google/wiki40b huggingface dataset:
Prlov (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany sú kvetnaté lúky s výskytom osobitne chránených a vzácnych druhov kveteny.

Flóra

Na území pamiatky sa vyskytuje pestrá kvetena, ako napr. vstavačovec zelený (Dactylorhiza viridis), vstavačovec Fuchsov pravý (Dactylorhiza fuchsii subsp. fuchsii), vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis), bradáčik vajcovitolistý (Listera ovata), vstavač bledý (Orchis palens), vstavač mužský poznačený (Orchis mascula subsp. signifera), leopoldia chochlatá (Leopoldia comosa), vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia) a ďalšie.
Chamarandes-Choignes

Poloha

Obec má rozlohu 18,8 km². Najvyšší bod je položený 407 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 047 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Asertorický súd

Asertorický súd je skutočný súd, súd, ktorý je nesporný a skúsenosťou overený, možno si však predstaviť aj niečo iné, ba dokonca opak toho, čo sa v ňom tvrdí. Asertorickým súdom je napríklad: Na jar kvitne orgován. Možno si zaiste predstaviť, že tomu tak môže aj nebyť.
Inovallée

Inovallée je francúzske technologické centrum v blízkosti alpského údolia Grenoble. Bolo vytvorené v roku 1971 ako súčasť návrhu priemyselnej zóny mesta ako jeden z prvých francúzskych stredísk tohto typu.

Dejiny

Bol pôvodne založený ako priestor pre inovácie a vedecké a technologické úspechy ZIRST (Zone pour l'innovation et les réalisations scientifiques et techniques). ZIRST sa v roku 2005 premenoval na Inovallée (zložené zo slov inovácia a vallee, podľa amerického Silicon Valley). Inovallée leží pri francúzskych spoločenstvách Meylan a Montbonnot v oblasti Rhône-Alpes.

Súčasnosť

Na 110 hektároch pôdy sa nachádza viac než 320 spoločností s viac ako 10 000 pracovnými miestami (2013), ako napríklad Orange a Sun Microsystems s celkovým počtom 8 300 zamestnancov. Technologické centrum je vybavené výjazdom z diaľnice A 41. Dôvodmi pre výstavbu bola potreba vybudovania infraštruktúr na podporu riešení firiem v priemysle vysoko technických technológií, na podporu spolupráce medzi univerzitnými výskumami a podnikmi, ktoré sa snažia o zachovanie ekologického a neznečisteného životného prostredia pri tvorbe udržateľných pracovných miest.
18 000 m² plochy je k dispozícii pre kúpu alebo prenájmu a nové vyhradené priestory musia byť vytvorené v strednodobom horizonte, zatiaľ čo otvorenie združenia technologických firiem z Grésivaudan Valley v roku 2008, je ďalším krokom smerom k inovácií.
Lykos (syn Aigypta)

Lykos (starogr. Λύκος – Lykos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Argyfie.
Lykos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Lykos si bral za manželku Agaué, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Rouessé-Vassé

Poloha

Obec má rozlohu 31,49 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 797 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grúň (1 100,5 m n. m.)

Poloha

Vrch sa nachádza na severnom konci hlavného hrebeňa, východne od sedla Javorina, nad Dubnou Skalou. Severné svahy sa zvažujú priamo do Váhu.
Z vrcholu nie je výhľad a v lokalite Dubníky sa nachádza veľký kameňolom.
Obliehanie Sardisu (498 pred Kr.)

Pozadie

Aristagoras z Milétu, ktorý viedol (menom Naxoských exulantov a Dareia Veľkého) a neuspel pri prvom obliehaní Naxosu v roku 499 pred Kr., sa po porážke pridal na grécku stranu Iónskeho povstania. Požiadal Spartu a Atény o vojenskú pomoc pri ťažení proti Dáreiovi. Sparta pomoc odmietla z dôvodu svojho zapojenia do konfliktov na Peloponéze, ale Atény súhlasili a vyslali 20 lodí. Spojenecká Eretria poslala ďalších 5 lodí pod vedením Eualcida.

