google/wiki40b huggingface dataset:
Doncières

Poloha

Obec má rozlohu 7,63 km². Najvyšší bod je položený 314 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bešeňov

Poloha

Bešeňov leží v Podunajskej nížine na ľavom brehu Žitavy. Stred obce má nadmorskú výšku 121 m n. m., chotár 118 – 167 m n. m. Odlesnený rovinný chotár zaberá na západe nivu Žitavy, nízky val medzi Nitrou a Žitavou a na východe sprašou pokryté vyššie terasy západného okraja Pohronskej pahorkatiny. Má lužné nivné a černozemné pôdy.

Dejiny

Bešeňov je významná archeologická lokalita. Obec bola osídlená v neolite. Na území obce je archeologicky doložené sídlisko s keramikou želiezovského typu, sídlisko a pohrebisko s kanelovanou keramikou, sídlisko a kostrové pohrebisko zo staršej doby bronzovej, sídlisko halštatské a laténske s hromadným nálezom železných výrobkov hospodárskeho charakteru, rímsko-barbarské sídlisko a žiarové pohrebisko, kostrové pohrebisko z doby sťahovania národov, slovanské pohrebiská (birituálne s keramikou pražského typu z doby veľkomoravskej a kostrové z 12. storočia), slovanská osada z 9. -10. storočia.
Zem kráľovských dvorníkov je písomne doložená z roku 1075 ako Villa Hudwordiensium Bissenorum, neskôr ako Bescene (1209), Beseneu (1214), Besseneu (1262), Bessenow (1773), Bešeňov (1920), maďarsky Besenyö, Zsitvabesenyö. Časť obce dostalo v roku 1075 opátstvo v Hronskom Beňadiku. V roku 1330 prenajal opát časť zeme panstvu Jelenec. Obec prešla v roku 1395 celá do vlastníctva opátstva, po jeho zániku v roku 1565 do vlastníctva ostrihomskej kapituly. V roku 1608 bola poplatná Turkom. V roku 1601 mala 17 domov, v roku 1720 mala 34 daňovníkov, v roku 1828 mala 143 domov a 1005 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom. V roku 1907 založili potravné družstvo. Za I. ČSR tu bol významný chov koní. V dvadsiatych rokoch a v roku 1932 prebiehal štrajk poľnohospodárskych robotníkov. Obec bola v rokoch 1938 – 1945 pripojená k Maďarsku. JRD, založené v roku 1950, sa špecializovalo na pestovanie zeleniny.

Pamiatky

Rímskokatolícky farský kostol narodenia Panny Márie
je postavený v strede obce. Kostol bol postavený v roku 1745 v barokovom štýle, v roku 1809 bol klasicisticky prestavaný. Jednoloďový priestor s polygonálne ukončenou svätyňou, zaklenutou valenou klenbou s výsečami a jedným poľom krížovej klenby. Loď má krížovú klenbu, na ktorej je štukový geometrický obrazec. Prízemie vstavanej veže je zaklenuté valenou klenbou. Vonkajšia architektúra s pilastrovým členením. Od roku 1985 kostol má nový kríž na veži, 1989 – pozlátenie tohto kríža. Od roku 2000 do 2003 bola celková rekonštrukcia :
- 2000 – vnútorná maľba, kúrenie, vodovod, podlaha, výmena okien, nové dvere vyrezávané z buku, vonkajšie osvetlenie okolo kostola, nová drevorezba krížovej cesty – 14 štácií
- 2001 – nový oltár
- 2003 – vonkajšia kompletná úprava stavby, obnovenie Misijného kríža pri kostole
Po rekonštrukcií kostol bol posvätený - 8.9.2003.

Obyvateľstvo

Etnické a náboženské zloženie obyvateľstva
( podľa údajov z roku 2001 )
Etnické zloženie obyvateľstva
Maďari - 80,09 %
Slováci - 19,56 %
Česi - 0,23 %
a iní
Náboženské zloženie obyvateľstva
rímski katolíci - 97,50 %
protestanti ( reformovaní ) - 1,22 %
bez vyznania - 0,58 %
a iní
Greater Sudbury

História

Európska kolonizácia sa začala v súvislosti s ťažbou dreva. Počas výstavby Transkanadskej železnice boli v roku 1883 objavené náleziská niklovej rudy. V posledných rokoch sa mesto mení na turistické a vzdelávacie centrum.

Ekonomika

Greater Sudbury je najväčším mestom severného Ontaria a dvadsiatym najväčším mestom Kanady. Ekonomika mesta bola v 20. storočí zameraná na ťažbu niklu. Mesto sa nachádza v oblasti tzv. Sudbury Basin, ktorý predstavuje štruktúru po dopade meteoritu v prekambriu, ktorá je bohatá na rôzne, hlavne však niklové rudy. Ťažba niklu ale postupne strácala na význame. Greater Sudbury je momentálne finančným, obchodným centrom, ako aj centrom vedy a výskumu. V roku 2006 jedna z hlavných spoločností na ťažbu niklu Vale, zamestnávala len 5 percent práceschopného obyvateľstva mesta.

Školstvo

Mesto je domovom bilinguálnej (francúzko-anglickej) Laurentian University. Nachádzajú sa tu aj anglická Cambrian College a frankofónna Collège Boréal. V meste je niekoľko desiatok základných a stredných škôl, ktoré vzdelávajú v anglickom a/alebo francúzskom jazyku.

Šport

V Sadbury sa v roku 1988 konali Majstrovstvá sveta juniorov v ľahkej atletike. Zo Sadbury pochádza 81 hráčov NHL.
Pylaimenes

Pylaimenes alebo Pylaimenés (starogr. Πυλαιμένης – Pylaimenes/iný prepis Pylaimenés) je v gréckej mytológii syn Bilsata z Paflagonie. Bol vládca v paflagonskom meste Enetoi.
V desiatom roku trójskej vojny priviedli do Tróje svoje vojská panovníci z okolitých i ďalekých krajín, aby pomohli trójskemu kráľovi Priamovi zdolať početné achájske vojsko. So svojim vojskom prišiel aj paflagonský kráľ Pylaimanes, ktorého sprevádzal syn Harpalión. Pylaimena neskôr zabil v boji mykénsky kráľ Menelaos. O jeho smrti sa zmieňuje piaty spev Homérovej Iliady. V trinástom speve Iliady zomiera jeho syn Harpalión rukou Mólovho syna Mériona. Homér tu uvádza, že na pohrebe Harpalióna je prítomný aj jeho otec Pylaimanes, ktorého smrť zaznamenal v piatom speve. Je to známa chyba v Iliade, ktorú si už všimli v staroveku.
Niektorí odborníci zaoberajúci sa Homérovou Iliadou sa pokúsili odstrániť tento rozpor predpokladom, že Pylaimenes, ktorý zomrel v piatom speve Iliady, bol starší syn paflagonského kráľa Pylaimena.
Majstrovstvá Európy vo futbale žien do 19 rokov 2015

Kvalifikácia

Kvalifikácie sa zúčastnilo 47 tímov zo 48 prihlásených. Automatickú účasť v záverečnom turnaji mal zaistenú Izrael ako usporiadajúca krajina. Ďalších sedem tímov si postup vybojovalo v dvojfázovej kvalifikácii.

Záverečný turnaj

Úvodná fáza záverečného turnaja sa hrala v dvoch skupinách po štyroch účastníkoch. Postup do semifinále si zabezpečili tímy na prvých dvoch miestach.

Vlastné góly

Tri hráčky zaznamenali po jednom vlastnom góle.
SOR NS 12

Prevádzka na Slovensku

Ako prvý sa na Slovensku predstavil druhý elektrický prototyp počas dňa otvorených dverí v Dopravnom podniku mesta Banská Bystrica v októbri 2017. 
Prvé sériové vozidlá obstaral Dopravný podnik Bratislava v počte 16 kusov. Prvé dve z nich boli dodané na začiatku januára 2018 a do premávky boli uvedené už 26. januára 2018, po slávnostnej prezentácii. Zvyšné vozidlá boli dodané a sprevádzkované v priebehu druhej polovice roka 2018.
Anton Vrančič

Životopis

Narodil sa v dalmátskom Šibeniku v chorvátskej šľachtickej rodine. Svoje univerzitné štúdia absolvoval v Padove.
V roku 1530 sa stal tajomníkom uhorského kráľa Jána Zápoľského, ktorého záujmy zastupoval ja na svojich diplomatických misách u poľského kráľa Žigmunda, bosniaskeho beglerbega, na anglickom a francúzskom kráľovskom dvore. Po smrti Jána Zápoľského zostal po boku kráľovnej Izabely, ale v roku 1549 sa pridal na stranu habsburgovcov a podporoval kráľa Ferdinanda I. V jeho službách pôsobil ako vyslanec v Carihrade na dvore Sulejmana I.
Najväčším diplomatickým úspechom Vrančiča bolo uzavretie Drinopolského mieru medzi cisárom Maximiliánom II. a sultánom Selimom II. v roku 1568. Touto zmluvou sa začalo približne 25-ročné obdobie mieru.
Už od mladého veku zastával aj vysoké cirkevné úrady, za kňaza bol však vysvätený až v 8. decembra 1551 a za biskupa 21. septembra 1561, svoju prvú svätú omšu odslúžil však až v roku 1569. Bol rozhodným odporcom reformácie. V rokoch 1553 – 1557 bol menovaný za biskupa v Pécsi, v tomto období však pôsobil v diplomatickej misii v Osmanskej ríši. Po návrate v roku 1557 bol menovaný za jágerskeho biskupa.
V roku 1569 bol vymenovaný za ostrihomského arcibiskupa a v roku 1572 sa stal kráľovským miestodržiteľom. 25. septembra 1572 korunoval v bratislavskom dóme sv. Martina Rudolfa II. za uhorského kráľa.
V roku 1573 (5. júna) ho pápež Gregor XIII. vymenoval za kardinála, umrel však skôr, než sa o svojom vymenovaní dozvedel.
Pochovaný je v trnavskom dóme sv. Mikuláša.
Bourdonnay

Poloha

Obec má rozlohu 17,4 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moon-sur-Elle

Poloha

Obec má rozlohu 9,84 km². Najvyšší bod je položený 48 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 836 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Latinizácia

História

V minulosti bola latinizácia vnímaná ako pozitívna a preto bola iniciovaná či podporovaná Latinskou cirkvou a rímskymi pápežmi, pretože sa latinský obrad považoval za lepší, „katolíckejší“, za nadradený iným obradom (praestantia ritus latini). Jedným z cieľov latinizácie bolo aj odlíšenie sa od nekatolíckych východných cirkví toho istého obradu.
Latinizácia ako jav je známa už v stredoveku, v období veľkej schizmy, silným impulzom pre ňu boli ale najmä cirkevné únie a podriaďovanie východných kresťanov latinským biskupom (napr. za križiackych výprav).
Ako prvý označil latinizáciu za nesprávnu a zlú rímsky pápež Lev XIII. v encyklike Orientalium dignitas (1894). Definitívne bola latinizácia odsúdená Druhým vatikánskym koncilom, ktorý v dekréte Orientalium Ecclesiarum vyzval východné katolícke cirkvi k očiste od latinizácie a k návratu k pôvodným východným tradíciám.
Neraz sa však východní katolíci nechceli a podnes nechcú vzdať latinizácie.

Príklady latinizácie

Príkladmi latinizácie môže byť zavedenie latinských sviatkov do kalendára niektorých východných katolíckych cirkví (napr. Nedeľa Krista Kráľa, Sviatok Božského srdca, Sviatok najsvätejšej eucharistie) či latinských pobožností (napr. krížová cesta, pobožnosti s vystavovaním eucharistie), ktoré sú cudzie východnému duchu.
Theodor Eicke

Život

Narodil sa 17. októbra 1892 vo vtedy nemeckom Hüdingene blízko Château-Salins v Alsasku-Lotrinsku v rodine prednostu železničnej stanice. Mal 10 súrodencov.
V roku 1909 nastúpil do cisárskej armády k 23. bavorskému pechotnému pluku v Landau. Bojoval v prvej svetovej vojne. V roku 1914 bol vyznamenaný za statočnosť Železným krížom II. triedy. Po vojne pracoval krátko ako policajný dôstojník, no pre svoje politické názory inklinujúce k nacizmus bol prepustený zo zamestnania. Od roku 1923 pracoval vo firme I. G. Farben v meste Ludwigshafen. 1. decembra 1928 vstúpil do nacistickej NSDAP, SA a neskôr prestúpil do SS. V roku 1932 bol zatknutý za spoluúčasť na politických vraždách a atentátoch a odsúdený na dvojročný trest. Bol však podmienečne prepustený, následne pokračoval v predošlých aktivitách, uchýlil sa do ilegality. S falošnými dokladmi pôsobil v Taliansku, kde na rozkaz H. Himmlera zaisťoval centrum pre nemeckých exulantov z SS.
V roku 1933 sa dostal do sporu s gauleiterom Josefom Bückelom, ktorý ho označil za duševne chorého a nebezpečného pre spoločnosť, po čom bol hospitalizovaný na psychiatrickej klinike a prepustený z SS. No po zákroku doktora kliniky a Himmlera bol prepustený a nastúpil do funkcie veliteľa koncentračného tábora Dachau, kde nahradil predošlého veliteľa Hilmana Wäckerleho. Eicke v tábore zaviedol brutálne metódy vrátane mučenia a popráv. Od svojich podriadených vyžadoval úplnú poslušnosť. O rok neskôr bol poverený funkciou inšpektora koncentračných táborov a svoje metódy tak rozšíril aj na ďalšie tábory. 
Spolu s Michaelom Lippertom sa Eicke podieľal na poprave veliteľa SA Ernsta Röhma počas Noci dlhých nožov v roku 1934. Často čelil v sporoch Heydrichovi. Mal veľký vplyv na ďalších organizátorov holokaustu. Podieľal sa rozvoji ekonomickej činnosti táborov, pri ktorej bola využívaná otrocká práca väzňov.
Po začiatku 2. svetovej vojny bol koncom roku 1939 poverený vedením novovytvorenej divízie SS-Totenkopf. Po roku 1940 sa Eicke neangažoval v organizácii koncentračných táborov. Vo funkcii inšpektora táborov ho nahradil Richard Glücks. Jednotky pod jeho velením sa dopustili viacerých vojnových zločinov. Medzi prvé známe patrí masaker britských vojnových zajatcov v Le Paradis v roku 1940, či viaceré masakry zajatých sovietskych vojakov, rabovanie na sovietskom území a mnohé iné. Medzi svojimi vojakmi bol populárny. Bol zranený pri výbuchu míny počas operácie Barbarossa, do služby sa vrátil v decembri 1941.
Zahynul 26. februára 1943 počas bitky o Charkov. Pri hľadaní kontaktu s jedným zo svojich plukov, keď bol jeho štábny Fi 156 Storch v popoludňajších hodinách okolo 16:30 zostrelený sovietskymi jednotkami pri obci Michajlovka. Stroj dopadol na Sovietmi kontrolované územie. Nemci sa k vraku dostali až nadránom nasledujúceho dňa.
Bol pochovaný pri obci Otdočnina.
Issac

Poloha

Obec má rozlohu 23,32 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gorila nížinná (poddruh)

Stavba tela

Samce dorastajú do výšky 180 cm a vážia 200 kg. Samice sú menšie. Najväčší žijúci exemplár meral 195 cm a vážil 219 kg. Gorily majú väčšie rozpätie paží než výška tela. Na tvári sú veľké široké nozdry, malé oči a vysunutá dolná čeľusť. Veľké silné ruky sa používajú pri chôdzi, pri odoberaní srsti a na prenášanie objektov. Hrudník je veľký 125 – 175 cm u samcov väčšinou olysúva.

Potrava

Gorily sa živia bezstavovcami alebo vtáčími vajcami a rastlinami (listy a vetvičky).

Rozšírenie

Gorilla gorilla gorilla žije v tropickej Afrike. Jej biotop je Konžský tropický dažďový prales. Čím ďalej sa počet tohto poddruhu znižuje. V Afrike sú zákonnom chránené a patria do svetového zákona zvieracej ochrany WWF – Celosvetová nadácia pre ochranu živočíchov.

Používanie nástrojov

V zajatí bolo pozorované použitie nástrojov. Gorily hádzali palicu na strom a zráňali listy a konáre, ktoré boli neprístupné.
La Bourgonce

Poloha

Obec má rozlohu 16,56 km². Najvyšší bod je položený 625 m n. m. a najnižší bod 353 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 876 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dieupentale

Poloha

Obec má rozlohu 6,14 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 462 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hromovec (podcelok)

Vymedzenie

Napriek tomu, že Spišsko-šarišské medzihorie má veľmi úzky a pretiahnutý tvar, podcelok Hromovec ohraničujú len podcelky tohto krajinného celku. Na severovýchode leží Ľubotínska pahorkatina, severným smerom na krátkom úseku susedí Ľubovnianska kotlina. Na severozápade je Jakubianska brázda a južný okraj klesá do Šarišského podolia.

Doprava

V južnej časti Hromovca vytvára Beskydský potok prielom, ktorým vedú hlavné dopravné komunikácie. Zo Starej Ľubovne do Prešova vedie cesta I/68 a do Plavča vedie i železničná trať Košice – Muszyna.

Turizmus

Horské pásmo, obklopené kotlinami ponúka stredne náročnú turistiku a v južnej polovici je niekoľko značených chodníkov. V severnej časti ležia Ľubovnianske kúpele.
Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava

Vysoká škola báňská – Technická univerzita Ostrava (skrátene VŠB – TU Ostrava alebo VŠB – TUO) je technická univerzita, ktorá sídli v meste Ostrava v Česku. Škola nadväzuje na činnosť Banskej akadémie (neskôr Vysokej školy banskej) v Příbrami, ktorá bola v roku 1945 presunutá do Ostravy. Dnešný názov školy zachycuje prechod z pôvodne úzko zameranej banskej školy na plnohodnotnú technickú univerzitu. Rektorom je od septembra 2017 prof. Ing. Václav Snášel, CSc.
Longnes (Yvelines)

Poloha

Obec má rozlohu 13,76 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 469 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chalkopyrit

Charakteristika

Chalkopyrit vytvára pseudotetraédrické kryštály s ryhovanými a zväčša aj so zdvojčatenými plochami. Tento minerál však môže mať aj kompaktný, celistvý alebo obličkovitý habitus. Má mosadznožlté sfarbenie často s nábehovými farbami, a zelenočierny vryp. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik

Tento minerál patrí k najdôležitejším medeným rudám. Vzniká na rudných ložiskách sírnikov, prevažne na hydrotermálnych žilách. Vyskytuje sa často s pyritom, galenitom, tetraedritom, kremeňom aj kalcitom. Vyskytuje sa aj na sekundárne premenených medených ložiskách.

Poznávanie

Chalkopyrit sa rozpúšťa v kyseline dusičnej a plameň sfarbuje do žltozelena.

Výskyt

Tvorí súčasť medenno porfýrových ložísk.

Na Slovensku

Bežný hydrotermálny minerál. Banská Štiavnica (nádherné kryštály), Špania Dolina, Ľubietová, Smolník, Mlynky (Slovenské rudohorie), Malužiná (Nízke Tatry), a veľa menších výskytov na hydrotermálnych žilách v jadrových pohoriach neovulkanitoch a Slovenskom rudohorí.

Ekonomický význam

Chalkopyrit predstavuje najvýznamnejší zdroj medi.
Argillières

Poloha

Obec má rozlohu 9,58 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aubigny-aux-Kaisnes

Polohopis

Aubigny-aux-Kaisnes má rozlohu 3,72 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Aubigny-aux-Kaisnes má 243 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cosnac

Poloha

Obec má rozlohu 19,98 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 929 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liga majstrov EHF žien

Dejiny a štruktúra

Európsky pohár majstrov žien (EPM) sa prvýkrát hral v sezóne 1960/61. Hralo sa vyraďovacím spôsobom, keď v každom kole proti sebe dva tímy odohrali 2 zápasy (každý tím hrá raz doma a raz vonku) a ten s lepším skóre postúpil do ďalšieho kola. Zúčastniť sa mohli víťazi domácich líg a obhajcovia trofejí.
V sezóne 1993/94 prešla súťaž reorganizáciu do dnešnej Ligy majstrov (LM). V súčasnosti má Liga majstrov kvalifikačné kolo či kolá a hlavnú súťaž, hranú v 4 štvorčlenných skupinách (spôsobom každý s každým doma a vonku). Z každej z týchto skupín postupujú 2 najlepšie družstvá do hlavnej fázy, hranej v 2 štvorčlenných skupinách (spôsobom každý s každým doma a vonku). A z každej z týchto skupín postupujú 2 najlepšie družstvá do vyraďovacej fázy hranej systémom dvoch zápasov (doma - vonku), kde postupuje vždy mužstvo s lepším súčtom skóre z oboch zápasov (pri rovnosti rozhoduje vyšší počet strelených gólov na ihrisku súpera, pri rovnosti oboch skóre sa potom predlžuje a prípadne rozhodujú 7m hody).
Ján Glosius

Životopis

Študoval v Hrachove, Levoči, Prešove, Kežmarku, asi 1690-1694 v Toruni. V roku 1694-1696 evanjelický farár v Brádne, v Rimavskej Bani, Banskej Bystrici-Radvani (1704-1710), v Kalinove, v Tisovci a i. Autor slovenskej, a najmä latinskej barokovej svetskej a náboženskej literatúry, príležitostnej poézie s vyspelou básnickou technikou (kondolenčné básne, epigramy, a najmä oslavné básne), náboženských dišpút, pôvodných i z nemčiny preložených piesní a veršovaných modlitieb, ktoré vyjadrujú osobnú trpkosť vyplývajúcu zo spoločenskej situácie a osobného života.
Villy-le-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 5,41 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bojujúca strana

Bojujúca strana (ak ide o štát aj bojujúci štát, bojujúca krajina; zastarano belligerentný štát – z lat. belligerare < bellum gerere – viesť vojnu, franc. belligérant, angl. belligerent; menej formálne aj vojnová strana, strana/štát vo vojnovom stave, strana/štát vedúci vojnu) je štát (resp. sila), ktorý sa ocitol voči niekomu vo vojne alebo akomkoľvek ozbrojenom konflikte, aj keď nebol oficiálne vyhlásený (t. j. vo vojnovom stave). Ženevské dohody o ochrane obetí ozbrojených konfliktov z roku 1949 nahradili pojem bojujúca strana pojmom širšieho významu strana konfliktu.
V čase vojny je bojová strana opakom neutrálnej strany a nebojujúcej strany. Aplikácia vojnového práva na neutrálne krajiny a zodpovednosti bojujúcich strán však zostávajú nedotknuté rozlišovaním medzi neutrálnymi štátmi, nebojujúcou stranou a pod. Nebojujúca strana môže byť považovaná za bojujúcu stranu, ak poskytne bojujúcej strane pomoc či podporu spôsobom, ktorý je zakázaný neutrálnymi štátmi.
Zaujímavé použitie výrazu bojujúca strana sa vyskytlo v Spojených štátoch počas Americkej občianskej vojny, keď Konfederované štáty americké, hoci neboli uznané ako suverénny štát, boli uznané za bojujúcu silu (belligerent power), a tak napríklad vojnovým lodiam Konfederácie v zahraničných prístavoch boli uznané rovnaké práva ako lodiam Spojených štátov.

Vojnový stav

Vojnový stav (fr. belligérance, angl. belligerency) je v medzinárodnom práve stav dvoch alebo viacerých subjektov, obyčajne suverénnych štátov, ktoré sú vo vojne. Ženevské dohody o ochrane obetí ozbrojených konfliktov z roku 1949 nahradili pojem vojnový stav pojmom širšieho významu ozbrojený konflikt.
Vojny sú často vedené tak, že sa jedna alebo obe strany konfliktu dovolávajú práva na sebaobranu podľa článku 51 Charty OSN (urobilo tak napr. aj Spojené kráľovstvo v roku 1982 pred začiatkom Falklandskej vojny) alebo na základe uznesenia Bezpečnostnej rady OSN (napríklad Uznesenia Bezpečnostnej rady 678, ktoré právne povolilo Vojnu v zálive).
Vojnový stav môže existovať medzi jedným alebo viacerými štátmi na jednej strane strane a rebelujúcimi silami na strane druhej, ak sú rebeli uznaní za bojujúcu stranu. Ak existuje rebélia proti existujúcej konštituovanej autorite (napríklad autorite uznanej OSN), a rebelujúca strana nie je uznaná za bojujúcu stranu, potom sa táto rebélia považuje za insurekciu (angl. insurgency). Keď je medzi dvoma či viac stranami ustanovený vojnový stav, ich vzťahy sú určované a riadia sa vojnovým právom.
Stredná odborná škola podnikania (Trenčín, Veľkomoravská 14)

História školy

Od roku 1943. Odevné učilište vzniklo ako výsledok snahy o organizovanú výchovu učňov pri firme Nehera Trenčín, predchodcu OZETY NEO a. s. Trenčín. V priebehu rokov sa škola rozrástla, prešla viacerými štrukturálnymi zmenami vo výchove odborných pracovníkov odevného a textilného priemyslu. Od 1. septembra 1998 bolo SOU odevné zlúčené so SOU textilným a súčasne zastrešovalo aj Dievčenskú odbornú školu. Týmto zlúčením sa Stredné odborné učilište odevné a textilné a Dievčenská odborná škola stali jednou z najväčších škôl v TSK. Dievčenská odborná škola svoju pôsobnosť ukončila v roku 2003. SOU odevné a textilné, Veľkomoravská 14 v Trenčíne sa transformovalo na modernú strednú odbornú školu so zameraním na obchod, služby a cestovný ruch. Táto zmena vyšla z vývojových trendov regiónu Trenčín. 3. septembra 2008 sa SOU odevné a textilné v Trenčíne pretransformovalo a vznikla Spojená škola s organizačnými zložkami: Stredná odborná škola a Stredná odborná škola podnikania pod jednou strechou na Veľkomoravskej 14, Trenčín. Od 1. januára 2009 schválilo MŠ SR názov školy Stredná odborná škola podnikania, ktorý vychádza zo štruktúry študijných a učebných predmetov školy poskytujúcej úplné stredné odborné vzdelanie.
Ohm (jednotka)

Ohm je jednotkou elektrického odporu podľa medzinárodnej sústavy SI.
Označuje sa Ω (veľké grécke písmeno omega). Jednotka je pomenovaná podľa nemeckého fyzika 
Georga Simona Ohma, objaviteľa zákonitosti medzi elektrickým napätím, elektrickým prúdom a elektrickým odporom, ktorý dnes nazývame Ohmov zákon.
Vodič má odpor jeden ohm, ak po priložení napätia jedného voltu, vodičom preteká elektrický prúd jedného ampéra.
Obrátená hodnota elektrického odporu, sa nazýva elektrická vodivosť G, a je meraná v jednotkách siemens (S).
Géus-d’Arzacq

Poloha

Obec má rozlohu 4,12 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vitrac-sur-Montane

Poloha

Obec má rozlohu 27,24 km². Najvyšší bod je položený 661 m n. m. a najnižší bod 470 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 261 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE