google/wiki40b huggingface dataset:
Medzinárodné letisko Skopje

Začiatky letiska

Prvou linkou, ktorá bola na letisku Skopje zavedená, bola linka juhoslovanského prepravcu Aeroput ktorý spájala Skopje s Belehradom od roku 1929. O rok neskôr bola linka predĺžená do Solúnu v Grécku a v roku 1933 bola predĺžená do gréckych Atén.
V roku 1935 zaviedol Aeroput linky do miest Bitola v Macedónsku a Niš v Srbsku. Zavedené boli aj dlhšie linky do Viedne a Solúnu cez Záhreb a Belehrad.
Po Druhej svetovej vojne zmenil Aeroput meno na JAT Yugoslav Airlines a naďalej spájal Skopje s niekoľkými domovskými a medzinárodnými letiskami až do Občianskej vojny v Juhoslávii

Rozvoj v 21. storočí

V decembri 2006 vláda Macedónska ohlásila plán na premenovanie letiska po Alexandrovi Veľkom, čo vyvolalo diplomatickú hádku s Gréckom, keďže Alexander Veľký bol súčasťou histórie oboch krajín. Názov letiska bol veľmi podobný a ľahko zameniteľný s existujúcim názvom letiska v Kavale v Grécku, ktoré tiež nesie meno po Alexandrovi Veľkom.
Macedónska vláda podpísala v roku 2008 s tureckou spoločnosťou Tepe Akfen Ventures (TAV) kontrakt na dvadsať rokov, počas ktorých bude môcť táto spoločnosť riadiť obe macedónske existujúce letiská - Letisko Skopje a letisko Svätého Pavla Apoštola v Ohride.
V roku 2011 bol do užívania slávnostne odovzdaný nový terminál, predĺžená vzletovo-pristávacia dráha, nová administratívna budova, cargo budova a nová prístupová cesta s parkovisko. Cieľom projektu bolo zvýšiť kapacitu letiska na 4 milióny pasažierov za rok s plánom premeniť letisko na hlavný tranzitný a cargo uzol Balkánu.
Vo februári 2018 sa autority rozhodli vzdať mena Alexandra Veľkého a zmenili názov letiska na Skopje International Airport ako prejav dobrej vôle v konflikte s Gréckom.
Briel-sur-Barse

Poloha

Obec má rozlohu 12,45 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Groléjac

Poloha

Obec má rozlohu 12,28 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 636 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vendres

Poloha

Obec má rozlohu 37,8 km². Najvyšší bod je položený 64 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ochrana dravcov na Slovensku

Ochrana dravcov na Slovensku (skrátene aj RPS z anglického názvu Raptor Protection of Slovakia) je občianske združenie, venujúce sa výskumu a ochrane dravých vtákov a sov vo voľnej prírode na území Slovenska.
Pôvodný názov, používaný do roku 2004 bol Skupina pre výskum a ochranu dravcov na Slovensku (SVODAS). Pri jej vzniku stál jeden z najvýznamnejších ornitológov na Slovensku, Mgr. Štefan Danko.
Rom (Deux-Sèvres)

Poloha

Obec má rozlohu 52,38 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 805 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Pipasik

Emigrácia a život v USA

Po emigrácii do USA trénoval okrem iných známych hercov a osobností aj Sylvestra Stalloneho. Stalone sa stal členom klubu po jeho otvorení v novembri 1982. Najskôr trénoval sám, potom vystriedal niekoľko trénerov, medzi nimi aj Franca Colomba a neskôr si vyžiadal Pipasika. Spoluprácu započali v januári 1984, keď sa pripravoval na film Rocky IV.

Súčasnosť

Po návrate z USA žije v Bratislave.
Gosudarstvennyj Universaľnyj Magazin

Gasudarstvennyj Universaľnyj Magazin (rus. Государственный Универсальный Магазин - ГУМ, skrátene GUM) je najväčším obchodným domom v Rusku a patrí k najväčším na svete. Nachádza sa v srdci Moskvy na Červenom námestí, naproti Kremľu a Leninovmu mauzóleu.