Sardis

Podľa Herodota, Aristagoras zostal v Miléte a zveril vedenie svojej Iónskej armády do rúk svojho brata Charopina a človeka menom Hermofantos. Armáda mesto vyplienila a vypálila. Sardis mal strategický význam, pretože bol sídlom najbližšieho perzského satrapu a konečnou stanicou perzskej "kráľovskej cesty", ktorá začínala v Perzepolise. Satrapa Artafernes hľadal útočisko v akropole Sardisu, spolu so svojou silnou ochrankou.
Pre nepriateľstvo miestnych Lýdijcov sa Gréci stiahli naspäť k Efezu, prenasledovaní Artafernom. Následne došlo k vzájomnému stretu v Bitke pri Efeze, kde Peržania svojho protivníka porazili.
Účasť Atén a Eretrie na vypálení Sardisu nebola zabudnutá a tieto dve mestá boli Peržania rozhodnutí zničiť. V roku 490 pred Kr. sa ich armáda vydala do Grécka tento úmysel uskutočniť. Peržania uspeli v Naxose a Eretrii, ktoré boli vyplienené, zničené a obyvatelia odvlečení do otroctva. Atény od podobného osudu zachránilo víťazstvo v Bitke pri Maratóne.
Lumigny-Nesles-Ormeaux

Poloha

Obec má rozlohu 36,3 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 512 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alunogén

Charakteristika

Alunogén vytvára vláknité, vlasovité, ihličkovité kryštály, časté sú aj šupinovité a zrnité agregáty a krusty. Má bielu až žltkastú farbu. Alunogén má biely vryp, hodvábny až perleťový lesk. Jeho štiepateľnosť je veľmi dobrá.

Vznik

Tvorí sa na uhoľných haldách, pri zvetrávaní sulfidov, v sedimentoch aj sopečných horninách.

Poznávanie

Alunogén je rozpustný vo vode.
La Bazeuge

Poloha

Obec má rozlohu 10,19 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lift-off (mikrotechnológia)

Lift-off proces v mikrotechnológii je metóda na vytváranie štruktúr (šablónovanie) cieľového materiálu na povrchu substrátu s využitím doplnkového materiálu. Je to doplnková metóda, protiklad k tradičnejším subtrakčným technikám, ako je leptanie. Rozsah štruktúry sa môže líšiť od nanoštruktúry až po centimetrové i väčšie rozmery, ale vo všeobecnosti je technika používaná v rozmeroch mikrometrov.
Marcel Baláž

Klubový hokej

Je odchovancom HK VTJ Trebišov, hral za HK Dragon Prešov a klube HC Košice do sezóny 2007/08 hral za tieto kluby iba v juniorských kategóriách.V polovici sezóny 2007/08 sa dostal na farmu Košíc do rodného klubu HK VTJ Trebišov.V sezóne 2009/10 dostal šancu v A-čku Košíc a získal majstrovský titul. Hrával aj na hosťovaní v Bardejove.
Malý Manín

Poloha

Leží na severovýchod od mesta Považská Bystrica, v katastri obce Považská Teplá.
Heinerscheid

Poloha

Obec má rozlohu 33,99 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 276 m n. m.

Dejiny

Od 1 januára 2012, byvalé obce Heinerscheid et Munshausen sú pripojené k obci Clervaux.

Obyvateľstvo

Heinerscheid má 1201 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.43% bolo v Heinerscheid nezamestanosť nižšia o 2.54 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Kolding

Kolding je mesto a prístav v Dánsku. Nachádza sa pri fjorde Kolding v regióne Syddanmark (Južné Dánsko). V roku 2014 malo 58 021 obyvateľov a bolo tak siedmym najväčším mestom Dánska. 
K pamätihodnostiam patrí bývalý kráľovský hrad Kolding (Koldinghus), ktorý postavil v roku 1248 kráľ Erik V. Roku 1808 vyhorel, ale bol zrenovovaný. Na hrade je dnes múzeum (Museet på Koldinghus) a býva využívaný dánskou vládou k slávnostným príležitostiam. 

Kostol sv. Mikuláša (Sankt Nicolai) pochádza takisto zo 13. storočia. V múzeu Trapholt je expozícia moderného dánskeho umenia. 
Ide o dôležitý dopravný uzol, obchodné a priemyselné centrum. Rozvinuté je najmä strojárstva a lodiarstve.
Castelvieilh

Poloha

Obec má rozlohu 5,31 km². Najvyšší bod je položený 360 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Odpočívadlo (cesta)

Odpočívadlo je priestor ležiaci pri cestných komunikáciách využívaný na odpočinok a občerstvenie vodičov, či doplnenie pohonných hmôt do vozidla. 
V zásade sa odpočívadlá delia na malé a veľké - malé obsahujú odstavnú plochu, sociálne zariadenia, prípadne občerstvovacie služby. Veľké odpočívadlá majú navyše vybudovanú čerpaciu stanicu pohonných hmôt, ale súčasťou môže byť i reštaurácia či motel.

Nemecko a Rakúsko

V týchto krajinách existuje o niečo zložitejšia kategorizácia odpočívadiel. Najväčšie diaľničné odpočívadlá sa označujú pojmom Autobahnraststätte a obsahujú okrem parkovacích plôch i telefónne automaty, reštauráciu, motel, či nákupné centrum. O čosi menšiu škálu služieb majú aj odpočívadlá označované ako Rasthof, resp. Autohof. Takéto odpočívadlá sa budujú pravidelne každých 60 až 80 kilometrov. 
Najmenšie odpočívadlá obsahujúce menšie parkovacie plochy, sociálne zariadenia či piknikové stoly sa označujú slovom Parkplatz, resp. Rastplatz a sú budované každých 20 až 30 kilometrov.
ISO 3166-2:KN

Kódy ISO 3166-2 pre Svätého Krištofa a Nevis identifikujú 2 ostrovy. Prvá časť (KN) je medzinárodný kód pre Svätého Krištofa a Nevis, druhá časť pozostáva z jedného písmena identifikujúceho ostrov.
Kláštor Dolný Ročov

Kláštor Nanebovzatia Panny Márie v Dolním Ročove je augustiniánsky kláštor založený koncom 14. storočia, určený pre dvanásť rehoľníkov a pôvodne nazývaná Področov. Od začiatku fungovania konventu je doložené varenie piva priamo v kláštore.

Dejiny

Zakladateľom kláštora bol roku 1373 Albrecht z Kolovrat, ktorý tu bol na vlastné prianie tiež pochovaný.
Najväčšou pohromou po husitských vojnách bola pre kláštor tridsaťročná vojna. Roku 1631 ho napadli, vylúpili a zničili Sasi. Rod zakladateľa zostal štedrým donátorom po celú dobu trvania kláštora a pomáhal finančne dotovať opravy a prestavby kláštorných budov.
V rokoch 1715 - 1718 Jan Blažej Santini-Aichel pristaval do priečelia kostola veľkú vežu a zriadil kaplnku. Roku 1743 bolo v Ročove založené "Arcibratstvo požehnaného čierneho koženého opasku svätej matky Moniky pod materským a veľkomožným opatrovaním a menom Márie Panny utešiteľky". Na počesť vzniku bratstva bola 1. septembra usporiadaná veľká slávnosť s procesiou.
Po niekoľkých rokoch vyčíňania prírodných živlov bola potrebná výrazná rekonštrukcia kláštora, ku ktorej bol povolaný Kilián Ignác Dientzenhofer, ktorý mal v tom čase dvoch synovcov ako novicov v miestnom kláštornom spoločenstve. V roku 1746 bol položený základný kameň kláštorného kostola Nanebovzatia Panny Márie - k vysviacke došlo roku 1750. Potom sa stavby ujal Anselmo Lurago.
Roku 1950 bol kláštor zásahom štátnej moci zrušený a využíval sa ako skladisko, väzenie, či útulok pre psychicky chorých. Rádu bol vrátený po roku 1989. V súčasnosti funguje ako sklad humanitárnej pomoci charity Praha a prehliadka kostola je možná po dohovore, alebo v rámci omše.
Baranja

Baranja (maď. Baranya, chorv. Baranja, srb. Барања, Baranja, nem. Branau) je historické územie, ktoré sa rozprestiera z väčšej časti v Maďarsku a z menšej časti v severovýchodnom Chorvátsku. Má trojuholníkovitý tvar, pričom z juhu ju ohraničuje rieka Dráva a z východu zase Dunaj. Maďarská časť je takmer identická so súčasnou maďarskou župou Baranya (Baranská župa). Chorvátska časť Baranje je administratívnou súčasťou Osijecko-baranjskej župy, tvorí jej severovýchodnú časť. Najvýznamnejším mestom regiónu je Päťkostolie (maď. Pécs), ktoré bolo sídlom uhorskej Baranskej župy a je aj sídlom dnešnej maďarskej župy toho mena.
V 11. storočí sa Baranja stala jedným z prvých uhorských komitátov, pričom zahŕňala aj územia na juh od Drávy. Po obsadení územia Osmanmi v 16. storočí bola Baranja súčasťou Moháčskeho sandžaku. Po vyhnaní Turkov na konci 17. storočia bola obnovená Baranská župa. Podľa Trianonskej zmluvy bola Baranja rozdelená medzi Maďarsko a Kráľovstvo SHS.
Paul Anka

Životopis

Narodil sa v hlavnom meste Kanady Ottawe. Už v mladosti písal texty k piesňam. Svoj najväčší hit pieseň Diana napísal vo svojich šestnástich rokoch a krátko na to sa stal idolom fanúšikov a hlavne fanúšičiek aj za hranicami svojej rodnej krajiny. Pieseň vyšla na platni v roku 1957. Po ďalších textoch prišiel hit, ktorý napísal v roku 1969, pieseň My Way. V jeho repertoári prevažujú kantilénové melódie s anglickými textami. Svoje piesne sprevádza hrou na klavír, banjo, príležitostne aj na iný nástroj. Príležitostne hrá aj vo filmoch. Jeho najznámejší film je Keep It Cool.
So svojou prvou manželkou má 5 dcér, ich mená začínajú na A. S druhou manželkou, s ktorou má syna, sa rozviedli v roku 2010. Na začiatku 90. rokov spoluvlastnil hokejový klub NHL Ottawa Senators. Od roku 1990 má občianstvo USA.
Lamothe (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 12,24 km². Najvyšší bod je položený 645 m n. m. a najnižší bod 417 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 831 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Iva Janžurová

Život

Pôvodne chcela byť učiteľkou, ale neskôr prešla na DAMU, ktorú absolvovala v roku 1963. V rokoch 1964 – 1987 bola členkou Divadla na Vinohradech, od roku 1987 Národního divadla v Prahe. Od 90. rokov hrá s manželom a dcérami v rodinnom zájazdovom divadle. Z divadelných rolí: Nina (M. J. Lermontov Maškaráda), Jana (J. Anouilh Skřivánek), Charlota Steinová (P. Hacks Rozhovor v domě Steinových o nepřítomném panu Goethovi), Médea (R. Jeffers), Gina (H. Ibsen Divoká kachna), Stařenka (E. Ionesco Židle). V roku 1998 získala Cenu Alfréda Radoka za postavu Winnie v Beckettovej hre Šťastné dni.
Vo filme sa prvý raz objavila v 60. rokoch 20. storočia. Po niekoľkých epizódnych úlohách jej dal veľkú príležitosť režisér Karel Kachyňa v roku 1966 vo svojom filme Kočár do Vídně. Neskôr vo filmoch stvárnila výrazné komické a groteskné postavy i hrdinky so zložitou psychológiou. 
Často bola obsadzovaná aj v televízii (Eliška a její rod, Mandarinkový pokoj, Sňatky z rozumu, Nemocnice na kraji města), kde hrala dramatické i komediálne postavy.
Villers-Saint-Frambourg

Poloha

Obec má rozlohu 9,72 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 577 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hroch

Hroch (lat. Hippopotamus) je rod z čeľade hrochovité.
Gabian

Poloha

Obec má rozlohu 15,96 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 810 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Českoslovanská jednota

Českoslovanská jednota bol český národnoobranný spolok založený v roku 1896, so sídlom v Prahe. Zanikol po vypuknutí prvej svetovej vojny. Československá jednota významnou mierou prispela k vzniku Česko-Slovenska.

Charakteristika

Spočiatok mal za cieľ národnokultúrnu činnosť v českom (nie česky hovoriacom) pohraničí. Napokon ale pôsobil v pohraničí Česka, v Sliezsku, Dolnom Rakúsku aj na Slovensku. Od roku 1908 sa venoval takmer výlučne Slovensku a rozvíjaniu česko-slovenskej vzájomnosti. Išlo prevažne o spolok liberálnych mešťanov a bohatšej inteligencie. Ideologicky prevládal masarykovský humanizmus a čechoslovakizmus.
V roku 1909 mal spolok 1263 členov, v roku 1912 2361 členov (z toho 140 Slovákov), v roku 1913 3477 členov.

Aktivity vo vzťahu k Slovensku

Spolok umiestňoval slovenských študentov na českých vysokých školách a stredných školách (išlo o stovky slovenských chlapcov), slovenských učňov u českých majstrov. V českých mestách usporadúval večery a prednášky, na ktorých boli Česi informovaní o útlaku Slovákov v Uhorsku a ich snaženiami. Od roku 1908 do roku 1913 organizoval tzv. luhačovické porady, t. j. porady českých a slovenských kultúrnych, politických a hospodárskych pracovníkov v Luhačoviciach. Finančne podporoval vydávanie slovenských novín (Hlas, Slovenské listy, Prúdy) a študentov ako jedna foriem obrany proti maďarizácii a zakladal na Slovensku knižnice. V roku 1911 spolok vydal akúsi malú encyklopédiu Slovenska pod názvom Slovenská čítanka. V rokoch 1907 až 1910 spolok vydával časopis Naše Slovensko. Tesne pred 1. svetovou vojnou spolok podporoval aj prenikanie českého kapitálu na Slovensko.
Kým v Česku mal spolok v roku 1913 22 miestnych pobočiek, na Slovensku mal len radových členov, pretože uhorské úrady aktivity v tomto spolku pokladali za nežiaduce a snažili sa im zamedziť.
Postoje českých členov k Slovensku siahali od nezištnej pomoci Slovákom, cez romantické slovakofilské predstavy po koristnícke záujmy českých podnikateľov.
1. hokejová liga SR 2013/2014

Hrací plán

V sezóne 2013/2014 sa hralo v jednej spoločnej skupine. Liga mala 11 účastníkov + mládežnícky tím slovenskej reprezentácie do 18 rokov pripravujúci sa na vrchol sezóny pod hlavičkou HK Orange 20. Každé družstvo odohralo v základnej časti 44 stretnutí. Po základnej časti postúpilo prvých osem tímov do play-off. Tri tímy na 9. - 11. mieste sa stretli v play-out o jedno barážové (11. miesto) s víťazom 2. hokejovej ligy. Baráž o Tipsport extraligu odohrali víťaz 1. hokejovej ligy a družstvo umiestnené v Extralige na 10. mieste na štyri víťazné stretnutia.
Extraliga hádzanárov 2005/06

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Najprv sa hrala základná časť, ktorá pozostávala zo 14 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, do ktorej postúpilo 6 najlepších družstiev po základnej časti. Zvyšné 2 družstvá hrali prelínaciu súťaž. Nadstavbová časť pozostávala z 10 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol raz. Umiestnenie v tejto časti rozhodlo o štvrťfinálových dvojiciach play-off, pričom najlepšie 2 celky postúpili priamo do semifinále. Po nich nasledovali zápasy o 5, o 3. miesto a finále, ktoré určilo majstra. Štvrfinále a play-off o 5. miesto sa hrali na 2 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy. V skupine prelínacej súťaže o účasť v extralige sa k dvom 2 posledným celkom po základnej časti pripojili 2 najlepšie družstvá po základnej časti 1. ligy. Prvé dve družstvá z tejto skupiny postúpili do extraligy v nasledujúcej sezóne, zvyšené 2 družstvá hrali v 1. lige.
Beyne-Heusay

Obyvateľstvo

Beyne-Heusay má približne 11 937 obyvateľov (2010).
Jebsheim

Poloha

Obec má rozlohu 14,85 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Francis Arinze

Životopis

Narodil sa neďaleko mesta Onitsha. Bol pokrstený vo veku 9 rokov. Už vo veku 18 rokov vyštudoval filozofiu a neskôr študoval teológiu na Pápežskej univerzite Urbaniane v Ríme a získal doktorát z teológie. Počas štúdií ho 23. novembra 1959 vysvätil za kňaza kardinál Gregorio Pietro Agagianian. Po vysviacke pokračoval na štúdiách v Ríme a v Londýne.

Biskup

V roku 1965 ho pápež Pavol VI. vymenoval biskupa-koadjútora (s právom nástupníctva) arcidiecézy Onitsha. Biskupské svätenie mu udelil miestny arcibiskup metropolita Charles Heerey 29. augusta 1965. Stal sa v tom čase najmladším katolíckym biskupom na svete, keďže biskupské svätenie prijal vo veku 32 rokov. Po dvoch rokoch prebral po svojom predchodcovi úrad arcibiskupa. V tom istom roku vypukla v Nigérii občianska vojna, ktorá zachvátila aj región, v ktorom leží Onitsha. Arcibiskup Arinze musel zo svojej diecézy utiecť a žil niekoľko rokov ako utečenec. Vykonával pritom sociálnu a misijnú prácu medzi ľuďmi bez ohľadu na ich náboženskú príslušnosť. Po návrate do svojej diecézy ho čakali nové výzvy súvisiace s obnovou zničeného regiónu a rôznymi ďalšími politickými a sociálnymi problémami. Pápež Ján Pavol II. ocenil činnosť arcibiskupa Arinzeho a v roku 1979 ho menoval za hlavu Pápežskej rady pre medzináboženský dialóg. Do roku 1985 zostal pôsobiť aj na svojom poste v Nigérii.

Kardinál

V apríli 1985 arcibiskup Arinze odstúpil zo svojho úradu v Nigérii a dňa 25. mája 1985 bol menovaný kardinálom s titulárnym kostolom San Giovanni della Pigna. V súvislosti so svojou funkciou cestoval po svete a reprezentoval pápeža na medzináboženských stretnutiach. Neskôr, 1. októbra 2002 ho pápež menoval za prefekta Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí. Po úmrtí pápeža Jána Pavla II. sa v súlade s kuriálnymi pravidlami vzdal svojej funkcie, no novozvolený pápež Benedikt XVI. ho v nej opätovne potvrdil. O niekoľko dní po svojom zvolení ho menoval za kardinála-biskupa suburbikárnej diecézy Velletri-Segni. Pápež prijal rezignáciu kardinála Arinzeho z plnených funkcií 9. decembra 2008.
Euffigneix

Poloha

Obec má rozlohu 9 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuisles

Poloha

Obec má rozlohu 2,77 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gréning

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 250 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 141 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pásla kone na betóne

Synopsa

Dej filmu Pásla kone na betóne režiséra Štefana Uhra je tragikomickým príbehom z prostredia východoslovenskej dediny. Ústredná téma deja vychádza z prostredia, v ktorom je výchova dieťaťa bez manžela istou formou zatratenia. Johana Ovšená (Emília Zimková) vychováva svoje jediné dieťa, dcéru Pavlínku (Veronika Jeníková) bez manžela. Pri pomyslení, že by sa dcéra mohla dopustiť rovnakej chyby, ako kedysi ona, Johana robí všetko možné, aby uchránila dcéru od spoločenského poníženia a zatratenia. Keď sa jej obavy napriek snahe naplnia, Johana svoju pozornosť upriami na hľadanie ženícha pre svoju tehotnú dcéru. Tragikomický element celému príbehu dodáva spleť vyhrotených situácií, ktoré vyvoláva zúfalá snaha matky vydať svoju dcéru.

Vznik filmu

Prvý impulz k výrobe filmu Pásla kone na betóne dal režisér a dokumentarista Fero Fenič. V roku 1980 odovzdal do II.tvorivej skupiny sfilmovanú poviedku Vstupenka do neba, ktorá vznikla na základe poviedky z knihy Pásla kone na betóne od Emílie Zimkovej. Na základe predošlej spolupráce sa Fenič so Zimkovou pustili do prvej verzie filmovej poviedky na tému "nemáš chlapa - nemáš pravdu", ktorá už niesla názov Pásla kone na betóne. V apríli roku 1981 ju odovzdali I. tvorivej skupine. O niekoľko mesiacov neskôr na sa Zimková obrátila na I.tvorivú skupinu s rozhodnutím, aby scenár podľa jej predlohy nerežíroval Fero Fenič. Toto Zimkovej rozhodnutie vychádzalo z konfliktu medzi ňou a Feničom. Ten totiž Zimkovú neplánoval obsadiť do úlohy Johany a plánoval upriamiť pozornosť práve na dcéru Pavlínku a na jej vzťah s vojakom. Výsledkom roztržky bol zásah vedúceho tvorivej skupiny Andreja Lettricha, ktorý požiadal o realizáciu scenáru Štefana Uhra. Iróniou vzniku tohto slovenského filmu je aj skutočnosť, že Feničove zásahy do scenára, ktoré boli jablkom sváru medzi ním a Zimkovou, sa rozhodol Uher vo filme ponechať, avšak meno Fera Feniča by ste v titulkoch márne hľadali.
(Vyjadrenie Fera Feniča z r. 2012 k uvedeným udalostiam odznelo v jednej z častí dokumentárneho seriálu "Težká léta československého filmu 1969-89")

Štefan Uher

Profil režiséra Štefana Uhra

Exteriéry, lokality

Film Pásla kone na betóne (1982) režiséra Štefana Uhra sa nakrúcal v exteriéroch a lokalitách miest Bratislava, Ostrava a Prešov, a v obciach Hubina, Fintice, Šarišské Michaľany JRD.