Hrušov (okres Veľký Krtíš)

Polohopis

Obec leží v juhozápadnej časti Krupinskej planiny, na rozhraní podcelkov Dačolomská planina a Modrokamenské úboče. Hrušov má viacero osád, ktoré ležia v širokom okolí. Laznícke usadlosti, na centrum obce napojené miestnymi cestami, sa však čoraz viac využívajú už len na rekreáciu. Rozsiahlym chotárom preteká viacero vodných tokov, odvádzajúcich vodu do Ipľa.
Obcou vedie cesta III/2566 z Vinice, ktorá pokračuje severným smerom až po napojenie na cestu I/75 (smer na Veľký Krtíš). Ten je vzdialený 31 km východným smerom, Šahy 25 km juhozápadne, Krupina 33 km severne a krajské mesto 84 km rovnakým smerom.

Geológia

1 107 ha hrušovského chotára tvoria lesy a iná pôda. Pôdne typy sú tu hnedozeme a hnedé lesné pôdy. Pôdne druhy tu tvoria v prevažnej väčšine hlinité pôdy s rôznymi prímesami. Na tejto pôde sa pestuje kukurica, obilie, zemiaky, alebo sa často tieto zemi využívajú ako pasienky. Súkromná osoba tu vie dopestovať aj teplomilné rastliny, ako sú rajčiny, papriky a iné. Výborne sa tu darí ovocinárstvu (čerešne, hrušky, slivky, jablone) a vinohradníctvu.  
Základom pôdy na území Slovenska sú treťohorné vulkanity, medzi ktoré v našej oblasti patria andezitické tufy, tufity a aglomeráty.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov Hrušova má klesajúcu tendenciu kvôli prirodzenej mortalite a odlivu mladých ľudí do iných regiónov kvôli pracovným príležitostiam. K záveru roka 2018 mal Hrušov 837 obyvateľov. Podľa posledného sčítania ľudí (2011) bola skladba obyvateľov nasledovná:
a) podľa veku: 15,3% (133) obyvateľov vo veku 0 - 14 rokov, 62,7% (545) obyvateľov vo veku 15 - 59 rokov a 22,0% (191) obyvateľov starších ako 60 rokov,
b) podľa pohlavia: 428 obyvateľov sú muži, 441 sú ženy
c) podľa národnosti: 95,2% (827) slovenská, 1,7% (15) rómska, 0,7% (6) maďarská, 0,2% (2) česká, 2,2% (19) ostatné,

d) podľa vierovyznania: 95,2% (827) rímskokatolícke, 0,9% (8) evanjelické, bez vyznania 1,2% (10), 0,5% (4) ostatné, 2,2% (19) nezistené.
Vývoj počtu obyvateľov Hrušova

Dejiny do začiatku 20. storočia

Obec Hrušov sa prvýkrát spomína v starých písomných správach z roku 1272, kde sa spomína meno Mikuláša z Hrušova. Obec vtedy patrila rodu Huntovcov. Podrobnejšia správa o Huntovcoch sa spomína z 25. februára 1285, kedy obec Hrušov získal Demeter, mladší syn Honta. Od roku 1342 prechádzal hrušovský majetok rôznymi rodmi. Pomaly sa tu ukazovali aj dnešné pokolenia, ako rod Stacho, Baláž, Bobák, Lekýr a iné. Známe je však to, že susedná dedina Vinica (vtedy Nekyje) boli oproti Hrušovu významnejšia, pretože v nich zasadala hontianska súdna stolica.
Ako kedysi v týchto rokoch žili ľudia nám priblížili kostrové pohrebiská, v ktorých sa našli krčiažteky, gombíky a už aj pozostatky čepcov (pozostatky malých sklenených korálikov). Toto pohrebisko našiel P. Kamas v roku 1974 v miestach medzi Lúčkou a Bralom. Keďže bol ich výskum zastavený, nemožno ich datovať. V 16. až 17. storočí bola dedina poplatnou Turkom. Hrušov ale aj tak patril panstvu Bzovík.
V týchto a aj neskorších obdobiach (až do druhej polovice 20. storočia) bola prítomná dvojrezidenčnosť, t. j. život na lazoch cez týždeň a v nedeľu v dome v dedine. Po postavení kostola sa v matrike zachovalo meno prvého kňaza Jozef Bonaventúra, ktorý bol na Hrušove od roku 1787. Z matriky sa dozvedáme, že v tomto čase bola v obci veľká úmrtnosť detí, čo svedčí o vtedajších podmienkach života. K najväčším požiarnym pohromám patria požiare v roku 1809 (vyhorelo 45 domov) a v roku 1838.

Dejiny 20. storočia

V ½ 20. storočia sa obec len veľmi ťažko vyvíjala. Najbližšia železničná stanica bola v Krupine (33 km), v obci pošta ani telefón neboli. Svoju ráznosť si ľudia udržiavali pre odstup v polohe. Ešte aj v roku 1934 bolo veľa domov so slamennou strechou a s otvoreným ohniskom. 
Počas druhej svetovej vojny Hrušovom neprechádzal front, takže k veľkým materiálnym škodám nedošlo. Aj z Hrušova však museli narukovať bojaschopní muži. V chotári obce sa počas vojny ukrývali aj partizánske jednotky. V roku 1944 nemeckí vojaci upodozrievali obyvateľov obce zo spolupráce s partizánmi. V tom roku došlo k úmrtiu nemeckého vojaka. Práve vtedy prebiehal na Hrušove pohreb, počas ktorého ako obvykle zvonili zvony. Nemeckí vojaci sa nazdávali, že obyvatelia Hrušova takýmto spôsobom upozorňujú partizánov na Nemcov. Preto dali zhromaždiť mužov k budove vtedajšej školy, aby ich popravili. Následne chceli dedinu podpáliť. Tejto katastrofe zabránil vtedajší hrušovský rímskokatolícky kňaz Štefan Mikuška, ktorý ako jeden z mála ovládal nemecký jazyk. Dohodol sa s vojakmi, že obyvateľov nevystrieľajú, ak vojakom odovzdajú proviant v podobe surovín a zvierat. 
Rázovitosť občanov Hrušova sa prejavila aj pri oneskorenej kolektivizácii a vytvorení jednotného roľníckeho družstva v spolupráci so susednými obcami Vinica a Čelovce v roku 1979. Kvôli populačnej explózii v 80. rokoch bola postavená nová budova pre materskú, základnú a internátnu špeciálnu školu.

Súčasný život

V obci sa aktuálne nachádza Základná škola s materskou školou. Kvôli klesajúcej natalite bola časť budovy školy prebudovaná na sociálne zariadenie pre starších občanov. Obec sa v poslednom desaťročí výrazne zameriava na rozvoj cestovného ruchu (primárne podujatie Hontianska paráda) a turistiky (rekonštrukcia náučného chodníka a rozhľadne Prášny vrch, plánované vybudovanie cyklochodníka). Aj keď sa Hrušov radí medzi malé obce, prevláda v nej čulý spoločenský život občanov, ktorí sa združujú do početných aktívnych miestnych spolkov a organizácií.

Spolky a združenia

V obci napriek malému počtu obyvateľov pôsobia rôzne aktívne spolky a združenia:

Folklórna skupina Hrušov

Vznikla v 60. rokoch 20. storočia. Venuje sa zachovávaniu a šíreniu výhradne hrušovskej ľudovej kultúry. V súčasnosti (2019) v sebe zastrešuje zložky, ktoré môžu vystupovať aj samostatne: ženská spevácka skupina, mužská spevácka skupina, ženská tanečná skupina a dievčenská tanečná skupina. Počas svojej existencie vydala Folklórna skupina Hrušov viacero CD s hrušovskými piesňami: Čardáše z Hrušova (1996), Čo sa stalo v hrušovskej dedine (2007), Ponad Hrušov (2011). V spolupráci s vtedajšou Slovenskou televíziou vznikli filmové dokumenty Spievanie na zore, Keď sa lámal rok (1999), Jeseň v Hrušove,  Zrodenie chleba a Svadba, ktorá bola natočená aj amatérskym filmovým klubom pri VŠP v Nitre v roku 1996.

Hontianska paráda

Obec sa stala známou vďaka organizovaniu folklórneho festivalu Hontianska paráda, ktorý sa koná od roku 1996 a je pre obec významným zdrojom príjmov.

Osobnosti

Anton Bendík – hráč na heligónke, sólový spevák a folklorista známy na Slovensku a v Česku.