Dejiny

Stavba GUMu sa začala v roku 1883 na nariadenie cára Alexandra III. Projektom boli poverení ruskí architekti Alexander Nikloajevič Pomeraznev a Vladimir Grigorievič Šuchov. Budova bola postavená v neoklasickom štýle spájajúcom v sebe elementy ruskej stredovekej architektúry a nových konštrukčných prvkov, akými sú oceľová kostra a sklenená strecha. GUM otvoril svoje brány pre verejnosť v roku 1893. V budove sa v roku 1917 nachádzalo dovedna 200 obchodov.
Po októbrovej revolúcii v roku 1917 bol GUM znárodnený a slúžil ďalej ako obchodný dom. V roku 1921 získal svoje meno: Štátny univerzálny obchod - Gosudarstvennyj Universaľnyj Magazin (GUM). V roku 1928 z neho nechal Stalin urobiť kancelárie pre výbor, ktorý bol zodpovedný za prípravu prvej Stalinovej päťročnice. V roku 1932 bolo v GUMe vystavované telo Stalinovej manželky, ktorá spáchala samovraždu.
Po Stalinovej smrti, v roku 1953 bol GUM znovuotvorený ako obchodný dom. Vo vtedajšom Sovietskom zväze bol jedným z mála obchodov, ktorý netrpel nedostatkom tovaru a tak sa Červeným námestím tiahli dlhé rady zákazníkov, čakajúcich na možnosť si nakúpiť to, čo potrebovali.

Súčasnosť

Pred rozpadom Sovietskeho zväzu bol GUM sčasti, a potom úplne sprivatizovaný. Jeho vlastníkom sa stala ruská sieť supermarketov Perekryostok. V máji 2005 nadpolovičný podiel akcií GUMu bol predaný spoločnosti Bosco di Ciliegi, ruskej spoločnosti predavajúcej luxusný tovar.
GUM je dlhý približne 250 metrov a 88 metrov hlboký a pozostáva z troch presklenných pasáží, z ktorých každá ma tri poschodia - z ktorých dve sa využívajú na predaj. To je skoro 30 000 m² z celkovej plochy 69 000 m², na ktorej sa GUM rozprestiera.
Ponuka sa predovšetkým orientuje na majetnejších zákazníkov a turistov. Mnohé obchody ponúkajú značkový tovar známy z obchodov v Západnej Európe. V súčasnosti je tu približne 150 obchodných prevádzok.
Železničná stanica Podunajské Biskupice

Železničná stanica Podunajské Biskupice je železničná stanica v bratislavskej mestskej časti Podunajské Biskupice, predtým sa volala "Biskupice pri Dunaji". Mestská časť ako i stanica sa stala súčasťou pri (asi len zatiaľ) poslednom rozširovaní Bratislavy v r. 1971, a tak ako aj žel.zast. Devínske Jazero, žst. Devínska Nová Ves a žst. Rusovce nemajú v názve uvedenú príslušnosť k hlavnému mestu.
Do tejto stanice je napojená vlečka MOL, resp. Slovnaftu, avšak dôležitejšie napojenie tohto podniku je do železničnej stanice Bratislava ÚNS.
Chriašť bodkovaný

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 70 - 150. Veľkosť populácie má mierny pokles od 20 - 50%. Veľkosť  územia na ktorom sa vyskytuje je stabilná, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 V - zraniteľný. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 NT* D1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Piccadilly

Piccadilly je dôležitá ulica v londýnskom obvode Westminster vedúca zo západu od Hyde Parku až k Piccadilly Circus.
Je súčasťou dopravnej tepny západnej časti Londýna označovanej ako A4. Na juh od jej východnej časti sa rozkladá štvrť St. James's, zatiaľ čo na západnej strane hraničí s Green Parkom. Na sever od Piccadilly sa nachádza Mayfair.

