Pohľadávka

Pohľadávka je (v oblasti súkromného práva) právo nejakej osoby (alebo osôb), tzv. veriteľa, požadovať od inej osoby (alebo osôb), tzv. dlžníka, nejaké konanie či nekonanie, tzv. plnenie, v rámci záväzkového právneho vzťahu. Trochu odlišná je definícia pohľadávky vo finančnom účtovníctve, kde pohľadávky vznikajú až dňom uskutočnenia účtovného prípadu a často nezahŕňajú najmä prípady spadajúce pod finančný majetok a časť preddavkov. Podrobnejšie o definíciách pozri nižšie.

Definícia

V súkromnom práve je pohľadávka právo jednej osoby alebo viacerých osôb požadovať od inej osoby alebo iných osôb určité konanie (t.j. buď danie alebo konanie v užšom zmysle) alebo nekonanie (t.j. buď zdržanie sa alebo strpenie niečoho) v rámci záväzkového právneho vzťahu („V rámci záväzkového právneho vzťahu“ znamená, že súčasne platí, že dlžník má povinnosť k tomuto konaniu či nekonaniu, a že celý vzťah je právny vzťah). Prvú spomínanú osobu (osoby) pritom nazývame veriteľ či veriteľská strana, druhú spomínanú osobu (osoby) dlžník či dlžnícka strana, spomínané konanie či nekonanie nazývame plnenie a spomínaný záväzkový právny vzťah nazývame aj záväzkový vzťah, záväzok v širšom zmysle, obligácia v širšom zmysle či obligačný (právny) vzťah. Túto definíciu možno alternatívne vyjadriť takto: pohľadávka je právo požadovať plnenie, alebo pohľadávka je právo veriteľa na plnenie od dlžníka, alebo pohľadávka je právo (oprávnenie) jedného účastníka záväzkového právneho vzťahu požadovať určité konanie či nekonanie od druhého účastníka záväzkového právneho vzťahu. Zjednodušene povedané: pohľadávka je to, čo je niekto niekomu povinný vyrovnať. Veriteľ aj dlžník môžu byť fyzické alebo právnické osoby. Plnenie môže byť akékoľvek, teda peňažné alebo vecné, spojené s majetkovým záujmom (majetkovou hodnotou) alebo nemajetkovým záujmom a – ako už bolo spomenuté - môže spočívať aj len v nekonaní, čiže v opomenutí (=zdržaní sa) alebo v trpení niečoho. Opakom pohľadávky je tzv. záväzok v užšom zmysle, nazývaný aj dlh.   
Vo vyššie uvedenej definícii niektorí autori niekedy používajú namiesto pojmu právo na plnenie pojem nárok na plnenie (hoci v slovenskom práve – na rozdiel od napr. nemeckého - nejde o úplné synonymá). Iní zas obmedzujú plnenie na majetkové plnenie (majetkovú hodnotu).   Ďalšia ojedinelá možnosť variantu definície je obmedziť plnenie len na peňažné plnenie - pohľadávka je teda „právo žiadať od niekoho peniaze“ .
Niekedy sa pohľadávky v (naj)užšom zmysle stotožňujú len s pohľadávkami z obchodného styku .
O definícii v účtovníctve pozri nižšie.

Obsah pohľadávky

Veriteľ je oprávnený od dlžníka požadovať plnenie v podobe dania (napr. kúpa, výpožička), konania (preprava veci, predmet mandátnej zmluvy) alebo nekonania, pričom nekonanie môže byť buď  zdržanie sa (=opomenutie) niečoho (napr. zdržanie sa užívania veci zo strany prenajímateľa) alebo trpenie (=znášanie) niečoho.

Príslušenstvo pohľadávky

Príslušenstvo pohľadávky je definované ako úroky, úroky z omeškania, poplatok z omeškania a náklady spojené s uplatnením pohľadávky.

Vznik pohľadávky

Podľa Občianskeho zákonníka, môže pohľadávka vzniknúť „z právnych úkonov, najmä zo zmlúv, ako aj zo spôsobenej škody, z bezdôvodného obohatenia alebo z iných skutočností uvedených v zákone.“  Pohľadávka môže vzniknúť aj z verejnoprávneho predpisu. 
Najčastejšie pohľadávky vznikajú na základe zmluvy. V ekonomickej praxi sa jedná predovšetkým o zmluvy medzi dvoma podnikateľmi, kde na jednej strane vystupuje kupujúci a na strane druhej predávajúci. Často sa však zmluvy uzatvárajú aj medzi viacerými účastníkmi. Vznik je spojený s prechodom vlastníckych práv, splnením dodávky alebo v súvislosti s prevodom práv a povinností z dodaného tovaru (poskytnutých služieb) odberateľovi.

Zánik pohľadávky

Medzi najčastejšie spôsoby zániku pohľadávok patrí úhrada pohľadávky, započítanie, odstúpenie od zmluvy a zánik osoby dlžníka alebo veriteľa.

Likvidita

Výška a rýchlosť splácania pohľadávok má vplyv na likviditu.

IFRS

IFRS pojem pohľadávky (angl. receivables) nikde explicitne nedefinujú. Dokonca sa nimi ani nezaoberajú v jednom štandarde, ale na rôznych miestach viacerých štandardov, konkrétne v štandardoch IAS 1 (body 54 a 75), IAS 32, IFRS 9 (resp. do roku 2017 IAS 39) a IFRS 7 (a nepriamo aj v IAS 18). Pohľadávky sú v IFRS uvádzané a preberané ako súčasť finančných aktív (=finančného majetku, angl. financial assets .To znamená, že zatiaľ čo v slovenskom účtovníctve pojem finančný majetok nezahŕňa klasické pohľadávky, v IFRS pojem finančný majetok (finančné aktíva) klasické pohľadávky zahŕňa (hoci treba dodať, že  v členení výkazu o finančnej situácii IFRS – t.j. v IAS 1  - sú pohľadávky výnimočne uvedené explicitne ako samostatná položka mimo finančných aktív). Z členenia výkazu o finančnej situácii (IAS 1) a textu bývalého IAS 39 (položka „úvery a pohľadávky“, angl. loans and receivables) vyplýva, že pojem pohľadávky (receivables) zahŕňa len zmluvné (teda nie napr. daňové) pohľadávky a nezahŕňa položky z finančného majetku (pričom finančným majetkom sa tu myslí finančný majetok v chápaní použitom napr. v súvahe podľa slovenských účtovných predpisov). Je to teda chápanie podobné ako v slovenskej súvahe, ale obmedzené len na zmluvné pohľadávky.
Podmienené pohľadávky sú v IFRS preberané pod názvom podmienené aktíva (angl. contingent assets) v IAS 37. Pohľadávky zo splatnej dane a odložené daňové pohľadávky sú preberané v IAS 12 a vo výkaze o finančnej situácii (teda v súvahe) sa môžu uviesť spolu s príslušnými záväzkami (teda pod pasívami).
Zdroje tejto podkapitoly: