google/wiki40b huggingface dataset:
Flaming

Kompozícia

Úvod skladby je charakteristický zvukom piestovej píšťaly, na ktorú hrá basgitarista skupiny Roger Waters. Text pojednáva o hre detských kamarátov, o ich oddychovaní na lúkach. Syd Barrett sa tu inšpiroval zážitkami zo svojho detstva, kedy práve takto utekal spoločne so svojou sestrou Rosemary odpočinúť si od moderného sveta na Grantchesterské lúky v okolí Cambridgu.

Live a alternatívne verzie

Prvý doložený koncert, kde pieseň „Flaming“ zaznela, odohrala skupina 12. mája 1967 v londýnskej Queen Elizabeth Hall v rámci svojho špeciálneho vystúpenia „Games for May“. Potom, čo v prvej polovici roku 1968 odišiel zo skupiny Syd Barrett, ktorého nahradil David Gilmour, kapela túto skladbu nehrávala príliš často. Posledný zaznamenaný koncert, ktorý v setliste obsahoval túto skladbu, sa konal 27. novembra 1968 v anglickom Newcastle-under-Lyme. Live verzie dosahovali aj päť minút a uprostred obsahovali dlhšie inštrumentálne pasáže.
Originálna verzia nahraná pre album The Piper at the Gates of Dawn (vydaný 4. augusta 1967) mala dĺžku 2:46. Trochu odlišný mono mix skladby bol 6. novembra toho roku vydaný ako tretí singel (katalógové číslo: Tower 378) skupiny v USA a zároveň prvý, ktorý nevyšiel v Spojenom kráľovstve. Okrem box setov s celým albumom The Piper at the Gates of Dawn nebola skladba „Flaming“ vydaná na žiadnom kompilačnom albume.
Aube (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,74 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 379 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sila tónu

Sila tónu je jedna zo základnych vlastností tónu. Výraz sila tónu sa používa v hudobnej náuke. V akustike sa namiesto výrazu sila tónu používa výraz hlasitosť tónu. Podľa toho, ako silno tóny znejú, rozlišujeme ich rôznu silu a hovoríme o tónoch slabých, silných, veľmi silných, slabších a pod. Tóny sa tiež môžu zosilňovať a zoslabovať.
Kyslinky (geomorfologická časť)

Vymedzenie

Územie je výnimočné, nakoľko masív Poľany je pozostatkom stratovulkánu a Kyslinky zaberajú jeho kalderu. Obklopuje ich geomorfologický podcelok Vysoká Poľana. Celé územie lievikovitého tvaru odvodňuje riečka Hučava, ktorá pokračuje západným smerom Hrochoťskou dolinou.

Ochrana územia

Celé územie tejto časti Poľany leží v Chránenej krajinnej oblasti Poľana. Osobitne chránené lokality sa nahádzajú v okrajových polohách, resp. v blízkom okolí tejto časti.

Turizmus

V centrálnej časti leží rovnomenná osada, prístupná cestou Hrochoťskou dolinou z Hrochote a Očovej. Práve cestu z Očovej kopíruje  modro značená trasa, na ktorú sa v lokalite Dolina pripája  žlto značená trasa z Hrochote. V centrálnej časti, v osade Kyslinky, ju križuje  zelená trasa, vedúca z juhu sedlom Príslopy od Očovej a pokračuje severným smerom do sedla Jasenová. Modrá značka vedie z osady východným smerom do sedla Priehybina, odkiaľ vedú trasy na vrchol Poľany i k horskému hotelu Poľana.
Cormontreuil

Poloha

Obec má rozlohu 4,62 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 999 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Graye-et-Charnay

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 604 m n. m. a najnižší bod 367 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 138 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kunešov

Dejiny

Listina o založení obce hovorí o udelení dedičného richtárstva Wernerovi de Potska kremnickým komorským grófom magistrom Leopoldom v roku 1342, pri čom nazýva obec "villa sancti Michaelis". V roku 1429 bol Kunešov spolu s viacerými obcami predaný mestu Kremnica. 
Dom dedičného richtára je podnes nazývaný „beim Kretsch“ (poum Kretsch). 
Počas druhej svetovej vojny sa v obci utvorila skupina nemeckých antifašistov. Neskôr počas SNP i partizánsky oddiel pod vedením Gejzu Lacka. Nacistické vojská obec 2. apríla 1945 za pomoc partizánom vypálili, zhorelo 198 domov a hospodárskych stavieb. Celkovo počas vojny zahynulo 72 obyvateľov obce. Niektorí nemeckí obyvatelia obce sa vďaka svojim zásluhám v boji proti nacizmu vyhli deportácii, ktorá na základe Benešovych dekrétov postihla väčšinu ostatného nemeckého obyvateľstva Česko-Slovenska. Väčšina obyvateľov bola však z obce deportovaná.
Le Crest

Poloha

Obec má rozlohu 6,84 km². Najvyšší bod je položený 653 m n. m. a najnižší bod 366 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 248 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oldřich Kaiser

Život

Za svoju dlhú kariéru hral v mnohých filmoch. Z poslednej doby napríklad vo filmoch Tmavomodrý svět, Žralok v hlavě alebo Pouta. Takisto heá hlavú úlohu v Menzelovej adaptácii Hrabalovho diela Obsluhoval jsem anglického krále. Preslávil tiež rolami v televíznych seriáloch ako 30 případů majora Zemana či Nemocnice na kraji města.
V známej komediálnej dvojici s Jiřím Lábusom vystupoval tiež v mnohých televíznych programoch ako Možná přijde i kouzelník či improvizačná Ruská ruleta. Rovnako spolu natočili dlhý rozhlasový improvizačný seriál Tlučhořovi, ktorý dosiahol v novembri 2007 osemsto dielov, a úspešný televízny program Zeměkoule.
Je po ňom pomenovaný druh bystrušky (Cychrus kaiseri), ktorého objavil spoločne s entomológom Vladimírom Benešom v lete 2004 v Ázii.
V rokoch 1980 až 2005 bola jeho manželkou česká herečka Naďa Konvalinková.
Saint-Porquier

Poloha

Obec má rozlohu 15,7 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 410 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Collat

Poloha

Obec má rozlohu 10,22 km². Najvyšší bod je položený 1 191 m n. m. a najnižší bod 687 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 85 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eugen Gindl

Životopis

Absolvoval štúdium na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1968. Potom študoval publicistiku a politológiu na univerzite v Západnom Berlíne. Do roku 1983 pôsobil ako reportér týždenníka Život a v rokoch 1983 – 1989 ako publicista a scenárista v slobodnom povolaní. Od roku 1989 je šéfredaktorom časopisu Kozmos. V rokoch 1994 – 2000 bol šéfredaktorom slovenskej prílohy Stredoeurópskych novín (v Denníku SME). V rokoch 1997 – 2000 bol jedným zo zakladateľov a redaktorov mesačníka OS. Ako aktivista občianskych a ekologických protitotalitných združení bol spoluautorom samizdatu Bratislava/nahlas (1987). Bol tiež členom prvého Koordinačného výboru VPN a v roku 1989 založil časopis Verejnosť a stal sa jeho prvým šéfredaktorom. V roku 1995 sa zúčastnil na tvorbe publikácie Šok z prosperity – čítanka z globálnej problematiky. Je autorom niekoľkých rozhlasových hier (spolu s Ondrejom Sliackym), scenárov pre televíziu i Kolibu.
Ostrov Man

Dejiny

Stúpajúca hladina mora odrezala ostrov od susedných ostrovov okolo roku 8000 pred Kr. Nálezy naznačujú, že osídľovanie ostrova prebiehalo po mori niekedy pred rokom 6500 pred Kr. Prví obyvatelia žili v malých chatrčiach, živili sa lovom a rybolovom. Používali malé nástroje vyrobené z pazúrikov alebo kostí, pár ich bolo nájdených blízko pobrežia ostrova. 
Neolit znamenal začatie poľnohospodárstva, lepšie kamenné nástroje a začiatky hrnčiarstva V tomto období sa začali na ostrove objavovať megalitické monumenty.
Počas doby bronzovej boli veľké spoločné hrobky staviteľov megalitov nahradené malými mohylami. Mohyly doby bronzovej zanechali dlhotrvajúce stopy v krajine.
Doba železná znamenala začiatok keltského kultúrneho vplyvu. Veľké pevnosti sa objavili na vrcholoch kopcov a menšie zase pozdĺž pobrežných útesov. Okolo 5. storočia n.l., kultúrne vplyvy z Írska a migrácia začali proces gaelizácie a vznik mančiny, ktorá zostala v úzkom spojení s írčinou a škótskou gaelčinou.
Vikinské osídlenie ostrova sa datuje na koniec 8. storočia. Vikingovia založili Tynwald a zaviedli územné delenie, ktoré dodnes existuje.

Geografia

Ostrov Man sa nachádza v strede severnej časti Írskeho mora,približne rovnako vzdialený od ostrovov Veľká Británia a Írsko. Najbližšia zem je južné Škótsko. Samotný ostrov je 52 km dlhý a 22 km široký (v najširšom mieste). Rozloha ostrova je 572 km². Okrem samotného ostrova Man zahŕňa politicky aj niekoľko malých ostrovov v blízkosti: sezónne obývaný Calf of Man, St Patrick's Isle a St Michael's Isle. Pričom posledné dva menované sú spojené s ostrovom Man stálymi cestami/hrádzami.
Vrchy severu a juhu sú oddelené údolím v strednej časti ostrova. Krajný sever je výnimočne rovinatý. Jediný vrch na ostrove je vyšší ako 600 m – Snaefell s nadmorskou výškou 620 m n. m. Podľa starých povrávok je možno z vrcholu uvidieť šesť kráľovstiev: Mann, Škótsko, Anglicko, Írsko, Wales a kráľovstvo nebeské.
Biela hmota

Biela hmota (lat. substantia alba) je typ tkaniva miechy a mozgu. Obsahuje vysoký podiel myelinizovaných nervových vlákien, nazývaných neurity (axóny), ktoré sú vláknami neurónov. Názov je odvodený od jej bielej farby.
Marián Šťastný

Klubový hokej

Marián Šťastný odohral v česko-slovenskej lige 1 zápasov a nastrieľal v nich 236 gólov. So Slovanom Bratislava sa stal spolu s bratmi v roku 1979 majstrom ČSSR. Po emigrácii Petra a Antona do Kanady v roku 1980 bola jeho kariéra v Česko-Slovensku pozastavená. O rok však nasledoval bratov do Quebecu. V NHL odohral 4 sezóny za Quebec Nordiques, jednu za Toronto Maple Leafs, spolu 354 zápasov, zaznamenal 316 bodov.

Svetový kongres Slovákov

Po smrti Štefana B. Romana v roku 1988 sa stal druhým predsedom Svetového kongresu Slovákov. Bol autorom myšlienky Sviečkovej manifestácie.
Saint-Sernin-du-Plain

Poloha

Obec má rozlohu 14,45 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 625 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kráter Chicxulub

Kráter Chicxulub (čítaj Číksulúb) je impaktný kráter na Yucatánskom polostrove, ktorý vznikol pred asi 65,0 až 65,4 ± 0,2 miliónmi rokov v najvyššej kriede (datovaný na základe metódy ³⁹Ar/⁴⁰Ar). Je považovaný za možnú príčinu vyhynutia dinosaurov. Tento kráter bol vytvorený meteoritom o priemere až 10 km. Pri dopade spôsobil obrovskú tlakovú vlnu a do ovzdušia sa dostalo obrovské množstvo kamenia a sutín. Vedci spájajú vymieranie na hranici kriedy a terciéru s impaktom mimozemského telesa preto, že po celom svete možno v hraničných súvrstviach, sledovať vrstvu irídia, typický prvok obsiahnutý v meteoritoch.
Kráter má priemer 170 – 180 kilometrov a je najlepšie zachovaným spomedzi 3 najväčších impaktných kráterov na Zemi. Na základe seizmického štúdia sa predpokladá, že tesne po impakte pred svojim kolapsom bol hlboký okolo 30 km.
V rokoch 2001 až 2002 bol v oblasti krátera uskutočnený výskum, pri ktorom bol realizovaný vrt Yaxcopoil-1, ten poukázal na to, že 100 m hrubý komplex impaktných brekcií je oddelený od geologickej hranice krieda-terciér bohatej na irídium 50 cm hrubou vrstvou vápencov s glaukonitom, ktoré sa museli usadiť v pokojnom prostredí. Tento objav poukázal, že dopad meteoritu v Chicxulub nemusí priamo súvisieť s vymedzovaním hranice kriedy a terciéru.
Hnutie 26. júla

Hnutie 26. júla (špan.: Movimiento 26 de Julio, skr. M-26-7) bola kubánska guerillová organizácia, ktorá na konci 50. rokov 20. st. pod vedením Fidela Castra uskutočnila revolúciu proti diktátorovi Fulgenciovi Batistovi.
Názov hnutia sa viaže k udalostiam z 26. júla 1953, keď skupina vyše 150 revolucionárov pod vedením právnika Fidela Castra uskutočnila ozbrojený útok na kasárne Moncada a Bayamo, pričom cieľom tejto akcie bolo spustenie povstania proti diktátorskému režimu Fulgencia Batistu. Útok sa skončil neúspešne a väčšina jeho účastníkov bola zabitá (len veľmi malá časť z nich zahynula priamo pri útoku, väčšinu zavraždili neskôr počas „výsluchov“ po zadržaní alebo vo väzniciach). Zvyšok účastníkov útoku, vrátane Fidela Castra a jeho brata Raúla odsúdili na dlhoročné tresty odňatia slobody vo väznici na Isla de Pinos  (dnes Isla de Juventud – Ostrov mládeže).
Na upokojenie domácej situácie udelil v máji 1955 Batista väčšine svojich politických väzňov milosť, vrátane Castra a jeho útočníkov z Moncady. Castro bol už v tom čase v rámci protibatistovskej opozície veľmi populárny a 12. júna 1955 oficiálne založil Hnutie 26. júla. O necelý mesiac na to odišiel do exilu v Mexiku, kde začal formovať ozbrojenú vetvu hnutia, s ktorou plánoval vylodiť sa na Kube a spustiť revolúciu. Medzitým sa napriek policajnému prenasledovaniu a represiám rozrástlo Hnutie 26. júla aj priamo na Kube, obzvlášť vo veľkých mestách ako Havana či Santiago de Cuba, kde je jedným z popredných aktivistov hnutia Frank País (zavraždený Batistovou políciou 30. júla 1957).
Po spustení partizánskej vojny v decembri 1956 sa mnohí členovia hnutia pridali ku Castrovým povstalcom v horách (táto časť hnutia sa začala nazývať Ejército Rebelde), alebo pokračovali v odbojovej činnosti v mestských oblastiach (tzv. mestský front). Hoci obe vetvy hnutia úzko spolupracovali, nie vo všetkých otázkach dosiahli konsenzus a niekedy dochádzalo k rozporom. K takejto situácii došlo napr. v prípade generálneho štrajku z 9. apríla 1958, ktorý presadzoval mestský front, zatiaľčo Castro ho odmietal ako neefektívny. To sa ukázalo ako pravda a štrajk už v zárodku Batista brutálne potlačil. 
Po víťazstve revolúcie v januári 1959 sa Hnutie 26. júla pod vedením F. Castra stalo najsilnejšou stranou v novej vláde a v júli 1961 sa spojilo s ďalšími organizáciami protibatistovského odboja, aby sa v r. 1965 pretransformovalo na Komunistickú stranu Kuby.
La Chapelle-Rainsouin

Poloha

Obec má rozlohu 18,05 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 401 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
John Petersen

Kariéra

Je zakladateľom a prezidentom Arlingtonského inštitútu (The Arlington Institute) think tanku zameraného na štúdium významných globálnych trendov pre rozvíjanie budúcich obrazov pozitívnej budúcnosti. Jeho správy o budúcnosti sú využívané na najvyšších úrovniach americkej vlády ako základ pre strategické rozhodovanie.

Scenáre divokých kariet

John Petersen rozpracoval metódu scenárov divokých kariet. Publikoval knihu Out of Blue. How to Anticipate Big Future Surprises (2000), v ktorej sa špeciálne zaoberá touto metódou.

Dielo

John L. Petersen je autorom kníh a publikácií. The Road to 2015. Profiles of the Future (1994), Out of Blue. Wild Card and Other Big Future Surprises (1997), The „Wild Cards“ in Our Future: Preparing for the Improbable (1997), The Year 2000: Social Chaos or Social Transformation ? (1999), Out of Blue. How to Anticipate Big Future Surprises (2000), Envisioning The Future of Technology (2004), Four Paths to Four Futures (2005)
Plancoët (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 11,49 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 084 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rely Francúzska

Rely Francúzska, oficiálny názov Rallye de France – Tour de Corse je rely organizované na francúzskej Korzike v okolí mesta Ajaccio. Trasa má okolo 900 km, ktoré sú rozdelené do 16 rýchlostných skúšok.
Rely je organizované od roku 1956 a Majstrovstvá sveta v rely sa tu konali od roku 1990 do 2008. Rely sa koná na horských asfaltových cestách plných ostrých zákrut, klesaní, stúpaní a serpentín. V sezóne 2010 bolo Rely Francúzska organizované v Alsasku a jeho oficiálny názov je Rallye de France – Alsace.
Svetový esperantský zväz

Úrady

UEA má Ústrednú kanceláriu v Rotterdame, Holandsku. Tam sídli aj TEJO, mládežnícka sekcia. Okrem toho existujú aj mnohé iné organizácie, napr. úrad v New Yorku v sídle OSN (od roku 1977)  a Africké Centrum (od roku 2001). Dnes sú už len históriou centrá v Ženeve a Budapešti.

Vzťahy

UEA má vzťahy s mnohými odbornými esperantskými organizáciami. Niektoré sú „prihlásené“, podobne k národným organizáciám a vysielajú člena do Výboru. Väčšina má s UEA len zmluvu o „spolupráci“, medzi nimi všetky „neutrálne“ organizácie, ako napríklad náboženské. 
Okrem OSN a UNESCO, má UEA poradné vzťahy aj s UNICEF a Radou Európy a všeobecné vzťahy s Organizáciou Amerických Štátov. UEA oficiálne spolupracuje s Medzinárodnou organizáciu pre normalizáciu (ISO). Asociácia je aktívna v informovaní v Európskej únií a v iných medzištátnych a medzinárodných organizáciách a konferenciách. UEA je členom v Európskej jazykovej rade, spoločnom fóre univerzít a jazykových združení pre rozvoj poznania jazykov a kultúr v a mimo Európskej únie.

História

Po druhej svetovej vojne UEA nazývala dovtedajších členov „Individuálni členovia“. Boli prijaté Krajinské organizácie a ich členovia boli nazvaní „Pridružení členovia“ (cez Krajinské organizácie). Počas rokov 1949-1955 a neskoršie, bolo najskôr zakázané a potom len ťažko organizovať esperantské organizácie vo väčšine krajín východnej Európy; postupne východoeurópske organizácie nakoniec získali právo prihlásiť sa do UEA (sovietska 1989). V sedemdesiatych rokoch sa mohli prihlásiť mnohé juhoamerické organizácie, v osemdesiatych a deväťdesiatych začali prichádzať africké organizácie. 
Počet individuálnych členov počas storočnej histórie kolísal medzi 50 000 až 80 000 členov, s vrcholom na konci dvadsiatych rokov minulého storočia a minimom po oboch svetových vojnách. V šesťdesiatych a osemdesiatych rokoch UEA mala veľa členov z východnej Európy; počet týchto členov rýchle klesol po roku 1989.
Európska cesta 1

Priebeh

V Severnom Írsku prechádza po diaľnici A8(M) z Larne do Belfastu, kde sa napája na diaľnicu M1 a v Lisburne pokračuje po ceste A1. 
V Írsku pokračuje po diaľnici M1 z Dundalku do Dublinu, cez diaľnicu M50 prejde Dublin a následne po diaľnici M11 sa dostane do prístavu Rosslare Harbour. Odtiaľto smeruje lodná trasa do Španielska.
V Španielsku pokračuje po ceste N550 z mesta Ferrol do Valença v Portugalsku.
Z portugalskej Valençy pokračuje diaľnicou A3 do mesta Porto, tu sa napája na diaľnicu A1 a smeruje do Lisabonu. Z Lisabonu pokračuje po diaľnici A12 do Setúbalu, odtiaľ diaľnicou A2 do Albufeira, kde sa napája na diaľnicu A22 a cez mesto Castro Marim smeruje späť do španielskeho mesta Sevilla cez Vila Real de Santo António, po diaľnici A-49.
Děpoltovci

Děpoltovci (po česky Děpoltici) bola vedľajšia vetva rodu Přemyslovcov, potomkovia Děpolta I., druhorodeného syna kniežaťa Vladislava I. 
Děpoltovci ako bočná vetva nemali v krajine veľký politický vplyv. Ich centrum ležalo vo východných Čechách. Osudným sa pre rod stalo panovanie kráľa Přemysla Otakara I., ktorého cieľom bolo zachovanie vlády iba v hlavnej rodovej línii. Po r. 1216 vyhlásením zákona o nástupníctve pri voľbe Václava I. (zákon primogenitúry), boli Děpoltovci definitívne zbavení nádeje na český trón. Po r. 1247 úplne miznú z histórie.
Laakdal

Obyvateľstvo

Laakdal má približne 15 328 obyvateľov (2010).
Divočiaca rieka

Divočiaca rieka (angl. braided river) je typ rieky s plytkým a širokým korytom, ktorého typickým znakom sú viaceré rozvetvené kanály oddelené od seba barmi a ostrovmi. Na rozdiel od riek s anastomóznym korytom sú „ostrovy“ divočiacich riek tvorené vnútrokanálovými barmi.

Podmienky vzniku

Podmienky, ktoré umožňujú vznik divočiacich riečnych korýt (kanálov) sú hlavne výrazný prínos sedimentu, vysoký gradient toku, náhle a časté zmeny v množstve pretekajúcej vody, ľahko erodovateľné brehy a strmosť riečnych korýt. Divočiace rieky sú preto časté v oblastiach, kde rieka prechádza z oblasti s výrazným georeliéfom, ktorý dodáva väčšie množstvo hruboklastického materiálu, do oblasti otvorenej doliny. Sú to prípady prechodu horských riek do rovín, ale podobne môže divočiaca rieka vznikať aj v púštnych oblastiach, kde rieka stráca rýchlo unášaciu schopnosť v dôsledku výparu alebo vsakovania, ale aj v oblastiach riek vytekajúcich z roztápajúcich sa ľadovcov cez nánosy priepustných sutín.

Výskyt

Typickým príkladom divočiacej rieky je Brahmaputra v Bangladéši. Na Slovensku má charakter divočiacej rieky Belá. V minulosti pred svojim zregulovaním mal takýto charakter aj potok Vydrica.
M’era Luna Festival

M'era Luna Festival je jedným z najdôležitejších rockových festivalov, o čom svedčí aj množstvo hudobných skupín, ktoré sa na ňom zúčastnili.
Je každoročným podujatím so stálym miestom a časom konania: uskutočňuje sa vždy v druhý augustový víkend roka v nemeckom meste Hildesheim, presnejšie na Flugplatz Hildesheim, bývalej základni britskej armády, dnes prevádzkovanej najväčšou nemeckou leteckou spoločnosťou, Lufthansa.
M'era Luna má k dispozícii kempové stanoviská a dve pódiá: prvé veľke, postavené v v štýle podobných rockových podujatí, a druhé tvorí bývalý letecký hangár.
Festival navštívi každoročne okolo 25-tisíc ľudí.
Oľšavka (okres Spišská Nová Ves)

Polohopis

Obec sa nachádza vo východnej časti Hornádskej kotliny v doline potoka Oľšavec. Susedné obce sú Dúbrava, Slatvina, Spišské Vlachy a Žehra. Cez obec pretekajú vodné toky Oľšavec a Harčinovec.

Pamiatky

Kostol sv. Pia X z roku 1969

Farský úrad

Filiálka Rímskokatolíckeho úradu Slatvina
Louis Jérôme Reiche

Životopis

Narodil sa v holandskom Gorincheme. Spočiatku pôsobil ako lekár.
Počas svojho života veľa cestoval po Európe a zozbieral veľkú zbierku hmyzu, prevažne chrobákov (Coleoptera). Napísal asi 65 vedeckých článkov s entomologickou tematikou, kde sa zaoberal hlavne systematikou a biológiou chrobákov. Práce vychádzali prevažne v časopisoch, ktoré vydávala Francúzska entomologická spoločnosť. Patril k zakladateľom a významným členom Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France). Celkove bol počas svojho života 6x prezidentom tejto spoločnosti (v rokoch 1847, 1851, 1856, 1863, 1877, 1882), čo sa nepodarilo už žiadnemu druhému z francúzskych entomológov. Patril k obchodníkom a výrobcom v Paríži, ale počas vojny v roku 1870 utrpel značné ekonomické straty a bol nútený predať svoju zbierku i entomologickú knižnicu.
Zomrel v roku 1890 v Neuilly-sur-Seine vo Francúzsku. Niekedy sa udáva, že zomrel v Paríži.
Pierrefontaine-lès-Blamont

Poloha

Obec má rozlohu 8,96 km². Najvyšší bod je položený 835 m n. m. a najnižší bod 490 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 396 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Iville

Poloha

Obec má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 465 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cervières (Hautes-Alpes)

Poloha

Cervières má rozlohu 109,68 km². Najvyšší bod je položený 3 294 m n. m. a najnižší bod 1 375 m n. m.

Obyvateľstvo

Cervières má 169 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Seyfertova galaxia

Seyfertova galaxia je súhrnné označenie špirálovej alebo nepravidelnej galaxie obsahujúcej extrémne jasné jadro, pravdepodobne kvôli prítomnosti supermasívnej čiernej diery. Svetlo z centrálnej oblasti sa mení v intervaloch kratších ako rok, čo znamená, že oblasť emisie musí byť v priemere menšia ako jeden svetelný rok. Sú pomenované po astronómovi menom Carl Seyfert, ktorý ich intenzívne študoval v 40-tych rokoch 20. storočia. Sú podtriedou aktívnych galaxií.
Le Monastère

Poloha

Obec má rozlohu 6,73 km². Najvyšší bod je položený 648 m n. m. a najnižší bod 519 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2112 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Clair (Ardèche)

Poloha

Saint-Clair má rozlohu 5,81 km². Najvyšší bod je položený 715 m n. m. a najnižší bod 397 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Clair má 1060 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE