Žlčníkové kamene

Cholecystolitiáza (žlčníkové kamene) znamená tvorbu kamienkov (konkrementov) v žlčníku. Sú tvorené vyzrážanými zložkami žlče - cholesterolu, bilirubínu a solí vápnika. Príčinou býva porucha zloženia žlče pri spomalení jej odtoku - poruche vyprázdňovania žlčníka, pri infekcii a iných zápaloch v žlčových cestách. Žlčové kamienky môžu upchať žlčové cesty, čo je spojené so silnými bolesťami brucha, lokalizovanými do pravého podrebria (žlčníkový záchvat -  biliárna kolika). Prítomnosť žlčníkových kamienkov v žlčových cestách sa označuje ako choledocholitiáza, drobné  konkrementy v žlči sa volajú mikrolitiáza a vrstva zahustenej žlče na dne žlčníka - „žlčové blato“ sa označuje anglickým termínom sludge.

Výskyt

Cholecystolitiáza postihuje približne 20% – 40% dospelých obyvateľov vyspelých západných krajín, maximum výskytu je po 40. roku života. Ženy sú postihnuté približne trikrát častejšie, ako muži. V ázijských krajinách sa vyskytuje zriedkavejšie. Medzi rizikové faktory patrí okrem uvedeného obezita, tehotenstvo, genetická predispozícia. Sklon k cholecystolitiáze zvyšujú poruchy vstrebávania a metabolizmu žlčových kyselín, choroby žlčových ciest a poruchy vyprázdňovania žlčníka (napríklad pri redukčných a tuky obmedzujúcich dietach).

Liečba

Bezpríznaková cholecystolitiáza nevyžaduje liečebný zásah, len sledovanie. Ak sa kamienky zväčšia nad 2 cm, alebo je podozrenie na infekciu, prípadne u pacientov s cukrovkou, odporúča sa operačné odstránenie žlčníka (cholecystektómia).
Pri biliárnej kolike má pacient nariadenú hladovku, neskôr dočasnú prísnu dietu. Dostáva spasmolytiká - lieky na uvoľnenie kŕčov hladkého svalstva, prípadne infúznu liečbu. Po ústupe príznakov sa plánuje definitívna liečba, spravidla  cholecystektómia. Pri pretrvávaní ťažkostí alebo vzniku komplikácii je spravidla potrebná antibiotická liečba. Ak zaklinený kameň trvalo bráni odtoku žlče, hrozia ďalšie komplikácie (zápal, prederavenie žlčových ciest, poškodenie až zlyhanie pečene), musí byť odstránený čo najskôr. Uprednostňované je endoskopické ošetrenie - vykonanie endoskopickej retrográdnej cholangiopankreatikografie (ERCP) so stiahnutím kamienkov (konkrementov) zo žlčových ciest do dvanástorníka pomocou špeciálneho košíčka alebo balónika. Krajným riešením je okamžitá operácia - cholecystektómia s revíziou žlčových ciest a odstránením kamienkov.
Samotné odstránenie žlčníkových kamienkov sa nepovažuje za definitívne riešenie, pretože väčšinou pretrváva príčina ich tvorby a po určitom čase sa vytvoria znova, preto sa spravidla odstraňuje celý žlčník.
Pri chronickej biliárnej dyspepsii sa spravidla odporúča operácia - cholecystektómia. Vykonáva sa spravidla laparoskopicky, teda bez otvorenia brušnej dutiny, pretože tento postup je šetrnejší a pacient sa po operácii rýchlo zotaví. Keďže príznaky biliárnej dyspepsie nie sú špecifické pre toto ochorenie a môžu mať v skutočnosti inú príčinu, alebo ak u pacienta vznikne tzv. postcholecystektomický syndróm (ťažkosti, pripisované odstráneniu žlčníka), nemusí operácia vždy odstrániť pacientove ťažkosti. Napriek tomu sa považuje za užitočnú, pretože sa ňou predchádza prípadnému vzniku komplikácii cholecystolitiázy v budúcnosti.
Neoperačná (konzervatívna) liečba cholecystolitiázy nie je lekármi uprednostňovaná, pretože kamienky sa zvyknú tvoriť opakovane a ich odstránenie nebýva teda definitívnym riešením. Predtým populárna kúpeľná liečba je prakticky neúčinná, tzv. žlčníková diéta s obmedzením tukov a nafukujúcich jedál môže stav aj zhoršiť, pretože redukuje stimuly k vyprázdňovaniu žlčníka a kamienky sa v stagnujúcej žlči môžu tvoriť ešte intenzívnejšie. Efekt litotrypsie - rozdrvenia kamienkov pomocou ultrazvuku je dočasný a od tejto metódy sa tiež upúšťa. Z konzervatívnych postupov sa u obmedzeného počtu pacientov využíva disolučná liečba preparátmi, obsahujúcimi žlčové kyseliny - chenodeoxycholovú a ursodeoxycholovú. Je možná len pri malých kamienkoch, trvá približne rok a úspešná je veľmi približne u polovice pacientov.

Komplikácie

Tlak kamienkov na stenu žlčníka môže vyvolať zápal žlčníka - cholecystitídu. Najhoršia forma tohto zápalu je empyém žlčníka, pri ktorom je žlčník naplnený kamienkami a hnisom. Upchatie vývodných žlčových ciest, ktoré znemožňuje odtok žlče, sa čoskoro prejavuje žltačkou (ikterus). Po niekoľkých dňoch trvania vedie k poškodeniu pečene. Žlčníkový kameň, blokujúci úsek žlčových ciest, spoločný s vývodom slinivky brušnej, môže spôsobiť jej zápal - biliárnu pankreatitídu.