestrálne aj záverečné práce.
Chalinargues

Poloha

Obec má rozlohu 27,55 km². Najvyšší bod je položený 1 169 m n. m. a najnižší bod 909 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 428 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bohumír Parízek

doc. RNDr. Bohumír Parízek, CSc. (* 4. október 1920, Bratislava – † 6. september 1979, Bratislava) bol slovenský matematik.
Narodil sa 4. októbra 1920 v Bratislave. Po absolvovaní gymnázia študoval matematiku a fyziku na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Od 1. septembra 1945 do 1. augusta 1948 pôsobil v Bratislave ako učiteľ najprv na prvom gymnáziu, od 1. septembra 1949 do 31. 1952 na Zdravotníckej škole. Dňa 1. septembra 1952 nastúpil ako asistent na Katedre matematiky SVŠT. Po roku stal sa odborným asistentom, v roku 1961 docentom a na SVŠT zotrval až do smrti. Prechod na vysokú školu mu umožnil plne sa venovať matematike. Zapojil sa do činnosti seminára z algebry, vedeného akademikom Schwarzom -– výsledkom bolo viacero prác z odboru teórie pologrúp. Neskôr sa zaoberal teóriou automatov, z čoho vypracoval kandidátsku dizertačnú prácu a v roku 1968 získal titul CSc. Dlhé roky vykonával funkciu zástupcu vedúceho katedry. V júni 1979 bol vymenovaný za vedúceho katedry. Významne sa podieľal na modernizácii vyučovania matematiky ako autor a recenzent viacerých stredoškolských učebníc a skrípt. V súvislosti s tým vystúpil niekoľkokrát v Československej televízii. Bol školiteľom interných a externých ašpirantov, členom rôznych komisií: pre obhajobu kandidátskych prác, pre štátne skúšky, pre skúšky ašpirantov. Dlhé roky bol zodpovedným redaktorom fakultného časopisu. Dostal mnohé vyznamenania, medzi nimi bronzovú i striebornú medailu SVŠT. Bol obľúbený pre skromnú otvorenú povahu a humor. Svojou činnosťou prispel podstatne k výchove slovenskej matematickej a technickej inteligencie. Zomrel 6. septembra 1979 v Bratislave.
Pur (rieka)

Vodný stav

Zdrojom vody sú snehové a dažďové zrážky. Priemerný ročný prietok vody činí 1040 m³/s a maximálny dosiahol až 10000 m³/s. Zamŕza od novembra do mája.

Využitie

Na rieke je možná vodná doprava. V jej povodí sa nachádza Urengojské plynové a Gubkinské plynové a naftové náleziská Západosibírského naftového a plynového revíru.
La Bussière (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 35,23 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 800 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2015

Právo účasti

Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2014 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Cestovina

Zloženie

Základné suroviny sú múka (pšeničná) a voda. Cestoviny môžu byť bezvaječné, jednovaječné, dvojvaječné, podľa chuti až viacvaječné.
Sú bohatým zdrojom sacharidov. Cestoviny z celozrnnej múky obsahujú navyše minerály a vitamín B. Vaječné zasa obsahujú vitamín A.
Ľudovít Hološko

Životopis

V roku 1958-1962 absolvoval Školu umeleckého priemyslu, 1962-1968 Vysokú školu výtvarných umení, odbor-maľba v Bratislave u prof. Jána Mudrocha, 1990 doc, 1995 prof. V roku 1968-1974 umelec v slobodnom povolaní, 1974-1986 odborný asistent na Pedagogickej fak. UK Trnava, od 1988 odborný asistent, doc., prof na VŠMU v bratislave, 1994-2001 externý doc., profesor na PF UK Trnava, od 2001 prof., prodekan na Fak. výtvarných umení Akadémie umení v Banskej Bystrici. Jeho maľby a kresby sú umiestnené vo viacerých galériách (aj v Štátnej galérii v Banskej Bystrici), ilustroval viac ako 80 knižných titulov, autor výberu z textov o výtvarnom umení Vrstvy tvaru (1986), monografie Alexander Ilečko (1998), článkov v periodikách Romboid, Výtvarný život, Profil a i. Člen Spolku výtvarníkov Slovenska.
Nosná odsávačka

Typy odsávačiek

Najpoužívanejšími typmi nosných odsávačiek sú odsávačky balónové, hadičkové, batériové s vlastným saním a odsávačky za pomoci vysávača.
Balónové nosové odsávačky fungujú na princípe podtlaku vytvoreného stlačením balónika.
Hadičkové odsávačky sa skladajú z dvoch hadičiek a zbernej nádobky s viečkom, kedy jedna hadička sa zasunie dieťaťu do nosa a druhú si dospelý vloží do úst. Ústami sa potom vytvára podtlak potrebný pre odsatie hlienov. V dnešnej dobe ide už o najmenej využívaný spôsob odsávania hlienov.
Batériové nosové odsávačky majú vlastný sací systém vytvárajúci potrebný podtlak pre odsávanie. Sú napájané pomocou ceruzkových batérií a zaisťujú hygienické odsávanie z nosa dieťaťa. Ich výhodou je okrem sacieho výkonu hlavne ich veľkosť. Sú totiž vhodné nielen na doma, ale aj na cesty (do mesta, k lekárovi). Požívajú sa taktiež v menších nemocniciach.
Odsávanie za pomoci vysávača je založené na vytvoreniu podtlaku vysávačom. Odsávačka má nástavec pre vloženie do vysávača, druhý koniec sa zasunie do nosa dieťaťa.
Petr Koubský

Ing. Petr Koubský (* 1961) a. k. a. "aKB" je český publicista a blogger. Je bývalým šéfredaktorom časopisu  Softwarové noviny (do roku 1999), v súčasnosti pôsobí ako šéfredaktor newsletteru (vestníka) Inside.

Život

V rokoch 1979–1984 vyštudoval VŠCHT v Prahe. Pred rokom 1989 bol programátorom v štátnych ústavoch na strediskovom počítači IBM, od roku 1990 pracoval ako novinár pre JRD Slušovice. Roku 1999 založil newsletter Inside.
Časopis Softwarové noviny mal v svojich najlepších časoch náklad 50 000 výtlačkov. Teraz, už pod názvom Click!, jeho náklad klesol 5x.

Činnosť

Píše do Respektu, kde varuje pred stratou súkromia na internete, do Lidových novín, Hospodárskych novín, MF Dnes a Ekonoma. Prednáša na pražskej VŠE predmet Analýza trhu ICT (4IT460, pred tým IT_530). Venuje sa fenoménu Web 2.0, najmä del.icio.us.
Michal Wiezik

Životopis

Narodil sa v Martine, kde vyštudoval gymnázium Viliama Paulínyho Tótha. V roku 1997 začal študovať na Technickej univerzite vo Zvolene odbor ochrana prírody a ekológia krajiny na fakulte ekológie a environmentalistiky. Inžinierske štúdium skončil s červeným diplomom, v roku 2002 nastúpil na doktorandské štúdium pod vedením prof. Vološčuka a venoval sa problematike ekologickej stability lesa. Po úspešnom ukončení štúdia nastúpil na Fakultu ekológie a environmentalistiky Technickej univerzity vo Zvolene (FEE TUZVO) na pozíciu vedeckého pracovníka, neskôr odborného asistenta a od roku 2014 ako docent ekológie. Vedecky a pedagogicky sa špecializuje na oblasť ekológie krajiny, entomológiu a manažment chránených území. Osem rokov pôsobil na poste prodekana pre vedu.
Realizoval viacero vedeckých výskumov na FEE TUZVO, v spolupráci so Štátnou ochranou prírody Slovenskej republiky, ale aj v rámci procesu posudzovania vplyvov činností. Aktívne participoval na príprave vedeckých dokumentov a koncepcií v spolupráci s Ministerstvom životného prostredia SR, Úradom vlády SR a v rámci medzirezortných expertných skupín. V roku 2018 bol poverený splnomocnencom vlády pre najmenej rozvinuté regióny na vypracovanie stratégie pre ochranu lokality svetového prírodného dedičstva Karpatské bukové pralesy. V súčasnosti sa podieľa na príprave konceptu prírodného turizmu na Slovensku.
Svaneti

Svaneti (gruzínsky: სვანეთი) je historická provincia Gruzínska v jej severozápadnej časti. Celá provincia leží vo vysokej nadmorskej výške a nachádza sa tu i vrch Šchara, nejvyšší gruzínsky vrch vôbec.
V celej provincii sú pozostatky stredovekých dedín i ďalších pamiatok, vďaka čomu bola Svaneti v roku 1996 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Hourtin

Poloha

Obec má rozlohu 190,5 km². Najvyšší bod je položený 64 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 001 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jouaville

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 322 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leschaux

Poloha

Obec má rozlohu 12,52 km². Najvyšší bod je položený 1 666 m n. m. a najnižší bod 756 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
HK Spartak Dubnica nad Váhom v sezóne 1996/1997

Extraligová "B" skupina a následný pád do 1.ligy

V sezóne 1996/1997 skončila Dubnica v extralige po základnej časti na 8. mieste s počtom 24 bodov. Keďže sa menil model súťaže, 8. miesto Dubnici na play-off nestačilo. Do vyraďovacích bojov totiž po novom postupovalo iba prvých 6 mužstiev. O tom, že sa Dubnica do týchto bojov nedostane sa rozhodlo až v poslednom, 36. kole základnej časti. Mužstvá, ktoré skončili na siedmom až desiatom mieste, čakala prelínacia súťaž (extraliga "B") do ktorej postúpili 4 najlepšie kluby z 1.ligy. V súťaži sa predstavili extraligisti Spišská Nová Ves, Dubnica nad Váhom, Nitra a Banská Bystrica a prvoligove kluby Skalica, Zvolen, Prešov a Michalovce. Osem klubov tak hralo o 4 miesta pre extraligovú sezónu 1997/1998. Dubnici, ktorá bojovala do posledného kola základnej časti o prvú šestku, ale prelínacia súťaž vôbec nevyšla. Skončila v nej až na 7. mieste len s 10 bodmi, pričom toľko nahrali aj šieste Michalovce. O lepšom umiestnení v konečnej tabuľke rozhodli vzájomné zápasy. Dubnicu čakal nečakaný zostup do 1. ligy, keď doplatili na nie zrovna najlepší systém súťaže. Z extraligy zostúpila okrem Dubnice do 1. ligy Banská Bystrica. Pre Dubnicu sa tak extraligové pôsobenie na dlhé roky skončilo.
Anna Kozáková

Životopis

V roku 1958 študovala na strednej škole vo Zvolene, 1964-1945 externe na Vysokej škole pedagogickej v Trnave a 1965-1969 v Banskej Bystrici, kde 1973-1975 absolvovala postgraduálne štúdium, neskôr ukončila aj štvorročný režisérsky kurz pre deti a dospelých v Osvetovom ústave v Bratislave. Učiteľka na ZŠ v Cerove, riaditeľka v Zliechove, od roku 1971 dramaturgička a režisérka ochotníckeho súboru Lúč v Martine, ktorý založila. So súborom absolvovala krajské a celoslovenské prehliadky, na ktorých získala viacero ocenení. Za plnenie programu aktivity záujmovej činnosti bola ocenená viaceými cenami.