História

Piccadilly je jednou z hlavných mestských tried. Prvýkrát spomína v roku 1626 ako Piccadilly Hall, nazvaná podľa domu patriacemu krajčírovi Robertovi Bakerovi. Baker predával rôzne druhy límcov a golierov, ktoré sa označovali názvom „piccadill“. V roku 1692 bola ulica známa ako Portugal Street, nazvaná na poctu maželky kráľa Karola II., Kataríny z Braganza. Od roku 1743 sa však opäť začal používať pomenovanie Piccadilly.
Po obnove monarchie v roku 1660 sa v oblasti Piccadilly a na sever od nej začala rozvíjať stavebná aktivita a z obvodu sa začala stávať módna štvrť. Počas 17. storočia tu bolo postavených mnoho významných pánskych sídel Clarendon House, Burlington House, Albany, Apsley House, Bath House a Cambridge House. V 20. rokoch 20. storočia však bola väčšina týchto domov zbúraná alebo ich využívali rôzne inštitúcie.

Opis ulice

Na ulici sa nachádaza obchod spoločnosti Fortnum & Mason, Kráľovská akadémia umení, Hotel Ritz alebo kníhkupectvo Hatchards. Jeden z významných predajcov módneho oblečenia minulosti, spoločnsť Simpsons, tu prevádzkovala svoj obchod od 30. rokov 20. storočia až do roku 1999. V súčasnosti v tejto budove sídli kníhkupectvo spoločnosti Waterstone's.
V súčasnosti sa na ulici nachádzajú luxusné hotely, luxusné byty a kancelárie. Napriek tomu, že tu majú mnohé obchodné spoločnosti svoje predajne, Piccadilly nebola nikdy obchodnou triedou. Zároveň je Piccadilly najdlhšou a najpriamejšou ulicou v Londýne, čo z nej činí významnú dopravnú tepnu.

Dopravné spojenie

Trasa Piccadilly Line je pomenovaná podľa ulice, keďže časť tejto trasy vedie priamo pod ňou. Z ulice, alebo z jej bezprostrednej blízkosti je prístup k staniciam Piccadilly Circus, Green Park a Hyde Park Corner.
Diokles z Hypaipy

Diokles alebo Dioklés (starogr. Διοκλῆς – Diokles, iný prepis:Dioklés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. storočí pred Kr.
Diokles z lýdskej Hypaipy bol na 178. olympijských hrách v roku 68 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Diokla uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Lumbeho vila

Lumbeho vila je neskoro klasicistický objekt, ktorý sa nachádza v severozápadnej časti pražských Hradčian na ulici „U Brusnice“, západným smerom od Jazdiarne Pražského hradu, severne od horného konca Jelenej priekopy neďaleko od hradčianskeho Nového sveta. Od roku 2005 ju užíval prezident ČR Václav Klaus, ktorý tu býval so svojou manželkou Liviou Klausovou. Od roku 2013 ju užíva jeho nástupca, prezident Miloš Zeman.

História

Ide o miesto, ktoré kedysi slúžilo aj ako pohrebisko. Archeologickými prieskumami tu boli potvrdené hroby pochádzajúce už z 10. storočia, išlo zrejme o príslušníkov vtedajšieho kniežacieho ranostredovekého dvora.
V minulosti tu bola cisárska bažantnica a iné pomocné hospodárske budovy, ktoré tu nechal vybudovať Rudolf II. Habsburský. Súbor priliehal k blízkemu hospodárskemu dvoru, ktorý sa nachádzal v tesnej blízkosti Jazdiarne Pražského hradu.
Dom s popisným číslom 188 zakúpil v roku 1852 od Heliodora Heindla pražský politik a lekár Karel Lumbe. Na začiatku 20. storočia v ňom býval maliar Miloš Jiránek, ktorý tu tiež namaľoval niekoľko nevšedných pohľadov na neďaleký Pražský hrad. Okolité pozemky sú dodnes známe pod názvom „Lumbeho záhrady“, tie patrili bratovi Karla Lumbeho, profesorovi Josefovi. Od dedičov Karla Lumbeho dom aj s pozemkami v roku 1925 odkúpil československý štát. Objekt potom dlhé roky slúžil rôznym účelom: bývali v ňom zamestnanci hradu, slúžil aj ako skladisko. V minulosti bol objekt tak veľmi schátraný, že sa uvažovalo o jeho demolácii. V 90. rokoch 20. storočia, kedy na Pražskom hrade úradoval prezident Václav Havel, bol prebudovaný na ubytovňu určenú pre oficiálne štátne návštevy.

Súčasnosť

Na začiatku 21. storočia, v roku 2004 si objekt za svoje bydlisko vybral vtedajší prezident Českej republiky Václav Klaus. Český štát nechal s nákladmi 52 miliónov korún chátrajúci objekt prebudovať na reprezentatívne sídlo hlavy štátu.
Saint-Alyre-d’Arlanc

Poloha

Obec má rozlohu 24,19 km². Najvyšší bod je položený 1 053 m n. m. a najnižší bod 820 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Guiney-Bissau

Vlajka Guiney-Bissau – po vyhlásení nezávislosti bola za štátnu vlajku prijatá, ako bolo už skôr uznesené, vlajka národne oslobodeneckého hnutia PAIGC (Africkej strany nezávislosti Guiney a Kapverdských ostrovov) z roku 1961.
Tá ma pri žrdi červený zvislý pruh, zaberajúci tretinu dĺžky listu, a v ňom čiernu päťramennú hviezdu, ktorá je vpísaná do pomyselnej kružnice o polomere rovnom šestine jeho šírky. V zostávajúcej časti listu sú dva vodorovné pruhy – žltý a zelený. Čierna hviezda symbolizuje slobodu milujúci africký ľud, jeho dôstojnosť, slobodu a mier, červená farba boj za slobodu, prácu a utrpenie v dobe útlaku, žltá savany severu a životodárne slnko a zelená lesy juhu a rastlinné bohatstvo krajiny, ale aj nádej v šťastnú budúcnosť.
Ako štátna vlajka sa používa od roku 1973.
Saudi Aramco

História

Spoločnosť bola založená v roku 1933 pod menom California-Arabian Standard Oil Company a bola dcérskou spoločnosťou Standard Oil of California, ktorá získala koncesiu na prieskum a ťažbu ropy v Saudskej Arábii. V roku 1936 zakúpila polovicu spoločnosti Texas Oil Company, v tej dobe ešte stále nebolo nájdené žiadne komerčne využiteľné ropné pole. To bolo nájdené až v roku 1938 v lokalite Dammam, niekoľko kilometrov severne od mesta Dahrán, dnešného sídla spoločnosti. V roku 1944 sa spoločnosť premenovala na Arabian American Oil Company, Arabsko-americká ropná spoločnosť, skrátene Aramco. V roku 1948 sa podiel existujúcich akcionárov znížil na 60% a ďalšími akcionármi sa stali Standard Oil of New Jersey 30% a Socony-Vacuum Oil Company 10%.
V roku 1950 kráľ Abdul al-Azíz al-Saúd pohrozil znárodnením celého ropného priemyslu, výsledkom bola dohoda o zdanení 50% ziskov Aramca. Sídlo spoločnosti sa presunulo z New Yorku do Dahránu. Kvôli americkej podpore Izraela v Jomkipurskej vojne v roku 1973 Saudskoarabský štát kúpil 25% podiel v spoločnosti, o rok neskôr navýšil svoj podiel o 60%. Celú spoločnosť získal v roku 1980 a následkom toho bolo meno spoločnosti v roku 1980 zmenené na Saudi Aramco.
Neal Shusterman

