google/wiki40b huggingface dataset:
Kompaktná žiarivka

Kompaktná žiarivka alebo úsporná žiarivka je úsporná žiarovka a elektrický zdroj svetla pracujúci na zhodnom princípe ako lineárna žiarivka. Bola navrhnutá tak, aby mohla nahradiť bežnú žiarovku. Je vybavená päticou ako bežná žiarovka, jej rozmery často bývajú trochu väčšie ako pri klasickej žiarovke. Vyrába sa v rôznych tvaroch, niektoré napodobňujú klasickú žiarovku, niektoré majú tvar "volantu" väčšieho priemeru, alebo kopírujú tvar svietidla, gule alebo vajca z mliečneho skla, alebo sú vybavené aj reflektorom.
Kompaktné žiarivky majú dlhšiu životnosť (od 6 000 do 16 000 hodín) a menšiu spotrebu energie. Výrobcovia uvádzajú, že kompaktné žiarivky majú približne o 80% menšiu spotrebu energie oproti klasickej žiarovke pri rovnakom svetelnom toku. Merný výkon kompaktných žiariviek sa pohybuje od 50 lm/W do 100 lm/W (lúmen na watt). Farebná teplota býva pri kompaktných žiarivkách najčastejšie 2700 K, čo zodpovedá klasickej žiarovke, ale vyrábajú sa aj kompaktné žiarivky s teplotou chromatickosti 3000 K až 5000 K. Taktiež sa vyrábajú kompaktné žiarivky špeciálne, podobne ako bežné žiarivky.
Kompaktné žiarivky sa skladajú z vlastnej žiarivkovej trubice a elektronického predradníka umiestneného v plastovej základni. Trubice, ktorých je väčšinou niekoľko, majú tvar U, prípadne sú stočené do špirály. Tak ako pri lineárnych žiarivkách je vnútorná stena trubice pokrytá luminoforom, trubica je plnená malým množstvom ortuti a inertným plynom. Kompaktná žiarivka je vybavená päticou s Edisonovým závitom rovnako ako žiarovka. V minulosti nebolo možné kompaktné žiarivky stmievať, dnes sa už objavujú prvé typy stmievateľné stmievačom určeným pre klasické žiarovky.
Príbuznými kompaktných žiariviek sú typy, ktoré by sa najvýstižnejšie dali opísať ako jednopäticové žiarivky. Aj tieto typy sa označujú ako kompaktné. Majú zhodnú konštrukciu trubice, ale pätica má kolíkové vývody, nie je vybavená Edisonovým závitom. Pokiaľ má žiarivka dva vývody, ide o typ so vstavaným štartérom. Na prevádzku je nutná už iba externá tlmivka. Nie je možné ich stmievať. Jednopäticové žiarivky so štyrmi vývodmi vyžadujú externý predradník, buď konvenčný zložený zo štartéra a tlmivky alebo elektronický, ktorý môže byť aj stmievateľný. Na úsporu miesta sa často montujú elektronické predradníky schopné napájať dve žiarivky súčasne.
Staršie typy sa vyznačovali určitým časom medzi zapnutím a štartom v dĺžke až niekoľko sekúnd. Pri moderných kompaktných žiariviek je štart takmer okamžitý, ale nábeh na plný svetelný výkon chvíľu trvá. Ak sú vybavené elektronickými predradníkmi, pracujú pri frekvencii desiatok kHz, vďaka čomu sa pri nich nestretávame so stroboskopickým efektom (blikaním za chodu).
Prvé kompaktné žiarivky boli predstavené v roku 1980. Od tej doby ich podiel na trhu rastie a pomaly vytláčajú bežné žiarovky. Problematická býva s ohľadom na ich rozmery montáž do niektorých typov starších svietidiel. Preto sa dnes vyrábajú svietidlá konštruované priamo na použitie kompaktných žiariviek.
Le Cheylard

Poloha

Le Cheylard má rozlohu 13,45 km². Najvyšší bod je položený 927 m n. m. a najnižší bod 404 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Cheylard má 3289 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Savigna

Poloha

Obec má rozlohu 9,96 km². Najvyšší bod je položený 571 m n. m. a najnižší bod 349 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prunet (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 4,66 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Méré (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,86 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rakovec nad Ondavou

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1252. Po neúrode v roku 1830 postihla v roku 1831 obec cholera. V obci bola od 25. júla do 20. augusta. V Rakovci na ňu zomrelo 100 ľudí (matrika zomrelých uvádza ich počty: gréckokatolíkov 84, rímskokatolíkov 14, židov 2). Táto epidémia podnietila na Zemplíne vypuknutie známeho roľníckeho povstania.
Esternay (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,98 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 848 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Talianske futbalové majstrovstvá 1900

Lombardsko

Milan CFC bol jediný zaregistrovaný tím. Postúpil tak priamo do 2. kola.
Brusnica (okres Stropkov)

Poloha

Brusnica leží v Ondavskej vrchovine, v dolnej časti doliny potoka Čertiž alebo Brusnička, ľavého prítoku strednej Ondavy.

Prírodné pomery

Mierne členitý povrch chotára tvoria súvrstvia treťohorného flyšu. V zalesnenom chotári prevláda bukový les. Poľnohospodárska pôda predstavuje 426 ha, orná pôda 128 ha a lesná pôda 917 ha. Podnebie je mierne. Z plodín sa najčastejšie pestuje jačmeň, pšenica, kŕmna repa, zemiaky, kukurica a záhradná zelenina. Z lesnej zveri sa najviac darí jelenej a srnčej zveri, diviakom a líškam. Vyskytuje sa ojedinele vlk a rys.

Dejiny

Kráľ Žigmund daroval v roku 1408 šľachticovi Jánovi z Perína stropkovské panstvo, na ktorom bola vtedy aj dedina Brusnica. Zapísali ju vtedy v ponemčenom názve Prensincz. V roku 1454 sa spomína ako Brusnyicza. Je pravdepodobné, že názov mal najprv funkciu chotárneho názvu vyjadrujúc to, že sa tam hojne vyskytovala rastlina brusnica a po založení sídliska sa stala jeho názvom. Založenie tamojšieho sídliska možno predpokladať pred 14. storočím obyvateľmi z blízkej dediny, teda z Breznice alebo zo Stropkova. Brusnica bola v 14.-17. storočí nepretržite majetkovou súčasťou stropkovského panstva. Medzi vlastníkov patrili: Mikuláš Erdődy Bakóczar, Peter Erdődy, Gabriel Perény, ktorý nezanechal po sebe dediča a tak ju cisár Maximilián daroval Jánovi Petehöovi. Ešte v 17. storočí patrila Stropkovskému panstvu a jej pánom boli Pethoövci. Od 18. storočia sa dostala obec do majetku grófov Barkόczyovcov.  Sídlisko malo v roku 1600 obývaných 15 poddanských domov a dom šoltýsa. Na prelome 16. a 17. storočia bola Brusnica stredne veľkou dedinou s rusínskym obyvateľstvom. Začiatkom 17. storočia sa do Brusnice prisťahovali viaceré rusínske rodiny. Už pred rokom 1639 si postavili chrám, ktorý v dedine aj neskôr jestvoval. Brusnické poddané domácnosti v 17. storočí chudobneli. V 17. storočí bol v Brusnici majer, ktorému patrili sedliakmi opustené alebo im zobraté pozemky. V roku 1715 žilo  v Brusnici 12 a v roku 1720 13 poddanských domácností. Obyvatelia sa živili pastierstvom a pracovali v rozsiahlych lesoch. Do roku 1945 tu bola píla, ktorá zamestnávala asi 20 robotníkov.

