google/wiki40b huggingface dataset:
Trávniky

Trávniky sú miestna časť v Bratislave v mestskej časti Ružinov v okrese Bratislava II.
Lokalita je približne ohraničená ulicami a komunikáciami Bajkalská, Ružinovská, Tomášikova, Prievozská a Gagarinova.
Sídlisku dominuje budova obchodného centra Retro s výškou asi 80 metrov.
Adrien Auzout

Životopis

Narodil sa vo francúzskom Rouene ako syn úradníka súdu. V rokoch 1664 – 1665 uskutočnil niekoľko pozorovaní komét a bol zástancom teórie ich pohybu po elipse alebo po parabole (v tom bol v spore so svojím rivalom Johannesom Heveliusom). Od roku 1666 do 1668 bol krátko členom Académie Royale des Sciences a bol zakladajúcim členom francúzskeho Kráľovského observatória. Potom odišiel do Talianska, kde strávil nasledujúcich 20 rokov, aby nakoniec zomrel v Ríme.
Prispel k zlepšeniu teleskopických pozorovaní, vrátane zdokonalenia používania mikrometra. V roku 1647 uskutočnil experiment, ktorý demonštroval úlohu atmosférického tlaku pri funkcii ortuťového barometra. Narýchlo načrtol úvahu o vybudovaní obrovského teleskopu, ktorým chcel pozorovať zvieratá na Mesiaci. V rokoch 1667 – 1668 Adrien a Jean Picard pripojili teleskopický zameriavač k 38-palcovému kvadrantu a použili ho na presné určenie miest na Zemi.
Je po ňom pomenovaný kráter Auzout na Mesiaci.
Jakub Diviš

Klubová kariéra

S futbalom začínal v Lomnici nad Popelkou, potom sa dostal do slavistického dorastu. V roku 2004 už odohral niektoré priateľské predsezónne stretnutia juniorského tímu Slavie, do ktorého bol zaradený v ďalšej sezóne, odkiaľ ho tréner Jarolím preradil v januári 2006 do prvoligového tímu. V prvej polovici roka 2008 hosťoval vo vtedy druholigovej Sparte Krč. Premiéru v prvom tíme Slavie si potom odkrútil v jesennej časti sezóny 2008/09 kedy nastúpil k dvom zápasom pohára ČMFS a na záver odchytal vydarené stretnutie v Pohári UEFA proti Ajaxu Amsterdam. V sezóne 2008/09 získal so Slaviou majstrovský titul. V lete 2009 ho Slavia poslala na hosťovanie s opciou do 1. FC Tatran Prešov, kde nechýbal v jedinom zápase jesennej časti slovenskej Corgoň ligy. Vo februári 2010 sa jeho hosťovanie zmenilo na prestup. V roku 2011 hosťoval v škótskom Hibernian FC. V Tatrane sa stal s veľkou prevahou najobľúbenejším hráčom tímu podľa ankety fanúšikov na oficiálnych stránkach tohto klubu. V lete 2013 mužstvo po zostupe Prešova do 2. ligy a po konci zmluvy opustil a podpísal trojročný kontrakt s opciou v FK Mladá Boleslav.
V júli 2014 odišiel hosťovať z Boleslavi do bulharského klubu CSKA Sofia. S CSKA sa predstavil v Európskej lige UEFA 2014/15, kde jeho tím vypadol v druhom predkole s moldavským FC Zimbru Chişinău.

Reprezentačná kariéra

V roku 2004 odohral priateľský zápas za reprezentáciu do 19 rokov proti Cypru a do roku 2008 bol tiež v širšej nominácii reprezentácie do 21 rokov, za ktorú zohral 3 prípravné zápasy. Svoje posledné stretnutie za túto vekovú kategóriu absolvoval v priateľskom stretnutí s Anglickom na jeseň 2008.
Eliáš Láni

Životopis

Vzdelanie získaval v Turci a Strážkach. Po ukončení vzdelávania zostal v Strážkach pôsobiť v roku 1595 ako učiteľ, v roku 1596 učil v Jelšave, v roku 1597 v Mošovciach, kde pôsobil zároveň ako evanjelický farár. V roku 1602 bol zvolený za turčianskeho seniora, v roku 1608 pôsobil ako dvorný kazateľ v Bytči, v roku 1609 sa stal trenčianskym seniorom a v roku 1610 prvým superintendentom bytčianskeho dištriktu (pre Oravskú, Liptovskú a Trenčiansku stolicu).
Významný dejateľ európskeho reformačného pohybu, zakladateľská osobnosť slovenskej evanjelickej cirkvi. Viedol zápas o ideové zjednotenie evanjelickej cirkvi. Zakladateľ tlačenej homiletickej literatúry. Jeho básnická tvorba má výnimočné postavenie v dejinách slovenskej barokovej poézie. Autor kázne za Jurajom Thurzom a duchovných piesní. Súvislosť s Banskou Bystricou, kde Eliáš Láni st. prežil posledné roky života, kde i roku 1618 zomrel a vytvoril aj najznámejšie piesne uvádza monografia Banská Bystrica, Martin roku 1955.

Tvorba

Lániho dielo je ovplyvnené jeho aktivitami kňaza, vzdelanca a básnika. Písal ako náboženské polemické spisy, tak i kázne, básne a duchovné piesne. Z jeho básnickej tvorby sa zachovalo len torzo, obsahujúce niekoľko duchovných piesní a textov, uverejnených v dielach iných autorov. Takmer všetky zachované diela sa tiež dostali do spevníka Cithara sanctorum. Vo svojich básňach vyjadruje pocit osamotenosti, pokory a sebatrýzne človeka oddaného Bohu.
Louvencourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 264 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henotikon

Henotikon (gréc. „zjednotenie“; z ἕν hen jedno) bol edikt vyhlásený roku 482 byzantským cisárom Zenónom, ktorého cieľom bolo urovnať teologické spory medzi prívržencami záverov ekumenického Chalcedónského koncilu (451) a monofyzitmi, ktorí sa nachádzali najmä vo východných provinciách ríše.
Závery Chalcedónského koncilu neboli celkom odmietnuté, avšak v praxi ignorované. Definícia pravej viery, ktorú na Zenónov príkaz vypracoval konštantínopolský patriarcha Akakios a ktorá bola obsiahnutá v Henotikone, sa vracala naspäť k záverom predchádzajúcich koncilov, a to Prvému nicejskému (325), Prvému konštantínopolskému (381) a Efezskému (431).
Kompromisná formulácia Henotikonu monofyzitov celkom uspokojovala, nemohla však priniesť skutočný zmier, pretože sa proti nemu postavili pápeži. Cisárov záujem nábožensky zjednotiť ríšu bol tak odsúdený na zánik. Namiesto toho viedol výnos dokonca na krátky čas k schizme medzi Rímom a Konštantínopolom (akakiánska schizma).
Trolejbusová doprava v Legnici

Prvá prevádzka

Prvá krát sa trolejbusy v Legnici objavili 10. októbra 1943. Vtedy bola sprevádzkovaná prvá (a tiež jediná) linka na trase železničná stanica – mestský park (späť cez Staré Mesto) – Złotoryjska – Lasek Złotoryjski o dĺžke 4 km. Na tejto trati jazdili štyri trolejbusy MAN. Neskôr bolo zakúpených ešte niekoľko ojazdených vozov Henschel.

Druhá prevádzka

Druhá trolejbusová prevádzka v Legnici bola zahájená 22. júla 1949. Vtedy bola otvorená jednosmerná trať s dĺžkou 3 km od stanice na juhovýchod k vojenskému letisku. Spočiatku jazdil na tejto linke trolejbus Henschel, jediný, ktorý prežil vojnové udalosti. V roku 1951 boli zakúpené dva ojazdené trolejbusy JaTB-2 z Varšavy, jeden z nich ale bol čoskoro vyradený.
Trolejbusová trakcia s jedinou linkou a dvoma vozmi neprežila rok 1956, kedy bolo rozhodnuté o jej zrušení. Naposledy vyšli trolejbusy do legnických ulíc 31. decembra toho roku.
Vodopády Stříbrného potoka

Ochrana

Predmetom ochrany je geomorfologicky významné územie, ktoré nemá v Rychlebských horách obdobu.
Cujo (román)

Cujo je psychologicko-hororový román od Stephena Kinga z roku 1981. V roku 1982 získal ocenenie British Fantasy Award a v roku 1983 bol natočený rovnomenný film. Na Slovensku bol vydaný v roku 1992.

Dej

Dej príbehu sa odohráva vo vymyslenom mestečku Castle Rock v štáte Maine. V roku 1970 v tomto mestečku vyčíňal netvor, vrah menom Frank Dodd. Zavraždil šesť žien a potom sám spáchal samovraždu. O desať rokov neskôr sa neďaleko Castle Rocku bernardín Cujo nakazil besnotou potom, ako mu ňufák poškrabal nakazený netopier. Cujo patril Joeovi Camberovi, jeho žene Charity a synovi Brettovi.
Prvou obeťou Cuja bol Gary Previer, vojnový hrdina a alkoholik. Jediný priateľ Joea Cambera. Joe bol automechanikom, taktiež nádejným alkoholikom a nemal problém dvihnúť ruku na svoju ženu, v domácnosti v ktorej vládol tvrdou rukou. Charity vyhrala v lotérií 5000 dolárov, čo jej umožnilo odcestovať na týždeň ku svojej sestre Holly aj so synom Brettom. Joe s tým súhlasil, lebo sa mu otvárala možnosť na pánsku jazdu s Garym do Bostonu. Keď jeho žena so synom odcestovala, Joe šiel za Garym a tak sa stal druhou obeťou Cuja.
V mestečku Castle Rock žijú manželia Vik a Donna Trentonový a ich štvorročný syn Tad. Vik pracuje spoločne s Rogerom Breakstonom v reklamnej agentúre s názvom Ad Worx. Donna Vika podvádza so Stevenom Kempom. Avšak po čase ju to omrzí a Steva odkopne. Steve, odvrhnutý milenec pošle list s priznaním Vikovi. Ten však musí spoločne s Rogerom pracovne odcestovať do New Yorku a odložiť tak manželskú krízu.
Donne sa pokazí auto. Odvezie ho na opravu Joevi Camberovi. Spoločnosť jej robí malý Tad, ktorý nechcel ostať doma s opatrovateľkou, lebo sa bojí strašidla žijúceho v jeho šatníku. Auto Donne definitívne vypovedá službu pred domov Joeho Cambera, ten je však už mŕtvy a jeho žena so synom na návšteve. Jediný Cujo ich terorizuje a uväzní ich na tri dni v štyridsať stupňových horúčavách v aute, Donnu dokonca pohryzie.
Steven Kemp, nespokojný s výsledkom pomsty sa vláme do domu svojej bývalej milenky, porozbíja nábytok a zanechá spermie na posteli. Vik po niekoľkých neúspešných telefonátoch domov zmobilizujú políciu, ktorí objavia porozbíjaný nábytok ale ani stopy po žene s dieťaťom čo núti Vika vrátiť sa domov. Polícii sa podarí zachytiť Stevena ten však zaryto mlčí.
Treťou obeťou sa stane šerif Bannerman pri kontrole pozemku Joeho Cambera. Tadovi sužovanému v aute hladom, smädom a horúčavou sa zhorší zdravotný stav. Zúfalá Donna vylezie z auta a v boji na život a na smrť dobije Cuja bejzbalovou pálkou. Približne v tej istej chvíli ako Donna zabije Cuja prichádza Vik a vytiahne z auta už svojho mŕtveho syna Tada. Ten sa stal poslednou obeťou Cuja.
Na záver ešte autor poukazuje, že Cujo by nikdy nikomu neublížil, niečo ho postihlo. Buď osud alebo nešťastie. Jeho besnotu prirovnávali k prevteleniu sa netvora z Franka Dodda.

Filmová adaptácia

V roku 1983 bol podľa románu natočený film v réžii Lewisa Teaguea. Hlavné úlohy si zahrali Dee Wallace, Daniel Hugh Kelly a Ed Lauter.
Lysinomos

Lysinomos (starogr. Λυσίνομος – Lysinomos) je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén, Lysinomos bol syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón ich nároky zmietol zo stola. Premožení hnevom sa preto dohodli, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavom boji z nich zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektryóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Bussac

Poloha

Obec má rozlohu 16,84 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Schweizerische Normen-Vereinigung

Schweizerische Normen-Vereinigung (- po nemecky; doslova Švajčiarske združenie pre normy, skrátene SNV) alebo Association suisse de normalisation (- po francúzsky; doslova Švajčiarska normalizačná asociácia) je švajčiarska organizácia pre technickú normalizáciu. Je riadnym členom Medzinárodnej organizácie pre normalizáciu (ISO) a Európskeho výboru pre normalizáciu (CEN).
V rámci technických noriem bol vytvorený font SNV, ktorý sa v súčasnosti v licencii používa vo viacerých krajinách Európy na dopravnom značení.
Gnostici

Gnostici sú prívrženci gnosticizmu. Túžili po vyslobodení z tohto sveta a po spáse, t. j. aby sa mohli vrátiť späť, do pôvodného domova všetkého stvorenia (k Bohu). Gnosticizmus tvorí súhrn špekulácií o pôvode sveta a hriechu, o vykúpení a obnove pôvodnej dokonalosti, na čo nestačí prostá viera, ale potrebné je nevyhnutne vyššie, kozmické poznanie.
Arçonnay

Poloha

Obec má rozlohu 7,85 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 861 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magúdú (Fáfu)

Magúdú (maldiv. މަގޫދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 663 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 134,44 km.
Decentricita

Decentricita (lat.) je vlastnosť šošovky alebo optickej sústavy, keď os geometrického tvaru a os sústavy nie sú stotožnené.
Guéhébert

Poloha

Obec má rozlohu 6,29 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čertižné

Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Čertižné

Hrobka A. I. Dobrianskeho

Hrob s náhrobníkom J. I. Stavrovského

Pamätný dom na Čertižniansko-haburskú vzburu – budova bývalej policajnej stanice

Kostol Gr. k., Chrám Nanebovstúpenia Pána
Quincampoix

Poloha

Obec má rozlohu 20,34 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 023 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Verlans

Poloha

Obec má rozlohu 1,64 km². Najvyšší bod je položený 481 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Banán

Banán je podlhovasté ovocie (technicky epigeická bobuľa) a plod banánovníka, ktorý je veľmi žiadanou komoditou produkovanou poľnohospodármi tropických krajín. Banány majú hmotnosť zvyčajne medzi 125 - 200 g, tá je však výrazne závislá od konkrétneho kultivaru. Z tejto váhy asi 80 % predstavuje jedlú časť a zvyšných 20 % pripadá na kožovitú šupku.
Vôňa, chuť a konzistencia plodov sú výrazne ovplyvnené teplotou, pri ktorej dozrievajú. Pri nízkych teplotách sivejú a kazia sa. Banány dodávané na trh mierneho pásma (teda aj k nám) sa oberajú tak, že dozrievajú počas prepravy. Zníženie teploty počas tejto doby zvyšuje životnosť plodov, ale ako už bolo spomenuté vyššie, negatívne ovplyvňuje ich kvalitu, preto pri preprave nikdy nie sú chladené pod 13,5 °C. Z tohto dôvodu sa tiež neodporúča ukladať kúpené banány do chladničky.
Banány rastú vo visiacich zoskupeniach, od niekoľkých, po mnoho kusoch vo vrstve (zvanej tiež ruka) v mnohovrstvovom zväzku. Celok visiacich zoskupení sa nazýva kmeň.
V roku 2002 sa celosvetovo predalo viac ako 12 miliónov ton banánov. Štáty Ekvádor, Kostarika, Kolumbia a Filipíny exportovali každý viac než 1 milión ton banánov.

História

Banán, resp. rastlina banánovník, bol domestikovaný v juhovýchodnej Ázii (kde rastú botanické druhy banánovníka) a podľa archeologických nálezov to mohlo byť pravdepodobne na území dnešnej Papuy-Novej Guinei, a to možno už 8000 rokov pred naším letopočtom. Prvá známa písomná zmienka o banánoch je v budhistických textoch z rokov okolo 300 pred Kr. Alexander Veľký objavil chuť banánu v údoliach Indie v roku 327 pred Kr. Prvý známy organizovaný banánový sad sa objavil v Číne v roku 200. V roku 650 islamskí dobyvatelia priniesli banán do Palestíny. Arabskí kupci rozšírili banány po väčšine územia Afriky.
V roku 1502 portugalskí kolonialisti vybudovali prvé banánové sady v Karibiku a v strednej Amerike.
Súmrak

Súmrak alebo zriedkavo mrak je prechodný čas medzi dňom a nocou (alebo naopak); vo večernom súmraku po západe Slnka postupne ubúda svetlo až po úplnú noc. Po západe alebo pred východom Slnka sú vrchné vrstvy atmosféry ešte/už osvetlené Slnkom a rozptyľujú svetlo aj do nižších, priamo neosvetlených vrstiev.
Matúš Čák Trenčiansky

Mená

Slovenské: Matúš Čák Trenčiansky , Matúš Čák-Trenčiansky , Matúš Čák z Trenčína , Matúš Čák , Matúš III. Čák , Matúš III. Čák Trenčiansky , Matúš Trenčiansky, Trenčiansky Matúš , Matúš z Trenčína , starým pravopisom zriedkavo: Matúš Csák (Trenčiansky) , zastarano zriedkavo aj: Matúš Trenčanský či Matúš Čák Trenčanský
Latinské: Mat(t)haeus Csák(i) (de Trencsén(y)), Mat(t)haeus Trenciniensis.
Varianty: Namiesto slova Csák(i) môže byť Csáky/(de genere) Cha(a)k/Chák/Csik, namiesto výrazu de Trencsén(y) môže byť de Trenc(h)inio/de Trencsin a namiesto slova Trenciniensis môže byť Trenchiniensis 
Maďarské:  (Trencsén(y)i) Csák(i) Maté, Trencsén(y)i Maté.
Varianty: Namiesto slova Trencsén(y)i môže byť Trenchéni/Trencheni, namiesto slova Csák(i) môže byť Csáky a namiesto slova Maté môže byť Mátyus 
Nemecké: Matthäus Csák (von Tren(ts)chin), Matthäus von Tren(ts)chin.
Varianty: Namiesto slova Matthäus môže byť Matteus/Mattäus/Mattheus/Matthias a namiesto slova Csák môže byť Csak/Chák/Cha(a)k/Tschak/Czak/Csáki/Csáky

Glorifikácia osobnosti Matúša Čáka Trenčianskeho

Matúš Čák Trenčiansky patrí medzi legendárne postavy slovenskej histórie a literatúry. Pre mnohé generácie slovenských národných buditeľov sa stal romantickým hrdinom vzdorujúcim uhorskej moci a Matúšova zem sa stala akýmsi prototypom slovenského kniežatstva, ktoré zohralo nemalú úlohu pri slovenskom národno-uvedomovacom procese. V tomto duchu bol vyobrazovaný ako nositeľ emancipačných a historických ideí ukazujúcich Slovensko a Slovákov ako rovnoprávny celok a národ v mnohonárodnostnom Uhorsku. Jeho činnosť na jednej strane umožnila obyvateľstvu Horného Uhorska dlhšiu dobu žiť nezávisle od uhorského panovníka, čím vytvorila podmienky pre uvedomenie si etnickej osobitosti tamojšieho prevažne slovenského obyvateľstva, no na druhej strane jeho dravé feudálne jednanie typické pre obdobie feudálnych nepokojov, brzdilo rozvoj hospodárstva aj spoločnosti, ktoré spolu s neustálymi vojnami decimovali a ožobračovali obyvateľstvo.
Staršia slovenská historiografia, od čias štúrovcov, glorifikovala Matúša Čáka Trenčianskeho ako slovenského národného veľmoža. Miesto narodenia Matúša Čáka nie je známe. Rod Čákovcov je maďarského pôvodu. Matúšov otec Peter a jeho strýko boli rytiermi kráľov Štefana a Ladislava. Obaja sa vystriedali v najvyšších dvorných hodnostiach. Po nich Matúš Čák Trenčiansky zdedil majetky rozptýlené po celom Slovensku. O získanie ďalších sa pričinil sám. Matúš Čák Trenčiansky bol typom dravého feudála, vojaka - rytiera a zároveň typom vypočítavého diplomata. Jeho príbuzenské zväzky s moravskou šľachtou podmienili styky Slovenska so susednou Moravou. Ani v čase najväčšieho rozkvetu sa Matúšova dŕžava nerozprestierala na celom etnicky slovenskom území, lebo východné Slovensko bolo doménou Omodejovcov.
Hrušov (územie európskeho významu)

Hrušov (SKUEV0270) je územie európskeho významu v Bratislavskom kraji na území obcí Hamuliakovo, Kalinkovo, Nové Košariská a Podunajské Biskupice. Má rozlohu 494,854 ha a jeho správcom je Správa CHKO Dunajské luhy. 
Predmetom ochrany sú biotopy: Prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich a/alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharition.
Predmetom ochrany sú druhy:
Gymnocephalus schraetzer, Microtus oeconomus mehelyi,
Bobor vodný(Castor fiber),
Boleň dravý(Aspius aspius),
Hlaváč bieloplutvý (Cottus gobio),
Hrebenačka vysoká (Gymnocephalus baloni),
Hrúz Kesslerov (Gobio kessleri),
Hrúz Vladykov (Gobio albipinnatus),
Hrúz vladykov (bieloplutvý)(Gobio albipinnatus),
Kolok vretenovitý (Zingel streber),
Kunka červenobruchá (Bombina bombina),
Lopatka dúhová (Rhodeus sericeus amarus),
Plotica lesklá (Rutilus pigus),
Pĺž zlatistý (Sabanejewia aurata),
Roháč obyčajný (Lucanus cervus a Šabľa krivočiara (Pelecus cultratus).
Edmontonia

Telesné znaky

Edmontonia bolo veľké zviera, v bedrách napriek relatívne krátkym končatinám skoro dva metre vysoké a vyše tri tony ťažké. Tento mohutný zver mal zrastenými kostenými platňami obrnenú hlavu, ktorá mala vďaka zužujúcemu sa rypáku pri pohľade zhora tvar hrušky. Tvar zubov a aj celkovej lebky naznačuje, že si v potrave dosť vyberal a prednosť dával mäkšej vegetácii. Disponoval tiež mohutnými  dopredu smerujúcimi ostňami na pleciach, medzi ktorými sa nachádzali ploché kostené platne, chrániace väzy a krk. Vďaka nim sa nemusel spoliehať len na pasívnu obranu pred dravcami, ale mohol na ne aj zaútočiť tak, že im rozpárala brucho. Ak to nepomohlo, trup a chvost mal dobre chránený a pred zubami dravcov kosteným pancierom, hoci bez väčších kostených platní alebo ostňov. Dvojica najväčších kostených ostňov na pleciach zvykla byť akoby rozťatá, vybavená dvoma hrotmi.

Spôsob života

Kostené zbrane nemusela edmontonia využívať iba na obranu pred dravcami, ale zároveň ich mohli využívať samce počas vzájomného zápolenia. Podobne ako iné ankylosaury, aj tento nodosaurid bol zväčša samotár, prípadne putoval krajinou v malých viac alebo menej náhodných skupinkách.
Chondrit

Chondrity sú najhojnejšie sa vyskytujúci typ meteoritov, tvoria asi 86 % meteoritov, ktoré dopadli na Zem, nie je však isté, či toto percento odráža ich hojnosť vo vesmíre. Po prvý raz ich analyzoval francúzsky chemik Antoine Lavoisier roku 1772.
Chondrity poskytli najstaršie a najpresnejšie údaje (4 560 miliónov rokov) o horninách slnečnej sústavy. Chondrity sú v podstate kozmické sedimenty. Nazvané sú podľa svojich hlavných súčastí-chondrúl. Sú to guľovité útvary, ktoré sa utvárali, keď roztavené kremičitany rýchlo tuhli v ranej slnečnej hmlovine. Chondruly obsahujú olivín, pyroxény a plagioklasy, okrem toho sú v chondritoch kovy a sírniky. Chondrity zaznamenali od svojho vzniku dlhú históriu. Táto história zahŕňa viac ako 60 miliónov rokov zohrievania v asteroidoch, následné dopady, ktoré zohriali časti asteroidov, fragmentáciu, ktorá vyslala chondrity smerom k zemi, a nakoniec dopad na našu planétu.

Meteority z Marsu

Možnosť existencie života na Marse sa nedá nebrať do úvahy ani po spochybňovaní nedávnych tvrdení o tom, že v marťanskom meteorite ALH 84001 sa našli mikroorganizmy a zvyšky uhľovodíkov. Uhľovodíky mimozemského pôvodu sa zachovali v niektorých chondritoch. V uhličitanových mineráloch z ALH 84001 sa našli zrná magnetitu a rúrka podobná mikróbom. Predpokladalo sa, že táto rúrka je skamenelinou tyčinkovej baktérie. Niektorí kritici tejto hypotézy však hovoria, že ide o štruktúru, ktorá vznikla pri tvorbe minerálov pri vysokých teplotách a nemohla sa vyskytovať v bunkách baktérií. Zložité uhľovodíky mali uhľovodíkové izotopy  pochádzajúce zo Zeme, takže ide skôr o kontaminanty ako o materiál z Marsu.
Taremu

Taremu, v helenistickom období Leontón polis (starogr. Λεόντων πόλις a Λεοντώ – „Mesto levov“), alebo lat. Leontopolis a Leontos Oppidum, bolo mesto starovekého Egypta dnes známe ako Tell el Mukdám. Leží približne v strednej časti delty Nílu. V staroveku bolo hlavným mestom 11. nomu Dolného Egypta. Prvý, kto spomína mesto alebo tento nom, je Strabón, čo naznačuje, že na význame získalo až v neskorších dobách.
Grécke pomenovanie „Mesto levov“ dostalo Taremu podľa chrámu boha Maahesa zobrazovaného v podobe leva. Boli tu uctievané tiež ďalšie dve levie bohyne – Bast a Sechmet.

Dejiny

Počas vlády Ptolemaia VI. Filométora (180–145 pred Kr.) bol v Taremu vybudovaný židovským kňazom Oniášom IV. chrám podľa vzoru Jeruzalemského chrámu. Židovskú komunitu, ktorú vyhnal z Palestíny stupňujúci sa útlak Seleukovcov, prilákal nový chrám a počas viac ako tristo rokov tu prekvitala. Po vypuknutí Židovskej vojny bol chrám roku 67 po Kr. uzavretý v rámci protižidovských opatrení.
Baillolet

Poloha

Obec má rozlohu 8,74 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courchamp

Poloha

Obec má rozlohu 12,41 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 151 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 153 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamenárka

Ochrana

Predmetom ochrany je významná geologická lokalita s výskytom zvlášť chránených druhov rastlín a živočíchov viazaných na geologický podklad.