136199 Eris

Veľkosť

Jasnosť objektov slnečnej sústavy závisí od ich veľkosti a od množstva svetla, ktoré odráža (tzv. albedo). Ak poznáme tieto dve vlastnosti, je možné z magnitúdy odvodiť priemer telesa, pričom čím vyššie je albedo, tým nižší je priemer.
Donedávna nebolo albedo planétky Eris známe, takže skutočná veľkosť sa nedala s istotou určiť. Napriek tomu astronómovia vypočítali, že aj keby teleso odrážalo všetko prijaté svetlo (čo zodpovedá maximálnemu albedu 1,0), stále by bolo väčšie ako Pluto. Ak by bol objekt tvorený veľmi čistým ľadom a veľmi jasný (albedo až 0,50), stále by mal priemer najmenej 3 150 km. Ak by bol veľmi tmavý (albedo len 0,05), jeho priemer by dosahoval hodnotu 9 900 km. V minulosti sa zdalo, že jeho povrch je pokrytý metánovým snehom a je teda veľmi podobný povrchu Pluta, preto sa myslelo, že by sa jeho albedo mohlo pohybovať okolo hodnoty 0,3. Potom by najpravdepodobnejšia hodnota jeho priemeru bola asi 4 000 km. Tomu odporoval fakt, že Spitzerovým vesmírnym ďalekohľadom  nebol detegovaný, čo dáva hornú hranicu priemeru 3 000 km a albedo najmenej 0,55.
Pozorovania Hubblovým teleskopom z 9. a 10. decembra 2005 určili priemer telesa na 2 400 km s toleranciou 100 km, takže je menšie ako sa pôvodne predpokladalo a je len o trochu väčšie ako planétka Pluto, ktorá sa do roku 2006 považovala za planétu.
Merania 6. novembra 2010 počas hviezdneho zákrytu však ukázali, že dovtedajšie výpočty a merania boli nanajvýš nesprávne. V ten deň totiž v observatóriu na Čile určili polomer Erisu na 1 163 ± 6 km.

História objavu

Astronómovia Michael E. Brown z California Institute of Technology, Chadwick A. Trujillo z Gemini Observatory a David L. Rabinowitz z Yale University planétku prvýkrát identifikovali 21. októbra 2003 na observatóriu na hore Palomar v Kalifornii pri použití 1,2m ďalekohľadu SOT (Samuel Oschin Telescope), vybaveného CCD kamerou. Vzhľadom na enormnú vzdialenosť objektu od Zeme bol pohyb tejto planétky o magnitúde 18,8ᵐ tak pomalý, že sa nedala stanoviť presne jej dráha.
To sa podarilo až po nových pozorovaniach, uskutočnených 8. januára až 10. januára 2005 na observatóriu Cerro Tololo ďalekohľadom SMARTS o priemere 1,3 m, na ktorých sa okrem objaviteľov podielala aj Suzanne W. Tourtellotteová z Yale University. Prehliadka archívov ukázala, že najstaršiu snímku tohto objektu zhotovili už 29. septembra 1989 na observatóriu Siding Springs Schmidtovou komorou o priemere 1,2 m. Ďalšie archívne snímky z Mt. Palomar boli urobené v rokoch 2000, 2001 a 2002.
Objav mimoriadnej veľkosti tejto planétky na základe vtedajších spresnených údajov o jej okamžitej vzdialenosti od Zeme (približne 97 AU) bol ohlásený 29. júla 2005. V rovnaký deň bol ohlásený aj objav ďalších dvoch planétok, čo mohlo viesť k zmätku v správach.
Jednou z nich je planétka 136108 Haumea (2003 EL₆₁), o ktorej sa krátko špekulovalo, že by mohla byť väčšia ako Pluto, ale ukázalo sa, že je len trochu väčšia než Sedna. Druhou je 136472 Makemake (2005 FY₉), pravdepodobne tiež o niečo väčšia ako Sedna.

Satelity

Planétu sprevádza aj malý satelit s priemerom okolo 400 km, ktorý dostal predbežné označenie S/2005 (2003 UB₃₁₃) 1, neskôr pracovné označenie Gabrielle a definitívne bol označený ako Dysnomia.