google/wiki40b huggingface dataset:
Kostol svätého Egídia (Praha)

Kostol svätého Egídia (čes. Kostel svatého Jiljí) je gotický kostol románskeho pôvodu pri kláštore dominikánov v pražskom Starom Meste.

Dejiny

Už pred rokom 1238 tu bola kapitula pri románskom kostolíku.  Výstavbu súčasného kostola začal biskup Jan IV. z Dražíc, dokončil ju arcibiskup Arnošt z Pardubíc. Vysvätený bol 4. mája 1371. 
Významným miestnym kazateľom bol od roku 1364 Jan Milíč z Kroměříže. Členom kapituly bol pravdepodobne i sv. Ján Nepomucký, ktorý tu zrejme pôsobil v rokoch 1387 – 1388. V roku 1420 miestna kapitula zanikla, kostol sa stal farským kališníckym a spravoval ho Jana z Příbramě. V roku 1626 ho dostal darom rád dominikánov,, ktorý pri kostole postavil rozsiahly štvorkrídlový kláštorný komplex a samotný gotický kostol výrazne barokizovali. Prestavba začala v roku 1731 pod vedením architekta Františka Maxmiliána Kaňku a staviteľa F. Špačeka.

Opis

Pôvodne gotická sieňová dvojloď s rovnako vysokými loďami je barokovo zaklenutá českou klenbou na štvorici pilierov. Na výzdobe interiéru sa podieľali aj maliari Václav Vavřinec Reiner, Petr Molitor, Josef Hellich a rezbári Jan Antonín Quitainer, František Ignác Weiss (o. i. kazateľnica a pôvodný organ), Richard Prachner (predovšetkým 4 spovednice). Bohatá baroková štuková výzdoba je dielom B. Spinettiho, fresky na klenbe zase V. V. Reinera.
Honosný interiér kostola sa vyznačuje nezvyčajným množstvom kvalitných rezbárskych prác. Okrem štyroch spovedníc R. Prachnera si pozornosť zasluhuje aj organ od F. I. Weissa a drevené oltáre.
Hlavný oltár z rokov 1734 – 1738 je dielom rezbára Františka Weissa a jeho ústredným obrazom je Založenie dominikánskeho rádu z roku 1660 od A. Stevensa. Ďalej sú súčasťou interiéru oltáre Bolestnej Panny Márie (1750 – 51), sv. Kataríny Sienskej (okolo 1730), svätej Barbory (1734 – 36), svätého Jána Nepomuckého (1740), sv. Dominika (1735), oltár Panny Márie, kráľovnej posvätného ruženca, oltár sv. Václava, sv. Vicenta,  sv. Kríža (1735), sv. Tomáša Akvinského (1734) a sv. Doroty. Pred oltárom svätého Vincenta je pochovaný maliar V. V. Reiner.
Vďaka nezvyčajnej farbe zvuku organu je kostol vyhľadávaným miestom organizovania rôznych koncertov vážnej a cirkevnej hudby.

Vo filme

Na začiatku 80. rokov 20. storočia tu režisér Miloš Forman natočil niektoré scény svojho filmu Amadeus.
Mazinghem

Poloha

Obec má rozlohu 5,19 km². Najvyšší bod je položený 57 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 433 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Lézer

Poloha

Obec má rozlohu 11,17 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 411 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bystrica (prítok Hrona)

Prameň

Pramení vo Veľkej Fatre, v podcelku Hôľna Fatra, pod Kráľovou studňou (1 384 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 260 m n. m.
Saint-Barthélemy-Lestra

Poloha

Obec má rozlohu 11,06 km². Najvyšší bod je položený 593 m n. m. a najnižší bod 371 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 688 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ankarsrum

Dejiny

Firma bola založená v roku 1655. Na začiatku 20. storočia bola známa ako výrobca sporákov na drevo, plyn a elektrinu. V roku 1968 ju kúpila spoločnosť Electrolux a následne došlo k zmene zamerania na výrobu elektrických motorov. Electrolux v tom čase vyrábal čističky vzduchu pre švédsku armádu a zároveň Mixer Electrolux Assistant. V tej dobe spoločnosť Ankarsrum získala značné odborné znalosti v oblasti elektrických motorov. V roku 1990 sa premenovala na Elmotor FHP. V roku 2001 ju od Elektroluxu kúpila firma AB Traction a vrátila jej pôvodné meno.
V súčasnosti je najvýznamnejším produktom firmy kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant.

Kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant

Mixér vyvinul v roku 1939 Alvar Leningo. Prvý prístroj mal motor s výkonom 250 W a bol krémovej farby. Ankarsrum Original sa začal vyrábať v roku 1940 pod záštitou firmy Electrolux. V roku 1969 bola výroba presťahovaná do Ankarsrumu. V roku 2009 prebrala firma Ankarsrum od AB Traction všetky práva na výrobu mixérov, zvýšila výkon motoru na 800 W a v roku 2012 ich premenovala na Ankarsrum Original.
Roboty Ankarsrum sa neustále vyvíjajú, ale trvalo si zachovávajú rovnakú základnú konštrukciu a koncept. Zameniteľnosť súčiastok so staršími modelmi tak umožňuje nakupovať náhradné diely aj na 70 rokov staré modely.
V rokoch 1999-2006 získal tento kuchynský robot viacero ocenení ("Best in Test" v Råd & Rön, ICA-kuriren, Matmagasinet).
Le Beausset

Poloha

Obec má rozlohu 35,95 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 092 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Linhares

Rýchly rast mesta

Od deväťdesiatych rokoch Linhares rástla nad priemerom štátu a krajiny, a to ako ekonomicky tak v objeme populácie. Podľa posledných údajov z IBGE (brazílsky inštitút geografie a štatistiky), Linhares je 2. najľudnatejšie mesto v štáte Espírito Santo, s 141 254 obyvateľmi. Do roku 2020 sa počet obyvateľov má zvýšiť na viac ako 200 000. Vzhľadom k rýchlemu rastu a rozvoju výstavba niekoľkých hotelov a administratívnych budov postupne zmenila panorámu mesta.
Mesto je známe množstvom jazier, ako aj plážami, ktoré sú napriek ťažšej dostupnosti (45 km od mesta) často navštevované.
SMD

SMD (surface mount devices) sú elektronické súčiastky vhodné na technológiu povrchovej montáže.
SMD súčiastky majú vývody usporiadané do jednej roviny tak, aby ich bolo možné jednoducho položiť na príslušné spoje na doske plošných spojov a tak zaspájkovať.
Výraznou črtou SMD súčiastok je aj ich miniaturizácia. SMD súčiastky tiež musia odolať teplotám používaným pri spájkovaní (najčastejšie ide o pretavenie v peci s riadeným priebehom teploty).
U integrovaných obvodov sú dve skupiny púzdier pre SMD montáž: vývodové a bezvývodové. Vývodové puzdra (staršie PLCC, SOJ; novšie SOP/SSOP/TSSOP, QFP/TQFP) majú vývody zahnuté do roviny rovnobežnej s plochou puzdra, a to buď pod puzdro (v tvare písmena J) alebo u novších púzdier v smere od puzdra (v tvare písmena L). Bezvývodové majú vytvorené plôšky priamo v rovine puzdra rozmiestnené po obvode puzdra, prípadne sú rozmiestnené na celej spodnej rovine a sú na nich vytvorené guľôčky zo spájky (BGA).
Zemědělská entomologie

Zemědělská entomologie je významná, ale menej známa entomologická práca, ktorá je obsahovo značne rozsiahlym a jedinečným dielom.
Autorom práce je Prof. Dr. František Miller (1902 - 1983) - známy entomológ a arachnológ.
Práca bola vydaná v roku 1956 vo vydavateľstve ČSAV v Prahe. Má 1056 strán odborného textu. Vyšla v náklade 3300 výtlačkov. Obsahuje odborné znalosti a podáva informácie o hmyze z hľadiska potrieb poľnohospodárskej praxe. Je určená hlavne pre niektoré skupiny záujemcov: (študentov vysokých škol poľnohospodárskeho smeru na rozšírenie ich vedomostí z pohľadu inžiniera - agronóma, odborníka - fytopatológa, alebo poľnohospodárskeho výskumného pracovníka). Odborná publikácia bola spracovaná autorom podľa vtedajších najnovších zdrojov a poznatkov, ktoré získal štúdiom monografií a početných odborných článkov, ktoré boli rozptýlené v mnohých odborných časopisoch. Práca zachytávala v svojej dobe zhruba rozsah vtedajších odborných vedomostí, ktoré boli známe o poľnohospodárskej entomológii. Obrázky do práce nakreslila z väčšej časti manželka autora práce. Monografia obsahuje celkove 501 obrázkov, kresieb a tiež viacero tabuliek a systematických delení hmyzu.
Na záver je kniha doplnené rozsiahlou bibliografiou, zoznamom škodlivého hmyzu podľa živných rastlín a tiež registrom českých mien.
Messas

Poloha

Obec má rozlohu 5,21 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 878 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koe o Kikasete

Certifikácia

Po roku a pol od vydania udelila v marci 2011 RIAJ (Asociácia nahrávacieho priemyslu Japonska) zlato za digitálny predaj.
Štvrtý kvadrant (Bratislava)

Štrvrtý bratislavský kvadrant je označenie územia juhozápadne od centra Bratislavy a západne od Petržalky v prirodzenom spádovom území mesta. Nachádza sa na území Slovenska medzi juhozápadom mesta a štátnou hranicou s Rakúskom, no nachádza sa tu aj časť územia Rakúska s obcami Berg, Kittsee, Wolfsthal a mesto Hainburg an der Donau. Nový územný plán rieši tieto rozvojové plochy iba na území Bratislavy, postupne však pribúdajú aj spoločné aktivity s rakúskymi obcami v spádovej oblasti. V minulosti sa táto oblasť rozvíjať nemohla, pretože tomu bránila tzv. železná opona (komunistický režim ČSSR).
Jednou z aktivít, ktorá má pomôcť rozvoju oblasti, bolo zavedenie novej pravidelnej nadštandardnej mestskej autobusovej MHD linky Wolfsthalu od 24. mája 2008. Linka má konečnú na železničnej stanici, kde končí prímestská železničná linka S7 z Viedne.
Táto oblasť zatiaľ nie je priemyselne ani infraštruktúrne veľmi rozvinutá, no patrí medzi perspektívne oblasti. V minulosti tadiaľto prechádzala električková trať Bratislava – Viedeň, ktorá bola neskôr zrušená a dnes je jej čiastočnou náhradou železničné spojenie Bratislavy a Viedne cez petržalskú železničnú stanicu, hoci trať nevedie len cez Dolné Rakúsko, ale aj okľukou cez Burgenland. Železničná trať na dolnorakúskej strane v súčasnosti končí vo Wolfsthale a s petržalskou stanicou nie je priamo prepojená. Plánuje sa obnova električkovej trate, pričom je potrebné dostavať iba 6 km úsek medzi obcou Wolfsthal a Petržalkou.
V posledných rokoch, predovšetkým po vstupe Slovenska do Európskej únie, je pre niektorých Bratislavčanov pomerne výhodné zakúpenie pozemku v prihraničnej rakúskej obci na bývanie vzhľadom na to, že pozemky v tejto oblasti sú už lacnejšie ako pozemky v Bratislave.
Na rozdiel od Bratislavy, kde je veľká časť územia zastavaná alebo využívaná priemyselne, významná časť rakúskeho územia štvrtého kvadrantu je stále zabratá poľnohospodársky využívanou ornou pôdou.
Trebišovská tabuľa

Vymedzenie

Podcelok zaberá rovinatú oblasť v západnej časti Východoslovenskej roviny, od Vranova nad Topľou po Zemplínske vrchy a rieku Bodrog. V rámci celku susedí na juhu s Bodrockou rovinou, na juhovýchode nadväzuje Latorická a na východe Ondavská rovina. Na severe a západe leží Podslanská pahorkatina, ktorá je podcelkom Východoslovenskej pahorkatiny a na juhozápade sa vypínajú Zemplínske vrchy.

Osídlenie

Táto časť Východoslovenskej roviny patrí medzi stredne husto osídlené a nachádza sa tu množstvo obcí. Na severnom okraji leží mesto Vranov nad Topľou, v strednej časti Sečovce a Trebišov.

Doprava

Na severnom okraji vedie Vranovom nad Topľou cesta I/18 (Prešov – Michalovce), východným okrajom vedie južným smerom cesta I/79 (Vranov nad Topľou – Slovenské Nové Mesto). Západo-východným smerom vedie cesta II/552 a cesta I/19 (Košice – Michalovce), v koridore ktorej vedie európska cesta 50. Rozsiahlym podcelkom vedie tiež Železničná trať Prešov – Humenné, Michaľany – Trebišov – Michalovce, Trebišov – Vranov nad Topľou a Košice – Čierna nad Tisou.
Créancey

Poloha

Obec má rozlohu 16,71 km². Najvyšší bod je položený 550 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 529 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Compertrix

Poloha

Obec má rozlohu 4,76 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 284 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mark Cullen

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 hral za klub NHL Chicago Blackhawks.

Reprezentácia

Tréner Mike Eaves ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosí číslo 14.
Ľubomír Chmelo

Klubový hokej

Je odchovancom HC Košice, v sezóne 2001/02 debutoval v slovenskej extralige, neskôr ostal v juniorke Košíc a až v priebehu sezóny 2004/05 nastúpil v druhej lige. Tu v 17-tich zápasoch strelil štyri góly, pričom hral za tím HK Trebišov. Nasledujúce sezóny pôsobil v kluboch HC Košice (Slovenská extraliga) a HKM Humenné (1. liga). Sezónu 2006/07 začal v Humennom, dokončil ju v poľskom klube Unia Oświęcim. V sezóne 2008/09 podpísal zmluvu s materským klubom HC Košice, s ktorým v tej istej sezóne získal titul Majster Slovenska v ľadovom hokeji.
Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta juniorov do 18 rokov v roku 2004, kde skončil so svojím tímom na štvrtom mieste.
Dracy

Poloha

Obec má rozlohu 21,86 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hlboký potok (prítok Oravice)

Prameň

Pramení v Skorušinských vrchoch, v podcelku Skorušina, na severnom svahu Brezového vrchu (1 135,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 980 m n. m.

Opis toku

Na hornom toku tečie na sever, pričom v pramennej oblasti priberá niekoľko krátkych zdrojníc z oboch strán a preteká lokalitou Baranová. Sprava potom priberá prítoky zo severozápadného svahu Vajdovky (1 075,6 m n. m.) a zo západného svahu Vrchdoliniek (950,4 m n. m.) a stáča sa severozápadným smerom. Následne priberá pravostranný prítok prameniaci južne od Dúčaliny (758,6 m n. m.) a ľavostranné prítoky zo Suchej doliny (Richtársky potok), z lokality Tokáreň a tiež svoj najvýznamnejší prítok, Grúňový potok. Potom už tečie v Oravskej kotline smerom na sever a južne od obce Liesek sa v nadmorskej výške 644,3 m n. m. vlieva do Oravice.
Okolo mesiaca

Obsah románu

Román rozpráva o ceste troch cestujúcich menom Barbicane, Nicol a Michel Ardan na Mesiac. Traja cestovatelia sú uzavretí v strele, ktorá ich v románe Cesta na Mesiac vystrelila smerom k Mesiacu. Autor opisuje ich cestu k Mesiacu, ktorá sa neskončí ako by mala. Pri lete sa totiž len tesne minú s malým meteorom, ktorý pozmení dráhu ich letu. Dôsledkom toho strela minie Mesiac a stáva sa jeho obežnicou. Autor z cestovateľmi prežíva stav beztiaže, opisuje pozorovanie povrchu Mesiaca a sleduje dojmy cestujúcich. Strela celkom obletí Mesiac a nakoniec šťastne spadne späť na zem, do Tichého oceánu.
Dempsey a Makepeaceová

Dempsey a Makepeaceová bol britský televízny kriminálny seriál, vysielaný v 80. rokoch 20. storočia. V hlavných úlohách hrali Glynis Barber ako detektívka seržantka Harriet Makepeaceová a Michael Brandon ako poručík James Dempsey ktorý prišiel z New Yorku pracovať na britskú políciu na rok.
Salisano

Geografia

Obec sa rozkladá v nadmorskej výške 460 m n. m., na južných svahoch vrchu Sabini. Preteká ňou rieka Farfa.

Dejiny

V roku 1923 bola obec vyňatá spod provincie Perugia a začlenená do provincie Ríma a v rámci reorganizácie provinčného usporiadania v roku 1927 do provincie Rieti.
V roku 1947 z miestnej fary vysielalo Rádio Barcelona, tajná rozhlasová vysielačka Slovenského akčného výboru.
Ludvík Vaculík

Životopis

Narodil sa v Broumove ako syn tesára. V rokch 1941 – 1943 absolvoval dvojročný pracovný kurz firmy Baťa v Zlíne, kde potom až do roku 1946 pracoval. V roku 1946 však odmaturoval na obchodnej akadémii a odišiel do Prahy, kde v roku 1950 absolvoval Vysokú školu politickú a sociálnu. Vystriedal niekoľko profesíi, či už robotníckych, vychovávateľských alebo redaktorských.
Jeho literárnu dráhu naštartovala v roku 1953 práca redaktora v oddelení politickej literatúry v nakladateľstve Rudé právo, kde pôsobil do roku 1957, neskôr v týždenníku Beseda venkovské rodiny a od roku 1959 vo vysielaní pre mládež v Česko-slovenskom rozhlase. Počas celých 60. rokov uputával pozornosť svojou sociálno kritickou publicistikou. Roku 1965 nastúpil do redakcie Literárních listů (neskôr premenované na Listy), najvýznamnejšieho periodika reformátorskej inteligencie, kde zostal až do ich zákazu v roku 1969. To už mal za sebou aj prozaické začiatky, ako napríklad novelu Na farmě mládeže a román Rušný dům. Dnes sa však za jeho skutočný vstup do literatúry považuje až nonkonformný román Sekyra, ktorý námetovo čerpá z osudov Vaculíkovho otca.
Je aj uznávaným autorom celého radu fejtónov, v ktorých po svojom nadviazal na českú fejtonistickú tradíciu a žáner fejtónu pretvoril na útvar oveľa útočnejší a kritickejší.
Na IV. zjazde česko-slovenských spisovateľov v júni 1967 prehlásil, že „za dvadsať rokov nebola u nás vyriešená žiadna ľudská otázka“ (na tú dobu veľmi odvážny výrok), za čo bol vylúčený z KSČ. Okrem Dvou tisíc slov sa podpísal aj pod Chartu 77.
Rosa Luxemburgová

Životopis

Narodila sa ako najmladšie dieťa v rodine poľského židovského obchodníka s drevom. Vyrastala vo Varšave, kde sa veľmi skoro dostala do revolučného podzemia. Dostalo sa jej nezvyčajne dobrého gymnaziálneho vzdelania, a neskôr pokračuje štúdiom vo Švajčiarsku, kde bola v tom čase jediná univerzita prístupná ženám. Po nútenom odchode z Poľska v roku 1898 po ukončení skúšok na univerzite uzatvorila formálne manželstvo s Gustávom Lübeckom, aby získala nemecké občianstvo. Jej skutočnou láskou sa však stal ruský revolucionár Leo Jogiches (1867 – 1919), s ktorým sa spoznala vo Švajčiarsku. Bol jej spolupútnikom a spolubojovníkom, rovnako zapálený pre robotnícke hnutie. Rosa napísala Leovi takmer 1000 listov a ich vzťah trval celých 16 rokov. I po rozchode ostávajú v spojení a spolupracujú. Leo zomiera 10. marca 1919 rovnakým spôsobom ako Rosa.
V roku 1887 vstúpila do poľského revolučného robotníckeho hnutia, no v roku 1889 musela z politických dôvodov emigrovať do Švajčiarska. V roku 1893 spolu zakladala Socialistickú stranu Poľska a Litvy (SDKPiL). Od roku 1896 prispievala do teoretického listu nemeckej sociálnej demokracie „Neue Zeit“ (Nový čas). V roku 1897 získala nemecké štátne občianstvo, presídlila sa do Berlína a vstúpila do Sociálnodemokratickej strany Nemecka (SPD), kde pôsobila ako žurnalistka, agitátorka, marxistická teoretička a antimilitaristka. 
V roku 1905, počas Ruskej revolúcie, sa prechodne vrátila do Poľska, no po krátkom väzení sa v roku 1906 vrátila do Nemecka. Od 1907 vyučovala na politickej škole SPD politickú ekonómiu. 1904 – 1914 zastupovala SDKPiL v Medzinárodnom socialistickom politbyru. V roku 1913 vydala svoje hlavné dielo „Akumulácia kapitálu“, kde interpretovala imperializmus ako zákonitý dôsledok kapitalistického systému.
Bola proti účasti SPD vo vojne, stala sa vedúcou osobnosťou vnútrostraníckej ľavej opozície a založila v roku 1914 "Skupinu Internationale", a viedla spolu s Karlom Liebknechtom Spartakov zväz, ktorý z nej vznikol. Vo februári 1914 bola odsúdená za protivojenskú agitáciu na jeden rok väzenia. V rokoch 1916 – 1918 bola znova uväznená.
Ako politická autorka napísala početné kritické články a ekonomické analýzy: pred rokom 1914 medzi iným v „Leipziger Volkszeitung“, do roku 1918 tiež vo väzbe a ako vydavateľka a zakladateľka novín „Die Rote Fahne“. Koncom roka 1918 bola jednou zo zakladateliek Komunistickej strany Nemecka (KPD), ktorej stranícky program vyšiel hlavne z jej pera. Po neúspešnom Spartakovom povstaní, s ktorým nesúhlasila, bola spolu s Karlom Liebknechtom najprv ilegálne zatknutá a potom i zavraždená za nejasných okolností protirepublikánskými vojakmi – skupinou dôstojníkov Freikorpsu.
Gy-les-Nonains

Poloha

Obec má rozlohu 20,13 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 648 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Švajčiarske národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na olympijských hrách sa švajčiarske družstvo zúčastnilo 5-krát. Najlepšie umiestnenie dosiahlo hneď pri svojich prvých štartoch, keď v roku 1920 a 1924 skončilo jedenáste, hoci v zápasoch nebodovalo. Naposledy štartovalo v Londýne 1948, kde skončilo na 12. priečke. Od roku 1960, odkedy sa hrá svetová či európska kvalifikácia na olympijský turnaj, sa mu ani raz nepodarilo na ňu kvalifikovať. Na Majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz.
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo zúčastnilo rovnako 5-krát. V roku 1950 pri svojom prvom štarte na ME skončilo siedme, hoci nebodovalo ani v jednom zápase. Naposledy sa na vrcholnom podujatí ME zúčastnilo v nemeckom Bonne v roku 1989, kde skončilo na 14. priečke. Od roku 1994 sa zúčastňuje sporadicky iba B kategórie ME. V roku 2009 ich aj organizovalo, ale skončilo na poslednom 12. mieste.
Gymnázium (Lipany, Komenského 13)

Dejiny

Najstaršia správa o existencii školy v Lipanoch pochádza z roku 1590. Gymnázium zriadené v tomto roku svedčí o kultúrnom význame mesta. Začiatky existencie školy sa datujú 1. septembrom 1957, keď v Jedenásťročnej strednej škole v Sabinove bola otvorená jedna elokovaná trieda v Lipanoch. 1. septembra 1959 vzniká samostatná Jedenásťročná stredná škola v Lipanoch. Prvý pedagogický zbor tvorilo 10 učiteľov.
V školskom roku 1959/1960 vznikla z ľudovej a meštianskej školy stals samostatná jedenásťročná stredná škola, od roku 1961 Stredná všeobecno vzdelávacia škola. V roku 1963 sa osamostatnila a od roku je gymnáziom. Karol Džupa bol dlhoročným riaditeľom JSS, SVŠ aj gymnázia.
V školskom roku 1963/1964 došlo k deleniu tried podľa zamerania  na základný typ a typ chemicko-biologický. V ďalších rokoch sa zamerania dopĺnili o ďalšie typy. 1. septembra 1970 vzniklo Gymnázium v Lipanoch. Prví abiturienti gymnázia maturovali v roku 1974. Prvá trieda gymnázia s osemročným štúdiom bola otvorená 1. septembra 1995. Prví abiturienti tohto gymnázia maturovali v máji 2003. V roku 1996 dochádza k zmene zriaďovateľa, stáva sa ním Krajský úrad v Prešove. Rok 2000 sa do histórie školy zapísal tým, že škola bola pripojená na Internet. Od 1. júla 2002 je zriaďovateľom školy Prešovský samosprávny kraj.
V roku 2005 bola k škole pričlenená i školská jedáleň, ktorá bola dovtedy pod správou SOU.
Biville-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 734 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vodní nádrž Němčice

Vodní nádrž Němčice je predstavná vodná nádrž v povodí rieky Želivka slúžiaca k zachyteniu splavenín prinášaných Sedlickým potokom, ktoré by sa inak dostali do Švihovskej nádrže a zhoršovali tak kvalitu jej vody. Táto nádrž sa nachádza západne od dediny Němčice v okrese Benešov.

Opis

Stavba vodného diela na Sedlickom potoku prebiehala počas rokov 1975-1980. Hrádza vysoká 12,2 m, ktorej dĺžka v korune je 165 m, sa nachádza na jeho 7,5 riečnom kilometri, kde zhruba končí vzdutie Švihovskej nádrže. Šírka koruny hrádze je 8,5 m. Je po nej vedená cesta III. triedy spájajúca obce Keblov a Bernartice. Nádrž je využívaná k športovému rybolovu.
Zhruba 200 m od hrádze preklenuje údolie Sedlického potoka kamenný viadukt zrušenej železničné trate z Trhového Štěpánova do bývalých Dolných Kralovíc.
Priemerný dlhodobý ročný prietok (Qa) k profilu hrádze činí 0,45 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 48,2 m³/s.
Bystrá (vrch v Západných Tatrách)

Výhľady

Z vrcholu je krásny výhľad na Bystrú dolinu, Pyšné sedlo, Blyšť, do Gáborovej doliny a na poľskú stranu Tatier.
Apoštolský exarchát Gréckokatolíckej cirkvi v Českej republike

Dejiny

Po rozdelení ČSFR bol v januári 1993 vytvorený biskupský vikariát pre gréckokatolíkov v Česku so sídlom v Prahe. 13. marca 1996 bol z neho vytvorený Gréckokatolícky exarchát. Na jeho čelo bol vymenovaný vladyka Ivan Ljavinec. Exarchát bol vyňatý z jurisdikcie Prešovského biskupstva a je jurisdikčne podriadený priamo Svätej Stolici. Mal 6 farností a asi 9000 veriacich. Veriacich pribúda najmä dôsledkom príchodu ľudí z východu Slovenska za prácou do Česka.
V Česku mala táto cirkev podľa sčítania ľudu z roku 2001 7 704 veriacich. Pri sčítaní v roku 2011 to bolo 9 927 ľudí. V súčasnosti (r. 2013) v exarcháte existuje 21 farností tvoriacich 7 protopresbyterátov (dekanátov). Pôsobí v nich 28 kňazov. V roku 2003 bol vymenovaný za druhého gréckokatolíckeho exarchu Ladislav Hučko.
Hlavným chrámom exarchátu je Katedrála sv. Klimenta v Prahe. Patrónmi exarchátu sú sv. Kliment, sv. Cyril a Metod, sv. Anežka a sv. Mikuláš.
Békešskočabiansky okres

Békešskočabiansky okres (maď. Békéscsabai járás) je okres v Maďarsku v Békešskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Békéscsaba.