google/wiki40b huggingface dataset:
Epifanius zo Salamis

Epifanius zo Salamis (iné mená: Epifánius zo Salaminy; starogr. Ἐπιφάνιος Κωνσταντίας; * cca 315 – † 403) bol biskup v cyperskom meste Salamina (novogr. Σαλαμίς, lat. Constantia).

Život

Epifánius pochádzal z mesta Eleutheropolis (dnes: Bet Guvrin, Izrael). Niektoré pramene dokonca uvádzajú, že bol židovského pôvodu, no chýbajú o tom priame a hodnoverné dôkazy. V mladosti strávil istý čas medzi egyptskými mníchmi. Neskôr bol vysvätený za kňaza a okolo roku 335 založil v blízkosti Eleutheropolisu kláštor, v čele ktorého potom stál nasledujúcich 30 rokov.
V roku 367 ho zvolili za biskupa v cyperskom meste Salamina (Constantia). Aj tu bol veľkým podporovateľom mníšstva.
Epifánius pokladal alexandrijského teológa Origena (* 185 – † 253) za pôvodcu všetkých heréz, vrátane arianizmu, a tak proti nemu bojoval „všetkými jazykmi sveta“, ako neskôr poznamenal historik Rufinus. Epifánius totiž ovládal gréčtinu, sýrčinu, hebrejčinu, koptčinu a latinčinu.
V tzv. prvom spore o Origena zohral Epifánius významnú úlohu. V roku 378 sa zúčastnil na synode v Antiochii a v roku 382 na synode v Ríme. V roku 394 prišiel do Jeruzalema a v Chráme Božieho hrobu predniesol kázeň proti Origenovej náuke. Z toho istého roku pochádza aj list, v ktorom Epifánius pojednáva o Origenových omyloch a obhajuje v ňom napr. aj názor o reálnej existencii biblického raja.
V diele Ancoratus sa Epifánius o. i. venoval geografii štyroch riek, ktoré (podľa biblického textu) vytekali z raja. Napríklad o rieke Gihon napísal, že sa vlastne jedná o dnešný Níl, vyteká z raja smerom k Etiópii a Egyptu a nakoniec ústi do Stredozemného mora.
Epifánius bojoval s Origenovou náukou a jej prívržencami až do konca svojho života. V roku 402 na podnet Teofila Alexandrijského pricestoval Epifánius do Konštantínopolu. Pustil sa do konfrontácie s konštantínopolským arcibiskupom Jánom Zlatoústym, pretože ho podozrieval, že sympatizuje s Origenovou teológiou. Bolo totiž známe, že Ján krátko predtým poskytol azyl Origenovým prívržencom. Jeho snaha však bola nakoniec márna.
Epifánius zomrel v roku 403 počas spiatočnej cesty z Konštantínopolu.

Dielo

Za Epifániovo najranejšie dielo sa považuje spis Ancoratus („Pevne zakotvený“) z roku 374. Predstavuje polemiku s Origenom a arianizmom.
Najznámejším dielom Epifánia zo Salaminy je Panarion („Domáca lekáreň“ proti dobovým herézam; známe aj pod názvom Adversus haereses alebo Haereses). Napísané bolo zrejme medzi rokmi 374 až 377. Obsahuje rozbor a argumenty proti 80 heretickým náukám, pričom Epifánius k nim zaradil aj niektoré myšlienky nekresťanských filozofických škôl (napr. stoicizmus) a náboženských smerov (napr. saduceji).
V roku 382 napísal knihu o biblických mierach a váhach (De mensuris et ponderibus).
Quartier Notre-Dame

Quartier Notre-Dame (štvrť Panny Márie) je 16. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 4. obvodu.
Má rozlohu 37,9 ha a zahŕňa východnú časť ostrova Cité a celý ostrov Svätého Ľudovíta. Jej hranice preto tvorí rieka Seina, iba na západe ju od susedného 1. obvodu oddeľuje Boulevard du Palais.
Štvrť bola pomenovaná podľa katedrály Notre-Dame stojacej na ostrove Cité.
Les Ancizes-Comps

Poloha

Obec má rozlohu 21,2 km². Najvyšší bod je položený 742 m n. m. a najnižší bod 444 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 755 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vencovitá tepna

Vencovitá tepna alebo koronárna tepna je tepna, ktorá privádza krv do srdcovej svaloviny a vyživuje ju. Sú preto dosť zásadné pre srdečnú činnosť. Vyskytujú sa u väčšiny stavovcov, najlepšie sú samozrejme vyvinuté u drsnokožcov (žralok a raja), krokodílov, vtákov a cicavcov – vrátane člověka. Naopak u väčšiny kostnatých rýb a u primitívnych štvornožcov nie je  systém koronárnych tepien takmer vôbec vyvinutý.

Súvisiace ochorenia

Jednotlivé vetvy vencovitých tepien nemajú dostatočne veľké spojenia s okolnými vetvami (tzv.kolaterály). Keď sa vencovitá tepna zúži, dochádza k zhoršenému zásobeniu danej časti srdcovej svaloviny kyslíkom, a ľahko dochádza k patologickým stavom. Ochorenie sa  nazýva Ischemická srdečná choroba. Najčastejšie dochádza k zužovaniu tepien pri atheroskleróze. Prejavom nedokrvenosti (ischémie) je bolesť na hrudi – angina pectoris.
Ak dôjde k úplnému uzáveru niektorej z vencovitých tepien, môže okrsok svaloviny zásobovaný touto tepnou začať odumierať a vzniká infarkt myokardu. Liečbou je buď zavedenie stentu (t. j. výstuže) do zúženého miesta pomocou katétru zavedené najčastejšie z tepny na zápästí. Ďalšia z  možností je operácia srdca – koronárny by-pass – premostenie zúžených miest pomocou štepov – najčastejšie prsných tepien alebo tiež pomocou žíl odobraných z dolných končatín. Operácia sa uskutočňuje na pracovisku kardiochirurgie.
Saint-Gondran

Poloha

Obec má rozlohu 4,4 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dewa (provincia)

Provincia Dewa (jap. 出羽国 – Dewa no kuni) bola bývalá japonská provincia. Na jej území sa dnes rozkladajú prefektúry Jamagata a Akita s výnimkou miest Kazuno a Kosaka).
Provincia Dewa sa v roku 708 odštiepila od provincie Ečigo a postupne rozširovala svoje územie smerom na sever tak, ako Japonci vytlačovali pôvodných obyvateľov severného Honšú.
V priebehu obdobia Sengoku ovládal južnú časť provincie okolom mesta Jamagata klan Mogami a severnú časť klan Akita. Oba klany bojovali v bitke pri Sekigahare na strane Iejasua Tokugawu.
Na začiatku obdobia Meidži, predtým než bol zavedený systém prefektúr, bola Dewa na krátku dobu rozdelená na provincie Uzen a Ugo.
Big Bird

Big Bird, známe aj ako KH-9 Hexagon bola séria veľkých vojenských prieskumných družíc USA s hmotnosťou okolo 13 000 kg, ktorá bola používaná v rokoch 1971 - 1986. Big Bird boli určené na snímkovanie zemského povrchu s veľkým rozlíšením (okolo 60 cm) prevažne z nízkych obežných dráh. Mohli manévrovať a mávali subsatelity, často s dopravou puzdier na Zem. Oficiálne boli vypúšťané pod krycím označením OPS, alebo USA. Napr. Big Bird 20 (OPS 3123) štartoval 18. júna 1980 na dráhu 169-265 km, so sklonom 88,9°, obežnou dobou 96,5 min; subsatelit družice bol uvedený na dráhu 1 331-1 333 km. Big Bird 23 (OPS 0721) bol vypustený na podobnú dráhu 20. júna 1983.
Archippos z Mytilény

Archippos (starogr. Ἅρχιππος – Archippos) bol olympijský víťaz v boxe v roku 300 pred Kr..
Archippos z Mytilény zvíťazil v Olympii v boxe na 120. hrách v roku 300 pred Kr. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol aj na ostatných celogéckych hrách, keď si víťazný veniec odniesol i z pýtických, nemejských hier a z isthmických hier. V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval periodonikés (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili periodos (pravidelný obeh).
Box sa stal olympijskou disciplínou na 23. hrách v roku 688 pred Kr. V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá a bol tvrdší ako dnešný. Dovoľovalo sa všetko okrem chmatov, držania súpera a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Superi bojovali tak dlho, kým sa zápas pre jedného z nich skončil víťazne.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že Archippos dosiahol svoje celogrécke víťazstvá ako sotva dvadsaťročný. Mytilénčania mu z vďaky za preslávenie ich vlasti dali zhotoviť sochu, ktorú umiestnili v posvätnom okrsku olympijskej Altidy. Časť podstavca Archippovej sochy s porušeným nápisom objavili južne od Diovho chrámu. Typ písma ukazuje na prelom štvrtého a tretieho stor. pred Kr.
Jasenica (prítok Turca)

Prameň

Pramení v pohorí Žiar na severnom svahu Rovných lazov (701,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 650 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severozápad, následne sa stáča na severovýchod a preteká Veľkou Jasenicou. V strednej časti doliny tečie východným smerom, v dolnej časti až k sútoku s Jasenovským potokom severoseverovýchodným smerom. Odtiaľ pokračuje k sútoku s Budišom na východ, potom tečie prechodne na sever a južne od obce Liešno sa stáča a ďalej tečie severovýchodným smerom.

Ústie

Do Turca sa vlieva východne od obce Slovenské Pravno v nadmorskej výške cca 454 m n. m.
La Baume-d’Hostun

Poloha

Obec má rozlohu 8,46 km². Najvyšší bod je položený 760 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 553 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Partská ríša

Partská ríša alebo Partské kráľovstvo bol štát, ktorý sa nachádzal na území dnešného Iránu a okolitých štátov medzi 2. polovicou 3. storočia pred Kr. a rokom 224 po Kr.
Prvým hlavným mestom bola Nisa (Nisaja), potom spolu so šírením územia na západ sa hlavné mesto presúvalo, nakoniec ním bol Ktésifón na rieke Tigris. Významné mestá boli Darabgird, Firúzábád, Hatra, (znovu založený) Aššur a Dúra Európos.

Predohra

Po smrti Alexandra Veľkého, do ktorého ríše toto územie patrilo, pripadol dnešný Irán a okolie Seleukovcom (Seleukovská ríša). Seleukovská ríša sa postupne na východe rozpadala – odtrhla sa provincia Baktria a provincie Partia a Hyrkánia roku 248 pred Kr. dobyl Arsakes, vodca skýtskeho kmeňa Partov a zakladateľ dynastie Arsakovcov. Tak vznikla pôvodne na týchto dvoch územiach (na juhovýchod od Kaspického mora) Partská ríša.

Dejiny

Ríša spočiatku bojovala so Seleukovskou ríšou na západe a juhu. Za Mithradáta I. (171 – 138 pred Kr.) sa ríša významne rozšírila až po (vrátane) Mezopotámiu na západe (definitívne okolo 130 pred Kr.) a ústie Indusu na východe. Od roku 138 pred Kr. ríšu ohrozovali z východu Tochari a Sakovia (Skýti), ale Mithradátes II. (123-87 pred Kr.) ich odrazil. Od 1. storočia pred Kr. bola častým súperom jednak Rímska ríša na západe a jednak aj Sakovia na východe. Rímska ríša najneskôr od druhej polovice 1. storočia pred Kr. kontrolovala časť bývalých achajmenovských dŕžav, najmä Malú Áziu, Sýriu a Egypt. S Rimanmi sa ríša stretla najmä vo víťaznej bitke pri Charrane (Charrae, Karrhách) v roku 53 pred Kr., ale boje ďalej pokračovali. Hranica medzi Partskou ríšou a rímskym impériom sa po mnohých vojnách ustálila v 1. storočí na strednom Eufrate a ani dočasné Trajánove výboje v Mezopotámii (114–117) na tom veľa nezmenili.
Rody spravujúce jednotlivé oblasti ríše mali značnú autonómiu. Zvláštne postavenie mali najmä Peržania v oblasti Perzie (Párs), Charakéné pri ústí Eufratu, Elymais (Elam), Média a Veľká Arménia. Toto sa ríši stalo osudným: Arsakovci si vládu v ríši udržali až do roku 224, kedy perzský vládca, Sásánovec Ardašír, zvrhol Arsakovca Artabána IV. a vytvoril Novoperzskú ríšu.
Vila Dr. Sázela

Vila Dr. Sázela je moderná vila, ktorú navrhol zlínsky architekt František Lydie Gahura (1891-1958) v rokoch 1929-1930 pre lekára MUDr. Jozefa Sázela a jeho manželku MUDr. Stanislavu Kovářovú – Sázelovú v Trenčíne, na bývanie a výkon lekárskej praxe.

Exteriér

Architektonickému riešeniu vonkajšiemu vzhľadu vily dominovala charakteristická lecorbusierová škatuľovitosť – do základného objemu akoby boli vrezané ustupujúce časti: lodžie alebo odľahčený parter na pilieroch. Záhradná fasáda stojí na stĺpoch, lodžia je jednoducho kubicky vykrojená a nad časťou strechy je charakteristické kulisové atikové prekrytie. Medziokenné pilieriky sú z neomietanej tehly – možno ako odkaz na povrchy zlínskych stavieb.

Interiér

Baťov architekt Gahura ovládal zásady moderného obytného priestoru a aj pri špecifikácii funkcií siahol po tradinčných európskych pojmoch – názvy budoir a hall vo výkresoch sú toho dôkazom. Gahura postavil koncepciu vily na kontraste veľkorysého voľného obytného priestoru, rozloženého do dvoch podlaží a uzavretej dispozície ostatných miestností - spálni a príslušenstva. Obytný priestor sa skladá z troch miestností oddelených posuvnými dverami: jedálne, haly a izby, ktorú autor v pôvodných výkresoch označil po francúzsky Budoir. Pôsobyvím vnútorným priestorom je hala s galériou a krbom. Hala prechádza cez dve podlažia. Hore boli spálne a hosťovská izba. Nechýbala zimná záhrada a veľká terasa.

Koncept

Tematickým prvkom architektonického konceptu bola nová rytmizácia priestorových vnemových zážitkov. Autor projektu vytvoril halu s galériou vo výške dvoch poschodí. Utváral vzájomné priestorové vzťahy s úmyslom, aby uvoľnil pevnú priestorovú ohraničenosť a dosiahol kontrastný priestorový celok obytných izieb.
Fačkovské sedlo

Poloha

Vystupuje medzi vrchmi Homôľka (1 072,8 m n. m.) v Strážovských vrchoch a Reváň (1 204,6 m n. m.) v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Neďaleko sedla, na južných svahoch Reváňa pramení rieka Nitra.
Prechádza ním hranica medzi Žilinským a Trenčianskym krajom a medzi okresom Žilina a Prievidza. Sedlom vedie dôležité cestné spojenie hornej Nitry a horného Považia a miest Prievidza a Žilina, (cesta I/64).

Turistika

V súčasnosti je významným turistickým strediskom letnej i zimnej turistiky s výbornými možnosťami na lyžovanie a s viacerými ubytovacími a stravovacími zariadeniami. Je tu niekoľko zasnežovaných svahov, štyri lyžiarske vleky a stanica Horskej služby. Ubytovanie poskytujú dve horské chaty, stravovanie miestny Salaš Kľak. V sedle je aj parkovisko a autobusová zastávka. V južnej časti sedla stojí pamätník SNP.
2 km juhovýchodne od sedla leží menšie rekreačné stredisko so súkromnými chatami a horským hotelom Reváň.
Sedlo je východiskom viacerých turistických chodníkov a vedie ním Cesta hrdinov SNP (súčasť E8).
Nátan Gloxinus

Životopis

Rodák z Arnswaldu, rektor latinskej školy v Banskej Bystrici (1602-1607).
Mazeirat

Poloha

Obec má rozlohu 7,8 km². Najvyšší bod je položený 459 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Celon

Poloha

Obec má rozlohu 17,04 km². Najvyšší bod je položený 249 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
SA-1

Ciele

Hlavnou úlohou boli testy pohonného systému, tuhosť konštrukcie a aerodynamiky nosnej rakety Saturn I.

