google/wiki40b huggingface dataset:
Princíp jednoduchosti

Princíp jednoduchosti hovorí, že veci majú byť tak jednoduché ako sa dá.
Veľmi známe vyjadrenie tohoto princípu je anglický akronym KISS. Ten sa vysvetľuje niekoľkými spôsobmi -- najčastejšie ako Keep It Simple, Stupid (tj. „udržuj to jednoduché, hlupák“), ale napríklad aj slušnejšie ako Keep It Short and Simple („udržuj to stručné a jednoduché“). Tradične sa vyskytuje v oblasti počítačov, ale dnes je možné sa s ním stretnúť aj v iných oboroch.
Tento princíp je užitočný všade tam, kde dochádza k vytváraniu rozsiahlych štruktúr a diel. Cieľom je vyhnúť sa neúčelnej zložitosti, napr. pri vývoji softvéru, konštruovaní strojov, plánovaní a riadení projektov a organizácií, písaní kníh, apod.

Princíp jednoduchosti vo vede

Vo vede tento princíp vyjadrujú Occamova britva a zásada Alberta Einsteina že "všetko má byť tak jednoduché ako je možné, ale nie jednoduchšie"

Princíp jednoduchosti v technike

Oblasť techniky, ktorá je životne závislá na tomto princípe je letectvo. Známy je citát letca-spisovateľa Antoine de Saint-Exupéryho: "Dokonalosť nie je dosiahnutá vtedy keď nie je čo pridať, ale vtedy keď nie je čo odobrať".

Opak princípu jednoduchosti

Prejavom zanedbania tohoto princípu je Vkrádanie sa pravidiel a Vkrádanie (projektový manažment).
Étain (Meuse)

Poloha

Obec má rozlohu 19,64 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 850 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orientalistika

Orientalistika je interdisciplinárna veda skúmajúca dôležité aspekty spoločenského a kultúrneho vývinu ázijských a afrických národov. Prvým orientalistickým odborom na Slovensku bola hebraistika, po tureckej invázii sa rozvinula turkológia.
Prehľad úspechov slovenského vodného slalomu

Prehľad úspechov slovenského vodného slalomu sumarizuje prehľad medailí slovenských vodných slalomárov na vrcholných svetových a európskych podujatiach v ére samostatnosti, ako aj v reprezentácii Česko-Slovenska.

História

Vodný slalom je najúspešnejším športom v histórii samostatnej Slovenskej republiky . Na olympijských hrách mal svoju premiéru v roku 1972, kde Zvolenčan Marián Havlíček obsadil 6. miesto. Do programu Hier bol zaradený opäť až po 20 rokoch v Barcelone 1992, liptovský vodák Juraj Ontko skončil ôsmy. Počnúc olympijskými hrami 1996 v Atlante sa slovenskí vodní slalomári nevracali ani z jednej olympiády bez medailového zisku, vôbec prvým olympijským víťazom v ére samostanosti sa stal Michal Martikán, ktorý získal medailu pri všetkých svojich olympijských štartoch, čím sa stal prvým mužom v histórii OH, ktorý stál na stupni víťazov na piatich hrách za sebou v tej istej individuálnej disciplíne. Bratia Peter a Pavol Hochschornerovci dosiahli zlatý hetrik, dve prvenstvá zaznamenala Elena Kaliská.
Slovenskí vodní slalomári v reprezentácii Česko-Slovenska prispeli k zisku viacerých medailí z majstrovstiev sveta, prvým Slovákom s cenným kovom sa stal v roku 1955 Vladimír Cibák v hliadke 3 x K1, prvý titul majstrov sveta vybojovali v roku 1983 v hliadke 3 x C2 deblkanoisti Dušan Zaťko – Ľudovít Tkáč a Milan Kučera – Miroslav Hajdučík. Prvú medailu, bronzovú v ére samostatnosti priviezla hliadka 3 x C2 z MS 1993. Na MS 1995 v Nottinghame odštartoval svoju výnimočnú kariéru ziskom bronzu Michal Martikán. Vo veku 16 rokov sa stal najmladším individuálnym medailistom v histórii MS, o dva roky pridal aj titul najmladšieho svetového šampióna histórie. Od roku 1995 sme z každého šampionátu priviezli minimálne dve medaily, v rokoch 2009 , 2010  a 2011 bolo Slovensko prvé v medailovej bilancii krajín. Tituly majstrov sveta v individuálnych disciplínach získali 4x Michal Martikán, 5x Peter a Pavol Hochschornerovci, 2x Jana Dukátová a Elena Kaliská. Ďalšie zlaté medaily vybojovali hliadky, za pozornosť stojí najmä séria deviatich triumfov v sérii (2009 – 2019) hliadky 3 x C1 v nezmenenom zložení Michal Martikán, Alexander Slafkovský, Matej Beňuš .
Majstrovstvá Európy sa konajú od roku 1996. Slovensko je suverénne vedúcou krajinou v historickom medailovom poradí, viackrát vyhralo medailovú bilanciu na ME. Najúspešnejšie čo do zisku cenných kovov boli pre nás šampionáty na domácej vode. Rekordný počet medailí – 9 (5 zlatých, 2 strieborné a 2 bronzové) sme získali v Čunove v roku 2010 , po štyri tituly sme vybojovali v Čunove 2002 a v Liptovskom Mikuláši 2007.
Bill Johnston

Kariéra a život

V prvej svetovej vojne slúžil v námorníctve USA, odvtedy začalo jeho zdravie upadať. Po tenisovej sezóne v roku 1927 ukončil tenisovú kariéru.
USA reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 21 zápasov, z toho 17 v dvojhre (14 výhier, 3 prehry) a 4 v štvorhre (4 výhry).
Zomrel v roku 1946 na tuberkulózu.
Marón (syn Keisa)

Marón (starogr. Μάρων – Marón, lat. Maron) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Keisa.
Theofilos z Antiochie ako následníka argejského kráľa Keisa uvádza jeho syna Maróna, ktorého nástupcom sa stal syn Thestros. Iní antickí autori nám však nezanechali žiadne záznamy o Marónovi. Existuje však záznam od Pausania, ktorý zaznamenal, že nástupcom Keisa bol jeho syn Medón. Autori niektorých zoznamov kráľov Argu sa preto prikláňajú k hypotéze, že Marón bol bratom Medóna a jeho nástupcom.
Pisseloup

Poloha

Obec má rozlohu 3,19 km². Najvyšší bod je položený 356 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 47 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kokemäenjoki

Kokemäenjoki (šve. Kumo älv) je rieka vo Fínsku. Rieka pramení v jazere Liekovesi a tečie 121 km do Botnického zálivu pri Pori. Kokemäenjoki má najväčšie ústie v severských krajinách.
Za zdrojnice sú považované prítoky do jazera Liekovesi: Loimijoki, Kauvatsanjoki a Harjunpäänjoki.
Jasoň červenooký (Parnassius apollo Linnaeus, 1758) na Slovensku. História výskumu a ochrana.

Všeobecná charakteristika knihy

Kniha je prvou monografiou o jasoňovi červenookom na Slovensku. Autorom je Karol Kříž a spoluautorom Tomáš Kizek. Práca sa zaoberá základnými aspektami druhu a informuje čitateľa o hlavných faktoch zo života tohto motýľa. Práca má 200 strán textu formátu A4 a 39 farebných tabulí. Vyšla v nakladateľstve DOLIS a vydala ju Slovenská agentúra životného prostredia v Banskej Bystrici.
Obrázok motýľa (jasoňa) na čelnej strane knihy a fotografie zbierkového materiálu motýľov vyhotovil Mgr. Martin Kšiňan.

Obsah diela

Dielo je koncipované predovšetkým z hľadiska histórie výskumu tohto motýľa na území Slovenska a vysvetľuje základné princípy ochrany druhu. Je v nej uvedených viac ako 30 biografií významných slovenských i zahraničných autorov, ktorí prispeli svojou prácou k výskumu a poznaniu druhu. Popisuje bionómiu motýľa, anatómiu, pôvod jeho názvu, históriu výskumu i ochrany jasoňa na území Slovenska, ako i príčiny jeho ústupu na väčšine lokalít svojho výskytu. Tiež vysvetľuje teóriu jeho pôvodu na Slovensku. Obsahuje opis všetkých štrnástich poddruhov, ktoré boli na území Slovenska popísané. V prílohe knihy je bohatá čierno-biela i farebná dokumentácia s vyobrazením poddruhov, foriem, hostiteľských rastlín, biotopov, obrázkami húseníc, kukiel i historickými fotografiami zbierok, jedincami typového materiálu a pod. Bibliografia druhu je v publikácii spracovaná zatiaľ najrozsiahlejšie v celej svetovej literatúre, ktorá sa zaoberá týmto druhom motýľa. V závere knihy je slovník odborných entomologických a zoologických názvov a termínov.
Kontextová variantnosť

Kontextová variantnosť je rečová individuálna obmena lexikálneho zloženia alebo gramatickej stvárnenosti frazémy, ktorá síce zachováva význam frazémy nedotknutý, ale v záujme istých štylistických alebo pragmatických potrieb vnáša neustálené prvky do frazémy. Ak napr. pri variantnej frazéme trafila, padla, narazila, udrela kosa na kameň v istej situácii uplatníme v záujme zvýšenia expresívnosti iné slovo (ťapla, bacla, rachla a pod.), význam frazémy sa nemení (je to teda variant, nie aktualizácia frazémy), ale je to iba kontextová variantnosť. Až keby sa takýto komponent všeobecnejšie rozšíril, mohol by doplniť variantný rad príslušnej jednotky. Špecifickým prípadom kontextovej variantnosti je okazionálny variant (p.).
Waldbillig

Poloha

Obec má rozlohu 23,28 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Waldbillig má 1438 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.75% bolo v Waldbillig nezamestanosť nižšia o 2.22 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Soleilhas

Poloha

Soleilhas má rozlohu 34,53 km². Najvyšší bod je položený 1 894 m n. m. a najnižší bod 931 m n. m.

Obyvateľstvo

Soleilhas má 110 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Menchhoffen

Poloha

Obec má rozlohu 4,27 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 568 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dôstojník

Dôstojník (hovorovo alebo zastarano oficier) je príslušník ozbrojených síl s vyššou vojenskou hodnosťou, alebo príslušník polície, hasičskej jednotky či iného zboru používajúceho hodnosti (napr. väzenská stráž) s vyššou policajnou, hasičskou či podobnou hodnosťou.
Spravidla sa rozlišujú nižší (zastarano subalterní) a vyšší dôstojníci.

Všeobecná charakteristika

Veliaci dôstojníci väčšinou riadia vojenské jednotky, kde sú im podriadení poddôstojníci a mužstvo. Dôstojníci sú hlavnou autoritou jednotiek a nesú zodpovednosť za ich činnosť a splnenie úloh nariadených vyššími autoritami. Tiež nesú zodpovednosť za použitie sily ale aj financie, výzbroj a výstroj jednotky, či dohliadajú na disciplínu.  Hodnosť dôstojníka však môže byť pridelená aj príslušníkom rôznych druhov ozbrojených síl a špecialistom, ktorí nemusia byť bezprostredne veliacimi dôstojníkmi (napr. v letectve či zdravotnej službe).

Slovensko

Policajný zbor prebral hodnostnú štruktúru používanú Zborom národnej bezpečnosti od roku 1971, v ktorej sú dôstojníckymi hodnosťami: podporučík, poručík, nadporučík, kapitán, major, podplukovník a plukovník.

Slovensko

Hasičský a záchranný zbor používa dôstojnícke hodnosti: podporučík, poručík, nadporučík, kapitán, major, podplukovník a plukovník. Dobrovoľná požiarna ochrana Slovenskej republiky, ktorá združuje dobrovoľné hasičské zbory na Slovensku vo svojej hodnostnej štruktúre nevyčleňuje dôstojnícke hodnosti.

Slovensko

Colníci, t. j. príslušníci Finančného riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálneho úradu finančnej správy alebo colných úradov, používajú ako dôstojnícke hodnosti: podporučík, poručík, nadporučík, kapitán, major, podplukovník a plukovník.
Guéreins

Polohopis

Guéreins má rozlohu 4,51 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Guéreins má 1275 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Marcel (Ain)

Polohopis

Saint-Marcel má rozlohu 11,64 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 278 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Marcel má 1221 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chu Ťin-tchao

Život

Ťin-tchao pochádza z rodiny drobného obchodníka s čajom. Jeho otec bol počas Kultúrnej revolúcie vo väzení, Ťin-tchaovi však maloburžoázny pôvod prekvapujúco nebránil v kariérnom raste a už roku 1964, ešte počas štúdií na univerzite Čching-chua v Pekingu, vstúpil do komunistickej strany. Roku 1965 ukončil štúdium v obore hydraulické inžinierstvo a odišiel pracovať do západočínskych provincií Kan-su a Kuej-čou.

Politická kariéra

Jeho politický rast začína na počiatku osemdesiatych rokov, kedy prichádza do Pekingu študovať na centrálnej straníckej škole a získava kontakty na ľudí okolo Teng Siao-pchinga. Zastáva významné funkcie v Zväze mládeže komunistickej strany a na konci osemdesiatych rokov strávil istý čas v Tibete, kde v roku 1989 potlačil nepokoje. Razantný prístup mu priniesol obdiv a Teng Siao-pching ho povolal do Pekingu, kde sa stáva členom užšieho vedenia strany.
V roku 1992 sa stáva členom stáleho výboru Politbyra, od roku 1993 viedol sekretariát Komunistickej strany a zároveň bol hlavou Centrálnej straníckej školy. Vďaka tomu, že sa dôsledne držal straníckej línie, sa mu podarilo v roku 1998 dosiahnuť pozíciu viceprezidenta Čínskej ľudovej republiky. V roku 2002 bol zvolený za predsedu komunistickej strany a roku 2003 sa stal prezidentom a vystriedal na tomto poste Ťiang Ce-mina. Roku 2008 bol vo svojej funkcii potvrdený na ďalšie päťročné obdobie. 15. novembra 2012 ho na pozícii predsedu komunistickej strany vystriedal Si Ťin-pching.

Politické myslenie

V politike je pre Chua charakteristický jeho rezervovaný štýl a je známy ako technokrat. V oblasti medzinárodných vzťahov presadzuje mierumilovný rast Číny s dôrazom na "soft power". Zároveň sa počas jeho pôsobenia v úrade posilňuje vplyv Číny v Afrike, Latinskej Amerike a iných rozvojových krajinách.
V domácej politike vyvinul koncept vedeckého rozvoja, ktorý má viesť k tzv. "harmonickej spoločnosti". Tieto dva základné pojmy Chuovej politiky majú za cieľ reagovať na narastajúce hospodárske, environmentálne a sociálne problémy v Číne.
Payssous

Poloha

Obec má rozlohu 4,08 km². Najvyšší bod je položený 790 m n. m. a najnižší bod 388 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lisseuil

Poloha

Obec má rozlohu 6,88 km². Najvyšší bod je položený 644 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 89 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-d’Alcapiès

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 689 m n. m. a najnižší bod 422 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hippolyte-du-Fort

Poloha

Obec má rozlohu 29,38 km². Najvyšší bod je položený 547 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 803 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filoumenos z Filadelfie

Filoumenos alebo Filumenos (starogr. Φιλουμενὸς) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 4. storočí.
Filumenos z lýdskej Filadelfie bol podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho pravdepodobne olympijský víťaz v niektorej úpolovej disciplíne na 287. hrách v roku 369. O jeho majstrovstve v boxe, zápasení a pankratiu nám podáva svedectvo aj epigrafický nález CIL 6, 10154 (Corpus Inscriptionum Latinarum - súbor starých latinských nápisov. Je to zachovaná dokumentácia verejných a súkromných nápisov z Rímskej ríše), datovaný do rokov 367 až 375.
Byzantský historik Panodóros z Alexandrie zaznamenal, že Filoumenos žil v dobe cisára Theodosia I., a že videl bronzovú sochu s nápisom (v trhline sochy) o jeho neobyčajnej sile.
Miluše Šplechtová

Život

Narodila sa v Moste. Vyštudovala Pražské konzervatórium (1979), potom pôsobila v Činohernom štúdiu v Ústí nad Labem (1980-1984) a v Realistickom divadle Zdeňka Nejedlého/Labyrintu (1984-1991). V roku 1991 odišla do pražského Národného divadla, dnes je v angažmán v Divadle na Jezerce, kde je členom Divadelnej spoločnosti Jana Hrušínskeho, svojho manžela.
Z prvého manželstva má syna Nikolu, z druhého s Janom Hrušínským, dve dcéry. Kristýna Hrušínská študuje herectvo na pražskej DAMU.
Hrala v predstavení Tři sestry, Zahraj to znovu, Same v Divadle Na Jezerce, v predstavení Sluha dvou pánů v Národnom divadle. Objavila sa v niekoľkých filmoch (Panelstory, Jak chutná smrt) aj v televíznych seriáloch Nemocnice na kraji města (Nové osudy)) alebo Cesty domů.
Nezriedka sa s jej hlasom stretávame v dabingu zahraničných filmov a seriálov, od študentských čias spolupracuje s rozhlasom.
Gladwyn Jebb

Osobný život

Študoval na Eton College, potom na Magdalen College, Oxfordská univerzita. V roku 1929 si zobral za ženu Cynthiu Noble, s ktorou mal tri deti, syna Milesa a dcéry Vanessu a Stellu.

Kariéra diplomata a politika

V roku 1924 vstúpil do Zahraničného úradu Spojeného kráľovstva (angl. Foreign Office; slúžila na propagáciu Spojeného kráľovstva v zahraničí) a slúžil v Teheráne a v Ríme.
V roku 1938 sa zúčastnil Mníchovskej dohody (len ako vedľajší účastník, nie ako signatár dohody). V roku 1943 sa stal hlavou oddelenia pre rekonštrukciu (britský orgán pre zabezpečenie potrieb obyvateľa po druhej svetovej vojne) a stal sa členom rady Zahraničného úradu a v tejto pozícii sa zúčastnil viacerých konferencii, vrátane tých v Teheráne, Jalte a v Postupimi.
Po druhej svetovej vojne sa v auguste roku 1945 stal výkonným tajomníkom prípravnej komisie OSN, po čom bol v októbri 1945 menovaný do pozície úradujúceho generálneho tajomníka OSN pred prvou voľbou, kde zotrval do februára 1946. Z OSN však neodišiel definitívne, v rokoch 1946-1947 bol poradcom Zahraničného úradu vo veciach týkajúcich sa OSN. Bol jeden zo zástupcov Spojeného kráľovstvo pri podpisovaní Bruselského paktu. V rokoch 1950-1954 bol veľvyslanec Spojeného kráľovstva pri OSN, v rokoch 1954-1960 veľvyslanec vo Francúzsku. V rokoch 1973-1976 bol člen Európskeho parlamentu.
Oblasť H I

Oblasť H I je medzihviezdny oblak zložený z neutrálneho vodíka. Tieto oblasti sú nesvietivé, ale sú detegovateľné, pretože molekuly, ktoré sú prítomné v malých množstvách, emitujú žiarenie v 21 cm oblasti (1 420 MHz) rádiového spektra aj pri nízkych teplotách (žiarenie na vlnovej dĺžke 21 cm je málo pohlcované, výskumom týchto oblastí sa dozvedáme o štruktúre galaxií a vesmíru). Pri ionizácii, kde oblasti H I kolidujú s expandujúcim ionizovaným plynom, napríklad s H II oblasťou, svietia jasnejšie. Stupeň ionizácie v neutrálnej oblasti H I je veľmi nízky (1:10 000), ale plazmoví fyzici to považujú za slabo ionizovanú plazmu.
Mapovanie emisií H I rádioteleskopmi je technika určujúca štruktúru špirálových galaxií. Je určená aj na mapovanie gravitačných porúch medzi galaxiami. Keď kolidujú dve galaxie, vyvrhuje sa materiál, čo umožňuje astronómom určiť, ako sa galaxie pohybujú.
Mauricio Baldivieso

Klubová kariéra

V júli 2009, krátko pred svojimi trinástymi narodeninami, debutoval v najvyššej bolívijskej lige v zápase Club Aurora vs. FC La Paz (0:1) potom, čo v 39. minúte vystriedal svojho spoluhráča, ktorý sa zranil. Trénerom tohto tímu je jeho otec. Baldivieso tak prekonal rekord Američana Freddyho Adua, ktorý debutoval v americkej lige ako štrnásťročný.
Les Verchers-sur-Layon

Poloha

Obec má rozlohu 30,7 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 916 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít XVIII.

Životopis

Vyrastal vo Versailles na dvore Ľudovíta XV. v tieni svojho brata, následníka trónu, Ľudovíta XVI. Po narodení dostal titul vojvoda z Provence a po smrti svojho starého otca Ľudovíta XV. dostal titul „Monsieur“, ktorý patrí najstaršiemu kráľovmu bratovi. Patril ku konzervatívnej skupine monarchistov, ktorí si nepriali, aby Ľudovít XVI. ustupoval zástancom ústavy. V roku 1789 sa dokonca zaplietol do prípravy štátneho sprisahania, ktoré chcelo zosadiť umierneného Ľudovíta XVI. z kráľovského trónu. Vojvoda z Provence mal následne vládnuť Francúzsku ako regent. Sprisahanie však bolo odhalené. Vojvoda utiekol v roku 1791 z Francúzska a cestoval po celej Európe, kde hľadal spojencov v boji proti revolúcii. Zdržiaval sa v Vestfálsku, Verone, ale aj v Rusku a v Anglicku. Po smrti svojho kráľovského brata sa najprv prehlásil za následníka trónu a uznal nárok kráľovho syna, desaťročného Ľudovíta XVII. na trón, a po jeho smrti v roku 1795 sa prehlásil za kráľa Ľudovíta XVIII. Republikánska vláda Francúzska však jeho nároky neuznala.
Diplomatickými cestami sa zapojil do bojov proti Francúzskej republike a následne proti Napoleonovi Bonaparte. Po prvej porážke cisára Napoleona I. sa stal oficiálne na niekoľko mesiacov kráľom. Následne sa Bonaparte vrátil z Elby a Ľudovít utiekol do Gentu. Po Napoleonovej porážke v bitke pri Waterloo sa vrátil na svoj túžobne očakávaný trón.
Počas svojej vlády v rokoch 1815 – 1824 najprv nevystupoval ako konzervatívny monarchista. Do svojich služieb povolal napríklad bývalého Napoleonovho ministra zahraničia Talleyranda. Následne však reštauroval monarchiu do podoby pred revolúciou v roku 1789. Politikov, ktorí v Konvente hlasovali v roku 1793 pre smrť kráľa, poslal do vyhnanstva. Opustiť vlasť museli napríklad bývalí konzulovia J. E. Sieyes alebo R. Ducos.
Po jeho smrti v roku 1824 sa vlády ujal jeho brat Karol X.
Mikuláš I. Druget

Mikuláš Druget(h) Horiansky (maď. Drugeth Miklós, de Gerény * ? - † 1355) bol uhorský šľachtic, vychovávateľ kráľovho syna Ľudovíta. V neskorších rokoch bol županom viacerých uhorských stolíc a od roku 1354 krajinským sudcom.
Podobne ako jeho otec Ján I., aj on bol v službe kráľa Karola Róberta. Kráľ ho poveril výchovou svojich dvoch synov. Kráľ Karol so svojou rodinou obedoval na hrade Vyšehrad 17. apríla 1330, keď v tom zaútočil na kráľa vražednou zbraňou Felicián Zach, ktorého nazývali aj Merc. Podarilo sa mu ľahko zraniť kráľa na chrbte a jeho manželke Alžbete odťali štyri prsty na ruke. V ďalšom násilí mu už zabránil kráľovský sluha Ján, syn Alexandra z Potockej stolice. Tento sluha ako prvý s veľkou odvahou postavil sa na obranu kráľa. Následne mu prišli na pomoc ostatní členovia kráľovskej stráže. Útočníka hneď usmrtili a rozsekali na kusy. Pri tomto násilníckom čine bol prítomný aj Mikuláš I. Druget, ktorý v kritickej situácii vlastným telom chránil kráľove deti. Kráľ chcel Feliciána Zacha potrestať a požiadal kráľovskú radu o veľmi tvrdý rozsudok. Za tento čin kráľovská rada, v ktorej boli aj Ján I. Druget a Mikulášov brat Viliam, vyniesla rozsudok nad príbuznými Feliciána Zacha až do tretieho pokolenia. Vyvolalo to v Uhorsku veľké pobúrenie.
Po smrti Karola Róberta 1342 Mikuláš zostáva v službách u jeho syna Ľudovíta I.. Ten sa osobne účastnil na neapolskom ťažení, Sicília sa dostáva pod nadvládu uhorského panovníka, ktorý za kapitána mesta Salermo menoval Mikuláša I. Túto funkciu zastával tri roky. V roku 1354 ho kráľ povýšil, dal mu úrad krajinského sudcu. Toto postavenie znamenalo veľkú moc, pretože po palatínovi to bol druhý najväčší post v krajine. Po smrti staršieho brata Viliama 1342 zdedil veľkú časť jeho majetkov. Začala ním horianska vetva drugetovského rodu. Tá si podľa dedinky Horiany (Geren) v Užskej župe, kde si v postavili Drugetovci kúriu a začala dávať prídomok z Horian (de Geren).
Zomrel medzi 18.februárom a 14. júnom 1355. Mal syna Jána III. a Ladislava I.
Byšta-kúpele

Byšta-kúpele je miestna časť obce Byšta, v najjužnejšom výbežku Slanských vrchov. Osada sa rozkladá pri krátkom pravostrannom prítoku potoka Byšta (prítok riečky Roňava), 1 km juhovýchodne od obce.
V súčasnosti je strediskom letnej rekreácie. Je tu vybudované kúpalisko s plaveckým a detským bazénom. Neďaleko kúpaliska je na potoku Byšta vybudovaný rybník (plocha 4 ha) s možnosťou člnkovania, vodných športov a rybolovu.
Taktiež tu vznikli malé kúpele miestneho významu, ktoré sa viažu na vývery slano-zásaditých minerálnych prameňov využívaných na vaňové kúpele s liečbou chorôb žalúdočných, reumatických, cievnych a ischiasu.
Ubytovacie a stravovacie služby poskytujú dve ubytovne a verejné táborisko. Osadou prechádza červeno-značkovaný turistický chodník od jazera Izra do neďalekých obcí Kazimír a Michaľany a ďalej až do Tokajskej vinohradníckej oblast.

Súčasnosť

Kúpele sú v súčasnosti nefunkčné, zatvorené a chátrajú. Jednotlivé objekty je možné nájsť na rôznych realitných portáloch.
Chaouilley

Poloha

Obec má rozlohu 5,12 km². Najvyšší bod je položený 401 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Megahertz

Megahertz (MHz, alebo megacyklus za sekundu podľa starej nomenklatúry) je pomenovanie pre jeden milión (10⁶) hertzov, jednotku frekvencie. Jeden megahertz jednoducho znamená „jeden milión za sekundu“ (1 000 000/s). Táto jednotka môže byť použitá pre ľubovolnú periodickú udalosť.
Majstrovstvá sveta v netballe 1999

Skupiny o 1. – 16. miesto

Pozn: Do tohoto kola bolo priamo nasadených prvých 12 družstiev z predchádzajúcich MS.