google/wiki40b huggingface dataset:
Torosaurus

Dejiny

Prvé fosílie tohto dinosaura našiel John Bell Hatcher už v roku 1891 (dva roky po pomenovaní rodu Triceratops) na juhovýchode amerického štátu Wyoming. Paleontológ Othniel Charles Marsh pre ne vytvoril názov Torosaurus a od tej doby bolo nájdených veľa ďalších exemplárov z územia Wyomingu, Montany, Južnej a Severnej Dakoty, Utahu a kanadskej provincie Saskatchewan. Fragmentárne pozostatky, ktoré by mohli patriť tomuto rodu boli nájdené aj v regióne Big Bend  v štáte Texas a kotline San Juan v Novom Mexiku. Aj napriek tomu sú fosílie Torosaura menej časté ako Triceratopsa.
Torosaurus v preklade znamená „dierovaný jašter“ (z gréckeho výrazu toreo, slovensky: „diera“), často však býva nesprávne prekladané ako „býči jašter“ (z latinského výrazu taurus, slovensky: býk).

Klasifikácia

Rod Torosaurus je zaradený do podčeľade Chasmosaurinae (Ceratopsinae) v rámci čeľade Ceratopsidae a podľa nedávnych štúdii je jeho najbližším príbuzným rod Triceratops. V roku 2009 dokonca niektorí americkí paleontológovia (John Scannell a Jack Horner) vystúpili s domnienkou, že Torosaurus je možno len odrasteným dospelým samcom Triceratopsa s plne vyvinutým krčným golierom. Túto domnienku potom zrejme preukázala nová štúdia z roku 2010, podľa ktorej bola lebečná kosť týchto dinosaurov veľmi plastická a morfologicky sa menila až do neskorého veku, kedy sa v nej objavili charakteristické „otvory“ „Torosaura“. Tento záver potvrdzujú aj ďalšie štúdie, hoci vedecký konsenzus zatiaľ v tejto otázke nie je.

Opis

Sedem až osem metrov dlhý a okolo 8 ton vážiaci Torosaurus bol mohutný bylinožravec, ktorý pripomínal hojnejšieho Triceratopsa. Jeho kostený golier bol veľmi dlhý, no kvôli pevnosti vybavený menšími odľahčovacími otvormi než napríklad Chasmosaurus. Hlava Torosaura mohla mať spolu s kosteným golierom dĺžku až 2,6 m, čo je najviac zo všetkých suchozemských zvierat, ak vynecháme jedného iného rohatého dinosaura (Pentaceratops), ktorého niektoré jedince mávali hlavy ešte o niečo dlhšie. Kostený golier bol za života zvieraťa pokrytý kožou, ktorá sa samcom mohla počas obdobia párenia vplyvom hormónov pestro sfarbiť.
Faidimos (sochár)

Faidimos (starogr. Φαίδιμος – Faidimos) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
Faidimos, grécky sochár neznámeho pôvodu, tvoril v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Známe sú jeho signatúry z dvoch podstavcov zo sôch uložené v Národnom archeologickom múzeum v Aténach a v Metropolitnom múzeu v New Yorku. Na oboch podstavcoch stáli kedysi pohrebné sochy. Aténsky podstavec, ktorý pochádza z Vourvy (Erchia (?) - Vourva, Atika), bol základňou ženskej sochy, z ktorej sa  zachovali len dolné končatiny. Jeho nápis, datovaný približne do roku 550 pred Kr., hlása, že bola darom otca svojej zosnulej dcére. Podľa nápisu na podstavci z New Yorku, sochu venoval istý Anfichares k pamiatke svojho mŕtveho syna Chairedema. 
Tieto nápisy sú zaznamenané ešte v štýle zápisu bustrofédon („ako sa otáča vôl“, označuje vola, ktorý ťahá pluh v riadkoch). Písmená sú otočené tak, aby smerovali patričným smerom (prvý riadok sa teda číta sprava doľava, následný opačne). Štýl písania bustrefédon, typický pre 7. a 6. stor. pred Kr., pretrval do 5. stor. pred Kr. 
Znalci antického umenia mu pripisujú aj autorstvo loveckého psa (Múzeum Akropoly v Aténach), ktorý je vo svojom takmer živom postoji pripravený zaútočiť na nejaké zviera, sochu Koré Peploforé, nazvanú tak preto, lebo má na sebe odetý dórsky peplos a Rampinovho jazdca, pomenovanom podľa francúzskeho diplomata, ktorý daroval jeho hlavu Louvru, kde je s odliatkom tela, kým originál tela je v aténskom Múzeu Akropoly spolu s odliatkom hlavy. Socha zhotovená okolo roku 550 pred Kr. zobrazuje víťaza pýtických hier. Mierne naklonená hlava prestáva uplatňovať archaický princíp frontálnosti. Tvár a postava sú už pekne stvárnené, kým úsmev a dekoratívna pravidelnosť účesu sú ešte typicky archaické.
Štvrťdolár (americký dolár)

Štvrťdolár (hovorovo quarter) je minca s nominálnou hodnotou 25 centov alebo 1/4 amerického dolára. Vyrába sa od roku 1796.
Má priemer 24,26 mm a hrúbku 1,75 mm, váha 5,67 g. Zloženie: meď-nikel.
Od roku 1999 do roku 2008 Americká štátna mincovňa vydávala cca každých 10 týždňov nové štvrť-dolárové mince, s námetmi 50 štátov únie, ktoré oslavujú ich unikátnu históriu, tradície a symboly.
Od roku 2010 Americká štátna mincovňa začala vydávať nové pamätné štvrť-dolárové mince, s námetom Národné parky a Pamätné miesta USA.
Audeux

Poloha

Obec má rozlohu 1,75 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 439 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moustoir-Remungol

Poloha

Obec má rozlohu 12,42 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 632 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Julos

Poloha

Obec má rozlohu 5,86 km². Najvyšší bod je položený 648 m n. m. a najnižší bod 398 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 332 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Faymoreau

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Szépművészeti Múzeum

Szépművészeti Múzeum (slovensky Múzeum krásneho umenia) je jedno z významných maďarských múzeí nachádzajúce sa v Budapešti na Hősök tere. Oproti múzeu sa nachádza Palác umenia – Műcsarnok. 
Kolekcia múzea pozostáva z vyše 100 000 kusov zahraničných (nie maďarských) umeleckých diel. Kolekcia je rozdelená do šiestich tematických okruhov: egyptské; antické umenie; staré sochy, starí majstri, kolekcia moderného umenia a kolekcia grafík.
Budova, v ktorej sídli múzeum, je dielom Alberta Schickedanza a Fülöpa Herzoga. Budovu postavili v eklektickom neoklasickom štýle rokoch 1900 až 1906. V roku 2006 oslávilo múzeum svoju storočnicu.
Ageizmus

Ageizmus je termín označujúci stereotypizáciu a diskrimináciu ľudí staršieho veku. Anglický termín bol vytvorený ako  obdoba rasizmu a sexizmu, tj. diskriminácie žien.

Definícia ageizmu

Prvýkrát tento pojem použil v roku 1968 predseda Poradného zboru pre starnutie dištriktu Columbia, Robert N. Butler, ktorý ageizmus vysvetlil nasledovne: „Ageizmus môžeme chápať ako proces systematickej stereotypizácie a diskriminácie ľudí pre ich starobu, podobne ako sa rasizmus a sexizmus vzťahujú k farbe pleti a pohlaviu. Starí ľudia sú kategorizovaní ako senilní, rigidní vo svojom myslení a spôsoboch, staromódni v morálke a zručnostiach. Ageizmus dovoľuje mladším generáciám vidieť starších ľudí ako odlišných od nich samých, a preto im bráni, aby sa so staršími ľuďmi identifikovali ako s ľudskými bytosťami.“ Michael Young a Tom Schuller sa vo svojej knihe Život po práci: Spoločnosť bez veku venujú problematike „spoločnosti uzavretých vekových skupín“. Tvrdia, že vek sa stal prostriedkom obmedzovania, ktorý jednotlivým osobám vnucuje ich stereotypné role v rámci spoločnosti. Mnohí starší ľudia sa však tomuto zaužívanému jednaniu bránia a hľadajú nové spôsoby realizácie. Podľa Schullera a Younga by starí ľudia mali vyjsť za rozhranie vekových kategórií  k „spoločnosti bez veku“.

Členenie ageizmu

Ageizmus je možné rozdeliť na osobitné podskupiny. Nový ageizmus  sa podľa Richarda Kalisha dá charakterizovať ako dobre mienené, až priveľmi ochranárske postoje voči seniorom, ktorým je pripisované submisívne postavenie. Ďalším typom je tzv. benevolentný ageizmus ako protiklad k nepriateľskému ageizmu,  ktorý podľa Daphne Bugental a Jessica Hehman zahŕňa „subjektívne pozitívne postoje a ochranársky paternalizmus voči starším dospelým v závislej role“. Takáto prehnaná pomoc však môže byť chápaná ako prejav dešpektu a v konečnom dôsledku vedie k prehĺbeniu pocitu bezmocnosti. Kombináciou benevolentného  a nepriateľského ageizmu vzniká ambivalentný ageizmus, kde sa obe presvedčenia prelínajú. Benevolentný ageizmus prevláda v skupine submisívnych seniorov, hostilný (nepriateľský) ageizmus dominuje tam, kde sa seniori stávajú viac asertívnymi.

Teórie ageizmu

Jednou z najvýznamnejších tém teórie ageizmu sú tzv. viacnásobné riziká (anglicky multiple jeopardy). Podľa nich má ageizmus tendenciu jestvovať v kombinácii s inými formami diskriminácie. Dvojitý štandard starnutia je ďalšou teóriou, ktorá sa okrem iného venuje aj problematike genderu. Ženy sú považované za staré skôr ako muži a taktiež stereotypy viazané na osoby ženského pohlavia sú negatívnejšie ako stereotypy viazané na mužov. Populárnym prístupom k otázke ageizmu je teória kumulácie výhod a nevýhod (anglicky CAD- cumulative advantage/disadvantage), známa ako Matúšov efekt.  Pre jedincov zvýhodnených/znevýhodnených v prvotných fázach svojho života je jednoduchšie akumulovať svoje výhody/nevýhody v ďalších obdobiach, čo má za následok, že nerovnosti v starobe naopak narastajú.
Notre-Dame-du-Cruet

Poloha

Obec má rozlohu 1,9 km². Najvyšší bod je položený 1 100 m n. m. a najnižší bod 499 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Louvigny (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 8,71 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mária Ďuríčková

Životopis

Narodila sa 29.9. 1919 Zvolenská Slatina v roľníckej rodine a vzdelanie získala vo Zvolenskej Slatine, Zvolene a na učiteľskom ústave v Lučenci, neskôr pokračovala so štúdiom popri zamestnaní na pedagogickej fakulte v Bratislave, no štúdium nedokončila. Pracovala ako učiteľka napr. v Hornom Tisovníku, Omastinej či Bratislave. V roku 1951 bola šéfredaktorkou časopisu Družba, v roku 1952 sa stala šéfredaktorkou časopisu Zornička. Od roku 1954 bola redaktorkou vydavateľstva Mladé letá a v rokoch 1969 – 1970 šéfredaktorkou obnoveného Slniečka. Od roku 1971 sa plne venovala svojej literárnej tvorbe.

Tvorba

Svoje prvé diela začala publikovať v rôznych časopisoch (Zornička, Ohník) a jej prvý knižný debut vyšiel v roku 1954. Jej tvorba sa zameriavala výlučne na diela pre deti a mládež. Vo svojich dielach dokázala citlivo zachytiť životné zážitky dospievajúcej mládeže, jej citové kolízie a konflikty, často používala žiacky slang, no taktiež dokázala klásť veľký dôraz na charakter postáv. Necháva otvorenú hranicu medzi reálnym a fantastickým, ktoré sa navzájom prelínajú. Okrem vlastnej tvorby sa venovala tiež zostavovaním zborníkov a výberov, v ktorých často siahala po ľudových námetoch a ľudovej slovesnosti. Taktiež sa venovala prekladom z ruštiny, češtiny a nemčiny (rozprávky Bohatier Kremienok, Sedemfarebný kvietok, Krása nevídaná či príbehy o Nevedkovi).
Snežnica (potok)

Snežnica je potok na dolných Kysuciach, v južnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 6,5 km a je tokom IV. rádu.

Prameň

Preteká Kysuckou vrchovinou, podcelkom Kysucké bradlá, pramení na juhozápadnom svahu Kučerovky (744,1 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 650 m n. m.
Andrej Olegovič Kosticyn

Klubový hokej

Od sezóny 2005/06 je hráčom klubu NHL Montreal Canadiens.

Reprezentácia

Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 2005, 2006 a 2008.
Black Hole Sun

Nahrávanie

Skladbu „Black Hole Sun“ napísal frontman Chris Cornell, pričom povedal, že ju napísal sa 15 minút. Pri jej komponovaní použil gitaru Gretsch a povedal "Napísal som ju, ale myslel som si že sa skupine nebude páčiť – následne sa stala najväčším hitom leta." Cornell použil v skladbe Leslie reproduktor. Gitarista Kim Thayil povedal, že Leslie reproduktor bol ideálny pre skladbu "je veľmi Beatlesový a má výrazný zvuk." Skladba je nahraná v Drop D ladení.
La Brée-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 7,27 km². Najvyšší bod je položený 11 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 758 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zittersheim

Poloha

Obec má rozlohu 7,92 km². Najvyšší bod je položený 390 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kobyly (okres Bardejov)

Obecné symboly

Symboly obce sú zapísané v Heraldickom registri Slovenskej republiky.

Erb

Erb obce tvoria v hornej časti zeleného štítu dva k sebe otočené strieborné kone, pod nimi strieborné bežiace žriebä.
Kunešovská hornatina

Vymedzenie

Nachádza sa v severozápadnej časti Kremnických vrchov a obklopuje ho na severe Diviacka pahorkatina (podcelok Turčianskej kotliny), na východe pokračuje pohorie Flochovským chrbtom a následne na juhu Jastrabskou vrchovinou. Západnými susedmi sú Žiarska kotlina, Nízky Vtáčnik (podcelok Vtáčnika), Handlovská kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny) a na severozápade nadväzuje podcelkom Rovne pohorie Žiar.

Ochrana prírody

Kremnické vrchy nie sú plošne chráneným územím a v tejto časti sa nachádza len NPR Turiec.
Litosféra

Litosféra, (gréc. lithos: kameň, kamenná sféra) je najvrchnejšia, pevná vrstva kamenných planét. Na Zemi zahŕňa zemskú kôru a najvrchnejšiu časť zemského plášťa. Litosféra je rozlámaná na viacero platní (pozri obrázok), ktoré sa voči sebe pohybujú. Tento pohyb, jeho príčinu a dôsledky popisuje teória platňovej tektoniky.
Rozlišovacou vlastnosťou litosféry nie je jej (chemické) zloženie, ale jej fyzikálne vlastnosti. Na rozdiel od astenosféry, ktorá je plastická, sa litosféra javí krehká a má menšiu hustotu, vďaka čomu „pláva“ na astenosfére. Hrúbka litosféry je variabilná: od veľmi tenkej (prakticky nulovej hrúbky) pod stredooceánskymi chrbtami, až po 150 km pod stabilnými oblasťami kontinentov.
Nances

Poloha

Obec má rozlohu 9,9 km². Najvyšší bod je položený 1 243 m n. m. a najnižší bod 373 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 430 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prostá funkcia

Prostá funkcia je funkcia  na definičnom obore , ak pre každé dve hodnoty  z  platí .

Postačujúca podmienka

Ak je funkcia  na  rýdzo monotónna, potom je prostá aj na .

Vlastnosti

K prostej funkcii existuje funkcia inverzná.
Rouillon

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 234 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Galateia (dcéra Eurytia)

Galateia (starogr. Γαλατεία – Galateia) je v gréckej mytológii dcéra oichalského kráľa Euryta.
Galateia so svojim manželom Lamprom žila v meste Faistos na ostrove Kréta. Keď Galateia po čase oťarchavela, Lampros ju dôrazne žiadal, aby porodila syna a prikázal jej, že ak porodí dcéru, nech ju zabije. Po pôrode neúprosný osud nedoprial Galateie radosti zo syna, narodilo sa jej dievča.
Pri pohľade na nevinné dieťa sa ale Galateia rozhodla neuposlúchnuť manželov krutý príkaz, dcére dala chlapčenské meno Leukippos a tak ju aj vychovala. Už dospievajúce dievča však bolo obdarené nevýslovnou krásou a Galateia dostala strach, že pravda vyjde najavo. S dcérou preto odišla do svätyne bohyne Léto (Léto porodila Diove deti Apolóna a Artemidu prenasledovaná Hérou) a v modlitbách bohyňu úpenlivo prosila, aby jej dcéru premenila na syna. Jej modlitby boli vypočuté, bohyňa sa nad ňou zľutovala a jej žiadosti vyhovela.
Pont-Melvez

Poloha

Obec má rozlohu 22,98 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 666 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Urban (básnik)

Životopis

Vzdelanie získaval na Vysokej ekonomickej škole v Bratislave, kde študoval odbor ekonomika zahraničného obchodu. V rokoch 1988 – 1989 pracoval ako redaktor časopisu Literárny týždenník, neskôr bol tiež šéfredaktorom literárneho mesačníka Dotyky, šéfredaktorom týždenníka Mladé rozlety a riaditeľom galérie Bibiana, potom sa presťahoval do Zvolena. Tragicky zomrel dňa 28. apríla 1999.

Tvorba

Jozef Urban debutoval básnickou zbierkou „Malý zúrivý Robinson“ v roku 1985, za ktorú získal Cenu Ivana Kraska. V druhej polovici 80. rokov, kedy pôsobil ako šéfredaktor časopisu Dotyky, ho oslovil na textársku spoluprácu spevák Miroslav Žbirka. Medzi ich prvé spoločné hity patrila pesnička „Len s ňou“. Podpísal sa tiež pod zabudnutý hit skupiny Broken Heart „Neplač“ a megahit skupiny Money Factor „Vráť trochu lásky medzi nás“, na albume Petra Lipu Naspäť na stromy má okrem titulnej piesne na konte aj text piesne „Caracas“.
Počas svojej textárskej kariéry Jozef Urban spolupracoval s mnohými slovenskými interpretmi. Sú medzi nimi Beata Dubasová, Marcel Palonder, Oľga Záblacká, Vašo Patejdl, skupiny Money Factor, Dorian Gray, Broken Heart, Elán. 
Jozef Urban je autorom libreta k pôvodnému slovenskému muzikálu Kráľ Dávid. Autorsky sa podieľal aj na soundtracku k tretiemu pokračovaniu filmovej série Fontána pre Zuzanu, na ktorom nájdeme aj kultovú pieseň v podaní Joža Ráža „Voda čo ma drží nad vodou“. V roku 1999 tragicky zahynul na následok havárie, kedy sa zrazil na svojom aute zn. Ibiza s protiidúcim kamiónom medzi Zvolenom a Detvou.

Muzikál

Kráľ Dávid (muzikál)
Fenouillet (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,51 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hallencourt (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 20,55 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 402 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prao

Prao je malajzijská a tiež indonézska plachetnica, ktorá sa po tisícročiach používa v dodnes takmer nezmenených podobách na vodách Tichého a Indického oceánu. Táto plachetnica je s veslami aj bez vesiel, lebo veslá sú len ako výpomoc. Tiež sa vyskytuje s bočným stabilizačným vahadlom aj bez neho, s palubou i bez nej. Nemá plutvové kormidlo, ale má veslové kormidlo. Na prao sa používajú zvláštne hybridné plachty, ktoré majú prvky lugovej, latinskej a rahnovej plachty. Najznámejšia je prao bedang z Madúry, dvojsťažňová, 18m dlhá a nízka loď. Je široká 4m a ponor dosahuje okolo 1,5m.
Radošinka

Radošinka je riečka na západnom Slovensku, preteká územím okresov Topoľčany a Nitra. Je to pravostranný prítok Nitry, má dĺžku 31,9 km, priemerný prietok (ústie) je 1,05 m³/s a povodie zaberá plochu 384,7 km². Je tokom IV. rádu, priemerná lesnatosť povodia je len 10%.

Prameň

Pramení v Považskom Inovci, v podcelku Krahulčie vrchy, pod Zlatým vrchom (480,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 370 m n. m.

Opis toku

Na území Považského Inovca priberá niekoľko menších pravostranných prítokov a vteká do Nitrianskej pahorkatiny, kde preteká okolo obce Radošina. Ďalej tečie na juhovýchod, sprava priberá Bzinský potok a v blízkosti Behyniec ľavostrannú Blatnicu. Koryto toku sa stáča na juh, preteká obcou Veľké Ripňany, za ňou priberá sprava Cerový potok a tečie cez Malé Ripňany. Pri obci priberá najprv z ľavej strany Hlavinku a potom z pravej strany Merašický (Stoličný) potok (157,6 m n. m.).
Ďalej preteká obcou Biskupová a okrajom Kapiniec, sprava priberá Trhovištský potok (162,6 m n. m.) a pokračuje cez Malé Zálužie, kde napája malú vodnú nádrž. Následne preteká cez Nové Sady a ostrým oblúkom (smerujúcim k obci Sila) obteká obec Čab a osadu Lahne, mení smer toku viac na juhovýchod. Priberá sprava Andač (143,7 m n. m.) a obteká z východu obec Zbehy, zľava priberá Perkovský potok (142 m n. m.), na krátkom úseku opäť tečie na juh a pri obci Lužianky sa v nadmorskej výške 141,6 m n. m. vlieva do Nitry.
Adolfo Suárez

Politická kariéra

Stal sa kľúčovou postavou španielskeho prechodu k demokracii, zvaného v Španielsku La Transición, hoci sám Suárez mal francistickú minulosť. Po Francovej smrti v roku 1975 bol menovaný v roku 1976 ministerským predsedom, načo predstavil politickú reformu, ktorá predstavovala prechod k demokracii a ktorej súčasťou boli aj prvé slobodné voľby po 41 rokoch naplánované na rok 1977.

Do nich viedol pravicovú UCD (Unión de Centro Democratic) a zvíťazil, načo sa stal prvým novodobým demokraticky zvoleným premiérom. Podarilo sa mu zostaviť vládu aj po voľbách v roku 1979, ale 21. januára 1981 podal demisiu. Počas rokovaní o jeho nástupcovi vtrhol do parlamentu podplukovník Tejera a začal strieľať. Jeho pokus o vojenský prevrat sa však nevydaril a boli znovu vyhlásené demokratické voľby. Suárez pre účasť v nich založil novú stranu, CDS (Centro Democratic y Social), s ktorou však už nikdy nedosiahol také úspechy ako s UCD. Strana sa stala súčasťou tzv. Liberálnej internacionály a Suárez sa stal v roku 1989 predsedom tejto internacionály. Z politického života sa stiahol v roku 1991.
Za svoje zásluhy o španielsku demokraciu získal od kráľa Juana Carlosa I. niekoľko šľachtických titulov a v televíznej ankete bol vyhlásený za 5. najväčšieho Španiela histórie.
Šatt al-Arab

Priebeh toku

Vzniká sútokom riek Eufrat a Tigris pri meste al-Kurna, má dĺžku 195 km a povodie okolo 1 000 000 km². Na časti toku tvorí štátnu hranicu medzi Irakom a Iránom a ústi do Perzského zálivu. Šírka koryta je 700 až 1 000 m a hĺbka vody od 7 do 20 m.

Vodný režim

Na jar je vodný stav vysoký, na jeseň nízky. Prietok vody sa pohybuje od 1 000 až 2 000 m³/s v letnom období, po 6 000 až 8 000 m³/s počas jari a jesene. Počas výraznejších zrážok môže dosiahnuť až 12 000 m³/s. Na rieke je rozvinutá lodná doprava a do Basry môžu plávať i námorné lode.
Olbram Zoubek

Biografia

Zoubek sa v roku 1952 oženil so sochárkou Evou Kmentovou, o dva roky (1954) sa im narodila dcéra Polana a v roku 1956 syn Jasan, ktorý sa neskôr stal tiež sochárom. Roku 1980 jeho prvá manželka Eva zomrela a o rok neskôr, roku 1981 sa oženil druhý raz s Marií Edlmanovou. V roku 1982 sa im narodila dcéra Eva.
V rokoch 1945-52 študoval Vysokou školu umeleckopriemyselnú v Prahe u Josefa Wagnera. Stal sa členom Únie výtvarných umelcov, skupiny Trasa a Novej skupiny.
V roku 1988 Zoubek podpísal petíciu Několik vět a v novembri 1989 sa aktívne v Prahe zúčastnil Nežnej revolúcie ako člen akčného výboru Zväzu československých výtvarných umelcov. Bol jedným zo zakladajúcich členov obrodenej a obnovenej Umeleckej besedy.
Zoubkov osobitý štýl je charakteristický zredukovaným vytvarovaním plastík, výraznou vertikalitou, rozrušeným povrchom a často odráža autorovu spriaznenosť a reakciu na antické dedičstvo.
Je autorom posmrtnej masky Jana Palacha.
Alojzia Macholdová

Životopis

V roku 1865 – 1874 viedla rod. podnik pod názvom Vdova F.Macholda, od roku 1870 spolu so synom Filipom. Roku 1868 tlačiareň zmodernizovala postavením prvého rýchlolisu, čím produkcia tlačiarne vzrástla. Počas jej vedenia vychádzali knihy → A.E. Timka, Nový a starý vlastenecký kalendár (1865-1874), časopis Svornosť a i., desiatky púťových tlačí.