google/wiki40b huggingface dataset:
Rybníky V Pouštích

Popis

Na východ od hájovne Poušte sa na Loveckom potoku a jeho prítokoch nachádzajú štyri lesné rybníky. Severný rybník Okrouhlice, leží na ľavostrannom bezmennom prítoku Loveckého potoka. Vodné plochy Lovětínský rybník, Stonařovský rybník a Jezírko sa rozkladajú na Loveckom potoku.
Tie sa radia k chudobným na živiny až mezotrofným stojatým vodám nížinného až subalpínskeho stupňa kontinentálnej a alpínskej oblasti a horských polôh a iných oblastí. Toto chránené územie leží na masíve Špičák. Geologický podklad tvorí pararula, corideritická rula až migmatit. Okolo rybníkov sa vyskytuje prevažne glej, miestami organozemný, ktorý prechádza k pseudoglejom.

Flóra

Na rybníkoch sa nachádzajú spoločenstvá ponorených vodných rastlín, z ktorých sú zastúpené lekno jasnobiele (Nymphaea candida) a bublinatka nebadaná (Utricularia australis). Na jar sa aspoň čiastočne nádrže vypúšťajú, na obnažených miestach rastie vegetácia koleanta útleho (Coleanthus subtilis), ďalej potom ostrica česká (Carex bohemica), elatinka trojtyčinková (Elatine triandra) a bahnička vajcovitá (Eleocharis ovata). Brehy rybníka porastajú vysoké ostrice (ostrica zobáčikatá (Carex rostrata), ostrica štíhla (Carex acuta)), miestami sa vyskytujú druhy, ktoré sú viazané na bahnité substráty (škripina koreňujúca (Scirpus radicans), šašina prímorská (Bolboschoenus maritimus), nátržnica močiarna (Potentilla palustris) a vachta trojlistá (Menyanthes trifoliata)). Nad rybníkmi sa nachádzajú fragmenty rašelinových a pichliačových lúk, značne zarastajúce náletmi jelša lepkavej. Na týchto miestach sa vyskytujú smlz purpurový (Calamagrostis phragmitoides), rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), ostrica Davallova (Carex davalliana), ostrica pobrežná (Carex diandra), páperník širokolistý (Eriophorum latifolium) a bielokvet močiarny (Parnassia palustris). Okolo vodných plôch sa rozkladajú jaseňovo-jelšové luhy, kde rastú valeriána dvojdomá (Valeriana dioica), popolavec kučeravý (Tephroseris crispa) a čarovník alpínsky (Circaea alpina).
Vykonáva sa každoročné ručné kosenie lúk.

Fauna

Žije tu rad obojživelníkov - kunka červenobruchá (Bombina bombina), mlok bodkovaný (Triturus vulgaris), mlok horský (Mesotriton alpestris), ropucha bradavičnatá (Bufo bufo), rosnička zelená (Hyla arborea), skokan hnedý (Rana temporaria), skokan ostropyský (Rana arvalis), skokan krátkonohý (Rana lessonae), hrabavka škvrnitá (Pelobates fuscus), zaznamenaný bol aj výskyt mloka hrebenatého (Triturus cristatus). Ďalej sa tu vyskytujú spoločenstvá bezstavovcov, najmä pavúkov. Po obnovení kosenia lúk bol zistený výskyt mravca rašelinového (Formica picea Nyl.).
Tourgéville

Poloha

Obec má rozlohu 12,01 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 925 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bažantula

Ochrana

Predmetom ochrany je prírode blízky, druhovo bohatý rybničný ekosystém so vzácnymi rastlinnými spoločenstvami a sústredeným výskytom a rozmnožovaním osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov.
Rezervácia sa v celom rozsahu prekrýva s EVL Poodří a s vtáčím územím s rovnakým názvom.
Kaštieľ v Kalinčiakove

Kaštieľ v Kalinčiakove stojí v obci Kalinčiakovo, mestskej časti Levíc.

Dejiny

Kaštieľ nechali v 18. storočí v barokovom štýle postaviť Jánokyovci. V roku 1820 ho Majthényiovci klasicistisky prestavali a rozšírili. Poslednými majiteľmi boli Nyáryovci, v ktorých vlastníctve zostal do roku 1945. Od poslednej majiteľky Margity Bolfasovej si majetok často prenajímal židovský hospodár Móric Freyer. V roku 1924 bola v kaštieli sprevádzkovaná slovenská ľudová škola. V roku 1948 po druhej pozemkovej reforme tu nejaký čas bývali kolonialisti.

Popis

Ide o jednopodlažnú trojkrídlu budovu so spojovacím stĺporadím. K pôvodnej strednej budove boli pri prestavbe v roku 1820 pristavené dve krídla, ktorá sú s budovou spojené kolonádou. Uprostred strednej budovy vystupuje vstupný portikus s kanelovanými stĺpmi. V bočných rizalitoch sa nachádza trojica empírových okien so štvoricou stĺpikov.
Vincent (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 8,72 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 325 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bregma

Bregma je miesto, kde sa na lebke stretávajú šípový (lat. sutura sagittalis) a vencový šev (lat. sutura coronalis). Toto miesto slúži ako antropometrický bod. Vzniká až približne 2 roky po narodení: predtým sa tu nachádza neskostnatené väzivo známe ako predný lupienok alebo predná fontanela (lat. fonticulus anterior). U malého percenta ľudí môže v tejto oblasti vzniknúť samostatná drobná kosť, ktorá sa nazýva latinsky os bregmaticum.
Stygimoloch

Znaky

Stygimoloch bol pomerne mohutný pachycefalosaurid, druhý najväčší po svojom príbuznom rodu Pachycephalosaurus. Jeho lebka merala takmer 50 cm. Celý dinosaurus mohol dosahovať dĺžku snáď až 6 metrov. Jeho typickým znakom bola výrazná ornamentácia zhrubnutej lebky, ktorá bola viac prepracovaná ako u iných zástupcov tejto čeľade. Je tiež možné, že pachycefalosaurid rodu Dracorex je iba jedinec s menej vyvinutou ornamentáciou, patriaci tiež do tohto rodu. Mohlo ísť o nedospelého jedinca alebo samicu. Stygimoloch sa živil rastlinami, plodmi, semienkami a možno aj hmyzom.
Orcival

Poloha

Obec má rozlohu 27,82 km². Najvyšší bod je položený 1 509 m n. m. a najnižší bod 780 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 258 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luzon

Luzon je najväčší ostrov Filipín. Nachádza sa v severnej časti súostrovia. Má veľmi členité pobrežie s množstvom polostrovov a zálivov najmä v južnej časti. Na západe jeho brehy obmýva Juhočínske more, na juhu Suluské more a na východe Filipínske more. Má rozlohu 104 688 km² a žije na ňom 39 500 000 obyvateľov (2005).
Na ostrove sú dve hlavné horské pásma Cordillera Central (s najvyšším štítom Pulong – 2 928 m) a Sierra Madre. Na ostrove je mnoho aktívnych sopiek: (Mayon, Taal, Banahao, Bulusan, Pinatubo).
Najväčšie mestá sú Manila, Quezon City, Baguio, Cabanatuan, Batangas.
Práca (fyzika)

Práca je fyzikálna skalárna veličina predstavujúca účinok silového pôsobenia na hmotný bod (hmotné teleso), pri ktorom sa hmotný bod (teleso) premiestňuje. Je to dráhový účinok sily. Jednotkou práce je Joule J.
Le Fauga

Poloha

Obec má rozlohu 8,92 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 779 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Schwarzwald

Geológia

V pohorí prevládajú pieskovce, ktoré prekrývajú staršie ruly. Počas kvartérneho zaľadnenia hlavne vo würme bolo pohorie pokryté ľadovcami, ich pozostatkami sú ľadovcové jazerá ako napr. Mummelsee.
Schwartzwald má podobnú stavbu ako neďaleké Vogézy na francúzskej strane údolia Rýna (tzv. rýnskeho grabenu). Obe pohoria tvoria internidy hercýnskeho orogénu, v ktorej je vysokotlakovo premenená moldanubická zóna nasunutá na zónu Báden-Báden.

Rieky

V Schwartzwalde pramení Dunaj, menšími riekami sú Enz, Kinzig, Murg, Nagold, Neckar, Rench a Wiese. Je súčasť rozvodia medzi Atlantikom (Rýn) a Čiernym morom (Dunaj).
Nápisy na vešteckých kostiach

Nápisy na vešteckých kostiach (čín. 甲骨文, pchin-jin: Jiǎgǔ Wén - ťia-ku wen) pochádzajú z obdobia dynastie Šang a sú najstaršími záznamami čínskeho písomníctva.
Veštecké kosti, spravidla hovädzie lopatky a korytnačie panciery, boli objavené na konci 19. storočia blízko šangského hlavného mesta An-jangu. Pôvodne ich volali dračie kosti a predávali sa v lekárňach, rozomieľali sa na prach a pridávali do liekov. Najstaršie kosti pochádzajú z polovice tretieho tisícročia pred naším letopočtom, najviac ich je z obdobia dynastie Šang, tradícia zápisov na veštecké kosti pretrvala až do obdobia jari a jesene.
Na kostiach sú jednoduché štandardizované texty úzko súvisiace s veštbou. Nachádza sa tam meno toho, kto pripravil kosť, kto vykonal veštbu, datovanie veštby a samotný obsah veštby. Veštby sa týkali tém ako počasie, úroda, obete nebesiam, vojny či dátumy pôrodov. Týkali sa bezprostredne blízkej budúcnosti, udalosti, ktoré sa mali udiať za mesiac a dlhšie sú výnimočné.
Uruguajské národné futsalové družstvo žien

Vrcholné podujatia

Uruguajské družstvo sa predstavilo na všetkých 5 turnajoch juhoamerických majstrovstiev, prvýkrát v roku 2005. Na prvých dvoch turnajoch sa prebojovalo do semifinále, ale zakaždým skončilo bez medaily. Na nasledujúcom turnaji, v roku 2009 v brazílskom Campinas, obsadilo po 4 prehrách posledné miesto. Najväčší úspech dosiahlo v roku 2015, keď turnaj hostil práve Uruguaj. Po semifinálovej výhre nad Argentínou sa dostalo do finále, kde prehralo s Kolumbiou a získalo svoju prvú medailu.
Bouzillé

Poloha

Obec má rozlohu 18,39 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 493 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karbidová lampa

Karbidová lampa je zdroj svetla založený na spaľovaní acetylénu vyrobeného hydratáciou karbidu vápenatého.

Filter

Vzniknutý acetylén sa odvádza z nádoby trúbkou s filtrom. Ako filtračný materiál sa používa penový polyester alebo polyamid (hubka na umývanie riadu).

Horák

Od druhu lampy závisí aj použitý horák. Staré banské karbidové lampy mali horák priamo na tele acetylénového vyvíjača. Dnešné karbidové lampy pre speleológiu majú samostatný horák, ktorý je možné upevniť na prilbu a acetylénový vyvíjač, ktorý je možné pripnúť karabínou na opasok alebo prsný úväz. Príčina, prečo došlo k takejto úprave, je jednoduchá. V prvom rade sa takýmto spôsobom uvoľnili obe ruky explorujúceho speleológa a v druhom rade hmotnosť karbidky (približne 1 kg) nedovoľuje umiestniť ju na prilbu ako celok. Toto riešenie nie je však najlepšie (zvýšila sa zožitosť, pribudla gumová pancierovaná hadica), ale zatiaľ nie je k dispozícii lepšie riešenie.
Horáky sa líšia podľa výrobcov, ale všetky majú trysku z keramiky. Tvary a vyhotovenia sú rozmanité. Najjednoduhšie a najčastejšie používaný tvar trysky je s podlhovastým otvorom a plytkým zárezom v smere širšej strany dierky. Takýto tvar dáva plameňu charakteristický tvar do „V“. Pri ustálenom oxidačnom plameni poskytuje tento tvar najvyššiu účinnosť vzhľadom na produkované svetlo.

Použitie

Karbidové lampy v minulosti nahradili málo účinné a niekedy až životu nebezpečné olejové lampy. V minulosti sa karbidové lampy používali v baníctve, razičstve (razenie tunelov) a ako svetelné zdroje všade tam, kde bolo potrebné osvetliť väčšie priestory alebo plochu. Okamžite po „objavení“ speleológie sa tieto lampy masívne rozšírili aj do tohto odvetvia ľudského bádania.
Po zdokonalení elektrických zdrojov svetla sa karbidové lampy postupne vytrácali z domácností, kín, divadiel, aut atď. V druhej polovici 20-tého storočia ich nahradili batériové elektrické zdroje svetla (halogénové a kryptónové žiarovky a žiarivky) aj v baníctve a razičstve. Jedinou oblasťou, kde dodnes majú miesto, je speleológia. V speleológii sa používa ako hlavný svetelný zdroj pri explorovaní veľkých jaskýň.

Bezpečnosť

Pri použití karbidovej lampy je nutné mať aspoň dva nezávislé svetelné zdroje (väčšinou elektrické). Jeden zo zdrojov sa požíva súčasne s karbidovou lampou ako záloha v prípade vyhasnutia plameňa (dosť častý jav pri silnom prievane alebo zlej manipulácii). Karbidová lampa by sa nemala používať v tesných, nevetraných priestoroch, pretože spotrebováva veľa kyslíka a pri nízkom obsahu kyslíka a strednej teplote plameňa produkuje dokonca jedovatý oxid uhoľnatý.
Pri práci na lane je používanie karbidovej lampy prísne zakázané, pretože môže dôjsť prepáleniu lana plameňom - je to otázka niekoľkých sekúnd.

Dostupnosť

Na Slovensku je možné okrem starožitných karbidových lámp kúpiť aj profesionálne speleo-karbidky, teda oddelený vyvíjač plynu a horák. Horák je dostupný iba od firmy Petzl typ E18 ACETO. Vyvíjače plynu su na tom o čosi lepšie. Dostupné su dva typy: prekvapavací vyvíjač acetylénu od firmy Petzl typ E50 ARIANE a tlakový vyvíjač acetylénu ALUSTAR od slovenskej firmy MEANDER.
Stonka

Stonka (po lat.: caulom) je nadzemný orgán vyšších rastlín spájajúci koreň s listom a s kvetom. Jej rast je zvyčajne neohraničený. Je rozčlenená na články, medzičlánky (kde sa predlžuje) a uzliny (nódy), z ktorých vyrastajú listy.

Vegetačný vrchol stonky

Vegetačný vrchol stonky je tvorený jednou veľkou iniciálnou bunkou nazývanou terminála, alebo väčším počtom buniek (meristematické pletivo).

Pokožka - Epiderma

Pokožku tvoria krycie pletivá. Je tvorená jednou vrstvou tesne k sebe priliehajúcich buniek, je prerušovaná štrbinami prieduchov. Na vonkajšej strane je pokrytá kutikulou. Pokožkové bunky môžu vybiehať v trichómy a emergencie.

Stredný valec

Obvod stredného valca tvorí pericykel. Oddeľuje škrobovú pošvu od cievnych zväzkov, ktoré tvoria vodivé pletivá. Môžu tvoriť všetky typy okrem radiálnych cievnych zväzkov. V strede je vyplnený stredný valec stržňom, ktorý je tvorený parenchymatickými bunkami a vychádzajú z neho primárne stržňové lúče.
Sainte-Luce (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 7,95 km². Najvyšší bod je položený 1 877 m n. m. a najnižší bod 667 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 38 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Broussy-le-Petit

Poloha

Obec má rozlohu 11,62 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 135 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Curciat-Dongalon

Polohopis

Curciat-Dongalon má rozlohu 23,94 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Curciat-Dongalon má 454 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Anamorfóza (obraz)

Anamorfóza je vo výtvarnom umení skreslenie zobrazenia alebo perspektívy objektu. Aby divák uvidel anamorfovaný objekt v správnej perspektíve, musí zaujať určitý uhol pohľadu alebo použiť pomocné zariadenie.

Typy anamorfóz

Existujú dva hlavné typy anamorfóz: perspektívne (zošikmené) and zrkadlové (katoptrické).
Perspektívne anamorfózy nadobudnú správny tvar ak ich divák sleduje s určitého uhla pohľadu. Prvé príklady týchto zobrazení sa objavujú na začiatku 15. storočia.
Zrkadlové anamorfózy vznikajú koncom 16. storočia. Pomocou valcovitého alebo kužeľovitého zrkadla môžeme premeniť dvojrozmerný anamorfovaný obraz na trojrozmerný objekt. Takýmto spôsobom bolo možné do obrazov skryť informácie určené zasväteným príjemcom, čo sa využívalo na šírenie karikatúr, erotických, magických a iných scén.

História

Kresba oka od Leonarda da Vinci je najstarším známym príkladom perspektívnej anamorfózy. Taktiež Hans Holbein mladší rád začleňoval optické triky do svojich malieb. Jeho obraz Veľvyslanci je najznámejším príkladom anamorfózy v maliarstve, deformovaný tvar tu leží v spodnej časti obrazu. Pohľad na tento tvar z ostrého uhla ho transformuje do plastického obrazu lebky. V sedemnástom storočí, barokové stropné maľby často používajú túto techniku na kombináciu skutočných architektonických prvkov s ilúziou. Kopula a klenby kostola Sant'Ignazio v Ríme, ktoré namaľoval Andrea Pozzo, predstavujú vrcholný príklad takejto aplikácie perspektívnej anamorfózy. Pozzo vytvoril na plochom strope zdanie vysokej a oblej klenby. V osemnástom a devätnástom storočí, sa anamorfné obrazy používali skôr ako detské hry. Naproti tomu v dvadsiatom storočí niektorí umelci (napr. Marcel Duchamp, Salvador Dalí či Jan Dibbets) začali s touto technikou opätovne experimentovať.

Uplatnenie v súčasnom umení

Švédsky umelec Hans Hamngren vytvoril mnoho zrkadlových anamorfóz v 60. a 70. rokoch dvadsiateho storočia. Shigeo Fukuda, japonský umelec, tvoril oba typy anamorfóz v 70. a 80. rokoch. Patrick Hughes, Fujio Watanabe, William Kentridge, István Orosz, Felice Varini, Matthew Ngui, Kelly Houle, Nigel Williams a Judy Grace sú výtvarníci, ktorí anamorfózy nejakým spôsobom vo svojej tvorbe používali. V súčasnej dobe, Myrna Hoffman navrhuje anamorfózy ako interaktívne detské hračky.
Flores (Indonézia)

Flores je ostrov nachádzajúci sa v juhovýchodnej Ázii. Patrí do súostrovia Malé Sundy. Administratívne patrí pod indonézsku provinciu Nusa Tenggara Timur. Plocha ostrova je 13 540 km², počet obyvateľov bol v roku 2003 cez 1 500 000. Najväčšie mesto je Maumere.
Ostrov je známy ako nálezisko kostier hominidov druhu človek floreský (Homo floresiensis).
Včelince

Polohopis

Včelince ležia na ľavom brehu rieky Slaná, 5 km juhozápadne od mesta Tornaľa.
TEDOM C12 D

Prevádzka na Slovensku

Na Slovensku je typ C12 D prevádzkovaný v troch prevádzkach, a to v Bardejove šiestimi vozidlami a v prevádzkach Lučenec a Rimavská Sobota dokopy siedmimi vozidlami.
Routelle

Poloha

Obec má rozlohu 3,06 km². Najvyšší bod je položený 358 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 483 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Giroux (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 23,48 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Autrey-le-Vay

Poloha

Obec má rozlohu 2,79 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 64 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-Rohrbach

Poloha

Obec má rozlohu 12,19 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 003 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nicklas Bäckström

Klubový hokej

Je odchovancom klubu Brynäs IF Gävle. V sezóne 2005/06 debutoval v Elitserien. Bol draftovaný klubom Washington Capitals v roku 2006 v prvom kole, celkovo na štvrtom mieste, čo je najvyššie spomedzi všetkých európskych hokejistov v tomto roku. 10. júla 2006 sa rozhodol zostať ešte jednu sezónu vo Švédsku v Brynäs IF, ďalšiu odohral vo Washington Capitals.

Reprezentácia

Tréner Bengt-Åke Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, keď ho dopísal na súpisku ako posledného - v nadstavbovej časti pred zápasom s Ruskom. Stal sa tak najmladším hráčom vo švédskej zostave. Jeho mužstvo sa stalo majstrom sveta po finálovom víťazstve nad Českom. Reprezentoval aj na MS 2007 a MS 2008, na oboch dosiahlo Švédsko 4. miesto.
Heillecourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,65 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 732 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtellenot

Poloha

Obec má rozlohu 11,52 km². Najvyšší bod je položený 527 m n. m. a najnižší bod 382 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dacia Dokker

Dacia Dokker je dodávkový automobil, ktorý vyrába rumunská automobilka Dacia. Vyrába sa vo fabrike Renault v meste Tangier v Maroku. Predstavený bol v roku 2012 na autosalóne v Casablance a uvedený do predaja v Maroku v júni 2012. V Rumunsku je dostupný od septembra 2012 a predáva sa v Európe, Severnej Afrike a francúzskych zámorských teritoriách.
Vyrába sa vo verziách passenger a panel van, ako aj v crossover verzii, Dokker Stepway, ktorá bola predstavený v roku 2012 na istanbulskom autosalóne, ktorá má podobné prvky ako Sandero Stepway.
V krajinách Spoločenstva nezávislých štátov a na Strednom východe sa predáva ako Renault Dokker, nie však v iných krajinách, pretože by ohrozoval predaj francúzskeho brata, Renault Kangoo.
Quartier de la Villette

Dejiny

Štvrť nesie meno bývalej dediny La Villette, ktorá sa v týchto miestach rozkladala, a ktorá bola v roku 1860 pripojená k Parížu. Dedina ležala pri ceste z Paríža do Flámska. Pôvodne sa skladala z dvoch častí (La Grande Villette a La Petite Villette). Prevažujúcim obyvateľstvom boli robotníci, ktorí tu pracovali v početných továrniach a tiež v rozsiahlych jatkách.
Saint-Denis-en-Margeride

Poloha

Obec má rozlohu 38,67 km². Najvyšší bod je položený 1 485 m n. m. a najnižší bod 995 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henrich Weinhart

Životopis

Začal sa učiť v otcovej dielni, kde sa zúčastnil na realizácii viacerých výtvarných návrhov. V marci 1659 výučbu skončil a získal vlastnú kamenársku značku HW. Na erbe náhrobníka podnikaľa E. Höfflingera na južnej strane vo vnútri Kostola sv. Kríža v Banskej Bystrici (1648) je signatúra HW; predpokladá sa, žeho vytesal sám podľa otcovej predlohy. Pôsobil v oblasti dekoratívnej výzdoby budov a náhrobníkov. Roku 1676 sa stal občanom mesta Freiberg.
Saint-Geneys-près-Saint-Paulien

Poloha

Obec má rozlohu 16,49 km². Najvyšší bod je položený 1 098 m n. m. a najnižší bod 750 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gaja-et-Villedieu

Poloha

Obec má rozlohu 7,75 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 294 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fajolles

Poloha

Obec má rozlohu 9,32 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jerzy Krzysztoń

Životopis

Narodil sa 23. marca 1931 v Lubline. Detstvo a rané školské roky strávil v Grodne. V roku 1940 ho spolu s mamou a bratom vyviezli do Kazachstanu, kde navštevoval ruskú školu. V roku 1942 odišiel, spoločne s poľskou armádou generála Andersa, do Iránu. V rokoch 1944-1947 prebýval v Indii a následne v Ugande, kde navštevoval poľskú školu a pôsobil v pionierskej organizácii. V júli 1948 sa spoločne s rodinou vrátil do Poľska a do rodného Lublinu. Tu v roku 1949 zmaturoval na Všeobecnovzdelávacom lýceu S. Staszica, a následne na Katolíckej univerzite v Lubline študoval polonistiku a anglistiku. V roku 1952 sa presťahoval do Varšavy, kde pracoval v spolku Pax: v redakcii Dziś i jutro, a taktiež bol redaktorom týždenníka Kierunki. Medzitým pokračoval v štúdiách a v roku 1953 skončil štúdium polonistiky a v roku 1955 anglistiky. V roku 1956 zmenil prácu a stal sa riaditeľom Redakcie rozhlasových relácií Poľského rádia.
Do literatúry vstúpil roku 1949 poviedkou Wspomnienia indyjskie („Indické spomienky“), ktorá sa neskôr stala základom zbierky „Indické poviedky“ (1953) zasvätenej civilistom, ktorí prežili zajatie v ZSSR počas 2. svetovej vojny, a odišli odtiaľ spoločne s armádou generála Władysława Andersa. Neskoršie napísal množstvo poviedok i románov. Cennými sú jeho reportáže s pobytu v USA „Skok w Eldorado“ („Skok do Eldoráda“, 1967). Vo svojej tvorbe používal rôzne literárne formy, napr. čierny humor, grotesku i symbolizmus. Bol tiež autorom početných rozhlasových relácií, a taktiež prekladal poviedky a romány z anglického jazyka.
V roku 1953 dostal Literárnu cenu mladých W. Pietrzaka, a popri mnohých iných oceneniach ho ocenili aj za činnosť v rozhlase – bola mu udelená cena Ministra národnej obrany za cyklus rozhlasových relácií Poliaci na frontoch 2. svetovej vojny. Okrem toho bol roku 1974 vyznamenaný „Zlatým krížom za zásluhy“, a taktiež dostal „Gavaliersky kríž rádu obrodenia Poľska“ roku 1982.
V posledných rokoch života, v ktorých napísal Šialenstvo, chradol a pravidelne prebýval v psychiatrickom ústave. Trojdielny román je Krzysztońovým najrozsiahlejším a najslávnejším dielom. Je nevšedný nielen detailnými opismi choroby človeka, ale aj premyslene vytvoreným chorobopisom civilizácie.
Zomrel tragicky 16. mája 1982 vo Varšave – spáchal samovraždu.
Étréchy (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 14,06 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 318 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE