google/wiki40b huggingface dataset:
Karel Fajfrlík

Biografia

Vyštudoval české gymnázium v Plzni, na vysokej škole banskej v Leobene a na Právnickej fakulte Karlovej univerzity. Profesne začínal ako pisár v advokátskej kancelárii. Od roku 1890 bol koncipientom v Moravskom Krumlove, kde sa podieľal na založení sokolskej organizácie a angažoval sa v miestnych spolkoch. Od roku 1895 pracoval v advokátskej kancelárii v Moravskej Ostrave, po roku 1899 ako samostatný advokát. Angažoval sa pri založení divadelného spolku a Sokolskej župy moravskosliezskej v Ostrave. V rokoch 1900 – 1919 bol starostom sokolskej jednoty Moravská Ostrava I. a v rokoch 1900 – 1909 župným starostom.
Politicky sa začal angažovať v Moravskom klube v Moravskej Ostrave a v politickom pokrokovom spolku. Za Ľudovú stranu pokrokovú na Morave (voľne združená s Národnou stranou slobodomyseľnou, teda mladočechmi, v Čechách) bol v krajinských voľbách roku 1906 zvolený na Moravský zemský snem za kúriu mestskú, obvod Moravská Ostrava, Vítkovice, Přívoz atď. Mandát obhájil v krajinských voľbách roku 1913.
Patril do okruhu okolo brnianskych Lidových novín, kde počas prvej svetovej vojny rástla opozícia proti vedeniu strany, ktorá bola prorakúsky aktivistická. Od roku 1917 sa podieľal na dojednávaní vzniku Českej štátoprávnej demokracie ako novej formácie združujúcej moravské aj české národno-liberálne prúdy. V októbri 1918 patril k významným postavám prevratu v Moravskej Ostrave. Bol podpredsedom tamojšieho Okresného národného výboru.
Od roku 1918 zasadal v Revolučnom národnom zhromaždení. V tomto zákonodarnom zbore zasadal za Českú štátoprávnu demokraciu, neskôr pretvorenú v národnú demokraciu. Na členstvo v parlamente rezignoval na 47. schôdzi v máji 1919. Bol profesiou advokátom.
V roku 1923 inicioval v Moravskej Ostrave vznik spolku Výstava, ktorý tu ešte toho istého roku usporiadal veľkú hospodársku výstavu. Zo zisku potom za predsedníctva Karla Fajfrlíka došlo k výstavbe trvalého výstavného areálu.
Trajánov most

Trajánov most bol rímsky segmentový oblúkový most a prvý most postavený na dolnom toku Dunaja. Viac ako tisíc rokov bol najdlhším oblúkovým na svete a to v celkovej dĺžke aj v rozpätí oblúka. Most postavil starogrécky architekt Apollodoros z Damasku, na príkaz cisára Trajána, aby bolo zabezpečené zásobovanie rímskeho vojska pri ťažení do Dácie v roku 105.
Most sa nachádzal východne od Železných vrát, blízko dnešného mesta Drobeta-Turnu Severin (Rumunsko) a Kladovo (Srbsko). Jeho dĺžka bola 1 135 metrov (šírka Dunaja v tomto úseku je 1 071 m), šírka 15 m a výška od hladiny rieky 19 m. Na každom konci bol okolo vstupu na most postavený rímsky vojenský tábor kastrum. Konštrukciu tvorili drevené oblúky na 20 kamenných pilieroch (z kameňa, malty a puzolánového cementu), ktoré boli od seba vzdialené 38 metrov. Most bol postavený za veľmi krátky čas od roku 103 do 105, čo sa pravdepodobne podarilo odklonením toku rieky.
Po ústupe rímskych vojsk bol most zničený. V roku 1856, keď bola hladina Dunaja rekordne nízko, bolo viditeľných všetkých 20 pilierov. V roku 1906 boli dva piliere zničené aby neobmedzovali lodnú dopravu. V roku 1932 bolo 16 pilierov pod vodou a v roku 1982 ich bolo archeológmi zmapovaných iba 12 (zvyšné boli pravdepodobne odplavené). V súčasnosti sú viditeľné iba piliere na oboch brehoch Dunaja.
Quai aux Fleurs

Quai aux Fleurs (Kvetinové nábrežie) je nábrežie v Paríži na brehu rieky Seiny. Nachádza sa v 4. obvode.

Poloha

Nábrežie vedie po severovýchodnom okraji ostrova Cité medzi mostami Saint-Louis a Arcole. Začína na križovatke s ulicou Rue du Cloître-Notre-Dame, kde naň nadväzuje Quai de l’Archevêché vedúce na južnú stranu ostrova, a končí pri ulici Rue d'Arcol a rovnomennom moste.

Dejiny

Nábrežie vzniklo na začiatku 19. storočia pod názvom Quai Napoléon. V roku 1816 bolo premenované na Quai de la Cité, v roku 1834 opäť na Quai Napoléon a konečne v roku 1879 získalo svoj dnešný názov Quai aux Fleurs podľa neďalekého kvetinového trhu.
Synkopa (medicína)

Synkopa je náhle a krátko trvajúce bezvedomie. Je to osobitný typ zmeny vedomia. Najčastejšou príčinou je arytmia (porucha srdcového rytmu) alebo náhly pokles krvného tlaku, ktoré na krátky čas znížia prítok krvi do mozgu.
Braga (mesto)

Pamiatky

Na kopec nad Bragou do kostola Bom Jesus do Monte vedie pútnická cesta. Na toto miesto vedie historická lanovka, ktorá je zvláštna tým, že jej pohon obstaráva voda. V hornej stanici sa voda napustí do nádrže v podvozku vagónu a dole sa zase vypustí. Patrí medzi niekoľko desiatok lanoviek tohto druhu na svete.
Podobné pútnické miesto, neďaleko Bom Jesus do Monte, sa volá Sameiro. Okolo chrámu je veľké priestranstvo, pod ktorým je expozícia dejín kresťanstva.
Mesto samotné má veľmi veľa pamiatok, najmä religiózneho charakteru. Nachádza sa tu katedrála Panny Márie, najstaršia katedrála v krajine.

Vzdelávanie

Mesto je sídlom dvoch univerzít:Universidade do Minho a Universidade Católica Portuguesa.

Šport

V meste pôsobí futbalový tím S.C. Braga, finalista Európskej ligy v roku 2011.
Boutigny (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,88 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 859 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pernois

Poloha

Obec má rozlohu 8,83 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 712 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miroslav Ihnačák

Klubový hokej

Hokejovo vyrastal v rodnom Poprade. Od sezóny 1981/1982 hral v klube VSŽ Košice, kde spoločne s Igorom Libom a Jánom Vodilom vytvorili jednu z najproduktívnejších formácií ligy. V roku 1982 si ho vybralo Toronto Maple Leafs v 9. kole zo 171. miesta vstupného draftu. Do zámoria následne odišiel uprostred sezóny 1985/86 a pôsobil v ňom 6 rokov. Zväčša však hrával v nižších súťažiach. Celkovo odohral v NHL 57 zápasov, v ktorých zaznamenal 17 bodov za 8 gólov a 9 asistencií za Toronto Maple Leafs a Detroit Red Wings. Následne sa vrátil do Európy a pôsobil v nemeckých súťažiach a tiež vo Švajčiarsku. Nakoniec sa vrátil do Košíc, odohral tu 6 sezón a získal majstrovský titul. Na záver kariéry odohral ešte jednu sezónu v rodnom Poprade a tiež niekoľko zápasov za MHC Martin a Prešov. Ako 43-ročný sa pôvodne rozhodol ukončiť kariéru. Tú potom doplnil ešte zápasmi za druholigový klub HKm Humenné, kde vypomohol svojmu bývalému spoluhráčovi a trénerovi Jánovi Vodilovi.

Reprezentácia

Zúčastnil sa MS 1995 B kategórie, kde si Slovensko vybojovalo účasť v najvyššej kategórii šampionátu. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 12 zápasov, strelil 10 gólov. Česko-Slovensko reprezentoval na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v rokoch 1979 a 1980. Za seniorskú reprzentáciu napriek výkonom nenastúpil ani raz keďže jeho brat v roku 1982 emigroval.

Trénerská kariéra

V závere hráčskeho pôsobenia v Martine sa stal zároveň asistentom trénera. Na rovnakej pozícii pôsobil v prvoligovom klube HK Lietajúce kone Prešov. V marci 2006 počas 2. tretiny druhého štvrťfinálového zápasu proti Banskej Bystrici hodil smerom k rozhodcovi fľašu s vodou a následne jeho tím opustil ľadovú plochu. Od disciplinárnej komisie SZĽH dostal zákaz činnosti na jeden mesiac nepodmienečne. V sezóne 2006/07 trénoval prvoligový MHK SkiPark Kežmarok, ktorý priviedol do extraligy. Rovnaký klub, no už ako extraligové mužstvo, viedol aj v sezóne 2007/08, ale po jej skončení sa s ním musel rozlúčiť. V októbri 2008 sa stal trénerom poľského klubu GKS Tychy. Následne viedol v sezóne 2009/2010 HK Trebišov a v sezóne 2010/2011 tím Spiššskej Novej Vsi. Sezónu 2011/12 začal ako tréner Michaloviec, už v októbri ho ale pre nevýrazné výkony tímu odvolali z funkcie . V novembri 2011 sa stal trénerom klubu HC Košice , s ktorým získal striebornú medailu. Sezónu 2012/13 začal opäť ako tréner Michaloviec
Paul Häberlin

Paul Häberlin (* 17. február 1878, Kesswil – † 29. september 1960, Bazilej) bol najvýznamnejší švajčiarsky filozof 20. storočia, silno tradicionalistickej orientácie.
Mijanès

Poloha

Obec má rozlohu 39,95 km². Najvyšší bod je položený 2 541 m n. m. a najnižší bod 1 037 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buran (raketoplán)

Technické parametre

Buran mal dĺžku 36 m, výšku 16 m, priemer trupu 5,6 m, objem kabíny mal 73 m³. Štartovacia hmotnosť bola 105 t, pristávacia 82 t. Plánovaná životnosť bola 100 štartov. Tepelnú ochranu tvorilo 38-tisíc doštičiek. Pri svojom jedinom lete pristával pri rýchlosti 310 km/h.

Prototypy a testovacie modely

Bolo vyrobených 8 prototypov a testovacích modelov na rôzne účely. Ich dnešné využitie je rôzne - slúžia ako múzejný exponát, reštaurácia alebo len tak stoja kdesi v hangároch.

Buran (Raketoplán 1.01)

Bol vyrobený v roku 1986. Jeho prvý štart sa mal uskutočniť 29. októbra 1988, ale 51 sekúnd pred spustením odpočtu bol odvolaný. Štart sa uskutočnil 15. novembra 1988. Na jeho palube nebola posádka, ani nebola nainštalovaná podpora života, let bol plne automatický. Po dvoch obletoch Zeme pristál na pristávacej dráhe na kozmodróme Bajkonur. Pre prípad zlého počasia bola pripravená záložná dráha vo vojenskom priestore Ralsko v Česko-Slovensku.
V roku 1989 sa ešte na chrbáte lietadla Antonov An-225 ukázal na aeroshow v Paríži, ale ďalšieho letu sa už nedočkal. Spolu s novou nosnou raketou Energia bol uložený v hangári na kozmodróme Bajkonur. Po rozpade Sovietskeho zväzu prešiel (rovnako ako celý kozmodróm) do vlastníctva Kazachstanu.
13. mája 2002 sa po veternej smršti prepadla strecha hangáru. Zomrelo pritom 8 ľudí a raketoplán spolu s nosnou raketou bol zničený.

Ďalšie exempláre

Raketoplán 1.02 (Ptička) bol vyrobený v roku 1988 a to vrátane podpory života. Plánovaný štart s posádkou v roku 1992 bol zrušený. Po rozpade Sovietskeho zväzu tiež prešiel do vlastníctva Kazachstanu a dodnes je kdesi na kozmodróme Bajkonur.
Raketoplán 2.01 novej série sa začal stavať začiatkom 90-tych rokov a v roku zrušenia programu (1993) bol asi z polovice hotový. Dnes sa nachádza v leteckom múzeu v Speyer v Nemecku.
Raketoplán 2.02 bol v roku 1993 hotový asi len z desatiny. Bol rozobratý a rozpredaný aj cez internet.
Saint-Michel-d’Aurance

Poloha

Saint-Michel-d’Aurance má rozlohu 8,14 km². Najvyšší bod je položený 922 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Michel-d’Aurance má 247 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Helenizmus

Helenizmus (zo starogr. Έλλην – Hellen – Grék) je dejinná a kultúrna epocha, obdobie starovekých dejín východného Stredomoria a Prednej Ázie od výbojov, započatých 338 pred Kr. macedónskymi panovníkmi Filipom II. a jeho synom Alexandrom Veľkým (v rokoch 334 – 324). Pokračovala v nástupníckych štátoch (Macedónia s Gréckom, ríša Seleukovcov, Ptolemaiovcov, Baktrijské kráľovstvo, Pergamská ríša a i.) až do roku 30 pred Kr., čiže do začiatku samovlády prvého rímskeho cisára Octaviana a do obdobia, keď stratil svoju samostatnosť posledný helenistický štát, ptolemaiovský Egypt. Vzdelanosť, umenie, hodnoty a životný štýl starých Grékov prijímal rad národov a súčasne ho obohacoval o domáce tradície.
Helenizmus sa pokladá za významné obdobie antickej kultúry. V období helenizmu sa grécky živel rozšíril ďaleko na východ, kde existovali v Ázii a v Egypte veľké štáty s gréckou vládnucou vrstvou a s mnohými gréckymi mestami a keď sa v ekonomike, v sociálnom a politickom zriadení i v kultúre prelínali civilizačné prvky grécke s orientálnymi. Helenizmus prenikal aj do západného Stredomoria a pôsobil nielen na Grékov sicílskych a juhoitalských, ale aj na Kartágo a Rím.
Jednoduché účtovníctvo

Jednoduché účtovníctvo alebo sústava jednoduchého účtovníctva je druh účtovníctva (alebo len evidencie), pri ktorom sa zisk (strata) zisťuje iba porovnávaním rozdielu majetku a záväzkov (teda vlastného imania) na konci sledovaného obdobia s rozdielom majetku a záväzkov (teda vlastného imania) na začiatku sledovaného obdobia. 
Z podnikovoekonomického hľadiska nie je potrebné, aby ten, kto používa takéto účtovníctvo, viedol akékoľvek knihy či účty, stačí ak je známy (zaznamenaný) majetok a záväzky na začiatku a na konci sledovaného obdobia. V praxi, ale aj v dôsledku právnych predpisov jednotlivých krajín (vrátane Slovenska), však tí, čo používajú takéto účtovníctvo, vedú v priebehu sledovaného obdobia rôzne účtovné knihy a často aj evidujú príjmy a výdavky.
Bez ohľadu na to, koľko a aké účtovné knihy sa vedú, jednoduché účtovníctvo nepozná - na rozdiel od podvojného - podvojnosť účtovných zápisov (odtiaľ pochádza aj jeho názov).

Dejiny

Zdroje sa rozchádzajú pokiaľ ide o otázku, či je staršie jednoduché alebo podvojné účtovníctvo. K obidvom sa uvádza, že vznikli asi v 13. storočí.
V Rakúskej monarchii (vrátane Slovenska) sa do polovice 18. storočia (na veľkostatkoch, v manufaktúrach, na cirkevnom majetku a pod.) viedlo len jednoduché účtovníctvo, potom prevážilo podvojné účtovníctvo a v štátnej správe kamerálne účtovníctvo. Dnes je jednoduché účtovníctvo na Slovensku povolené len pre hospodársky "menej významné" subjekty (podrobnosti pozri nižšie).
Arkadia (krajská jednotka)

Súčasnosť

Od 20. storočia sa začína rozvoj Arkádie, ako napríklad výstavba ciest, či prezentácia európskych oblečení obyvateľom. V priebehu tohto storočia sa väčšina Arkádčanov odsťahovala do veľkých miest, predovšetkým do Atén a preto tu dnes žije iba okolo 100 000 ľudí. Najznámejšie mestá sú tu Tripoli (Tripolitsa), Megalopoli, Astros, Vytina, Gortyna, Palumba, Stemnitsa, Leonidio či Dimitsana.

Kultúra

Kultúra modernej Arkádie sa od staroveku príliš nezmenila. Obyvatelia žijú stále jednoduchým vidieckym životom. Arkádčania si uchovali mnohé staroveké tradície. Radi sa zabávajú a tancujú, tak ako aj v staroveku miestnu kultúru prezentoval tancujúci boh Pan. Práve Arkádia je známa svojim bohatým folklórom. Pochádzajú odtiaľto mnohé ľudové piesne. Obľúbený hudobný nástroj je klarina (klarinet), na ktorý sa hrajú orientálne melódie. Tancuje sa tu tanec Tsakonikos, Tsamiko a Syrtos. Aj dnes tu môžeme nájsť silné pohanské prežitky v miestnej kultúre. To vidíme hlavne počas miestnych slávností, ako aj počas veľkonočných slávností, ktorými je známa práve Tripolitsa. Arkádčania, tak ako aj iní južní Gréci uctievajú strom platan, známa je miestna ľudová pieseň Ore, stis Arkadias to platano (Platan v Arkádií).
Eymet (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,25 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 593 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Machine (Nièvre)

Poloha

Obec má rozlohu 17,95 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 542 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Daigny

Poloha

Obec má rozlohu 2,85 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
IPhone SE

Software

iPhone SE je dodávaný s predinštalovaným operačným systémom iOS 9.3.
Saint-Pé-de-Léren

Poloha

Obec má rozlohu 5,31 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 253 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nevolajka

Prameň

Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, juhozápadne od kóty 1 037,9 m v nadmorskej výške približne 980 m n. m.
Atvars Tribuncovs

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Mora IK v švédskej Elitserien.
Bourgoin-Jallieu

Poloha

Obec má rozlohu 24,37 km². Najvyšší bod je položený 382 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 26 390 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akantódy

Akantódy (iné názvy: tŕňoplutvovce, tŕňoplutvé, tŕňoplutvé ryby, praryby; lat. Acanthodii) sú vymretá trieda rýb.
Tieto ryby dorastali do veľkosti 10 – 30 cm, mali heterocerknú plutvu. Ich pancier bol redukovaný až na niekoľko dosiek na hlave a prsiach. Na tele mali kostené šupiny a mali zachovanú chordu. Lebka bola trojbázická - vysoká s úzkou prepážkou medzi veľkými očnicami. Mali veľa kožných plutiev. Na prednom okraji kožných plutiev mali kožný tŕň. Ich bočná čiara mala otvory medzi šupinami.
Vareilles (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 510 m n. m. a najnižší bod 357 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lignières-de-Touraine

Poloha

Obec má rozlohu 10 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 180 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turcey

Poloha

Obec má rozlohu 12,45 km². Najvyšší bod je položený 579 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lottinghen

Poloha

Obec má rozlohu 10,11 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 517 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lanches-Saint-Hilaire

Poloha

Obec má rozlohu 5,45 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemecký filmový expresionizmus

Nemecký filmový expresionizmus je obdobie v nemeckej kinematografii, približne ohraničené rokmi 1920 až 1927. Avantgardné hnutie expresionizmus sa objavilo okolo roku 1910 vo výtvarnom umení. Postupne preniklo do ostatných umeleckých disciplín ako je divadlo, literatúra či architektúra. Ako prvý film tohto hnutia je považovaný Kabinet doktora Caligariho (Das Kabinett des Doktor Caligari) Roberta Wieneho z roku 1920. Ďalším signifikantným filmom expresionizmu je Nosferatu (Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens) Friedricha Wilhelma Murnaua z roku 1922.

Historický kontext

Už počas prvej svetovej vojny nastal v nemeckom kinematografickom priemysle prudký rozvoj. Bol to následok vládneho nariadenia z roku 1916, ktoré zakazovalo dovoz zahraničných filmov do Nemecka. Dopyt po nových filmoch v nemeckých kinách, spôsobil zvýšenie počtu domácich filmových produkčných spoločností. Ďalším krokom, ktorý nasledoval, bolo vládou nariadené zlučovanie malých filmových spoločností do jednej. Výsledkom bola spoločnosť UFA (Universum Film Aktiengesellschaft) zriadená v roku 1917. Vďaka dobrému finančnému zázemiu mohol kinematografii Nemecka v tej dobe konkurovať len Hollywood. Rozhodujúcu úlohu pri prieniku expresionizmu do filmu zohrala, v tej dobe ešte od UFY nezávislá, produkčná spoločnosť Decla, ktorú vlastnil Erich Pommer. V roku 1919 realizovala film s názvom Kabinet doktora Caligariho. Autormi scenára boli vtedy ešte neznámi autori Carl Mayer a Hans Janowitz. Traja výtvarníci, ktorý sa podieľali na výrobe filmu Hermann Warm, Walter Reimann a Walter Röhrig navrhli, aby bol film nakrútení expresionistickým štýlom. Producenti s týmto experimentom súhlasili. Po berlínskej premiére v roku 1920 sa film stal senzáciou nielen v Nemecku, ale úspešne sa premietal aj v Spojených štátoch amerických, Francúzku a iných krajinách. Na základe filmu Kabinet doktora Caligariho sa začali v Nemecku nakrúcať aj ďalšie filmy v expresionistickom štýle. Trend takýchto filmov trval v nemeckej kinematografii približne do roku 1927. Za posledný významný expresionistický film je považovaný Metropolis Fritza Langa.

Charakteristika

Na rozdiel od avantgardného hnutia impresionizmus, ktoré bolo založené na práci s kamerou a filmovým strihom, expresionizmus si zakladá najmä na mizanscéne. Pod mizanscénou rozumieme všetky prvky umiestnené pred kamerou, ktoré majú byť nakrútené. To znamená: prostredie, rekvizity, osvetľovanie, herci, kostýmy, make-up atď. Expresionizmus bol vo všeobecnosti chápaný ako vzbura proti realizmu. Toto pravidlo sa prejavilo aj pri výtvarnej stránke expresionistických filmov. Prostredia v ktorých sa odohrávajú príbehy sú nerealisticky zdeformované. Herci bývajú silno nalíčení a choreografia ich pohybov je neprirodzená.
Zoltán Weigl

Zoltán Weigl (* 19. marec 1955 – † 20. december 2003, Nové Zámky) bol slovenský kameraman.
Po ukončení štúdia kamery na FAMU v Prahe pôsobil ako kameraman v spravodajstve. Od roku 1985 bol samostatným kameramanom, podieľal sa na realizácii niektorých dokumentov a hraných diel pre kiná, aj televíziu.
Kozorožec (znamenie)

Kozorožec (Capricornus) je jedno z astrologických znamení, ktoré je asociované so súhvezdím Kozorožec. Slnko ním má prechádzať od 22. decembra do 20. januára, v súčasnosti a v skutočnosti od 15. januára do 12. februára. Opačné znamenie je Rak.
Podľa astrológie desiate znamenie zverokruhu, dom Saturna, z kovov sa mu priraďuje olovo, z minerálov ónyx a z farieb čierna. Slnko ním prechádza od 22. decembra do 20. januára; vďaka zimnému slnovratu a predĺženiu dňa nadobúda Kozorožec pozitívny aspekt.
Rosario Dawsonová

Životopis a kariéra

Rosario Dawsonová, sa narodila v roku 1979 v meste New York ale vyrastala na Manhattane. Jej matka bola vokalistka a otec pracoval na stavbe. Jej rodičia sa rozišli ešte keď bola Rosario malá, ale naďalej obaja jej rodičia žili v rovnakom dome.
Rosario nemala v pláne sa stať herečkou, preto bola náhodne objavená režisérom Larry Clarckom, ktorý v tej dobe pracoval na filmu Kids. Filmovanie, Rosario natoľko očarilo, že dobrovoľne začala navštevovať divadelný inštitút Lee Strasberga. Po boku Denzela Washingtona, si zahrala vo filme He Got Game (1998) a v rovnakom roku aj vo Side Streets (1998). Vo filmoch zo začiatku viac stvárňovala menšie úlohy.
V roku 2001 sa objavila vo filme Sidewalks of New York , kde sa spoznala príklad s herečkou Brittany Murphy, či po boku Umy Thurmanovej a Ethana Hawkea vo filme Chelsea Walls.
V roku 2002, sa ukázala v druhej časti filmu Muži v čiernom či v dráme 25. hodina, kde si zahrala spolu s hercom Philipom Seymourom Hoffmanom či Annou Paquin. Po boku herečky Angeliny Jolie či hercov ako Anthony Hopkins, Jared Leto či Collin Farrel si zahrala v historickej dráme Alexander Veľký (2004) a o rok (2005), ju obsadil režisér Robert Rodriguez do filmu Sin City – mesto hriechu, kde sa objavila ako bláznivá a zároveň drsná prostitútka Gail. V rovnakom roku si zahrala aj v muzikály Bohémovia, kde sa ukázala ako exotická tanečníčka Mimi.
V roku 2007 sa objavila vo filme režiséra Quentina Tarantina, Grindhouse: Auto zabijak, kde zahviezdila po boku herca Kurta Russella, či herečky Rose McGowanovej, s ktorou sa v rovnakom roku objavila na prednej strane časopisu Rolling Stones a tiež sú dosť blízkymi kamarátkami.
V roku 2008, si po druhý krát zahrala po boku herca Willa Smitha, vo filme Sedem životov. Dňa 17. januára 2009, účinkovala v show Saturday Night Live. Tiež v roku 2009 prepožičala svoj hlas jednej z postáv v animovanej rozprávke Wonder Woman.
Objavila sa vo filmoch ako Percy Jackson: Zlodej blesku, či drogovo závislá matka Apple v dráme Gimme Shelter, kde jej dcéru stvárnila herečka Vanessa Hudgensová. O rok neskôr, sa objavila v druhej časti filmu Sin City: Ženská, pre ktorú by som vraždil, kde si zopakovala úlohu prostitútky Gail, ktorú si ako v jednom z rozhovorov uviedla, dosť obľúbila. Od roku 2015 sa začala viacmenej venovať dabingovej práci. Začala skôr pracovať v televíznych seriáloch, ako napríklad Daredevil kde stvárnila postavu Claire Temple, ktorá sa objaví aj v seriály Iron First (2017) či The Defenders (2018). Jej postava bola použitá aj v komikse Jessica Jones.

Osobný život

Vo februári 2017 potvrdila svoj vzťah s komikom Ericom Andréom.

Politická činnosť

V roku 2004 bola zatknutá kvôli protestu proti bývalému prezidentovi Georgovi W. Bushovi a tiež dňa 15. apríla 2016, patrila k demonštrantom, ktorý boli zadržaný políciou na pochode Democracy Spring.