Životopis

Neal Shusterman sa narodil a vyrastal v newyorskom Brooklyne. Keď mal 16 rokov, presťahoval sa spolu s rodičmi do Mexika, kde dokončil strednú školu. Následne navštevoval Kalifornskú univerzitu v Irvine, kde získal titul zo psychológie a divadla. Venoval sa taktiež plávaniu. Po štúdiu sa zamestnal v talentovej agentúre v Los Angeles a začal písať. V súčasnosti žije v južnej Kalifornii so svojou rodinou a venuje sa písaniu ďalších diel.
Okrem kníh Shusterman napísal aj niekoľko hier, básní a vydal i obrázkovú knihu. Pracoval taktiež pre televíziu.
Saint-Calais

Poloha

Obec má rozlohu 22,76 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 482 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nižná Olšava

Poloha

Nižná Olšava leží v dolnej časti údolia Oľšavky, pravého prítoku strednej Ondavy, v nadmorskej výške okolo 191 m, asi 7 km vzdialená od okresného mesta Stropkov a 8 km od priehrady Domaša.

Vodné toky

Cez obec Nižná Olšava preteká potok Olšavka.

Dejiny

V roku 1390 sa objavili prvé priame doklady o dedine Oľšava, staré názvy Also-Osva, Also-Olsva, Nizni Olssawy, Alsoolysava, Alsoolcsva, Alsoosva. Dedina dostala základný názov prevzatím staršieho nárečového názvu údolia Oľšava. V písomnostiach sa vyskytuje pod rozšíreným názvom Nižná Oľšava. Vzhľadom na zemepisnú polohu dediny možno predpokladať, že sídlisko jestvovalo už pred 14. storočím. V prvej polovici 19. storočia tam bol dokázateľne aj kostol a vysluhovali v ňom bohoslužby evanjelickí kazatelia. V roku 1600 bolo obývaných 20 poddanských domov. Na prelome 17. – 18. storočia už bola Nižná Olšava malou dedinou, v ktorej žilo 8, v roku 1720 len 5 poddanských domácnosti. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a pracovali v rozsiahlych lesoch. V obci bol v prevádzke liehovar a píla. V rokoch 1953 – 56 sa v Nižnej Olšave nachádzala účtovnícka poľnohospodárska škola, ktorá bola presunutá do Stropkova.

Súčasnosť

V obci je kultúrny dom, základná škola pre I. stupeň s počítačovou učebňou, materská škola so školskou jedálňou. Pôvodný rímskokatolícky kostol bol postavený v roku 1604, ďalší s farou bol postavený pred rokom 1749. Terajší je zo začiatku 19. storočia a k jeho veľkej rekonštrukcii došlo v roku 1966 a dom smútku. Prednedávnom bol vybudovaný park, kde si môže nielen mládež, ale aj dospelí oddýchnuť. Nachádza sa tam malý altánok, popri ktorom sú postavene lavičky. Taktiež bolo postavené malé jazierko s mostíkom. Významným zamestnávateľom v obci je súkromná firma SMS, zaoberajúca sa výstavbou vedení vysokého napätia. V obci je PD Tokajík so sídlom v Nižnej Olšave, ktoré sa zaoberá živočíšnou a rastlinnou výrobou. Neďaleko obce sa nachádza súkromná firma – píla. V obci sú štyri podnikateľské subjekty. Obec je členom Mikroregiónu Ondava so sídlom v Duplíne od roku 2002. V roku 2012 obec oslavovala 630. výročie.

Podujatia

Každoročne sa tu uskutočňujú kultúrne a spoločenské podujatia ako Regionálna výstava maľovaných kraslíc, Fašiangový ples nižnoolšavčanov, oslavy Dňa žien, Dňa detí, Regionálne slávnosti sv. Huberta, stretnutie s Mikulášom, Posedenie pri jedličke a Športový deň.

Šport

Mládež sa v súčasnosti venuje futbalu, volejbalu a stolnému tenisu. Na začiatku dediny sa nachádza futbalové ihrisko. Okolie obce je vhodné na turistiku a agroturistiku
Edme Mariotte

Životopis

Mariotte bol katolícky duchovný v Dijone. Od založenia Akadémie vied v roku 1666 žil v Paríži a pracoval na problémoch tekutín a plynov. Jeho meno sa spája s Boyle-Mariottovým zákonom a Mariotovou fľašou. Mariotte je tiež považovaný za vynálezcu guľového kyvadla.

Objavil slepú škvrnu v ľudskom oku. Zaujímal sa aj o zemskú atmosféru, o poznanie vodného kolobehu, dažďa, ako vznikajú dažďové kvapky a skúmal atmosférický tlak.
Mariotte sa už v 1679 domnieval, že rastliny si vytvárajú potravu vďaka vlastnému chemickému procesu.
Serpentína

Serpentína (z lat. serpentum – had) je prudká zákruta cesty, spravidla v členitom horskom teréne alebo úsek zložený z týchto zákrut. Väčšinou ide o zákrutu na pozemnej komunikácii, ktorá otočí cestu o 160 a viac stupňov prakticky do protismeru.
Serpentíny sa nachádzajú najmä na cestách, ktoré prekonávajú vysoké horské hrebene alebo stúpajú na vrchol nejakej hory a pod. Väčšinou ide o úzke horské komunikácie, kde musí byť z bezpečnostných dôvodov výrazne znížená rýchlosť prejazdu vozidiel a tiež bezpečné míňanie vozidiel v oboch smeroch.
Väčšie množstvo serpentín v členitom horskom teréne síce pôsobí pomerne malebným dojmom, ale z hľadiska bezpečnosti cestnej premávky ide o veľmi nebezpečné a problematické miesta. Práve preto bývajú dôležité horské cesty nahrádzané najmä tunelmi (najmä v alpských krajinách ako Švajčiarsko, Taliansko či Rakúsko).
Osemposchoďák (Košice)

Dejiny

Budova stoji na mieste bývalého Starkovho domu, ktorý tu stál do roku 1937. V jeho prízemných častiach bývali obchody a Waldov bankový dom. V roku 1937 vypracoval slovenský architekt Alexander Skutecký projekt deväť-podlažnej výškovej budovy, ktorá mala slúžiť terstskej poisťovni Assicurazioni Generali. Budovu staval košický staviteľ českého pôvodu Alois Novák, no dokončili ju až za maďarskej okupácie v roku 1939. Kamenárske práce vyhotovil košický majster talianskeho pôvodu Angelo di Valentin. Po druhej svetovej vojne budovu prebrala štátna poisťovňa Slovan. Na prízemí okrem nej bola ešte cukráreň a vo výškovej časti byty. Poisťovňa v tejto budove sídli dodnes - v súčasnosti je to Allianz – Slovenská poisťovňa.
V roku 1982 bola budova vyhlásená za kultúrnu pamiatku a neskôr bola preklasifikovaná na národnú kultúrnu pamiatku.

Budova

Členitý dojem tejto budovy graduje zo šiestich podlaží základnej hmoty až na deväť vo výškovej časti. Dvojpodlažný parter je obložený leštenými travertínovými platňami a do ulice sa otvára veľkými okennými otvormi a v kombinácii s dlhými lodžiami nižšieho krídla ozvláštňuje inak puristicky striedmu fasádu. Na rohovej veži sa nachádzajú jednoduché štvordielne okná. Budovu kryje tenká strešná doska podopieraná sériou malých konzol. Architektúra budovy je čisto funkcionalistická, bez akýchkoľvek historizujúcich prvkov.
Toni Collette

Kariéra

Už odmalička túžila sa stať herečkou, no po niekoľkých mesiacoch opustila hereckú školu v Austrálií. Už v roku 1992, sa objavila po boku hereckej legendy Anthonyho Hopkinsa vo filme Spotswood . Bola zaň nominovaná na cenu IFA, v kategórií Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe.
O rok neskôr sa odhodlala radikálne zmeniť svoj vzhľad kvôli filmu Muriel sa vydáva. Vo filme sa predstavila ako zavalitá Muriel, ktorá je rodinou aj priateľmi dosť ponižovaná. Film jej zaručil nomináciu na Zlatý glóbus a austrálsku cenu AFA. Na výslnie ju však vyniesol film Šiesty zmysel po boku herca Brucea Willisa, kde sa predstavila ako matka ťažko skúšaná životom. Za úlohu v ňom bola nominovaná na Oscara. Po boku herečiek Meryl Streepovej, Nicole Kidmanovej a Julianne Mooreovej sa objavila vo vedľajšej úlohe Kitty, v dráme Hodiny (2002). V rovnakom roku sa vo filme Ako na vec  premenila na matku so samovražednými sklonmi. V roku 2006 si zahrala úlohu vo filme Mŕtve dievča po boku herečiek Marcii Gay Hardenovej a Brittany Murphyovej. 
V roku 2009 hrala v televíznom seriáli Tara a jej svet, kde sa predstavila ako umelkyňa, ktorá trpí poruchou identity. Táto seriálová rola jej priniesla dve nominácie na Zlatý glóbus, z toho jednu získala.
Vo životopisnom filme o Alfredovi Hitchcockovi z názvom Hitchcock (2012) sa objavila ako Peggy Robertson, asistentka Hitchcocka.
V roku 2015 si spolu s Drew Barrymoreovou zahrala v dráme Už teraz mi chýbaš, ktorý hovorí o dvoch dobrých kamarátkach, ktorej jednej zmení život rakovina.

Osobný život

Od roku 2003 je vydatá za hudobníka Davea Galafassia, s ktorým má dve deti. Je zástankyňou práv zvierat, tiež spoluvlastní produkčnú spoločnosť. Je považovaná za herečku, ktorá patrí k najvšestrannejším z celého Hollywoodu.
Jelcz 272

Konštrukcia

Konštrukčne bol Jelcz 272 MEX zhodný s česko-slovenskými vozidlami 706 RTO. Išlo o dvojnápravový autobus s trambusovou, polosamonosnou karosériou, ktorá bola umiestnená na nosnom ráme. Vstup do vozidla zaisťovali dvoje dvojkrídlové dvere, pre šoféra boli určené malé dvierka v ľavej bočnici, ktoré viedli priamo na jeho stanovisko. Na prvý pohľad poznateľný rozdiel medzi poľskými Jelczami a česko-slovenskými Škodami sú predné svetlá. Vozidla 706 RTO mali predné svetlá zaoblené podľa línie vozovej skrine, zatiaľ čo Jelczy mali svetla rovné, vystúpené z karosérie.
Autobusy Jelcz 272 MEX boli vyrábané len v mestskom variante. Linkové vozidla (obdoba česko-slovenských 706 RTO CAR) boli označené Jelcz 041.

Prevádzka

Vozidla Jelcz 272 MEX boli v hojnom počte exportované tiež do Česko-Slovenska, kde jazdili v mnohých mestách (napr. Praha, Brno).
Podbrezová

Dejiny

Podbrezová je úzko spätá s baníctvom, hutníctvom, so spracovaním železa. Osada Podbrezová sa vyvíjala od roku 1840 ako fabrické sídlo pod vrchom Brezová, okolo novej pudlovne a valcovne - najmodernejšieho podniku Hrončianskeho železiarskeho komplexu (dnešných Železiarní Podbrezová).
Sandweiler

Poloha

Obec má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Sandweiler má 3194 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.98% bolo v Sandweiler nezamestanosť nižšia o 1.99 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Aimargues

Poloha

Obec má rozlohu 26,48 km². Najvyšší bod je položený 13 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 576 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villiers-le-Roux

Poloha

Obec má rozlohu 4,84 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE