google/wiki40b huggingface dataset:
Železničná trať Hrušovany u Brna – Židlochovice

História

Trať bola postavená Severnou dráhou cisára Ferdinanda (KFNB) podľa koncesie vydanej 20. januára 1895, prevádzka na nej bol začatá 17. septembra toho istého roku. KFNB tak napojila stanicu Hrušovany (na svojej trati do Brna) s blízkou rafinériou cukru a neďaleké Židlochovice, kde sa nachádzal cukrovar firmy Robert & comp. Ten bol so židlochovickou stanicou spojený dva kilometre dlhou vlečkou. Na Hrušovansko-židlochovicku trať tiež nadväzovala úzkorozchodná železnička o dĺžke 21 km vedúcej do Měnína.
Samotná trať Hrušovany – Židlochovice slúžila nákladnej aj osobnej doprave, pričom osobné vlaky mali v Hrušovanoch nadväznosť na vlaky na hlavnej trati Brno – Břeclav. Dňa 1. januára 1906 bola trať spoločne s celou KFNB zoštátnená, prevádzku prevzali cisársky-kráľovskej štátnej dráhy, po roku 1918 Česko-slovenské štátne dráhy. Jazdná doba pred prvou svetovou vojnou bola 10 – 11 minút, denne bolo vypravovaných sedem párov zmiešaných vlakov. Za prvej republiky bola doba jazdy skrátená na 7 – 8 minút, počet spojov narastal a vrchole 16 párov osobných vlakov dosiahol na prelome 40. a 50. rokov 20. storočia. V neskorších rokoch tu jazdilo denne osem párov osobných vlakov. Osobná doprava na trati bola zastavená 2. júna 1979. Naďalej tu fungovala slabá nákladná doprava. Momentálne (2015) trať nie je využívaná, pretože jej technický stav už neumožňuje žiadnu ďalšiu prevádzku.
Juhomoravský kraj plánuje obnovu trate a jej elektrifikáciu.
Saint-Bauzille-de-Montmel

Poloha

Obec má rozlohu 21,52 km². Najvyšší bod je položený 320 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 955 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blátka

Ochrana

Predmetom ochrany je lokalita radu chránených druhov rastlín napr: bleduľa jarná (Leucojum vernum), vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia), snežienka jarná (Galanthus nivalis), leopoldia chochlatá (Leopoldia comosa) a iné.
Karel Kněžourek

Biografia

Narodil sa 7. novembra v roku 1857. V rokoch 1893 - 1909 pôsobil ako riadiaci učiteľ v Starkoči u Čáslavi a v rokoch 1909 - 1919 v Žlebech. Napriek skutočnosti, že bol obyčajným dedinským učiteľom, vypracoval sa na uznávaného prírodovedca. Je známy ako autor: „Velkého přírodopisu ptactva I., II., ktorý vyšiel v rokoch 1910 a 1912, ako i celej rady populárnych článkov hlavne o vtákoch a hmyzu v časopise Vesmír (Nové pokusy s chovem bourců, 1906), a Příroda (Drvopleň vrbový, 1919 - 1920). Prispieval tiež do lesníckych a poľovníckych časopisov Jana Doležala a J. V. Rozmary a Loveckého obzoru pod vlastným menom, ale i pseudonymami. Písal napr. o hospodárskom význame hmyzožravého vtáctva (1904 - 1905), o škodcoch ovocných stromov (1907) a živočišstva (1908).
Karel Kněžourek zomrel 3. novembra 1920 v Žlebech v okrese Kutná Hora.
Ján Zigmundík

Životopis

Študoval na nemeckom reálnom gymnáziu v Bratislave, matematiku a fyziku na polytechnickom inštitúte vo Viedni, nedokončil, na učiteľskej preparandii v Banskej Bystrici (1866 – 1867). Učiteľ na ľudovej škole v Trenčianskej Teplej, Trenčianskych Tepliciach, Pezinku. V roku 1904 – 1919 žil v Bratislave, kde sa venoval iba literárnej činnosti a publicistike, neskôr pôsobil aj ako bankový úradník. Pedagogickej vede sa začal venovať v Banskej Bystrici, z poverenia učiteľského zboru v Banskej Bystrici napísal a vydal svoju pedagogickú prvotinu Úryvky z výchoslovia. Autor učebníc, učebných textov a cvičebníc, ktoré aj upravoval a prekladal. Popri pedagogike študoval aj problematiku prírodných vied, botaniky, medicíny, živých jazykov, literárnej histórie, dejepisu a zemepisu. Pozornosť si zasluhuje jeho propagácia zdravotníckej osvety (zásady domáceho liečenia, prírodoliečby, prevencie, alopatickej liečby). V publicistike písal úvahy, state, úvodníky, v ktorých písal o politickom dianí, hospodárstve, sociálnej práci, literatúre, biografii a histórii. Agilný národný, osvetový a ľudovýchovný pracovník, člen Muzeálnej slovenskej spoločnosti a Spolku svätého Vojtecha, vynikajúci hudobník, dirigent spevokolu, organista, huslista i tenorista v hudobných spolkoch v Pezinku i v Bratislave. Organizátor ochotníckeho divadla a Mestskej verejnej knižnice v Pezinku. Politickú aktivitu vyvíjal v intenciách Slovenskej národnej strany.
Monnet-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 6,19 km². Najvyšší bod je položený 690 m n. m. a najnižší bod 478 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Passage (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 12,89 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 389 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Etiópska vysočina

Geografické charakteristika

Horský masív je rozdelený Etiópskou priekopou na východnú a západnú časť. Priemerná výška celej oblasti je 2000 a 2 500 m n. m., vysočina sa preto prezýva strecha Afriky. Rad vrcholov meria viac ako 4000 metrov, napr Buahit (4510 m), Tull Demtu (4377 m), Talo (4413 m) alebo Batu (4307 m).
Horský systém je pramennou oblasťou mnohých riek, vrátane Modrého Nílu, Atbary, Omo alebo Avas. Nachádzajú sa tu aj významné jazerá - Tana, Camo alebo Abaja. Najvyššou časťou vysočiny sú vrchy Sämen, ktoré sa nachádzajú severne od jazera Tana. Južne od jazera leží pohorie Coke, vo východnej časti sú významné pohoria Ahmar a Urgoma.

Klimatické podmienky

Oblasť ovplyvňujú monzúny a zrážok výrazne ubúda smerom k juhovýchodu. Vďaka svojej priaznivej klíme s vyšším množstvom zrážok predstavuje oblasť s nadmorskou výškou medzi 1800 a 2500 metrov domov pre väčšinu obyvateľov Etiópie.

Národné parky

Na časti územia Sämanu, v severnej časti vysočiny, bol v roku 1969 zriadený Národný park Sämen, ktorý je od roku 1978 súčasťou Svetového dedičstva UNESCO.
Medzi ďalšie parky a rezervácie patrí Bale, Omo, Mago, Avas alebo Nečisar.

Fauna a flóra

V oblasti žijú stáda horských opíc, nazývaných dželady a vyskytujú sa tu vzácne kozorožce Capra walie alebo vlk etiópsky.
Saarbrücken

Rímska ríša

Sársko bolo včlenené do Rímskej ríše v 1. storočí pred Kr. Neskôr sa dostalo pod nadvládu Frankov. V roku 925 sa stalo súčasťou Svätej ríše rímskej, ale silný vplyv Francúzska stále pretrvával.

Stredovek

Od roku 1381 do roku 1793 tu vládla dynastia Nassau-Saarbrücken. V 16. storočí sa táto oblasť dostala pod francúzsku nadvládu a v 80. rokoch tohto storočia bola pripojená k Francúzsku. V roku 1697 sa Francúzsko vzdalo nadvlády, ale v rokoch 1793 – 1815 opäť prevzala vládu nad regiónom.

19. storočie

V roku 1815 sa veľká časť Sárska stala súčasťou Pruska. V priebehu 19. storočia boli objavené uhoľné a železné bane.

20. storočie

Na základe Versaillskej zmluvy (1919) získalo Francúzsko sárske uhoľné bane na dobu 15 rokov. Na konci tohto obdobia bolo voľbou rozhodnuté, že sa oblasť pripojí späť k Nemecku.

Pamiatky

Protestantský barokový kostol Ludwigskirche stojí v starej časti Saarbrückenu. Spoločne s priľahlým námestím (Ludwigsplatz) tvorí unikátny barokový celok. Stavbu začal Wilhelm Heinrich. Po jeho smrti bola stavba dočasne prerušená z dôvodu dlhov a chýbajúcich financií. Stavbu dokončil jeho syn Ludwig. Kostol bol slávnostne otvorený 25. augusta 1775. Počas druhej svetovej vojny (5. októbra 1944) bol kostol kompletne zničený, ale v krátkej dobe bol zrekonštruovaný a získal svoju pôvodnú podobu. Námestie priliehajúce ku kostolu navrhol Friedrich Joachym Stengel. Stavba prebiehala v rokoch 1762 – 1765. Medzi historické pamiatky mesta patrí kamenný most cez rieku Saar (1546), gotický kostol St. Arnual, hrad z 18. storočia Saarbrücker Schloss a stará časť mesta St. Johanner Markt.

Saarlandská univerzita

Univerzita bola založená v roku 1948 v spolupráci s Francúzskom. Hlavný univerzitný kampus je umiestnený v Saarbrückene. Lekárska fakulta a univerzitná nemocnica sú v Homburgu. Univerzita je dvojjazyčná, výuka prebieha v nemčine a francúzštine.

Región

V okolí Saarbrückenu sa nachádzajú mestá Trevír, Luxemburg, Nancy, Metz, Karlsruhe a Mannheim. Medzi Saarbrückenom a francúzskym mestom Sarreguemines jazdí električková linka. Priame spojenie existuje i do Völklingenu.
Compton (Kalifornia)

Dejiny

V roku 1784 Španielsko venovalo 75 hektárov pôdy Juanovi Josemu Dominiguezovi. Tento pozemok sa nazýval Rancho San Pedro. Dominiguezove meno bolo neskôr použité ako Dominiguez Hills Community južne od Comptonu. Pozemok Rancho bol rozdelený.
Verejné financie

Funkcie

Verejné financie sa používajú na poskytovanie širokého spektra verejných služieb a neustále pribúdajú nové verejné služby. Dnes nikto nepochybuje o užitočnosti verejného sektora ako celku a všetky vyspelé krajiny majú zmiešané hospodárstvo s významným podielom verejných financií. Predmetom diskusie je skôr veľkosť verejného sektora a odôvodnenosť niektorých verejných služieb.

Rozdeľovanie národného dôchodku

Rozdeľovanie národného dôchodku voľným trhom môže byť verejnosťou vnímané ako nespravodlivé, obzvlášť ak vedie k výrazným sociálnym rozdielom. Verejné financie dosahujú spravodlivejšie rozdelenie národného dôchodku presunom peňazí prostredníctvom daní a dotácií zväčša od občanov s vyšším príjmom k občanom s nižším príjmom. Prerozdeľovanie môže byť tiež motivované snahou vyhnúť sa podstatne drahšej kriminalite či sociálnym nepokojom.

Stabilizačná funkcia

Voľný trh vedie ku kolísavému vývoju ekonomiky, čo obnáša obdobia recesie, vysokej inflácie alebo vysokej nezamestnanosti. Stabilizačné opatrenia vlády majú za cieľ zabezpečiť trvalý ekonomický rast, nízku infláciu a nízku nezamestnanosť. Nižšie úrovne verejnej správy sa stabilitou ekonomiky nezaoberajú, pretože v čase núdze môžu získať pomoc prostredníctvom transferov z iných regiónov.

Verejné rozpočty

Medzi základné zdroje verejných financií patria verejné rozpočty. Verejné rozpočty rozdeľujeme na rozpočty štátne (národné), nadnárodné a municipiálne.
Štátny rozpočet je hlavným zdrojom príjmov štátu, z ktorého štát uspokojuje verejné potreby. Hlavným zdrojom príjmov štátneho rozpočtu sú dane, poplatky a clá. Daň je charakterizovaná ako opakovaná platba do verejného rozpočtu bez adekvátneho protiplnenia. Poplatky sú charakterizované ako zväčša nepravidelné platby do verejného rozpočtu s adekvátnym protiplnením.
Za nadnárodné rozpočty môžeme v prípade Slovenska označiť štrukturálne fondy Európskej únie, ktoré sú v súčasnosti významným zdrojom verejných financií.
Municipiálne rozpočty sú rozpočtami územných samosprávnych celkov, t. j. v prípade Slovenska obcí a krajov. Po fiškálnej decentralizácii v minulých volebných obdobiach sa ich význam zväčšuje vzhľadom na stále väčší objem kompetencií a s tým spojených finančných prostriedkov, ktoré sa v municipiálnych rozpočtoch prideľujú.
Antonymický rad

Antonymický rad sú frazémy s protikladným významom, ktorých všetky komponenty sú navzájom v antonymickom vzťahu, a žiadne komponenty nie sú zhodné: ťažký ako cent – ľahký ako pierko, dobrý ako anjel – zlý ako čert. Porov. antonymická skupina, antonymické hniezdo.
Chamborand

Poloha

Obec má rozlohu 11,18 km². Najvyšší bod je položený 479 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 234 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marek Frimmel

Klubová kariéra

S futbalom začínal v Snine. Po dovŕšení žiackeho veku prešiel do Prievidze. 
Na svoj prvý zápas medzi mužmi nastúpil 7. augusta 2011 v drese novovzniknutého klubu FC Baník Horná Nitra. Na konci sezóny prestúpil do cogoňligového Trenčína. Premiéru v Corgoň lige mal 25. augusta 2012 proti Slovanu Bratislava. V lete 2013 nastúpil v dvoch zápasoch kvalifikácia Európskej ligy UEFA.

Na jar 2014 odišiel na hosťovanie do treťoligového Nového Mesta nad Váhom, kde pomohol domácim futbalistom vybojovať 2. ligu.
V lete 2014 odišiel na hosťovanie do treťoligovej Nemšovej, v rokoch 2015 - 2018 hral za FK Pohronie.
29. decembra 2019 prestúpil do MFK Skalica.
Neulles

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 59 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Capelle-lès-Hesdin

Poloha

Obec má rozlohu 5,56 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 458 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vouhenans

Poloha

Obec má rozlohu 8,36 km². Najvyšší bod je položený 333 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 403 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Routing Information Protocol

Routing Information Protocol (skrátene RIP) je dynamický smerovací protokol používaný v lokálnych sietiach. Je to teda Interior Gateway Protocol (IGP) a radí sa do kategórie distance-vector smerovacích protokolov.

Technické detaily

RIP ako metriku smerovania používa počet skokov (hop count). Maximálna metrika v tomto protokole môže byť 15. Štandardne si smerovače vymieňajú celé smerovacie tabuľky pravidelne každých 30 sekúnd a udržiavajú ich 180 sekúnd. Pre určenie najkratšej cesty v sieti sa používa Bellman-Fordov algoritmus.
RIP na prevenciu proti smerovacím slučkám používa rôzne techniky, ako napríklad split horizon a route poisoning. RIP sa neodporúča používať vo väčších sietiach, pretože čas, kým si všetky smerovače vymenia smerovacie tabuľky je dlhý, oproti iným protokolom ako EIGRP, či OSPF. V sieti nemôže byť cesta medzi najvzdialenejšími smerovačmi dlhšia ako 15 hopov. Na druhej strane je však konfigurácia RIPu veľmi jednoduchá pre každého administrátora, pretože si nevyžaduje žiadne podrobnejšie nastavenia.
RIP je založený na UDP a má rezervovaný port 520.

RIP

Prvá, základná verzia RIP, definovaná v RFC 1058, používa classful smerovanie, teda neprenáša v smerovacej tabuľke aj masku podsiete. Celá sieť teda musí mať rovnakú masku. Na rozposielanie smerovacích tabuliek sa používa broadcast.

RIPv2

Kvôli vyššie uvedeným nedostatkom pôvodnej verzie, v roku 1994 bola vydaná nová verzia RIPv2. Tá už umožňuje použitie viacerých podsietí, maska sa so smerovacími tabuľkami prenáša. Ale aby bola zachovaná spätná kompatibilita, bolo potrebné ponechať limit metriky na 15 skokov. Okrem toho bola zahrnutá možnosť autentifikácie pomocou MD5 a na rozdiel od prvej verzie, táto na rozposielanie tabuliek využíva multicast. Druhá verzia je definovaná v RFC 2453.

RIPng

RIPng zahrňuje podporu pre IPv6.
Villard-sur-Doron

Poloha

Obec má rozlohu 22,21 km². Najvyšší bod je položený 2 280 m n. m. a najnižší bod 627 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 656 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Šimko

Klubový hokej

Ján Šimko začínal s hokejom v klube HK Spartak Dubnica nad Váhom. Premiéru medzi mužmi absolvoval v sezóne 1995/96, keď dostal príležitosť v extralige v troch stretnutiach. V tejto sezóne nastúpil aj za slovenskú reprezentáciu do 18 rokov na majstrovstvách sveta v danej kategórii. Aj novú sezónu hral ešte striedavo za juniorov aj mužov. Za mužov, ale odohral už 19 zápasov. Sezóna, ale nebola pre klub úspešná. Klub z Dubnice nad Váhom zostúpil do 1. hokejovej ligy SR. Aj v tejto sezóne si Ján Šimko obliekol reprezentačný dres Slovenska. Bolo to na Majstrovstvách sveta juniorov, kde nastúpil na 6 zápasov. V sezóne 1997/98 bol už stabilným členom "A" mužstva HK Spartak Dubnica nad Váhom v 1. hokejovej lige. S mužstvom skončil na tretom mieste a klub čakala baráž o extraligu. V nej tím HK Spartak Dubnica nad Váhom prehral s tímom HK 32 Liptovský Mikuláš 2:3 na zápasy a klub nepostúpil do extraligy. Aj počas tejto sezóny nastúpil na Majstrovstvách sveta juniorov v 6 stretnutiach, kde zaznamenal tri góly a jednu asistenciu. Po skončení sezóny z kádra Dubnice nad Váhom odišiel. 
Zmluvu podpísal s tímom HC Košice. Bola to jeho prvá sezóna mimo Dubnice nad Váhom. Za klub HC Košice odohral následné dve sezóny. Hneď v prvej z nich získal s Košicami v extralige titul majstra. Po dvoch sezónach v tíme HC Košice sa vrátil na začiatku sezóny 2000/01 naspäť do klubu HK Spartak Dubnica nad Váhom. Sezónu, ale dohral v klube MsHK Žilina s ktorou vyhral 1. hokejovú ligu SR. 
Sezónu 2001/02 začal v rodnej Dubnici nad Váhom, ale dohral ju v slovinskom klube HK Acroni Jesenice. Ďalšiu sezónu opätovne začal v klube HK Spartak Dubnica nad Váhom v 1. hokejovej lige SR, ale dokončil ju v extraligovom mužstve MHC Martin. Po sezóne z tímu odišiel. 
Pred sezónou 2003/04 podpísal zmluvu s francúzskym mužstvom Les Remparts de Tours v najvyššej francúzskej lige Ligue Magnus. Začala sa tak jeho 9 ročná francúzska cesta. Za klub Les Remparts de Tours odohral dve sezóny. V tej druhej, ktorou bola sezóna 2004/05 získal s klubom striebro. Od sezóny 2005/06 až do sezóny 2011/12, čiže sedem sezón bol hráčom klubu IC Epinal Les Dauphins. Po poslednej sezóne prestúpil z Francúzska do španielskeho tímu CG Puigcerdá, za ktorý odohral nasledujúce dve sezóny. V prvej získal s klubom bronz a v druhej sezóne striebro. V oboch sezónach bol v klube najlepším strelcom a aj najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní. 
Sezónu 2014/15 odohral v slovenskej extralige v drese klubu MsHK Žilina. Na slovenský ľad sa tak vrátil po 11 sezónach. Nasledujúcu sezónu opäť hrával v Španielsku za klub CG Puigcerdá. 
V sezóne 2016/17 posilnil pred zápasmi play-off klub MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige SR. S klubom vyhral 2. hokejovú ligu a postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR. Po sezóne definitívne ukončil hráčsku kariéru.
Vașcău

História

V meste sa nachádza významné archeologické nálezisko zo staršej doby kamennej, dokazujúce osídlenie tohoto územia naozaj oddávna. Prvá písomná zmienka o nejakej usadlosti v tejto oblasti však pochádza až z listiny Liber regius z roku 1552, kde sa spomína ako Nagykohó („Veľká pec”, rumunsky Cuptorul Mare). Mesto sa zúčastnilo na revolučných aktivitách roku 1784 a v rokoch 1848 – 1849. V medzivojnovom období boli v meste postavené viaceré školy a továreň na spracovanie mramoru. V roku 1956 sa už spomína ako mesto, skladajúce sa z hore spomenutých častí.
Chotárny potok (prítok Trnovky)

Chotárny potok je potok v okrese Žilina a mestskej časti Žiliny, v Trnovom. Je to ľavostranný prítok Trnovky.

Opis toku

Potok pramení v nadmorskej výške asi 450 m n. m. v malej kotline, východne od obce Višňové. Tečie prevažne severným smerom k Trnovému, kde ľavostranne ústi do Trnovky.
Solers

Poloha

Obec má rozlohu 6,28 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dollon

Poloha

Obec má rozlohu 25,33 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 447 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Autožeriav

Autožeriav  alebo automobilový žeriav je nákladný automobil s nadstavbou otočného žeriavu. Pracovný stroj (žeriav) tak získava schopnosť mobility a využitia na akomkoľvek dostupnom mieste, predovšetkým na stavbách, montážnych činnostiach a doprave.

Konštrukcia

Moderné autožeriavy majú teleskopicky vysúvateľné ramená, umožňujúce manipuláciu s nákladom vo veľkej výške. Nevyhnutnosťou sú vysúvacie podpery, zabezpečujúce stabilitu a prenášajúce záťaž z ramena na podklad bez rizika poškodenia podvozku a pneumatík. Súčasťou nadstavby je obslužná kabína žeriavnika a navíjací lanový bubon. Pohyb ramena zabezpečuje hydraulika. 
Zvláštnym typom je vyprosťovací autožeriav, používaný záchranármi pri nehodách, vojakmi a odťahovou službou pre ťažké vozidlá. Majú kratšie rameno, otočené v transportnej polohe dozadu a prídavné navijaky pre vyprosťovanie.
Autožeriav vo význame mobilný žeriav môže byť akékoľvek mobilné zariadenie s nadstavbou žeriavu. Najčastejšie sú to samohybné kolesové, pásové a koľajové podvozky.
Carl Friedrich Freiherr von Weizsäcker

Životopis

Narodil sa v rodine nemeckého diplomata Ernsta von Weizsäckera a jeho mladší brat bol nemecký prezident Richard von Weizsäcker. V rokoch 1929 - 1933 študoval fyziku, matematiku a astronómiu v Berlíne, Göttingene a Lipsku. V rokoch 1946 - 1957 pôsobil ako vedúci oddelenia pre fyziku Ústavu Maxa Plancka v Göttingene, kde sa zameriaval na jadrovú fyziku, kvantovú teóriu a astrofyziku. V rokoch 1957 - 1969 pôsobil ako profesor filozofie v Hamburgu. Od roku 1969 bol riaditeľom Ústavu Maxa Plancka pre výskum životných podmienok vedeckého-technického sveta v Starnbergu.
Arnicourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,33 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
XXII. obvod (Budapešť)

XXII. obvod, nazývaný aj Budafok–Tétény,  je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 34,25 km² a žije tu 51 051 obyvateľov (2003).
Nálevníky

Stavba

Na povrchu ich tela je pružná blana pelikula (kortex) s dosť zložitým systémom podpovrchových mikrotubulov. Telo je pokryté radom bŕv (cílií), ktoré sú u odvodených skupín špecializované (ciliálne deriváty). Brvy slúžia na pohyb, ale i priháňanie potravy k bunkovým ústočkám – cytostómu. Cytostóm je u primitívnejších druhov umiestnený na konci tela (apikálne) a má len obyčajnú ciliatúru. U odvodenejších je na chrbtovej strane (tzv. ventrálny) s rôzne špecializovanou ciliatúrou. Zvyšky potravy odstraňujú cez cytopyge – bunkový „anus“, ktorý je viditeľný len v čase defekácie. 
Cytoplazma je rozlíšená na vonkajšiu ektoplazmu a vnútornú endoplazmu. V ektoplazme sa nachádzajú vymrštiteľné útvary zvané trichocysty. V pokoji majú fľaškovitý tvar, sú uložené tesne pod povrchom a v nebezpečenstve sa rýchlo vystrú. Slúžia na obranu a obsahujú toxickú alebo aspoň odpudivú substanciu. Za nepriaznivých podmienok (vyschnutie a pod.) sa trichocysty podieľajú na tvorbe cysty. 
Nálevníky majú 2 diferencované jadrá – väčšie jadro vegetatívne (makronukleus) a menšie generatívne (mikronukleus), ktoré je najdôležitejšie pri rozmnožovaní.

Triedenie

V minulosti sa nálevníky rozdeľovali podľa utvárania ciliatúry a polohy cytostómu. Moderné systémy sú postavené i na znakoch mikroštrukturálneho charakteru, zaradenie a systematický status niektorých skupín je preto pozmenený. Prvoky predstavujú podľa všetkého monofyletickú skupinu, čiže skupinu s jedným spoločným predkom. Je možné, že sa z nich vyvinuli všetky ostatné skupiny eukaryotických organizmov. Hľadanie súvislostí a dôkazov skutočnej príbuznosti prvokov k mnohobunkovým organizmom je však veľmi ťažké.

Vývoj

Predpokladá sa, že prvoky vznikli z organizmov podobných baktériám; samotný proces trval milióny rokov. O prvokoch sa dá hovoriť od tej doby, čo sa chromatínová hmota (u prokaryontov rozptýlená v cytoplazme) spojila do jedného útvaru – jadra. Prvoky boli zrejme dlhú dobu iba autotrofné, neskôr vznikajú saprobionty, parazity a predátory. Za východiskový typ pre fylogenézu samotných prvokov sa dnes považuje monadoidný bičíkatý organizmus na úrovni Chrysomonadina. Stratou bičíkov a stenčením pelikuly sa vysvetľuje vznik meňaviek; pričom všetky ostatné skupiny prvokov sa dajú odvodiť buď z bičíkatého (monadoidného) alebo z meňavkovitého (améboidného) morfologického typu.
Fresse-sur-Moselle

Poloha

Obec má rozlohu 18,41 km². Najvyšší bod je položený 1 190 m n. m. a najnižší bod 494 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 868 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boussy

Poloha

Obec má rozlohu 5,23 km². Najvyšší bod je položený 567 m n. m. a najnižší bod 326 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 503 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vakovlk

Vakovlk (lat. Thylacinus) je vyhynutý rod vačkovcov z čeľade vakovlkovité. Najznámejší druh je vakovlk tasmánsky.
Grosbous

Poloha

Obec má rozlohu 20,11 km². Najvyšší bod je položený 523 m n. m. a najnižší bod 301 m n. m.

Obyvateľstvo

Grosbous má 878 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.31% bolo v Grosbous nezamestanosť nižšia o 2.66 % ako luxemburský priemer v roku 2010.