google/wiki40b huggingface dataset:
Protilietadlová raketová brigáda Nitra

História

Brigáda odvodzuje svoju históriu od 11. česko-slovenského pešieho práporu, ktorý bol vytvorený v novembri 1940 a dislokovaný v Sýrii. V októbri 1941 bol presunutý do Tobruku, kde spolu s britskými jednotkami bránil prístav. V máji 1945 ako súčasť 1. česko-slovenskej obrnenej brigády prekročil pri Chebe štátne hranice. V novembri 1950 vznikol 11. protilietadlový oddiel v Plzni. Ten bol v septembri 1958 presunutý do Stříbra. Odtiaľ bol k 1. júlu 1991 presunutý do Nitry. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky sa stal súčasťou Štábu letectva a protivzdušnej obrany Armády Slovenskej republiky a bol zreorganizovaný na 36. protilietadlovú raketovú brigádu. Tá bola k 1. októbru 2001 reorganizovaná na 2. protilietadlovú raketovú brigádu. K 1. októbru 2003 bola zrušená protilietadlová raketová skupina „Neva“ v Pezinku, ktorá sa stala súčasťou brigády dva roky predtým. K 1. máju 2005 bola tiež zrušená protilietadlová raketová skupina „Kub“ v Rožňave. Na základe rozkazu prezidenta Ivana Gašparoviča zo 7. februára 2011 bol brigáde pridelený historický názov „Nitrianska protilietadlová raketová brigáda“ a čestný názov „Protilietadlová raketová brigáda obrancov Tobruku“.
Trolejbusová doprava v Žiline

Dejiny

S prípravami na zavedenie trolejbusovej prevádzky v Žiline sa začalo v roku 1985, kedy bol spracovaný plán s názvom Nová koncepcia MHD v Žiline na báze elektrickej trakcie. Súčasťou plánu bolo zavedenie  trolejbusov a zníženie rozsahu autobusovej dopravy. V roku 1988 došlo ku radikálnym zmenám v linkovom vedení autobusov a prečíslovaniu ich liniek, a to už s prípravou na zavedenie elektrickej trakcie. V tom čase však prednosť v budovaní trolejbusov dostala Banská Bystrica a Žilina si musela na ne ešte niekoľko rokov počkať. O to viac sa ich zavedenie stalo predmetom prestíže mesta po nežnej revolúcii.
Vďaka podpore magistrátu sa podarilo prvú trolejbusovú trať otvoriť 17. novembra 1994. Linka 1 spojila Vlčince cez centrum mesta s novou vozovňou na Kvačalovej ulici. V roku 1996 sa na sieť pripojili Solinky cez Hliny (linky 4, 5) a v roku 1998 aj cez Bôrik (frekventovaná linka 3). V roku 2002 bola uvedená do prevádzky aj linka na najmladšie žilinské sídlisko - Hájik, obsluhované linkami 6, 7 a 16. V priebehu 8 rokov tak bola vybudovaná celá základná sieť, doplnená dôležitou spojkou medzi sídliskami Vlčince a Solinky z roku 2004, umožňujúcou dobrú dopravnú obsluhu inak vzdialeného univerzitného areálu Veľký diel.
Od roku 2006 sa začali zavádzať tzv. zastávky s kasselskými obrubníkmi, čo znamená, že trolejbusy môžu zastavovať tesne pri nástupnej hrane zastávky.
Od sprevádzkovania trate cez Veľký diel sa prechodne ustálilo v Žiline prevažne vedenie okružných liniek (4 a 14, 5 a 15, 7 a 17) premávajúcich navzájom protismerne po celom meste. Po reorganizácii linkového vedenia v roku 2006 z nich zostali zachované iba okružné linky 4 a 14, ostatné linky sa vrátili k usporiadaniu s dvomi konečnými.
Ani Žilina sa nevyhla diskusii o rentabilnosti svojho trolejbusového systému. Nákupom nových trolejbusov v rokoch 2012 - 2013 a 2017 - 2019 prebehlo omladenie vozového parku a tým sa zaistila ďalšia existencia trolejbusov v Žiline.

Súčasnosť

Žilinský dopravný podnik s 42 trolejbusmi prevádzkuje osem trolejbusových liniek, ktoré sa podieľajú troma štvrtinami na celkových prepravných výkonoch v tamojšej MHD.
Keďže všetky významné prepravné smery v meste už zabezpečujú trolejbusy, neplánuje sa rozširovanie siete. Z nezrealizovaných plánov treba spomenúť zatrolejovanie kedysi najfrekventovanejšieho ťahu na Lietavskú Lúčku. Keďže sa po roku 1989 obec osamostatnila, nie je vedenie trolejbusov v skrátenej verzii po Bytčicu také atraktívne. Uvažovalo sa aj o trolejbusovej trati do Budatína, ktorá by ale z praktického hľadiska nemala žiadny význam, nakoľko tade prechádza niekoľko súbežných autobusových liniek do vzdialenejších mestských častí. Rovnako nerentabilné sa javia aj plány predĺžiť trolejbusy od vozovne na Pietnu ku novému cintorínu (dva spoje za deň). Iný návrh počítal s vedením trolejbusov aj do Bánovej.

Linky

Zdroj:
Kysucká vrchovina

Vymedzenie

Hraničí na severe s Oravskými a Kysuckými Beskydmi, na severozápade krátkym úsekom s Turzovskou vrchovinou a na západe s pohorím Javorníky. Na juhu územie klesá do Žilinskej kotliny a nasleduje pásmo hôr v poradí Malá Fatra, Oravská vrchovina, Oravská Magura a Podbeskydská vrchovina.

Charakteristika

Kysucká vrchovina je rozľahlý vrchovinný masív, kde sa striedajú kopce s hlbokými údoliami. Nadmorská výška dosahuje maximum vrchom Pupov (1 096 m n. m.) pri Terchovej, turisticky významné sú aj Ľadonhora (999 m n. m.) a Straník (769 m n. m.). Oblasť Kysuckej vrchoviny je viac než z polovice zarastená prevažne ihličnatými lesmi, z listnatých porastov je vo väčšej miere zastúpený iba buk.
Hlavným vodným tokom tejto oblasti je rieka Kysuca a jej ľavostranné prítoky s dominantnou Bystricou, v juhovýchodnej časti je to Varínka. Podnebie radí Kysuckú vrchovinu medzi chladné oblasti s priemernými teplotami v zimnom období -3 až -7 °C, v letných mesiacoch 12 až 16 °C, počet dní so snehovou pokrývkou je 120 – 160 a počet letných dní 10 – 30.

Chránené územia

V tejto oblasti sa nachádzajú početné druhy chránených rastlín, živočíchov aj prírodných útvarov a nálezísk. Aj preto viac ako polovica rozlohy územia patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce. Tá bola vyhlásená v roku 1984 a má celkovú rozlohu 655 km². Jej súčasťou sú početné prírodné rezervácie a chránené prírodné výtvory, medzi ktoré patrí napríklad Kysucká brána, Veľké Ostré či Ľadonhora.
HLAS ĽUDU

História

Strana bola založená 12. júla 2002, potom ako Ivan Gašparovič vystúpil z HZDS. Bol  zakladateľom strany a jej prvým predsedom. Po tom, čo bol v roku 2004 s podporou HZD zvolený v priamej voľbe občanmi za prezidenta Slovenskej republiky, sa predsedom strany stal Jozef Grapa.

Politici Hnutia za demokraciu

Články o politikoch Hnutia za demokraciu sú uvedené v kategórii Politici HZD.

Členská základňa

Podľa výročnej správy mala strana k 31. decembru 2012 1 502 členov. K 31. decembru 2017 mala strana 350, ku koncu roka 2018 50 členov.
Saint-Sulpice-Laurière

Poloha

Obec má rozlohu 14,31 km². Najvyšší bod je položený 623 m n. m. a najnižší bod 332 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 892 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Daumeray

Poloha

Obec má rozlohu 40,53 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 522 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bligny-lès-Beaune

Poloha

Obec má rozlohu 7,3 km². Najvyšší bod je položený 225 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 231 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Midraš

Najznámejšie zbierky midrašov

Zbierky midrašov vznikali od čias tanaitov až do 12. storočia.
Dimităr Kutrovski

2012

Vo februári sa na turnaji SAP Open v San José dostal z kvalifikácie do štvrťfinále. V prvom kole hlavnej súťaže vyhral nad kvalifikantom Dennisom Lajolom 6-7 (7-9), 6-3, 7-6 (7-3). V druhom nad lucky loserom Blakem Strodem 7-5, 6-3 a vo štvrťfinále prehral s nenasadeným Ryanom Harrisonom 1-6, 4-6.
La Roche-en-Ardenne

Obyvateľstvo

Mesto má približne 4 308 obyvateľov (2010).
University Research Park

Charakteristika

Myšlienka vytvorenia univerzitného mesta v severovýchodnej časti Charlotte bola skoncipovaná v 60. rokoch 20. storočia. Pôvodní projektanti predvídali, že univerzitné mesto sa stane magnetom pre vývin a rozvoj rozsiahleho výskumného parku. Rozhodnutie firmy IBM v roku 1978 postaviť rastlinné laboratórium viedlo k vlne podobných rozhodnutí, vrátane rozhodnutia firmy Phillip Morris postaviť hlavný podnik blízko Cabarrus County.
Výstavba hotela Hilton, Shoppes at University Place, University Memorial Hospital, University Regional Library, The Oasis Shrine Temple a ďalších budov zaručilo výskumnému parku známosť. University Research Park poskytuje viac ako 25 000 pracovných miest.
Vallières (Haute-Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 510 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 461 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antigonos z Macedónie

Antigonos (starogr. Ἀντίγονος) bol dvojnásobný olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 3. stor. pred Kr.
Antigonos z Macedónie bol na 122. a 123. olympijských hrách v rokoch 292 a 288 pred Kr. korunovaný olivovými vencami za víťazstvá v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Antigonos dal 122. a 123. olympiáde meno, pretože menom víťazov tejto disciplíny sa olympiády označovali.
Olympijské víťazstvá Antigona uvádza staroveký historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (gr. Chronografia), a to v zozname olympijských víťazov, ktorý vyhotovoval z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Rennepont

Poloha

Obec má rozlohu 11,98 km². Najvyšší bod je položený 334 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Castéras

Poloha

Obec má rozlohu 1,84 km². Najvyšší bod je položený 404 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 31 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roumagne

Poloha

Obec má rozlohu 10,54 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 552 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aureolus (proticisár)

Aureolus alebo Manius Acilius Aureolus bol uzurpátorom rímskeho trónu, ktorý sa v roku 268 po Kr. vzbúril proti cisárovi Gallienovi v Miláne.

Životopis

Aureolus, pôvodom z Dácie, dosiahol za Valerianovej a Gallienovej vlády hodnosť dux equitum, čo z neho urobilo jedného z najvýznamnejších vojvodcov ríše. Roku 260 prispel ako Gallienov podriadený veliteľ k porážke uzurpátora Ingenua pri Murse, roku 261 riadil už bez cisárovej osobnej účasti operáciu proti uzurpátorovi Macrianovi v Illyriku. Neskôr sa usadil v Miláne, kde bol zriadený hlavný stan ťažkej jazdy, ktorá mu od konca päťdesiatych rokov podliehala. Začiatkom roku 268 prešiel Aureolus nečakane na stranu vzdorocisára Postuma, dal pre neho v Miláne raziť mince a vyprovokoval tak novú občiansku vojnu. Cisár Gallienus musel rýchlo prerušiť vojnu s Gótmi, vtrhol s početnou armádou do Itálie, počas obliehania Milána však jeho velitelia Heraclianus, Claudius a Aurelianus zosnovovali sprisahanie, pri ktorom prišiel o život. Nový cisár Claudius II. dal Aureola, ktorý asi v auguste alebo v septembri 268 prijal cisársky titul, so súhlasom vojakov zlikvidovať.
Argenvilliers

Poloha

Obec má rozlohu 18,35 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podprahové vnímanie

Podprahové vnímanie je vnem, ktorý je podaný pod limitom uvedomelého zmyslového vnímania. Vnímajúca osoba vníma vnem, ale v danom okamihu si ho neuvedomí. Podprahové vnímanie sa považuje za druh nevedomého vnímania.
Podprahové vnímanie je možné spracovať iba cez elektromagnetický či mechanický signál – svetlo a zvuk. Nedávne štúdie dokazujú, že podprahové vnímanie môže ovplyvňovať budúce správanie osoby.

Podprahový signál

Podprahový signál je signál osobe, ktorý je pod limitom (pod prahom) jej vnímania, takže signál daná osoba síce zaregistruje, ale obsah signálu jej prejde bez uvedomenia priamo do podvedomia. Príkladom je obrázok, ktorý osoba vidí príliš krátku dobu na to, aby si prostredníctvom zraku dokázala uvedomiť, že niečo sa na danom obraze zmenilo.
Táto technológia sa využíva v reklame a propagácii, ale pokladá sa za ilegálnu a neetickú. Je tiež často spájaná s množstvom konšpiračných teórií.

Údajný princíp podprahového ovplyvňovania

Ľudský mozog so svojou obmedzenou kapacitou dokáže prijať len obmedzené množstvo informácií. Vedomie môže byť informáciami zahltené a v tej chvíli sa k slovu dostáva podvedomie, cez ktoré je možné menej kontrolovane s ľuďmi manipulovať.
Loiré-sur-Nie

Poloha

Obec má rozlohu 14,4 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 297 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Misty Uphamová

Životopis

Narodila sa v Kalispelli ako štvrté dieťa učiteľov hudby. Predkovia jej rodiny boli indiánskeho pôvodu (z kmeňa Čiernonožcov). Jej rodina sa presťahovala do Seattle keď mala osem rokov. Už ako teenagerka začala hrať v indiánskom divadle Red Eagle Soaring. Popritom navštevovala Young Shakespeare Workshop a účinkovala vo Freehold Theatre.
Pravdepodobne najznámejšia bola jej rola vo filme Frozen River z roku 2008, v ktorom hrala mohawskú prevádzačku ľudí Lily. Za túto rolu bola nominovaná na cenu Spirit Award v kategórii vedľajšej ženskej role. Ďalšími známymi filmami, v ktorých hrala vedľajšiu rolu, boli napríklad Divoký Django režiséra Quentina Tarantina a Blízko od seba režiséra Johna Wellsa.
V októbri 2014 bola nájdená mŕtva desať dní po tom, keď odišla z bytu svojej sestry v Auburne na prechádzku.
Pavol Severini

Životopis

Študoval v Banskej Bystrici (1697 a neskôr), v Kremnici, v Győru a i. Učiteľ v Krupine neskôr evanjelický kňaz v roku 1710-1747 v Hronseku, kde sa 1725 zaslúžil o výstavbu dreveného artikulárneho kostola, 1743 kandidoval na funkciu superintentanta.
Prívrženec lutherskej ortodoxie, nábožensky prenasledovaný. Autor protipietisticky zameraného spisu. Spolupracoval pri vydaní Tranovského kancionálu, zostavil a vydal prvé domáce evanjelický pašie s lamentáciami. Písal v biblickej češtine.
Gravity Falls

Dej

Dvanásťročné dvojčatá Mabel a Dipper Pinesové túžiace po záhadách sa k nim dostali nečakane. Rodičia ich na prázdniny poslali k prastrýkovi Stanovi, ktorý má prezývku "Zlejda" Stan. Ten žije v mestečku Gravity Falls v Oregone. "Zlejda" Stan vlastní „Tajomnú chyžu“, ktorá je vlastne najbizarnejšie múzeum na svete. Mestečko je plné nevyriešených záhad, do ktorých sa odvážna a potrhlá Mabel s radosťou púšťa a trochu bojazlivý ale dosť múdry Dipper väčšinou práce za Mabel dokončí a záhadu vyrieši.

Denník 3

V seriáli zastávajú veľkú úlohu 3 denníky, vďaka ktorým Dipper zisťuje podivné veci o mestečku (konkrétne Denník 3). Napísal ich Stanford Pines predtým, ako bol vtiahnutý do portálu.
Denník 3 vyšiel ako kniha (v angličtine) 26. júla 2016 a 13. júna 2017 vyšla jeho špeciálna edícia. Normálna kniha obsahuje 288 stránok, v ktorých sú aj tie, ktoré je možné vidieť v seriáli. V špeciálnej edícii je pridaných viac stránok a obsahuje neviditeľný atrament (presne ako v seriáli) aj so špeciálnou baterkou na pozeranie. Taktiež sú nalepené fotky, ktoré sa dajú odkrývať.

Krátke epizódy

Okrem normálnych epizód existujú aj krátke epizódy. Celkovo vyšlo 5 sérii: Dipperov sprievodca záhadami, Mabelin životný radca, Opravujeme so Soosom, TV Kraťasy (český názov), Mabelin denníček. Majú okolo 2 až 3 minút.
Saint-Léger-lès-Domart

Poloha

Obec má rozlohu 7,05 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 871 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Holografia

Holografia (gr. Όλος-holos celý + γραφή-graphe zápis) je tvorba (pravých) hologramov, teda trojrozmerných obrazov založených na zachytení predmetu pomocou oporného koherentného žiarenia a vĺn odrazených od predmetu. Je to vyspelá forma fotografie.

Prehľad

Holografia bola vynájdená maďarským fyzikom Dennisom Gaborom(1900-1979) v roku 1947, za čo v roku 1971 získal Nobelovú cenu. Objav bol neočakávaným výsledkom výskumu zdokonalenia elektrónového mikroskopu. Tento objav nemal uplatnenie až do roku 1960, kedy sa vyvíjal laser.

Prvý hologram so zaznamenaným 3D objektom, bol vytvorený Yurim Denisyukom v Sovietskom zväze v roku 1962, neskôr Emmettom Leithom a Jurisom Upatnieksom z Michiganskej univerzity, USA v roku 1962.
Cvernovka (Bratislava)

Cvernovka je ľudový názov továrne na nite a niťové produkty v bratislavskej mestskej časti Ružinov. Oficiálne názvy továrne boli: Bratislavská cvernová továreň (1900 – 1957), Závody Medzinárodného dňa žien, š.p. (1957 – 1990), BCT – Bratislavská cvernová továreň, akciová spoločnosť (od roku 1991).
Pôvodný areál továrne sa nachádza v bloku ulíc Trnavská, Záhradnícka, Miletičova a Jégého, neskôr pribudli ďalšie budovy na Mlynských nivách medzi ulicami Svätoplukova, Páričkova a Košická.
Vyrábať nite začala v roku 1901, výroba bola ukončená v roku 2004. Továreň tvorí komplex budov s typickou továrenskou architektúrou začiatku 20. storočia.
Po tom, ako to bola zastavená výroba nití, bolo rozhodnuté, že komplex bude zrekonštruovaný a bude slúžiť na bývanie. Stará pradiareň z roku 1908 má byť zachovaná a obnovená, plánuje sa nadstaviť z 5 na 8 nadzemných podlaží, tri najvyššie majú byť ustúpené. Tiež sa počíta s výstavbou dvoch výškových budov, 34-podlažná s výškou 109 metrov a 25-podlažná s výškou 84 metrov. V blízkosti lokality sa nachádza obytný súbor Jégého alej. Teraz je to opustená budova .
25384 Partizánske

(25384) Partizánske je planétka, ktorú objavil Peter Kušnirák v skorých ranných hodinách dňa 18. októbra 1999 na observatóriu v Ondřejove v Česku. Je pomenovaná po meste Partizánske.

Objav a pomenovanie

Planétka sa v čase objavu nachádzala v severovýchodnej časti súhvezdia Blíženci (Gemini), asi 2° juhozápadne od jasnej hviezdy  Gem (Castor, +1,9 mag), mala zdanlivú vizuálnu jasnosť +19,7 mag a bola 47. planétkou objavenou v druhej polovici októbra 1999. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1999 UW₁, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka z Ondřejova pozorovaná iba v 2 nociach a celkovo bolo zmeraných 5 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 19. októbra 1999 (t. j. 1 deň po objave). Planétka bola pozorovaná aj v nasledujúcej opozícii, keď boli ráno 30. novembra 2000 získané ďalšie 3 pozície. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 42864 vydanom dňa 6. júna 2001.
Planétka je pomenovaná po meste Partizánske, ležiacom na sútoku riek Nitra a Nitrica. Partizánske bolo známe od roku 1260 ako obec „Symoni“ a od roku 1938, keď tu Ján Baťa postavil obuvnícku fabriku, ako mesto Baťovany. V roku 1949 bolo premenované na Partizánske a v roku 1988 tu bola otvorená hvezdáreň. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 43196 vydanom dňa 4. augusta 2001 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 474 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 5,63 roku (2057 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 289 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 7,5 km.
Zabíd (mesto)

Poloha

Mesto leží na brehu wádí Zabíd vo východnom výbežku roviny Tiháma asi 16 km od brehov Červeného mora.

Dejiny

Starodávne mesto Zabíd založil v roku 819 či 820 Muhammad ibn Zijád a do roku 1018 bolo sídelným mestom dynastie Zijádovcov, ktorá vládla rozsiahlym oblastiam juhozápadnej časti Arabského polostrova. V rokoch 1022 – 1158 bol Zabíd sídelným mestom dynastie Nadžáhovcov. Od 13. do 15. storočia bol hlavným mestom Jemenu a vďaka významnej univerzite aj centrom arabskej vzdelanosti.
Vissac-Auteyrac

Poloha

Obec má rozlohu 17,1 km². Najvyšší bod je položený 1 229 m n. m. a najnižší bod 678 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 336 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viedenská rýchlodráha

Viedenská rýchlodráha (nem. S-Bahn Wien) je rýchlodráha v rakúskom meste Viedeň a jeho okolí. Na rozdiel od mestského metra táto rýchlodráha presahuje hranice mesta a prevádzkuje ju spoločnosť ÖBB. Pozostáva z mnohých rozvetvených liniek.
Kaviár

Kaviár sú rybie ikry určitej ryby, najčastejšie jesetera (čierny kaviár) alebo lososa (červený kaviár). Celosvetovo sa kaviár považuje za delikatesu a používa sa ako ozdoba alebo ako nátierka.
Najväčším zdrojom pravého čierneho kaviáru je Kaspické more (viac ako 90 percent celosvetovej produkcie), ďalej Čierne more, dolný tok Dunaja a povodie rieky Amur.
Hlavnými exportérmi pravého kaviáru sú Rusko, Azerbajdžan, Kazachstan, Turkménsko a Irán.

Pravý kaviár

Ako pravý, čierny kaviár sa označuje ten, ktorý je z jeseterovitých rýb. Ich ikry sú drobné a majú sivočiernu až čiernu farbu. Najdrahší najchutnejší, a najväčší pravý kaviár pochádza z vyzy veľkej. Môže za to veľký úbytok  jeseterovitých rýb v dôsledku veľkého výlovu v poslednej dobe. Pravý kaviár je v dnešnej dobe stále vzácnejší. Za kvalitný kaviár sa považuje ten s veľkými zrnami, pevný, pružný, svetlý a bez zápachu.
Pôvodná farba pravého kaviáru je biela, postupne sivne až čierne. Čím je tmavší, slanejší, a kašovitejší, tím je starší a menej kvalitný.

Nepravý kaviár

Ako nepravý kaviár sú označované všetky druhy, ktoré nie sú vyrobené z ikier jeseterovitých rýb. Jedná sa o ikry zubáča, lososa, kapra, lipňa, tuniaka a ďalších morských a sladkovodných rýb. Z málo vyvinutých ikier a tých, ktoré počas solenia a úpravy popraskali, sa vyrába menej kvalitný lisovaný kaviár. Najlepší červený kaviár je svetlo oranžovej farby, kypro zrnitý a skoro alebo celkom neslaný. Jasno červeného kaviáru si cenia labužníci menej.
Soulignonne

Poloha

Obec má rozlohu 14,31 km². Najvyšší bod je položený 60 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 729 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vinay (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,09 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 560 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Asbel Kipruto Kiprop

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v pekingu získal striebornú medailu v behu na 1 500 metrov výkonom 3:33,11 min. Za prvým Rašídom Ramzím zaostal o 17 stotín sekundy. V apríli 2009, po dodatočnej diskvalifikácii prvého Rašída Ramzího sa posunul na prvé miesto.
Dolphin (softvér)

Dolphin a KDE3

Po tom ako sa začal vývoj pre KDE4, verzia pre KDE3 bola zrušená. Napriek tomu je program stále neoficiálne dostupný pod menom „D3lphin“. D3lphin obsahuje mnoho opráv chýb a nový bočný panel. Udržuje ho Marcel Juhnke.
Pavel Ivanovič Beľajev

Životopis

Narodil sa na dedine v tajge a chcel byť preto lovcom alebo cestovateľom. Žil v početnej rodine so štyrmi sestrami a bratom, otec pracoval celé dni v nemocnici, matka denne v kolchoze. Vo voľných chvíľach po škole v okolitých lesoch lovil zver. Na začiatku vojny ho na front kvôli veku nevzali, nastúpil ako sústružník do továrne v Kamensku-Uralsku. V roku 1943 dostal povolávací rozkaz a narukoval do leteckej školy vojenského námorníctva. Nastúpil na východný front 9. mája 1945 v hodnosti nadporučíka. Slúžil v niekoľkých útvaroch, na siedmich typoch lietadiel, nepočítajúc školské stroje. V roku 1956 bol poslaný na vojenskú leteckú akadémiu a po troch rokoch absolvoval s vynikajúcimi výsledkami lekárske vyšetrenie. V roku 1960 bol zaradený do oddielu kozmonautov, potom však nasledovalo zranenie z parašutistického výcviku, vďaka ktorému sa dostal do vesmíru až v roku 1965 s kozmickou loďou Voschod 2. Krátko na to bol na návšteve v Česko-Slovensku.
V decembri 1969 ochorel, vredy – krvácanie do žalúdka a čriev, operácia sa príliš nevydarila a 10. januára 1970 v nemocnici zomrel. Bol ženatý, mal dve deti a bol, podobne ako ostatní sovietski kozmonauti, členom Komunistickej strany Sovietskeho zväzu.