Súčasnosť

V obci sa nachádza kultúrny dom, materská škola so školskou jedálňou, dom smútku, gréckokatolícky a pravoslávny chrám. Poľnohospodárske družstvo sa zameriava na živočíšnu výrobu. V obci je spoločnosť komposesorátu a urbariátu obce Brusnica – pozemkové spoločenstvo. Obec pravidelne usporadúva kultúrne, spoločenské a športové podujatia: Uvítanie nového roka, Deň žien, Deň matiek, Majáles, Životné jubileá, uvítanie detí do života a futbalový turnaj. Okolie je vhodné na turistiku a agroturistiku.
Choisy

Poloha

Obec má rozlohu 16,57 km². Najvyšší bod je položený 903 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 555 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Megakles (syn Forba)

Megakles alebo Megaklés (starogr. Μεγακλῆς – Megakles/iný prepis Megaklés, lat. Megacles) je v gréckej mytológii syn a následník aténskeho archónta Forba.
Po smrti aténskeho archónta Forba sa jeho následníkom stal syn Megakles, ktorý podľa antického autora Hieronyma vládol od roku 922 pred Kr. do roku 892 pred Kr.
Okrem ďalšej písomnej zmienky, že Megakles vládol 30 rokov a jeho nástupcom bol syn Diognétos, nám antickí autori iné informácie o dejinných udalostiach týkajúcich sa tohto panovníka nepodávajú.
Laci Strike

Životopis

Narodil sa 9. apríla 1974 v Handlovej v rodine baníka a robotníčky odevnej firmy. Vyštudoval odbor mechanik strojov a zariadení a po absolvovaní základnej vojenskej služby ešte aj odbor zubný technik. V tom čase býval v Handlovej, pracoval v Žiari nad Hronom a po práci sa venoval tancu. 
V Handlovej začal trénovať so skupinou siedmich rovesníkov, s ktorými neskôr vytvoril svoju prvú tanečnú skupinu s názvom Start the Dance. Tancu sa však chcel venovať profesionálne, a preto v roku 2000 dal v práci výpoveď a s piatimi priateľmi odišiel do Španielska.
V rokoch 2000 – 2002 profesionálne pôsobil v Barcelone, kde sa okrem stáleho angažmá v klube La Paloma venoval aj točeniu TV reklám, komparzu a vystúpeniam na festivaloch a koncertoch. Keď mladší členovia jeho skupiny dostali povolávacie rozkazy, vrátili sa všetci domov.
S našetrenými peniazmi sa skúšal presadiť asi pol roka v Handlovej. Veľmi sa mu nedarilo, preto sa presťahoval do Bratislavy. Trikrát sa sťahoval, brigádoval a hľadal si zamestnanie. Nakoniec si našiel miesto v Moving studio - tanečnej škole Jána Gonščáka, kde potom asi rok pôsobil. V lete 2003 sa zúčastnil s mímom Milanom Sládkom jeho európskeho turné (Monako, Cap-d’Ail, Baurout, Berlín, Nice), konaného pri príležitosti 40. výročia francúzsko-nemeckého priateľstva. 
Dnes vedie najväčšiu tanečnú školu na Slovensku Street Dance Academy, kde pôsobí aj ako lektor a choreograf. Vyučuje na medzinárodných tanečných workshopoch (Innsbruck, Praha, Kanárske ostrovy, Barcelona), 
vydáva a produkuje tanečné DVD a spolupracuje s domácimi umelcami (Dara Rolins, Marián Čekovský, Kontrafakt, Tina, Zdenka Predná a ďalší).
Dions

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 575 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Recanoz

Poloha

Obec má rozlohu 3,01 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Aignan-des-Noyers

Poloha

Obec má rozlohu 10,95 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mammut (radar)

Diaľkový vyhľadávací rádiolokátor FuMG 41/42 Mammut (označenie Luftwaffe) alebo FMO51/52 Seetakt (Kriegsmarine) firmy Gema bolo prepojenie ôsmich (resp. šiestich) anténových polí typu Freya do dvoch Freya prístrojov. Tým bolo možné lokalizovať ciele vo výške 8 000 m a vzdialenosti 300 km. Tieto antény boli montované pevne. Smerový lúč bolo možné elektronicky meniť o ±60°. Bol to prvý radar typu Phased-Array-Radar na svete.
Krycie označenie anglickej výzvednej služby znelo Hoarding (ang. bilbord) pravdepodobne podľa typickej formy prístroja. Podľa správy z 20. apríla 1945 z konca svetovej vojny sa rádiová rozviedka domnievala, že ide o pokusné prístroje, ktoré nikdy operatívne nefungovali.
Obsidián

Vznik

Obsidián vzniká pri rýchlom ochladzovaní kyslej lávy najčastejšie ryolitového zloženia. Ide zväčša o vápenato-alkalický vulkanizmus ostrovných oblúkov. Kyslé lávy sú veľmi viskózne, tetraédre SiO₂ sú vysoko polymerizované, čo má za následok, že sú husté a difúzia v nich prebieha iba veľmi pomaly. To sťažuje vytváranie nových kryštálov a podporuje vznik sklovitej štruktúry. Sklo je amorfné (beztvaré – nevytvára kryštály) a časom podlieha rozkladu, tzv. devitrifikácii, kedy sa premieňa na opál, chalcedón či iné SiO₂ hmoty. V prírode obvykle tvorí okrajové časti lávových prúdov, dómov, ihiel, prípadne nekov.

Vlastnosti

Má typickú tmavú farbu v širokom spektre, od čiernej, šedej, zelenej, modrej až po červenú a silný lesk. Je nepriesvitný. S klesajúcim obsahom oxidov železa rastie jeho priezračnosť. Masívna štruktúra je tvorená prevládajúcim vulkanickým sklom. Vo vzácnych prípadoch sa v hornine môžu objavovať výrastlice kremeňa a živca. Je kompaktný a jeho typickým znakom je ostrý lastúrnatý lom, kvôli čomu bol využívaný v staršej dobe kamennej na výrobu rezných nástrojov.
Magma počas svojho pohybu uvoľňuje vulkanické plyny, ktoré  stúpajú nahor k povrchu taveniny. Vplyvom rýchleho ochladnutia sa stáva, že pomocou bubliniek (tzv. fluidných inklúzií) zakonzervovaných vo vulkanických horninách možno študovať zloženie vulkanických plynov. Ich prítomnosť má za následok vznik strieborného lesku.

Využitie

Od paleolitu a neolitu sa obsidián využíval na výrobu rezných nástrojov. Najstarší archeologický nález o využívaní obsidiánu pochádza z Mezopotámie pred približne 9000 rokmi. Indiánske kmene, napr. v Južnej Amerike, mu prisudzovali mystické schopnosti a požívali ho na ochranu pred zlými silami. S rozvojom a spracovaním kovov ustupovalo využitie obsidiánu do úzadia a začal sa využívať ako dekoračný či okrasný kameň do šperkov.
V súčasnosti sa obsidián využíva v kardiochirurgii ako ostrie operačných nástrojov (skalpelov), keďže je omnoho ostrejší a kvalitnejší ako oceľ, čo umožňuje dlhšiu životnosť nástrojov a presnejšie rezy, čo zlepšuje liečbu.
Podľa niektorých historických prameňov ho Mayovia využívali ako nástroj, ktorým vykonávali smrť obetí prebodnutím hrudného koša, pri obetách majskému bohovi slnka.

Výskyt

Na území Slovenska sa vyskytuje v sopečných pohoriach, hlavne na Východnom Slovensku, napr. obec Viničky (Selešky) pri Bodrogu. Na Macoche v Moravskom krase.
Nájsť ho možno i v Arménsku, Kanade, Čile, Grécku na Islande či na Liparských ostrovoch, v Keni, Mexiku, Novom Zélande a Peru. V USA je známy z Aljašky, Nového Mexika či Yellowstoneu. V mnohých krajinách, vrátane USA ho na niektorých lokalitách nie je povolené zbierať.
Sax (dýka)

Sax alebo scramasax bola sečná „biela“ zbraň Frankov, no pre určité typy saxu aj všeobecne Germánov (Sasov, Vikingov, atď.). Je to krátka jednosečná dýka, maximálne 70 cm dlhá, ktorá sa nosila na ľavej strane opaska, ak mal bojovník aj dlhý meč spatu na pravej. Scramasax sa našiel aj v hrobke merovejského kráľa Childericha I. v Tournai. Dýka bola určená na boj z blízka a bola rozšírená v období sťahovania národov u Germánov. Predpokladá sa, že Germáni sa ju naučili používať od nomádskych jazdcov kmeňového zväzu Hunov. Pojem scramasax spomína vo svojich análoch historik Gregor Toursky.
Sax sa vyrábal v najrôznejších vyhotoveniach, celkom jednoduchý aj bohato zdobený technikou cloisonné s drahokamami. Obvykle bol vyrobený z damascénskej ocele, špeciálnou sendvičovou technikou (zvarkový damask) ako väčšina súdobej produkcie germánskych zbraní. Dosahovala sa tým pružnosť čepelí, ktoré sa tak rýchlo nelámali.
Poznámka: Biela zbraň = s kovovou čepeľou. Čierna zbraň = z kameňa, napr. pazúrik a i. (pozri Portail des armes -fr.wiki)
Serena Williamsová

Životopis

Trénoval ju otec Richard Williams. Je najmladšia z piatich sestier: Lyndrea, Isha, Yetunde (zomrela dňa 14. septembra 2003) a Venus. Tenis začala hrať vo veku 5 rokov na tenisových kurtoch v Comptone v Kalifornii.
Koncom decembra 2016 sa zasnúbila s Alexisom Ohanianom.
Cesta II. triedy 511 (Slovensko)

Trenčiansky kraj

Začiatok II/511 sa nachádza na križovatke ciest I/64 a III/1762 v Partizánskom, odkiaľ pokračuje do obce Veľké Uherce, kde sa križuje s III/1764 a prechádza do zlatomoraveckého okresu v nitrianskom kraji.

Nitriansky kraj

V okrese Zlaté Moravce prechádza II/511 okrajom obce Skýcov, kde križuje III/1750, v Topoľčiankach pokračuje križovatkami s III/1620, III/1614, III/1622 a III/1624. V Zlatých Moravciach tvorí II/511 hlavný ťah, ktorý napája mesto na I/65 a R1. Okrem toho sa tu križuje s III/1661, III/1624, III/1625 a III/1626. Ďalej cesta pokračuje križovatkou s I/65, v Tesárskych Mlyňanoch sa križuje s III/1582 a križovatkou s III/1630 pokračuje do okresu Nitra.
V nitrianskom okrese sa prvá križovatka nachádza v Novej Vsi nad Žitavou s III/1673. Vo Vrábľoch sa križuje s I/51, III/1657 a prechádza do novozámockého okresu.
V novozámockom okrese sa II/511 najskôr križuje s III/1490 a III/1493 v Mani, pri Šuranoch s II/580. V Bešenove sa nachádza križovatka s III/1527, nasleduje križovanie s III/1492, v Dvoroch nad Žitavou s I/75 a križovatkou s III/1491 prechádza do okresu Komárno.
V komárňanskom okrese sa II/511 najskôr križuje s II/509 asi 1 km pred obcou Bajč a asi 2 km od tejto križovatky sa napája na I/64.

Podrobnosti

Táto cesta je spomenutá v piesni od slovenskej skupiny I.M.T. Smile s názvom Cesty II. triedy.
Pedagogická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave

Dejiny fakulty

Fakulta bola založená spolu s Trnavskou univerzitou zákonom č. 191/1992 Z. z. s účinnosťou od 1. júla 1992 ako jedna z dvoch fakúlt univerzity. Nadväzuje však "na slávnu históriu, hodnoty a odkaz pôvodnej Trnavskej univerzity".

Štúdium

Podľa svojej zakladacej listiny je fakulta zameraná na „vzdelávanie a formovanie učiteľov, ktorí budú vyučovať a zároveň vychovávať mládež, ale aj na to, aby jej myslenie rozvíjali z hľadiska kresťanskej vzdelanosti a pozdvihovali morálnu úroveň jej zmýšľania a cítenia a ukazovali jej cestu k životu v demokratickej spoločnosti“. Fakulta ako jediná na univerzite poskytuje učiteľské vzdelanie.
Oradour (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 14,4 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Échandelys

Poloha

Obec má rozlohu 23,59 km². Najvyšší bod je položený 1 108 m n. m. a najnižší bod 780 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Robersart

Poloha

Obec má rozlohu 2,33 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
LVS-2005

LVS-2005 (rus. ЛВС-2005, podľa unifikovaného označenia 71-152, prezývka Pionier) je typ ruskej, kĺbovej, šesťnápravovej, obojsmernej a nízkopodlažnej električky. Prototyp bol vyvinutý v roku 2005 (od neho bol odvodený aj názov električky) v petrohradskom závode PTMZ. V roku 2006 bola dokončená certifikácia typu.
James Alton McDivitt

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole zakončenej maturitou bol povolaný do armády k americkému vojenskému námorníctvu. Po nevyhnutnom výcviku bol odoslaný do kórejskej vojny, kde lietal na stíhačkách F-80 a F-86. Po návrate do Štátov lietal ďalej, potom sa rozhodol študovať. Zapísal sa na michiganskú univerzitu, katedru leteckého inžinierstva a za tri roky mal diplom inžiniera. Potom pokračoval v štúdiu na škole testovacích pilotov na základne Edwards, kde sa zoznámil s ďalším budúcim kozmonautom Whitom a stal sa v hodnosti kapitána testovacím letcom. V roku 1962 sa dostal do NASA do skupiny kozmonautov pripravujúcich sa na program Gemini.
Po letu s Gemini bol zaradený do záložnej posádky Apolla 1, stratil pri nešťastí svojho priateľa Whitea a letu sa dočkal až s Apollom 9. Letel dvakrát, vo vesmíru strávil 14 dní.

Po letoch

Stal sa z neho armádny generál a od septembra 1969 do augusta 1972 riadil kozmické lety z z Johnsonovho kozmického strediska. Potom z armády aj NASA odišiel do rodného Chicaga, kde sa stal prezidentom Pullman Standart Company. V roku 1993 bol viceprezidentom Rockwell International Corp. v Washington.
Solemont

Poloha

Obec má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 831 m n. m. a najnižší bod 394 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 147 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta v cyklokrose 2011

Klasifikácia krajín

Počet klasifikovaných krajín: 16 
Klasifikácia krajín je neoficiálna súťaž družstiev, ktorá sa hodnotí na základe súčtu umiestení najlepších troch pretekárov z jednotlivých zúčastnených krajín. Krajiny s dvomi pretekármi sú v klasifikácii zaradené za krajinami s tromi pretekármi.

Klasifikácia krajín

Počet klasifikovaných krajín: 16

Klasifikácia krajín

Počet klasifikovaných krajín: 16

Klasifikácia krajín

Počet klasifikovaných krajín: 19
Akadémia hebrejského jazyka

Akadémia hebrejského jazyka (hebr. האקדמיה ללשון העברית‎, ha-Akademija la-Lason ha-ivrit) je najvyššia inštitúcia moderného hebrejského jazyka. Bola založená v roku 1890 ako Hebrejský jazykový výbor v Jeruzaleme. V roku 1953 bola nahradená Akadémiou hebrejského jazyka pri Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme v komplexe Giv'at Ram.
Monnières (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 2,06 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 451 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loisail

Poloha

Obec má rozlohu 5,16 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Johann Tobias Beck

Životopis

Johann Tobias Beck bol synom Tobiasa Becka (1778 – 1849), podnikateľa a člena balingenskej mestskej rady, a jeho manželky Anny, rod. Roller (1776 – 1836).
Vyrastal v meštianskom prostredí, v období znovu sa rozmáhajúceho pietizmu. Veľký vplyv naňho mala predovšetkým jeho zbožná matka a starý otec, ale aj jeho balingenskí učitelia Huzel a G. Osiander.
Od roku 1818 študoval v tzv. nižšom seminári v meste Urach, jeho spolužiakmi boli napr. aj Christian Friedrich Dettinger či budúci nemecký básnik Eduard Mörike. Beck sa tu naučil predovšetkým klasické jazyky. Roky strávené v Urachu neskôr označil za najšťastnejšie a najpožehnanejšie roky svojho života.
V rokoch 1822 až 1826 študoval na univerzite v Tübingene protestantskú teológiu. Ovplyvnili ho myšlienky radikálneho pietizmu a diela Johanna Albrechta Bengela.
V roku 1827 sa Johann Tobias Beck stal farárom v obci Waldtann (dnes Kreßberg, v okrese Crailsheim). Oženil sa tu s Luisou, rod. Fischer, s ktorou mali spolu osem detí.
V rokoch 1829 až 1836 bol farárom v meste Mergentheim. Do tohto obdobia sa datuje aj začiatok jeho plodnej teologickej publikačnej činnosti.
Známym sa stala jeho kritika uvoľnených mravov vojvodu Paula z Württembergu, ktorú sformuloval síce nepriamo, no o to zapálenejšie vo viacerých homíliách. Vojvoda Paul sa netajil tým, že rád počúval Beckove kázne, no po týchto udalostiach tak robil už len tajne.
Johann Tobias Beck bol obľúbeným kazateľom. Pôsobivý štýl jeho príhovorov sa však odlišoval od dobového teologického štandardu.
Angažovanie sa v pietistickom „Spolku na podporu kresťanskej teologickej vedy“ (Verein zur Beförderung christlich-theologischer Wissenschaft) mu neskôr dopomohlo k získaniu miesta mimoriadneho profesora teológie na univerzite v Bazileji.
V roku 1838 zomrela jeho manželka Anna. O rok nato sa znovu oženil, za manželku si vzal Mathildu, rod. Märklin, s ktorou mal ďalšie dve deti.
V roku 1843 sa stal riadnym profesorom systematickej teológie na univerzite v Tübingene. Na rozdiel od kriticko-špekulatívnej školy Ferdinanda Christiana Baura sa Beck stal zakladateľom biblicky orientovaného teologického smeru. Jedným z jeho najznámejších študentov tu bol aj budúci profesor teológie Karl August Auberlen.
Johann Tobias Beck nepriamo ovplyvnil aj smerovanie známej evanjelickej Predigerschule (Kazateľskej školy) v Bazileji. Jej prvý riaditeľ, Wilhelm Arnold-Rappard (1838 – 1918), bol Beckovým žiakom a neskôr aj blízkym priateľom. Absolventom tejto bazilejskej školy bol aj známy biblista a spisovateľ Franz Eugen Schlachter, v ktorého myšlienkovom odkaze je tiež možné badať vplyv Beckovej teológie.
Johann Tobias Beck mal po celý život veľmi krehké zdravie. Zomrel 28. decembra 1878 v  Tübingene.
Po Beckovej smrti upadlo jeho dielo na istý čas do zabudnutia. Postupne sa však jeho spisy dočkali aj nových vydaní.
Od roku 1987 udeľuje Arbeitskreis für evangelikale Theologie v spolupráci s Theologische Verlagsgemeinschaft každoročne Johann-Tobias-Beck-Preis (Cenu Johanna Tobiasa Becka).