Marcela Laiferová

Životopis

Narodila sa v Petroviciach v okrese Bytča, ako tretie dieťa; má bratov Emila a Pavla. Ako trojmesačná sa s celou rodinou presťahovala do Pružiny, kde jej otec viedol obchod s obuvou. Neskor sa jej rodičia rozviedli a matka sa s deťmi presťahovala do Handlovej a potom do Prievidze. Neskôr sa druhýkrát vydala, pričom z tohto manželstva sa narodil ďalší mladší brat, Ladislav Briestenský, neskôr známy hudobník, ktorý jej zložil množstvo skladieb.
Keď navštevovala Strednú všeobecnovzdelávaciu školu (dnes gymnázium) v Prievidzi, pod vedením Michala Toporcera, riaditeľa Hudobnej školy v Nitrianskom Pravne získala základy v speve a intonácii. Začala spievať na Čajoch o piatej s miestnou kapelou Milana Gallusa. Jej matka bola zásadne proti "komediantskému" povolaniu.
Keď odišla po svadbe v roku 1964 už ako Marcela Bujnová do Bratislavy na Lekársku fakultu, začala aj jej profesionálna kariéra. Bývala v Horskom parku, kde spieval so svojou kapelou Braňo Hronec, s ktorým prišiel aj jej prvý veľký hit - "Lampy už dávno zhasli". Pieseň spievala spolu s Janou Belákovou (sestra Ľuba Beláka). Išlo o big-beatovu skladbu, ktorá bola veľmi muzikálna, hudbu zložil Braňo Hronec, text napísal Alois Bouda. V tlači vtedy skladbu označili ako nemorálnu a zle pôsobiacu na mládež. Po tomto úspechu si ju všimli viacerí textári a skladatelia, a tak sa začala rozbiehať jej spevácka kariéra. 
Spievala v Tatra revue , niekdajšom kabarete v Bratislave. Vystúpila na Bratislavskej lýre v roku 1969 v duete s Karlom Hálom s piesňou „Jednu lásku mám“, avšak slovensko - český text sa obom interpretom plietol a pieseň neuspela. Singel s touto pesničkou sa dlho držal v prvej desiatke Bratislavského Supraphonu. Neskôr bola pieseň z ideologických dôvodov zakázaná. 
V roku 1970 zomiera jej manžel MUDr. Jaroslav Laifer. Pred Laiferovou stála otázka, či sa zúčastniť na Bratislavskej lýre. Po rozhovore s Karolom Vlachom, (ktorý nahral jej prvú platňu s názovom Marcela, kde boli hity ako "Prázdny stôl", "Vôňa medu", "Šumná víla") nakoniec vystúpila s piesňou „Slová“ a získala tak v roku 1970 Zlatú bratislavskú lýru  . Skladbu „Slová“ naspievala aj v nemčine; vyšla v roku 1971 na singli firmy Amiga, pod názvom „Worte“. Nahral ju aj známy americký hudobník Herb Alpert.
Po tomto úspechu sa jej účinkovanie nielen na domácich, ale aj zahraničným pódiách rozbehlo ešte väčšími obrátkami. Medzi inými to bol napr. festival Sopoty 1970, festival v Rio de Janeiro 1970.
Okrem absolvovania medicíny, keď v roku 1970 získala titul MUDr. vyštudovala aj hudobnú vedu na filozofickej fakulte .
V roku 1981 spievala opäť na Bratislavskej lýre - pieseň „Na cestu“ a získala s ňou bronz v medzinárodnej súťaži. V tom období pracovala aj v Slovkoncerte. Pomohla tu napr. Bercovi Balogovi, Ottovi Weiterovi, Oľge Záblackej. Pokračovala v spievaní aj v 80. rokoch, ale skôr v zahraničí.
Okrem výberu MC Hrdá láska, vychádza v roku 1995 album Vianoce s Marcelou a v roku 1997 CD s úplne novými pesničkami Je mi fajn. Neskôr vychádzajú piesne z melodrám a muzikálov s názvom Dotknúť sa hviezd, ďalej vyšli aj spomienkové CD ako pohľad späť na jej ucelenú tvorbu – Marcela – Výber I., Marcela Laiferová 20 naj.
Nasledoval album Včera a dnes, ktorý je ladený v modernom rytme. Laiferová tu v spolupráci s Jimi Cimbalom, Mariánom Kachútom, Zoltánom Tóthom a Slavom Solovicom predviedla, že jej nie sú cudzie ani súčasné hudobné trendy.
Naposledy v roku 2009 Laiferovej vyšiel dvojalbum z edície OPUS 100, kde boli remastrované jej LP Marcela Laiferová 69 a LP Marcela Laiferová 74.