Michael Fincke

Mladosť

Michael Fincke pochádza z Pensylvánie, roku 1989 získal dva tituly bakalár na MIT (v odbore aeronautiky a astronautiky a v odbore vied o Zemi, atmosfére a planétach. Leto 1989 strávil na stáži v moskovskom leteckom inštitúte Sergeja Ordžonikidzeho. O rok neskôr sa na Stanfordovej univerzite stal magistrom. Druhý magisterský titul (z planetárnej geológie) získal na University of Houston-Clear Lake roku 2001. Od roku 1990 slúžil u vojenského letectva ako inžinier pre testovanie kozmických systémov, roku 1994 absolvoval školu skúšobných pilotov, od januára 1996 slúžil v Japonsku ako koordinátor prác na japonsko-americkom projekte stíhačky XF-2.

Astronaut

V máji 1996 bol v 16. nábore NASA vybraný medzi astronautov. Po dvojročnom kurze všeobecnej vesmírnej prípravy získal kvalifikáciu letový špecialista.
V júli 1999 bol zaradený do záložnej posádky Expedície 4. Ďalšími členmi posádky boli Gennadij Padalka a Stephen Robinson. Expedícia 4 štartovala v decembri 2001.
V marci 2002 bol vymenovaný do hlavnej posádky Expedície 9 s Gennadijom Padalkom a Olegom Kononenkom. Súčasne bol v apríli až decembri 2002 členom záložnej posádky Expedície 6. Po havárii Columbia boli plány letov a zloženie expedícií viackrát menené, nakoniec bola posádka Padalka, Fincke koncom januára 2004 určená ako hlavná pre Expedíciu 9.

Prvý let

Obaja kozmonauti ešte s holandským astronautom ESA André Kuipersom odštartovali do vesmíru 19. apríla 2004 na palube Sojuzu TMA-4. Nahradili kolegov z Expedície 8 a pol roka obývali stanicu. V októbri ich vystriedali členovia Expedície 10. Padalka s Finckem (a Jurijom Šarginom, ktorý priletel s Expedíciou 10) pristáli v Kazachstane 24. októbra 2004 po 187 dňoch, 21 hodinách a 16 minútach letu.

Medzi letmi

V októbri 2005 nahradil Johna Grunsfelda v záložnej posádke Expedície 13, v nej sa pripravoval do marca 2006.
Od augusta 2006 do októbra 2007 bol veliteľom záložnej posádky Expedície 16 (so Saližanom Šaripovom). Vo februári 2007 bola posádka Fincke, Šaripov vymenovaná za hlavnú posádkou Expedície 18. V máji 2008 Šaripova zo zdravotných dôvodov nahradil Jurij Lončakov.

Druhý let

Fincke, Lončakov a americký vesmírny turista Richard Garriott odštartovali 12. októbra 2008 v Sojuze TMA-13. Po spojení s ISS počas týždňa prebrali stanicu od Expedície 17 a Fincke sa stal veliteľom. Jej členovia Sergej Volkov a Oleg Kononenko sa s Garriottom vrátili na Zem a kozmonauti Expedície 18 (vrátane Gregory Chamitoffa, ktorý prešiel z Expedície 17) ostali na stanici. Fincke s Lončakovom po zvyčajnom polročnom pobyte na stanici pristáli 8. apríla 2009 po lete trvajúcom 178 dní a 14 minút.

Tretí let

Finckeho tretí let sa uskutočnil 16. mája 2011 počas posledného, 25. letu raketoplánu Endeavour STS-134. Počas misie vykonal tri výstupy do otvoreného vesmíru, s nakumulovaním času výstupov EVA v trvaní 26 hodín a 12 minút. Celkovo tak Fincke aj s predchádzajúcimi výstupmi strávil v otvorenom vesmíre dva dni a 37 minút. To ho zaraďuje na deviate miesto v rebríčku najdlhšie stráveného času (stav k 23.7.2014).
Počas misie Fincke pomáhal na ISS nainštalovať magnetický spektrometer (Alpha Magnetic Spectrometer – AMS-02) a vonkajšiu logistickú plošinu „ExPRESS Logistics Carrier“ (ELC), ktorú tam raketoplán dopravil.
Po úspešne splnenej misii raketoplán 1. júna 2011 aj s posádkou pristál na Floride.