Prípravy

SA-1 bol prvý let Saturnu I, prvého z rodiny rakiet Saturn. Bol to ale aj veľký skok vo veľkosti, hmotnosti a sile rakety. Saturn I bol trikrát vyšší, mal šesťkrát viac paliva a desaťkrát väčší ťah ako Juno I, ktorá vyniesla prvý americký satelit. Komponenty rakety boli preto na Cape Canaveral prvýkrát dopravené loďou. Bol to zároveň aj test tohto spôsobu dopravy pre budúce, väčšie rakety rodiny Saturn. (V roku 1961 však bol Saturn V vo veľmi počiatočných fázach návrhu.) 
Prvý stupeň a dve makety dorazili 15. augusta 1961 na palube lode menom Compromise. Pri transporte sa vyskytlo niekoľko problémov a loď, kvôli zlým mapám pobrežia, štyrikrát uviazla na plytčine. (na spiatočnej ceste narazila do mosta) Po vyložení boli komponenty prevezené na odpaľovaciu rampu 34, kde od 17. do 21. augusta prebiehalo vyzdvihovanie a príprava prvého stupňa, 15. septembra bola odstránená servisná konštrukcia a 20. až 25. septembra prebehli testy všetkých systémov. Test doplňovanie paliva systému kvapalného kyslíka prebehol 2. októbra a 9. októbra prebehla simulácia štartu. Na predštartové testy a kontroly bol kladený veľký dôraz a osobitná pozornosť bola venovaná aj kalibrácii prístrojového vybavenia. Raketa disponovala až štyrmi stovkami rôznych senzorov, ktoré odosielali telemetrické dáta o viac ako päťsto sledovaných veličinách. Boli merané teploty, tlaky, prúdenie, vibrácie, navigácia a ďalšie parametre.

Misia

Prípravy na štart začali 26. októbra. Ako prvé bolo natankované palivo RP-1, potom kvapalný kyslík. Plnenie nádrží prebiehalo postupne, najprv boli napĺňané pomaly (~ 750 l/min) za použitia ručnej regulácie prietoku. Po naplnení na 10 % bola vykonaná inšpekcia nádrží a vedenia kvôli únikom. Na palivovom systéme bola zistená netesnosť, ktorá bola rýchlo opravená. Kyslíkové nádrže a vedenie boli bez úniku. Po inšpekcii bolo tankovanie presunuté na automatické a palivové nádrže boli plnené rýchlosťou 7570 litrov za minútu. Kvapalný kyslík bol tankovaný rýchlosťou 9500 litrov za minútu. 
Štart bol plánovaný na 27. októbra 9.00 EST. Kvôli nepriaznivej predpovedi počasia bol štart dvakrát odložený. Saturn nakoniec odštartoval o 10:06:04 EST (15:06:04 UTC). Predpovede vedcov ohľadom úspešnosti Saturna neboli príliš optimistické, predpovedali 75% šancu na vzlet a iba 30%, že úspešne splní letový plán. Let nakoniec dopadol úspešne, raketa dosiahla výšku 137 kilometrov a dopadla 433 kilometrov od miesta štartu. Jediný väčší problém bolo špliechanie paliva v nádržiach, ktoré sa riešilo pri misii SA-3 pridaním medzistien do nádrží. 
Pred štartom panovali obavy o bezpečnosť okolia odpaľovacej rampy. Pri statických testoch v Redstone Arsenal vznikali tak silné zvukové vlny, že rozbíjali okná až vo vzdialenosti 12 km. Na Cape Canaveral sa táto situácia opakovala a niektorí diváci poznamenali, že je zvuk pri vzlete sklamal, pretože znel ako štart rakety Atlas. Neskôr sa zistilo, že rôzne zvukové prejavy rakety spôsobili rozdielne atmosférické podmienky, ktoré spôsobili tlmenie zvukových vĺn.
Francheville (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 1,46 km². Najvyšší bod je položený 223 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 38 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Uvernet-Fours

Poloha

Uvernet-Fours má rozlohu 135,44 km². Najvyšší bod je položený 3 040 m n. m. a najnižší bod 1 093 m n. m.

Obyvateľstvo

Uvernet-Fours má 623 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Swetlikov dom

Swetlikov dom je schodiskový, nárožný meštiansky dom v Bratislave v Starom Meste na Štefánikovej 5 a 7 pri ulici Tolstého 1 a 3 v pamiatkovej zóne, má súpisné číslo 879. Je to národná kultúrna pamiatka č. NKP 465/0, ktorá bola vyhlásená v roku 1980.
Bol to novorenesančný bytový dom, ktorý bol postavený v rokoch 1878 – 1879. Pred rokom 1908 bol upravovaný a tiež v rokoch 1997 – 1998. Pôdorys je trojkrídlový, dispozícia je dvojtraktová, má 3 podlažia, podkrovie a pivnicu. Autormi domu boli Ferdinand Kittler a L. Gartzl, autormi prestavby pred rokom 1908 boli Pittel a Brausewetter.
Gaujan

Poloha

Obec má rozlohu 10,82 km². Najvyšší bod je položený 329 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mont-près-Chambord

Poloha

Obec má rozlohu 28,51 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Traînel

Poloha

Obec má rozlohu 19,99 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1058 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rœschwoog

Poloha

Obec má rozlohu 9,75 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baurech

Poloha

Obec má rozlohu 7,68 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 751 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaštieľ v Holíči

Exteriér

Samotná budova barokovo klasicistického zámku je tvorená tromi krídlami v tvare U smerujúcimi vrcholom na východ. Okolo kaštieľa je opevnená šrvorcová terasa s nárožnými väžičkami. Je obklopená štvorcovou suchou priekopou s prístupom cez dva mostíky, vstupujúci do nádvoria kaštieľa od východu a od západu do západného krídla cez vstupnú bránu. Samotný kaštieľ obkolesený suchou  priekopou sa nachádza v strede fortifikačnej stavby štvorcového tvaru so štyrmi Bastiónmi päťuholníkového pôdorysu v rohoch. Na východnej kurtíne sú dve budovy s priechodom pomedzi pre most prechádzajúci ponad vodnú priekopu. Smerom k juhovýchodnému bastiónu je budova tzv. Koniarne a smerom k severovýchodnému bastiónu tzv, Tabačiareň. Budovy tabačiarne a koniarne sú exteriérovo zhodné, majú tvar L, s kratšími ramenami umiestnenými na bastionoch, kolmými na hlavné. Na ich rohoch, tvoriacich vstupný priestor brány, sú vysunuté nad vodnú priekopu oktagonálne murované strážnice.  Strecha tabačiarne má však po poslednej prestavbe zvýšený krov. Na kurtínach na sever a juh sú budovy menšieho rázu a tvoria jednoliate budovy. Aj v strede západnej kurtíny je druhý most cez vodnú priekopu. Po stranách stoja dve hospodárske budovy. K zámku priliehajúce priestory niekdajšieho parku a bažantnice ako aj rybníka sú ohradené kamenným barokovým múrom.

Interiér

Z reprezentačných priestorov letného cisárskeho sídla sa aj vďaka poštátneniu habsburgského majetku po roku 1918 počas I. ČSR veľa nezachovalo. V kaštieli zriadili školu a hospodárske budovy a priľahlý park boli využívané na poľnohospodárske účely. Tiež sa na tom podpísali aj neskoršie obdobia, kedy za socializmu kaštieľu hladali nové spoločenské využitie. Za zmienku stoji zachovaná Čínska sála so stenami pokrytými tapetami s maľovanými motívmi čínskej krajiny, baroková kaplnka a tiež slávnostné schodište s technicky zaujímavou samonosnou konštrukciou, ktoré je neklenuté na štíhlych vysokých stĺpoch. Začiatkom 21. storočia boli do rekonštruovaných priestorov umiestnené expozície múzea keramiky a časť priestorv je využívaná na kultúrne a spoločenské účely. Akustika kaplnky je využívaná na koncerty vážnej hudby.
Arc-lès-Gray

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 572 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plouray

Poloha

Obec má rozlohu 39,09 km². Najvyšší bod je položený 296 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Réotier

Poloha

Réotier má rozlohu 22,33 km². Najvyšší bod je položený 3 086 m n. m. a najnižší bod 871 m n. m.

Obyvateľstvo

Réotier má 201 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Rémering-lès-Puttelange

Poloha

Obec má rozlohu 9,24 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 144 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE