google/wiki40b huggingface dataset:
Subsystém základňových staníc

Subsystém základňových staníc GSM (ang. (GSM) Base Station Subsystem) je subsystém GSM zahŕňajúci nasledujúce tri prvky: základňová stanica GSM (BTS - Base Transciever Station), základňová riadiaca jednotka GSM (BSC - Base Station Controller) a transkóder GSM (TC - Trans Coder). Je to teda časť siete GSM, ktorá prenáša a prijíma rádiové signály z mobilných telefónov.
Subsystém základňových staníc prekódováva prenosové kanály, prideľuje rádiové kanály mobilným telefónom a prenáša dáta do GSM centra. Niekoľko základňových staníc je ovládaných základnou riadiacou jednotkou BSC. BTS základňové stanice spolu s BSC riadiacimi jednotkami môžu vytvárať hviezdicovú, stromovú alebo inú typológiu.
Villers-Écalles

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 790 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wolfenstein 3D

Príbeh

Príbeh hry je situovaný do roku 1943. Hráč sa dostane do role spojeneckého špióna Williama „B.J.“ Blazkowicza a je vyslaný na dôležitú misiu do nacistickej pevnosti Castle Hollehammer. Má za úlohu odhaliť tajný program Tretej ríše s krycím názvom Operation Eisenfaust. Malo ísť o snahu nacistov vytvoriť dokonalú armádu. Donieslo sa, že v pevnosti pôsobí diabolský Dr. Schabbs, vyvíjajúci technológiu pre zostavenie neľútostnej armády zloženej zo zabitých vojakov. Blazkowicz je počas akcie zajatý a uväznený. B.J. sa snaží z väzenia uniknúť bez ohľadu na počet mŕtvych nacistov.
Dáma s hranostajom

Symbolický a ikonografický rozbor

Dielo v sebe zachytáva niekoľko symbolických odkazov. Napr. hranostaj, po grécky galé, nepriamo upozorňuje na priezvisko ženy na obraze a je tiež symbolom čistoty a citovej zdržanlivosti. Súčasne bolo toto zviera i symbolom rodu Sforza. Ludovico ako príslušník najvyššej aristokracie Milána bol posadnutý túžbou po prijatí za člena rádu nesúceho meno tohto zvieraťa (dell´Armelino – hermelín, t. j. hranostaj; tu vo význame označenia kožušiny z tohto zvieraťa). Bola to najvyššia pocta udeľovaná neapolským kráľom. Súčasne je hranostaj v ženinom lone alegóriou materstva a podľa niektorých historických štúdií ho umelec namaľoval preto, aby zakryl Ceciliino tehotenstvo.

Osud diela

Obraz „Dáma s hranostajom“ patrí k najväčším klenotom v zbierkach Múzea Czartoryskich v Krakove a je jediným Leonardovým dielom nachádzajúcim sa v Poľsku. Obraz mal od doby svojho vzniku mimoriadne pohnutý osud.
Po sobáši vojvodu Ludovica musela Cecilia opustiť jeho palác a časom sa sama vydala. Obraz si so sebou vzala do nového domova. Posledná zmienka o obraze na území Talianska pochádza z roku 1498.
V roku 1800 ho v Ríme kúpil knieža Adam Jerzy Czartoryski ako dar svojej matke Izabele. V čase kúpy obrazu nemal o ňom žiadnu vedomosť. Obraz sa stal súčasťou rodinnej zbierky nachádzajúcej sa v rodovom sídle v Puławach. Tu bol umiestnený až do roku 1830, kedy bola Izabela nútená utiecť z mesta pred ruskými vojskami počas Novembrového povstania. Uchýlila sa na rodinný majetok v Sieniawe.
V roku 1843 obraz umiestnili v parížskom hoteli Lambert. Ani tu mu však nebol dožičený pokoj. Po porážke Francúzska v prusko-francúzskej vojne ho v roku 1871 ukryli v pivnici hotela. Až o päť rokov sa vrátil do Poľska a umiestnili ho v novootvorenom múzeu Czartoryskich v Krakove.
Počas prvej svetovej vojny sa obraz spolu s ďalšími rodinnými umeleckými dielami dostal do Drážďan k spríbuznenej saskej kráľovskej rodine. Späť do Poľska sa vrátil až v roku 1920. Pred vypuknutím druhej svetovej vojny obraz opäť premiestnili do Sieniawy, kde ho v obave o jeho bezpečnosť ukryli. V roku 1940 sa objavil v súkromnej zbierke Adolfa Hitlera, od ktorého ho získal nemecký guvernér Krakova. Ten ho „vlastnil“ až do konca vojny, kedy mu umelecké predmety pri jeho úteku zhabali Američania a vrátili ich Poliakom. V rokoch 1945 – 1991 bolo dielo súčasťou štátnych umeleckých zbierok Poľska. V tom roku v rámci reštitučných nárokov bola galéria Czartoryskich spolu s umeleckými zbierkami vrátená právoplatnému dedičovi (Adamovi Karolovi Czartoryskemu).
V ďalších rokoch obraz viackrát predstavili v rôznych kútoch sveta ako umelecký artefakt príležitostných výstav. Prvý raz ho mohli obdivovať návštevníci v roku 1992 na výstave vo Washingtone, konanej pri príležitosti 500-tého výročia objavenia Ameriky. I na výstavách v ďalších krajinách (Švédsko, Japonsko, Spojené štáty americké, Taliansko) zaznamenalo dielo pozoruhodný ohlas.
Rožteky

Stavba tela

Majú lupeňovitú alebo ružicovitú stielku podobnú stielkam niektorých pečeňoviek. Prvoklík je u nich silne redukovaný. Na spodnej, resp. vrchnej strane gametoforu sa môžu nachádzať primitívne prieduchy. Gametofor niekedy obsahuje dutinky, ktoré sú vyplnené slizom a vo vnútri ktorých sa nahcádzajú sinice rodu Nostoc.
Pohlavná generácia (sporofyt) má stielku tvorenú nohou a výtrusnicou. V mladosti je sporofyt chránený obalom, ktorý vzniká na gametofore. Rastom sa tento obal postupne trhá a na báze zostáva ako valcovitá štruktúra. Vo vnútri výtrusnice sa nachádza stredový stĺpik (columela), vzácnejšie je redukovaný alebo úplne chýba. Stena výstrusnice obsahuje asimilačné pletivo, takže je schopná fotosyntézy a sporofyt je tak do určitej miery nezávislý od gametofytu. Niekedy sa na stene výtrusnice nachádzajú aj pravé prieduchy.
Výtrusnica dozrieva postupne a po dozretí obyčajne puká na dve chlopne.
Satolas-et-Bonce

Poloha

Obec má rozlohu 16,8 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 065 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ataka-V

Vznik a vývoj

Raketa systému Ataka-V bola vytvorená na základe rakety 9M114 systému Šturm-V. Ataka-V však je poháňaná silnejším motorom, ktorý umožnil predĺžiť dostrel a vybavená silnejšou hlavicou s väčšou priebojnosťou.
Koncom 90. rokov 20. storočia prešli vrtuľníky Mi-24V modernizáciou, v rámci ktorej mali integrované nové rakety Ataka-V a Igla-V. Vrtuľník s modernizovaným komplexom výzbroje bol označený Mi-24VM (exportná verzia je označená Mi-35M).

Konštrukcia

Raketa má dĺžku 210 cm a priemer trupu 13 cm. Je vybavená sklopnými krídlami, ktoré majú po odklopení rozpätie 30 cm. Jej štartovacia hmotnosť je 49,5 kg, z čoho 7 kg pripadá na bojovú časť. Dosahuje maximálnu rýchlosť letu 500 m/s). Maximálna výška, z ktorej môže byť vystrelená, je 4 000 m. 
Raketa je navádzaná poloautomatickým rádiovo povelovým systémom Raduga III. Zameriavací systém Tor, pozostávajúci z laserového diaľkomeru a optického systému (televízny a infračervený kanál), umožňuje použitie rakiet vo dne i v noci. 
Potom, čo sa posádka vrtuľníka rozhodne vypustiť raketu, navigátor (operátor) označí na monitore cieľ a stlačí tlačidlo štart. Výsledkom je, že laserový diaľkomer automaticky zmeria vzdialenosť k cieľu a na multifunkčnom displeji prezentuje získané údaje. Pilot nasmeruje vrtuľník tak, aby cieľ zostal označený v štvorcovom poli. Obsluha kontroluje, či je cieľ správne zameraný, a ak je to potrebné, vykoná korekciu ovládacími pákami. Keď sa vrtuľník priblíži dostatočnú vzdialenosť, digitálny počítač vyšle na multifunkčný displej informáciu o tom, že cieľ je v dosahu. Následne môže operátor vypustiť raketu. Počas jej letu dohliada operátor na to, aby bol cieľ pevne zameraný. Ak je to potrebné, vyrovnáva polohu štvorcového poľa pomocou ovládacích pák, až kým nie je cieľ zasiahnutý.
Najvyššia účinnosť použitia rakety Ataka je na vzdialenosť od 800 - 4 000 m. Pravdepodobnosť zásahu na vzdialenosť 4 000 m je 65 - 90%.
Majstrovstvá klubov FIFA 2000 – Zostavy

Zostava tímov zúčastnených na majstrovstiev klubov FIFA 2000, ktoré sa uskutočnili od 5. do 14. januára 2000 v Brazíii. Celkovo sa zúčastnilo 184 hráčov z 8 tímov.
ČT24

ČT24 je spravodajský kanál Českej televízie.
V súčasnosti vysiela 24 hodín denne, prináša aktuálne správy v pravidelných reláciách každých 30 minút a zároveň nonstop v podobe titulkov pod obrazom. V prípade náhlych dôležitých událostí dokáže reagovat vysielaním mimoriadné relácie do 30 minút. Niektoré relácie sú vysielané aj na programe ČT1 (napr. hlavná spravodajská relácia Události, či Otázky Václava Moravce (len 1. časť)).
Program začal prinášať spravodajstvo 2. mája 2005 cez internet na stránkach www.ct24.cz a tiež digitálnym vysielaním súčasne cez družice Astra 3A v pakete Czech Link (CS Link) a Astra 1G v pakete UPC. Kanál tiež ponúka niektoré kábelové siete a je vysielaný v multiplexe 1 riadneho digitálneho vysielania.
KHL 2012/2013

Pohár nádeje

Kontinentálna hokejová liga v priebehu tejto sezóny predstavila Pohár nádeje, o ktorý môžu súťažiť tímy nepostupujúce do play-off. Jeho premiérový ročník odštartuje už tento týždeň a pre tímy sú pripravené finančné odmeny, individuálne trofeje a pre víťaza i dodatočnú voľba v prvom kole draftu.

Pravidlá

Na Západe sa uskutoční predkolo, keďže je tu viac klubov ako na Východe. Predkolo sa hrá futbalovým play-off systémom, teda dva zápasy doma a vonku (21.-23.február). Prvý zápas predkola sa hrá na ľade nižšie postaveného klubu, a iba základná hracia doba (bez predĺženia). V druhom zápase, v prípade nerozhodného stavu série, nasleduje 10 minútové predĺženie, či nájazdy. Od štvrťfinále sa uskutočňujú série na tri výhry, avšak maximálny počet zápasov sú štyri. Prvé dva zápasy sa hrajú na ľade nižšie postaveného tímu. Ak je remíza po 60.minútach, tak nasleduje neohraničené predĺženie ako v play-off, tj. do víťazného gólu. Ak je po štyroch zápasoch stav série 2:2, nasledujú samostatné nájazdy ako rozhodujúce kritérium.

Finále o Gagarinov pohár

OHK Dinamo Moskva - Traktor Čeľabinsk 4:2 na zápasy (2:1, 3:2, 1:3, 1:0, 3:4, 3:2 PP)
Uttenheim

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 574 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sfyrnovité

Sfyrnovité (iné názvy: mlatkohlavé/kladivohlavé žraloky, žraloky kladiváky; lat. Sphyrnidae) sú čeľaď radu Carcharhiniformes.
Najznámejší z čeľade je rod Sphyrna, ktorý zahŕňa 8 recentných druhov, ktorých typickým a zvláštnym znakom je sploštený tvar hlavy, ktorý zhora pripomína kladivo. Oči sa nachádzajú na jej bokoch. Dôvody, prečo majú sfyrny takú zvláštnu anatómiu, zostávajú nejasné. Pri plávaní im hlava isto slúži ako účinná nosná plocha, možno jej nezvyčajný tvar využívajú hlavne na detekciu koristi, pretože zmysel na vnímanie elektromagnetického poľa (produkovaný pri pohybe svalov možného úlovku) rozložený na veľkej šírke je presnejší. Kladivohlavé žraloky sa často združujú do stád, pravdepodobne najmä z dôvodu ochrany pred predátormi. Mladé jedince niekedy hromadne migrujú v obrovských stádach.
Muids (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 15,22 km². Najvyšší bod je položený 76 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 872 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Karol Kyseľ

Životopis

Remeslo sa učil 8 rokov u otca, neskôr 2 roky zdokonaľoval u Krištofa Erlera vo Viedni. Pracoval s otcom, v roku 1848 sa osamostatnil, v roku 1850 kúpil Vernerovský dom v Banskej Bystrici. Jeho organy sú menšie, sú to nástroje zásuvkovej sústavy, najväčšia prospektová píšťala býva signovaná. Zakladajúci člen Matice slovenskej, od 1868 člen mestského zastupiteľstva v Banskej Bystrici.
Houlgate

Poloha

Obec má rozlohu 4,69 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1988 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Domitius Ulpianus

Domitius Ulpianus (asi 170 – 228) bol rímsky právnik pochádzajúci z fenického Tyru, autor početných právnických spisov spadajúcich do rokov 211 – 222.

Život

Ulpianus sa objavuje v doložených záznamoch po prvý raz ako jeden zo žiakov Papiniana a člen poradného výboru (consilium principis) cisára Septimia Severa. Za vlády jeho syna, Caracallu dosiahol funkciu cisárskeho úradníka zodpovedajúceho za požiadavky vznášané na dvore (magister libellorum). Počas vlády cisára Heliogabala (218 – 222) bol nútený zdržiavať sa mimo Ríma, ale cisár Alexander Severus ho roku 222 rehabilitoval a neskôr z neho urobil svojho hlavného poradcu a veliteľa prétorianskej gardy. Obmedzenie výsad, ktoré udelil prétoriánom cisár Heliogabalus, vyvolalo napätie medzi príslušníkmi gardy a ich veliteľom, a to viedlo roku 228 k jeho zavraždeniu.
Lamačská brána

Polohopis

Brána leží v západnej časti Bratislavy, v časti Dúbravka a Lamač a oddeľuje podcelok Devínske Karpaty a masív Kamzíka. Územie je husto zastavané a vedie ním hlavný cestný (cesta I/2 a D2, ktorou vedie európska cesta 65) i železničný (smer Česko a smer Rakúsko) koridor. 
Geomorfologická časť tvorí severovýchodný okraj podcelku Devínske Karpaty. Južným smerom pokračujú časťou Bratislavské predhorie, severne nadväzujú Homoľskými Karpatmi rozsiahle Pezinské Karpaty a západný okraj vymedzuje Podmalokarpatská zníženina, okrajový podcelok Borskej nížiny.
Prix Michel-Sarrazin

Prix Michel-Sarrazin je každaročně udeľovaná cena quebeckým vedcom za prácu v oblasti biológie a medicíny. Je pomenovaná po prvom kanadskom vedcovi Michelovi Sarrazinovi (1659–1734).
Ponte dell'Accademia

Ponte dell'Accademia je jeden zo štyroch benátskych mostov (Ponte di Rialto, Ponte degli Scalzi, Ponte della Costituzione), ktoré vedú cez Canal Grande.

Dejiny

Pôvodne železný most bol otvorený 20. novembra 1854.
V dobe, kedy bol v havarijnom stave, bolo rozhodnuté postaviť tu kamenný most. Víťazný návrh nebol nikdy realizovaný, miesto toho bol postavený drevený most podľa projektu inžiniera Eugenia Miozziho (1889 – 1979), ktorý bol otvorený 15. januára 1933. Súčasná stavba je opäť kovová.
Oreské (okres Michalovce)

Poloha

Nachádza sa cca 11 km severne od Michaloviec, 5 km juhovýchodne od Strážskeho a 9 km južne od Humenného. Na západe susedí s obcou Staré, na juhozápade s obcou Zbudza, na juhovýchode s obcou Trnava pri Laborci, na východe s obcou Porúbka, na severovýchode s obcou Chlmec, na severe s obcou Jasenov.

Pamiatky

V obci sa nachádza rybník, kameňolom, ľudovo nazývaný vápenka. Stoja tu gréckokatolícky chrám Ochrany presvätej Bohorodičky z roku 1750 a rímskokatolícky kostol svätého Jozefa z roku 1835.
Hermonville

Poloha

Obec má rozlohu 13,3 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 403 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
János Husz

János Husz (známy aj ako Johann Husz, Ján Husz) - (* 23. júl 1843, Poprad, Slovensko – † 7. júl 1916, Budapešť, Maďarsko)
Veľmi málo známy evanjelický kňaz a entomológ – lepidopterológ z východného Slovenska, ktorý má význam hlavne ako regionálny výskumník okolia Popradu. Za Rakúsko – Uhorsko je uvedený v knihe Wilhelma Junka „Entomologen Adressbuch“ z roku 1905.
Ján Husz sa narodil v Poprade. Manželka Ľudmila Huszová, rodená Kochová. Mal dvoch synov: Vojtech Ján Husz (*1892) a Ján Ľudovít Husz (*1895).
V detstve navštevoval evanjelickú ľudovú školu v Poprade. Potom pokračoval v štúdiu na gymnáziu v Kežmarku a neskôr na kolégiu v Prešove. Štúdium ukončil v roku 1863 maturitnou skúškou a v tom istom roku sa zapísal na prešovskú teologickú akadémiu. V roku 1866 zložil v Dobšinej skúšku pod vedením superintendanta Mádayho. Jeden rok pracoval ako vychovávateľ u rodiny Pottornovej na Liptove. Po roku odchádza do nemeckej Jeny, kde ostáva na tunajšej univerzite ako poslucháč jeden rok. V roku 1870 sa vracia do Veľkej, kde pôsobil v ľudovej škole 34 rokov ako učiteľ. Bol členom mestského predstaviteľstva a dozorcom velickej šporiteľne. Bol aj presbyterom evanjelického cirkevného zboru a členom školskej rady. V roku 1905 odišiel do Popradu a do roku 1915 pôsobil ako kustód v Karpatskom múzeu. Už pred svojim zvolením za kustóda múzea pracoval od roku 1899 ako vedúci zoologického oddelenia. Zaoberal sa hlavne entomológiou, a preto pre múzeum mali význam hlavne jeho početné regionálne zbery hmyzu. Pre našu entomológiu majú význam niektoré jeho faunistické práce z východného Slovenska, ktoré pojednávajú o motýľoch tohto regiónu. V roku 1915 sa pre ťažkú chorobu vzdal svojich funkcií a vysťahoval sa do Budapešti.
János Husz zomrel v roku 1916 v Budapešti.
Čo sa stalo s jeho zbierkovým materiálom nie je známe.
1807 Slovakia

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala v západnej časti súhvezdia Rýb (Pisces), neďaleko stredu 5-uholníka tvoreného hviezdami , , ,  a  Psc. Mala zdanlivú hviezdnu veľkosť +14 mag a bola prvou planétkou objavenou v 2. polovici augusta 1971. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1971 QA, ktoré dostala krátko po objave.
Planétka bola zo Skalnatého Plesa pozorovaná aj v ďalších 11-tich nociach (okrem objavovej) a celkovo bolo zmeraných 25 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná na Skalnatom Plese večer 17. októbra 1971.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 333 mil. km (2,23 AU) po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 3,32 roku (1214 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 124 mil. km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 3362 vydanom dňa 1. januára 1973.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po krajine, v ktorej sa nachádza observatórium objaviteľa.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 3508 vydanom dňa 15. júna 1973 Medzinárodnou astronomickou úniou.
Athanasios Diakos

Rané roky

Narodil sa v kraji Fokida, v Strednom Grécku, v dedine Ano Musunitsa (dnes Athanasios Diakos). Pochádzal zo zbojníckej rodiny kleftov. Ako mladý sa stal mníchom a neskôr kňazom (gr. diakos). Raz vtrhol do kláštora ozbrojený turecký paša, ktorý sa pohádal s Diakosom, ktorý ho zabil a následne utiekol do hôr a stal sa kleftom. Podľa inej verzie sa Diakos stal kleftom tak, že bol nespravodlivo obvinený z vraždy jedného Gréka a musel sa ukryť do hôr. Neskôr sa stal jedným z generálov armatolov tureckého správcu Epiru, Aliho Pašu z Tepeleny, ktorý rebeloval proti Osmanskej ríši.

Povstanie

Po vypuknutí povstania Grékov na Peloponéze sa k nim okamžite pridali aj Gréci z Rumélie, ktorých viedli práve Diakos a tiež Odysseas Andrutsos. Povstalci pod Diakosovým velením dobyli 1. apríla 1821 dôležité mesto, Livadiu. Gréci zničili miestne turecké pevnosti. Turci sem nato okamžite vyslali vojská pod vedením Albánca Omera Vryonisa, ktorý mal preniknúť až na Peloponéz a poraziť miestnych Grékov pod vedením Theodorosa Kolokotronisa, ktorí ovládli celý polostrov. Ak však chcel Vryonis preniknúť na Peloponéz, musel najskôr poraziť Grékov v Rumélii.
Turecká armáda Vryonisa sa stretla s gréckymi povstalcami pod vedením Diakosa a jeho pobočníkov, Panurjasa a Dyovuniotisa v bitke pri Thermopylách, neďaleko starovekého bojiska.
 
Turkov bolo 9 500, Grékov len 1 500. Gréci však statočne bojovali a väčšina z nich zomrela v boji. Diakosa zajal Omer Vryonis a za jeho statočnosť mu ponúkol miesto v tureckej armáde, ak prestúpi na islam. Diakos vtedy povedal: Εγώ Γραικός γεννήθηκα, Γραικός θε να πεθάνω (Ego Grekos jennithika, Grekos the na pethano - Ja som sa Grékom narodil, ako Grék chcem aj zomrieť!).
Tak sa aj stalo, Diakos bol popravený v meste Lamia. Keď ho spútaného viedli na popravu povedal svoje posledné slová:  Ja des more kero pu dialexe, o Charos na me pari, tora p´anthizun ta klaria ke vgazi i gis chortari (Pozri na čas kedy sa Cháron rozhodol odniesť ma, teraz, kedy kvitnú konáre a tráva rastie).
Vryonis bol odhodlaný vstúpiť na Peloponéz a zakročiť proti povstalcom, avšak prekvapil ho nový odpor Grékov, ktorých viedol Odysseas Andrutsos. Gréci Vryonisovu armádu zničili v bitke pri Vassilike a postavili tak Turkov do ťažkej pozície.
Šťavica (prítok Suchej)

Šťavica je potok v Novohrade, preteká územím okresov Poltár a Lučenec. Je to pravostranný prítok Suchej a má dĺžku 11,2 km.

Prameň

Pramení v Lučenskej kotline, v podcelku Poltárska pahorkatina, východne od Poltára v nadmorskej výške cca 260 m n. m.
Aléria

Poloha

Obec má rozlohu 58,33 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 996 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Arroumex

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Louans

Poloha

Obec má rozlohu 18,02 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 602 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavel Pelc

Biografia

Pavel Pelc začínal svoju hudobnú kariéru v roku 1965 vo vokálnej skupine Singings. V druhej polovici 60. rokov bol členom a lídrom skupiny Speakers, s ktorou vydal dva single. Začiatkom 70. rokov ale zo Speakers (neskorší názov Junior) odišiel a stal sa členom Skupiny Jana Sochora, ktorá sprevádzala folkového speváka Boba Frídla. V skupine stretol gitaristu Pavla Váně, klávesistu Jana Sochora a bubeníka Zdenka Kluku. Spoločne s Pelcom v roku 1977 natočili pod hlavičkou skupiny Barnodaj album Mauglí. „De facto“ sa tak obnovila skupina The Progress Organization, jedinou zmenou bol Pavel Pelc, ktorý nahradil basgitaristu Emanuela Sideridisa, ktorý sa v prvej polovici 70. rokov odsťahoval do Grécka.
Už počas nahrávania Mauglího ale koncertovala skupina Progres 2 (zostali Váně, Kluka a Pelc, novými hudobníkmi sa stali klávesista Karel Horký a gitarista Miloš Morávek), ktorá chystala rozsiahle audiovizuálne predstavenie – rockovú operu Dialog s vesmírem (premiéra 1978). Pavel Pelc spoločne so Zdeňkom Klukom sa stali jadrom skupiny, ktorá v nasledujúcich rokoch pomerne často menila obsadenie. Nasledovali ďalšie albumy a ďalšie koncertné tematické programy (Třetí kniha džunglí, Mozek a Změna!). Po vydaní albumu Změna! (1988) sa ale skupina Progres 2 transformovala do formácie s názvom Progres-Pokrok, v ktorej už Pavel Pelc nefiguroval. V tom istom roku sa stal členom inej brnianskej skupiny, Futurum, ktorú v prvej polovici 80. rokov založili bývalí členovia Progres 2 Miloš Morávek a Roman Dragoun. Pelc v nej vystriedal Lubomíra Eremiáša. Chystali tretí album, čoskoro ale odišli líder kapely Dragoun s bubeníkom Janom Seidlom a skupina Futurum sa v roku 1989 rozpadla.
Po nežnej revolúcii začal Pelc podnikať v oblasti stavebníctva, po rozvoji internetu založil vlastný server s databázou reštaurácií v Česku. V roku 1992 bola skupina Progres 2 obnovená, koncertuje dodnes a Pavel Pelc v nej naďalej figuruje na poste basgitaristu.
Roku 2008 krátko pôsobil v znovuobnovenej skupine Bronz. V roku 2009 hosťoval na dvojkoncerte v Brne pri príležitosti 25. výročia založenia skupiny Futurum.
Eraines

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE