google/wiki40b huggingface dataset:
Rotunda

Rotunda (z lat. rotundus – kruhový) je typ stavby na centrálnom kruhovom pôdoryse. V pôvodnom význame išlo o akýkoľvek centrálny priestor. Dnes sa tento termín používa aj na označenie špecifického typu malého centrálneho kostola, používaného v ranom stredoveku.
Od 9. do 11. storočia bolo v Strednej Európe postavených veľa kostolov. Tieto stavby kruhového pôdorysu v priemere 6-9 metrov boli zvyčajne doplnené o jednu alebo viaceré apsidy.
Lester Thurow

Kariéra

V roku 1960 získal titul „Bachelor of arts“ (Bakalár slobodných umení) v odbore politickej ekonómie na univerzite Williams College, kde bol členom známych sociálnych bratských spolkov Theta Delta Chi a Phi Beta Kappa.
Thurow bol ocenený Rhodesovým štipendiom (Rhodes Scholarship), čo je medzinárodné ocenenie na postgraduálne štúdium na Univerzite v Oxforde, kde následne študoval filozofiu, politiku a ekonómiu. Absolvoval v roku 1962 s prvotriednym vyznamenaním.
V roku 1964 získal doktorát (Ph.D.) v odbore ekonómia na Harvardskej univerzite, kde učil v rokoch rokoch 1966-1968.
Thurow je jedným z členov predstavenstva Analog Devices, Grupo Casa Autrey, E-Trade a Taiwan Semiconductor Manufacturing Corp. V roku 1968 bol tiež jedným z pôvodných zakladateľov Inštitútu hospodárskej politiky (Economic Policy Institute).
V súčasnosti je okrem iného politickým komentátorom pre noviny Boston Globe a USA Today. Pred tým bol ekonomickým komentátorom a členom redakčnej rady New York Times a prispievajúcim redaktorom pre Newsweek.
Thurow je dlhoročným zástupcom politického a ekonomického systému v Japonsku a Európe, v ktorých je smer ekonomiky omnoho rozsiahlejší než je tomu v USA. Priniesol model, ktorý je známy pod menom „Tretia cesta“ filozofie.
Je členom Americkej akadémie umení a vied (American Academy of Arts and Sciences) a v roku 1993 pôsobil ako viceprezident Americkej ekonomickej asociácie (American Economics Association).
Lasserre-de-Prouille

Poloha

Obec má rozlohu 4,16 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arvigna

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 490 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michalovka

Prameň

Pramení v Podbeskydskej vrchovine na juhovýchodnom svahu Brestovky (859,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 740 m n. m.
Magnetický moment

Magnetický dipólový moment rovinnej prúdovej slučky

Pre jeho veľkosť platí:

m=IS

kde I je prúd a S je obsah slučky. Orientáciu vektora určíme pomocou Ampérovho pravidla pravej ruky.
Niekedy sa používa aj tzv. Coulombov magnetický moment definovaný vzťahom

m = μ₀IS

kde μ ₀ je permeabilita vákua.
Danis Zinnurovič Zaripov

Klubový hokej

Od sezóny 2001/02 je hráčom klubu ruskej hokejovej superligy Ak Bars Kazaň.
Clona (fotografia)

Clona je vo fotografii mechanické zariadenie, ktoré umožňuje meniť priemer vstupného otvoru objektívu a tým ovplyvňovať množstvo vnikajúceho svetla. Veľkosť priemeru vstupného otvoru v porovnaní s ohniskovou vzdialenosťou objektívu sa nazýva clonové číslo.
Zmenou clonového čísla je možné manipulovať s výslednou svetlosťou fotografovanej scény. V kombinácii so správnym expozičným časom umožňuje presne nastaviť množstvo svetla pre správnu expozíciu. V princípe clona funguje ako dúhovka ľudského oka.

Pevná clona

V najstarších fotografických prístrojoch sa používala buď pevná clona, alebo clona, ktorú nešlo meniť plynule ale pomocou zasúvacích platničiek s otvorom určitej potrebnej veľkosti.

Írisová clona

Dnes sa vo väčšine vyrábaných fotoaparátov používa írisová clona. Tvorí ju tenký kovový kotúč zložený z lístkov kosákovitého tvaru, ktoré sa prekrývajú tak, že v strede kotúča vytvárajú otvor. Pomocou ovládacieho mechanizmu, je možné meniť priemer nimi tvoreného otvoru.

Clonové číslo

Vzhľadom na to, že celkové množstvo svetla prenikájúceho objektívom závisí aj od ohniskovej vzdialenosti objektívu, neuvádza sa hodnota otvorenia clony v absolútnych jednotkách, ale používa sa clonové číslo.
Ostravice (okres Frýdek-Místek)

Dejiny

Obec Ostravice vznikla v druhej polovici 16. storočia. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1581 z urbára hukvaldského panstva, kde sa o nej píše ako o obci Ostrawicze.
Osídľovania Pobeskýd postupovalo v dôsledku tzv. pasekárskej a valašskej kolonizácie ako z českej, tak aj poľskej strany. Ľavý moravský breh rieky Ostravice bol hraničnou oblasťou českého štátu. Na pravom brehu rieky sa rozkladalo Sliezsko.
Osadníci osídľovali aj menej prístupné horské oblasti, budovali tu svoje dvory, sprístupnili horské lesy, chovali dobytok, robotovali v lese. Tak dochádzalo k postupnému rozširovaniu obce, ktorá sa počas dvoch storočí rozrástla okolo rieky až k Frýdlantu nad Ostravicí, Horní Bečve, Bielemu Krížu a na Bumbálku a až do roku 1951 patrila medzi najväčšie obce. Jej rozloha vtedy predstavovala 104,4 km². Dnes má Ostravice rozlohu necelých 29 km², počet obyvateľov k 1. 1. 2012 bol 2 392.
Novohegelovstvo

Novohegelovstvo je nejednotný filozofický prúd súčasnej filozofie, ktorý sa od konca 19. storočia alebo od začiatku 20. storočia rozvíja v Nemecku, Francúzsku, Anglicku, Holandsku, Taliansku, Rusku, Škandinávii a USA v nadväznosti na Hegelovu filozofiu. Osobitný dôraz kladie na rozbor otázok kultúry a dejín. Novohegelovstvo vyzdvihuje duchovedu nad prírodovedu.
Fázová modulácia

Fázová modulácia – PM (Phase Modulation) je druhom modulácie, pri ktorej mení modulačný signál fázu nosnej vlny.
Spojitá fázová modulácia nie je veľmi využívaná, pretože vyžaduje pomerne zložitý demodulátor a v určitých situáciach môže byť problematické rozpoznať správne fázový posun (napr. pri 0° a 180°).
Antigua Guatemala

Antigua Guatemala (známa aj ako Antigua) je mesto v strednej Guatemale, preslávené svojou zachovanou španielskou koloniálnou barokovou architektúrou a mnohými monumentálnymi ruinami kostolov. Je sídlom departamentu Sacatepéquez a sídlom univerzity San Carlos de Borromeo, založenej v roku 1676. V roku 1979 ju UNESCO zapísalo do zoznamu Svetového prírodného a kultúrneho dedičstva.
Bola tretím hlavným mestom tzv. Guatemalského kráľovstva, pod ktoré patrili Guatemala, Salvádor, Honduras, Nikaragua, Kostarika a dnešné územie mexického štátu Chiapas. V roku 1543 ju vybudovali podľa plánov Juana Bautistu Antonelliho v údolí Panchoy, kam bolo sídlo kráľovstva premiestnené po zničení druhého hlavného mesta v údolí Almolonga na úpätí sopky Agua. V dobe svojho rozkvetu bola známa ako jedno z troch najkrajších miest v španielskej časti Nového sveta. Jej rast bol zastavený v dôsledku zemetrasení 29. júla 1773. V roku 1776 sa hlavné mesto presťahovalo do lokality dnešného hlavného mesta republiky Guatemala, vzdialenej približne 40 km.
V meste sa stále nachádzajú pamiatky zo 16. storočia a ulice centra majú pôvodnú dlažbu.
Edward Burnett Tylor

Životopis

E.B. Tylor sa narodil v roku 1832 v Camberwell v Londýne. Bol synom Josepha Tylora a Harriet Skipper. Študoval na Grove House School v Tottenhame, nikdy však školu neukončil a nezískal diplom. Po smrti rodičov pomáhal riadiť rodinný podnik, ale pre chorobu musel túto činnosť ukončiť. Kvôli zdravotnému stavu zmenil klimatické prostredie a odišiel v roku 1855 do Mexika a Strednej Ameriky. Tamojší pobyt rovnako ako aj spoznanie etnológa a archeológa Henriho Christiho malo za následok, jeho záujem o antropológiu. V roku 1871 bol Tylor zvolený riadnym členom Kráľovskej spoločnosti (Fellow fo the Royal Society). V roku 1884 sa stal kustódom entologických zbierok a asistentom antropologie na univerzite v Oxforde, kde bol v roku 1896 menovaný prvým riadnym profesorom antropológie. V roku 1912 bol za celoživotné vedecké zásluhy povýšený do šľachtického stavu.

Hlavné myšlienky

Snažil sa vo svojich štúdiách dopátrať pôvod náboženstva. Na základe veľkého množstva zhromaždených materiálov dochádza k záveru, že človek sa vo všetkých svojich kultúrach vyvíja probližne rovnako a náboženstvo sa vyvíja spoločne s ním. Tento predpoklad Tylorovi umožňuje uplatniť jednotný model o pôvode náboženstva na prakticky všetky kultúry. Podľa Tylora pôvod náboženstva spočíva v tzv. animizme. Anima (duša), nehmotné bytie, je zo začiatku skôr oživujúcim princípom než individuálnym. Predstava duše sa vyvinula zo skúsenosti s dychom, krvou, tieňom, snom a obrazom človeka vo vodnej hladine. Človek v tejto fáze vývoja nedokázal byť dostatočne kritický a nerozlišoval medzi subjektívnym a objektívnym. V týchto zkúsenostiach videl Tylor počiatky náboženstva, ale tiež filozofie, myslenia a ľudskej kultúry. Tylorov evolucionizmus sa vyznačoval výrazným intelektualizmom. Ťažisko ľudskej evolúcie spočívalo podľa jeho názoru vo vývoji ľudskej mentality a jej rozumových schopností. Kultúra bola z toho hľadiska pre Tylora dôležitejšia ako spoločnosť.
Givenchy-le-Noble

Poloha

Obec má rozlohu 2,52 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 141 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aratika

Geografia atolu

Atol na dĺžku nepresahuje 20 km a na šírku má 9,7 – 17 km. Lagúna má celkovú rozlohu 151,8 km², pričom na mnohých miestach sa dno dvíha v podobe koralových hláv a plošín, siahajúcich z dna až tesne k hladine. Voda sa do a z lagúny z okolitého oceánu dostáva ponad útes zo všetkých strán okrem severu, ktorý tvorí takmer súvislý pás súše s vegetáciou, dlhý 17 km.
Do lagúny vedú dva úzke prieplavy, Tamaketa a Fainukea. Sú určené len pre menšie lode, ale v dôsledku silných miestnych prúdov, zložitosti navigácie a pretože prakticky po celej lagúne sú rozmiestnené perlové farmy, sa vstup do vôd atolu odporúča len za prítomnosti skúsených domorodých obyvateľov alebo lodivodov, ktorí poznajú miestne pomery a podmienky.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej iba tesne pod hladinou mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria 1,6 km a jej vek sa odhaduje na 56,1 až 58,9 mil. rokov.

Dejiny

Pravdepodobne prvý Európan, ktorý atol zazrel, bol v roku 1769 James Cook. Nepotvrdený údaj návštevy atolu Jakobom Roggeveenom v roku 1722 je uvedený na .
Podľa iných zdrojov to bol v marci 1824 Otto von Kotzebue.
Ďalším sa stal 2. októbra 1831 francúzsky objaviteľ Jules Dumont d’Urville. Na atol sa vrátil aj v septembri 1838. Následne atol navštívil, a to dokonca až trikrát, Charles Wilkes. 3. septembra 1839, 15. decembra 1840 a 18. januára 1841. Ten mu dal názov „Carlshoff“.

Súčasnosť

Väčšina populácie atolu žije v severovýchodnej oblasti niekoľkých motu neďaleko prieplavu Fainukea. Najväčším motu je 400 metrov dlhý a 180 metrov široký Paparara, kde bola do roku 1906 starobylá osada. Tá však bola spolu s osadou Oruna v tomto roku zničená cyklónom.
Obyvatelia sa živia rybolovom, produkciou kopry, kvetov Tiaré (Gardenia taitensis) a perál. Práve tá zaznamenala v posledných rokoch významný rast a spôsobila, že pri novovznikajúcej osade Nukumaru na severnom páse súše bolo v roku 2000 postavené moderné letisko s asfaltovou dráhou, dlhou 1 265 m. Staršia, už prakticky nefunkčná, perlová farma je situovaná na južnom cípe atolu. Fungovala najmä medzi rokmi 1980 až 2005 a jej súčasťou je aj staršie letisko s nespevnenou dráhou, dlhou 760 m.
Perlovú farmu vlastní tahiťanka Dora Fourcade, ktorá v roku 1978 spolu s bratom stratila rodičov. Investovala všetky peniaze z dedičstva do malej perlovej farmy. Risk sa vyplatil a Dora je dnes majiteľkou jednej z najväčších perlových spoločností vo Francúzskej Polynézii „Pacific Perles“.
Atol je zároveň súčasťou „biosférickej rezervácie“ podľa programu UNESCO MAB (Človek a biosféra). Znamená to, že pre dané územie platia zvláštne predpisy, ktorými sa riadi prístup na atol a využívanie jeho zdrojov.

Administratívne a geografické členenie

Geograficky patrí atol Aratika k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Katiu, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne je atol súčasťou komunity Fakarava, kde patria ešte atoly Kauehi, Niau, Raraka, Taiaro a Toau.
Námestie SNP (Banská Bystrica)

História námestia

Námestie bolo utvorené začiatkom v 16. storočia. V roku 1526 bolo námestie centrom baníckeho povstania. V roku 1937 sa námestie volalo Masarykovo. 30. októbra 1944 na námestí vyznamenal vtedajší prezident Jozef Tiso nemeckých vojakov, ktorí sa zúčastnili na potlačení Slovenského národného povstania. Pri tejto príležitosti uskutočnil aj prejav. Námestie bolo zrekonštruované v roku 1994. Pribudli nové osvetlenie a dlaždice. Námestie sa tiež stalo pešou zónou. Na prelome rokov 2012 a 2013 sa pripravovala ďalšia rekonštrukcia námestia.

Popis námestia

Na námestí stojí viacero hodnotných budov a domov. Najstaršie z nich boli postavené v 15. storočí. Z tohto obdobia pochádza Pribicierov dom. Na prelome 15. a 16. storočia vznikli (Ebnerov dom (č. 22) a Cisársky dom (č. 20). Hodinová veža je z polovice 16. storočia. V podobnom čase vznikol aj tzv. Krebsový dom (tiež nazývaný u Raka, č. 18). Benického dom (č. 16) pochádza z prestavby v polovici 17. storočia.
Na námestí sa tiež nachádza stará radnica, pôvodne Mühlsteinov dom a biskupský palác z roku 1787.
V dome zvanom Kammerhof sídlil medzi rokmi 1450 až 1870 jeden z troch pivovarov v meste. Už v 14. storočí patril rodine Karlovcov, podľa ktorej je pomenovaná mestská časť Karlovo. Neskôr patril Barbore Edelpöckovej, milenke kráľa Mateja. Od roku 1871 v ňom sídlia štátne lesnícke organizácie, pod súčasným názvom Lesy Slovenskej republiky.
V meštianskom dome na Námestí SNP č. 14 v čase SNP sídlil hlavný partizánsky štáb. V Ebnerovom dome sa dnes nachádza sídlo Banskobystrického samosprávneho kraja.
Na námestí stojí barokový Mariánsky stĺp z roku 1719, obelisk na pamiatku vojakom Červenej a Rumunskej armády a fontána s predchodcami z 16. storočia.
Nizozemská revolúcia

Nizozemská revolúcia alebo (v slovenčine novšie) Holandská revolúcia (v marxistickej historiografii nizozemská buržoázna revolúcia) bol v rokoch 1566 až 1579/1581/1609 pôvodne protišpanielsky stavovský odboj v Nizozemsku, ku ktorému sa čoskoro pripojilo protikatolícke hnutie (súčasť tzv. náboženských vojen v 16. storočí). Niekedy sa koniec revolúcie udáva rokom 1648, vtedy sa nazýva aj Osemdesiatročná vojna.

Politické pomery v Nizozemsku

Nizozemsko nebolo v tomto období samostatné. Od roku 1516 patrilo španielskej vetve Habsburgovcov a bolo jeho najbohatšou provinciou. Skladalo sa zo 17 samostatných provincií, ktoré mali vlastné ústavy, snemy aj miestodržiteľov. Na čele celého Nizozemska (Španielske Nizozemsko) stál generálny miestodržiteľ, ktorého určoval panovník.

Priebeh revolúcie

Na začiatku revolúcie vypukli v roku 1566 tzv. obrazoborecké nepokoje, ktoré podnecovali hugenoti z Francúzska. Potom sa na čelo revolúcie postavila vysoká šľachta na čele s Viliamom Oranžským. Aby Filip II. potlačil odpor, poslal do krajiny svojho "železného" generála Vojvodu z Alby, ktorý tu zaviedol teror a masové popravy.
V roku 1572 vypuklo ľudové povstanie, tzv. povstanie morských a lesných gézov. V roku 1579 severné provincie Nizozemska vytvorili obranný zväz, tzv. utrechtskú úniu. Južné provincie zasa vytvorili ararskú úniu.
V roku 1581 sa severné provincie osamostatnili pod názvom Republika siedmich spojených provincií (Holandsko). Južné provincie ostali naďalej pod nadvládou Habsburgovcov a až v 19. storočí z nich vzniklo Belgicko.
Vojna Spojených nizozemských provincií so Španielmi sa skončila až v roku 1609, kedy tzv. dvanásťročným prímerím Španielsko uznalo existenciu Spojených nizozemských provincií, resp. v roku 1648, kedy Španielsko poskytlo svoje definitívne potvrdenie.
Pîtres

Poloha

Obec má rozlohu 10,97 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 391 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cottun

Poloha

Obec má rozlohu 3,77 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 178 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ZUNO Bank

Zuno Bank je internetová banka skupiny Raiffeisen International na Slovensku, so zriadenými sídlami vo Viedni a Bratislave. Svoje služby plánuje po spustení na Slovensku rozšíriť do ďalších krajín strednej a východnej Európy. Na Slovensku sa rozhodla Zuno bank zriadiť aj kontaktné centrum pre slovenských a českých klientov so sídlom v Nitre.
Zuno Banka je prvou direct bankou na Slovenskom trhu. Svoje služby poskytuje prostredníctvom internet bankingu a telefónu. 
Banka získala bankovú licenciu od rakúskeho Úradu pre dohľad nad finančným trhom v roku 2009 pod menom RI Projekt AG, keďže podľa rakúskych pravidiel nemôže mať žiadateľ o licenciu vo svojom názve slovo banka. Po získaní licencie meno zmenila na Raiffeisen International Direct Bank AG. Princíp jednotného európskeho pasu umožňuje banke vstúpiť na trh inej členskej krajiny EÚ jednoducho tým, že banka dodrží pravidlá regulačných orgánov v príslušných štátoch, konkrétne Smernicu č. 2006/48/ES Európskeho parlamentu a rady zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií.
Zuno banke bol Národnou bankou Slovenska pridelený kód medzibankového styku 8410.
Zuno Bank začala s aktívnou činnosťou 1. augusta 2010. Vykonáva bankové operácie, účet v banke si v počiatočnej fáze mohli otvoriť len zamestnanci banky. Po doladení a odskúšaní všetkých služieb a funkcionalít medzibankového platobného styku a bezpečnosti systémov začala banka ponúkať služby verejnosti na konci roka 2010, kedy predstavila logo a celú korporátnu identitu.
Vklady v Zuno bank sú chránené rakúskym fondom Einlagensicherung der Banken und Bankiers Gmbh (pre fyzické osoby do maximálnej výšky 100 000 eur na vkladateľa, pre právnické osoby do konca roka 2010 v maximálnej sume 50 000 eur, od 1.1.2011 do celkovej sumy 100 000 eur na vkladateľa).

Ukončenie pôsobenia na Slovenskom trhu

Zuno Bank ukončí svoje pôsobenie na Slovenskom trhu do konca roku 2017. O ukončení činnosti sa vyjadril majiteľ ešte 4. októbra 2016. Dôvodom ukončenia je poskytovanie duplicitných služieb vrámci skupiny Raiffeisen International a taktiež stratovosť banky od jej vzniku na Slovenku. Svoju pôsobnosť neukončí len na Slovenskom ale taktiež aj na Českom trhu.
Od 21. októbra 2017 banka nebude prijímať nových klientov a úroky na sporiacich účtoch zníži na minimum. Banka musí odovzdať licenciu v druhej polovici roka 2017.
Odborná evidencia knižničných dokumentov

Odborná evidencia knižničných dokumentov je v slovenskom práve označenie pre evidenciu knižničných dokumentov (zaradených do knižničného fondu) v podobe prírastkového zoznamu, zoznamu úbytkov, evidencie výpožičiek, evidencie došlých čísiel periodík a podobných zoznamov. Podrobnosti ustanovuje vyhláška 201/2016 Z.z. 
V odbornej evidencii knižničných dokumentov sa vedie každý knižničný dokument zaradený do knižničného fondu bez ohľadu na spôsob nadobudnutia a formu nosiča. Knižnice vedú odbornú evidenciu buď v elektronickej alebo papierovej podobe. Ak knižnica používa elektronický záznam evidencie, po skončení roka je povinná vyhotoviť tlačený výstup odbornej evidencie. Základnými prvkami odbornej evidencie tvorí prírastkový zoznam a zoznam úbytkov. Tieto zoznamy knižnica uchováva po celý čas jej existencie.

Prírastkový zoznam

Obsahuje prírastkové číslo, signatúru (pokiaľ sa nezhoduje s prírastkovým číslom), meno a priezvisko autora a názov, vydavateľské údaje (miesto, vydavateľ, rok), cenu, spôsob nadobudnutia a dátum zápisu. Podľa potreby môže knižnica doplniť prírastkový zoznam o štandardné číslo (ISBN, ISSN, ISMN), jazyk dokumentu, údaje o prílohách alebo poznámku o vyradení. Platí, že každý nadobudnutý dokument sa zaeviduje pod jedno prírastkové číslo.
Prírastkové číslo a signatúra sú výsledkom fyzického spracovania v akvizičnom procese.

Zoznam úbytkov

Obsahuje poradové číslo, prírastkové číslo, signatúru (ak je nezhodná s prírastkovým číslom), meno a priezvisko autora a názov, dátum zápisu do zoznamu úbytkov, pričom podľa potreby môže knižnica doplniť dôvod vyradenia, odkaz na doklad o vyradení a cenu. Zoznam úbytkov obsahuje tie dokumenty, ktoré sa knižnica rozhodla z fondu vyradiť. Vyraďovanie je hlavným výstupom revízie knižničného fondu.
Kláštor Veruela

Kláštor Veruela je španielsky cisterciánsky kláštor na hranici provincií Soria a Zaragoza.

Dejiny

Roku 1171 sa Pedro de Atarés z vďačnosti za záchranu života v horách Moncayo rozhodol poďakovať nebesiam založením cisterciánskeho kláštora. Po rokovaní s gaskonským kláštorom Escaladieu bol do Veruely vyslaný nový konvent, ktorý pomaly začal stavať. Architektúra kláštora je veľmi podobná dispozícii kláštora Clairvaux.
Mont-lès-Seurre

Poloha

Obec má rozlohu 6,43 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Politickosť

Politickosť je politická kvalita.
Politickosť podľa Hannah Arendtovej je svojím pôvodným fenomenálnym obsahom pluralitou ľudí. V politickosti nesmie byť kvôli jej autenticite a integrite nijakým postupom odstránený moment odlišnosti, a to ani takými špekulatívnymi konštrukciami, ako je všeobecná vôľa. Politickosť konštituuje spoločenstvo tých, ktorí sú odlišní a odlišní zostanú. Nijaká jednota a zjednotenie množstva ľudí, ktoré si nezachováva rozličnosť ako svoj konštituujúci princíp, si nemôže robiť nárok na autenticky politický charakter. K politickosti patrí význačný moment diferencie a diferencovanosti, a práve na tom sa zakladá jej autenticita a integrita. S týmto nevuhnutným momentom diferencie, s politickou úlohou diferencie, a teda zároveň s rôznymi mienkami súčasne sa pri zakladaní politických inštitúcii ráta v eminentnom prameni amerického politického myslenia - v súbore The Federalist. Ako to, čo je politicky spoločné, sa nechápe identita už zjednotených bytostí, ale to, na čom sa zjednotili bytosti odlišné a rôznorodé ako na tom, čo je im spoločné.
Coulonges-sur-Sarthe

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 491 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Paul (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,96 km². Najvyšší bod je položený 294 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 647 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouconville-Vauclair

Polohopis

Bouconville-Vauclair má rozlohu 13,04 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Bouconville-Vauclair má 168 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Condé-sur-Vire

Poloha

Obec má rozlohu 24,85 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 342 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lemainville

Poloha

Obec má rozlohu 4,75 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 232 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 343 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Európsky hospodársky priestor

Európsky hospodársky priestor (EHP, po anglicky European Economic Area - EEA) je integračné zoskupenie Európskej únie, jej členských štátov (na Chorvátsko sa od 12. 4. 2014 predbežne uplatňujú ustanovenia Dohody EHP ) a členských štátov Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO, okrem Švajčiarska; členské štáty EZVO, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o EHP sa označujú ako štáty EHP/EZVO).
EHP bol založený Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z roku 1992, ktorá vstúpila do platnosti v roku 1994.
Cieľmi EHP je zavedenie štyroch slobôd: sloboda pohybu osôb, služieb, tovaru a kapitálu.

Inštitúcie

EHP má dvojpilierový inštitucionálny rámec, ktorý tvoria jednak spoločné inštitúcie EHP a jednak inštitúcie členských štátov Európskeho združenia voľného obchodu, ktoré participujú na EHP.