google/wiki40b huggingface dataset:
Moses Harris

Moses Harris (známy aj ako Moses Harris senior) – [* 1730 (1731?) – † 1785 (1788?)] – bol menej známy, ale veľmi významný klasický anglický entomológ a rytec. Patrí k jedným z prvých entomológov, ktorí skúmali hmyz už z vedeckého hľadiska. Okrem entomológie sa zaoberal aj fyzikálnymi zákonitostiami a vlastnosťami svetla.
Moses Harris sa narodil roku 1730 (niekedy sa udáva i rok narodenia 1731).
Pôsobil ako fyzik a entomológ, ale tiež ako výrobca rytín (medirytec). Okrem rytín pre svoje práce s entomologickou tematikou robil rytiny i pre druhých významných entomológov, [napr. pre ďalšieho významného klasického anglického entomológa Dru Druryho (1725 – 1804)]. Počas svojho života opísal viaceré druhy hmyzu a na jeho počesť bolo tiež jeho menom pomenovaných niekoľko taxónov hmyzu. Jeho práce sú málo známe a predstavujú bibliografickú vzácnosť. Pre svetovú entomológiu má význam hlavne jeho práca: „The Aurelian: or natural history of English insects“ z roku 1766. Podľa mne dostupných údajov bol predsedom prvej entomologickej spoločnosti sveta, ktorá vznikla v Londýne v roku 1745 (alebo ešte v roku 1738?). Jej názov bol "The Aurelian Society".
Moses Harris zomrel v roku 1788 (niekedy sa udáva rok jeho úmrtia tiež 1785). O jeho zbierke hmyzu nie sú dostupné údaje.
Okrem Mosesa Harrisa seniora sa udáva v literatúre ešte i jeho syn Moses Harris junior, ktorý bol sekretárom druhej entomologickej spoločnosti, ktorá vznikla v Londýne roku 1762 pod názvom: "The second Aurelian Society" a jej predsedom bol už spomínaný Dru Drury (1725 – 1804)].
Mandeure

Poloha

Obec má rozlohu 15,13 km². Najvyšší bod je položený 581 m n. m. a najnižší bod 324 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 959 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Toplianska niva

Vymedzenie

Podcelok zaberá severnú časť pahorkatiny a vytvára pás územia poblíž rieky Topľa, približne medzi Vranovom nad Topľou a Hlinným. Severným smerom susedí Beskydské predhorie s podcelkami Mernícka a Hanušovská pahorkatina, južným smerom sa rozkladá Ondavská rovina, ktorá je súčasťou Východoslovenskej roviny. Západným smerom nadväzuje Podslanská pahorkatina, východným Vranovská pahorkatina, obe patriace do Východoslovenskej pahorkatiny.

Osídlenie

Niva patrí medzi stredne husto osídlené územia a okrem niekoľkých obcí tu leží i mesto Vranov nad Topľou.

Doprava

Územím vedú dôležité komunikácie, spájajúce Šariš a Zemplín, cesta I/18 (Prešov – Michalovce) i železničná trať Prešov – Humenné. Vo Vranove sa pripája i trať Trebišov – Vranov nad Topľou, rovnako tak cesty I/15 a cesta I/79.
Rouvroy-les-Merles

Poloha

Obec má rozlohu 4,06 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtel

Poloha

Obec má rozlohu 32,19 km². Najvyšší bod je položený 2 430 m n. m. a najnižší bod 1 053 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-sur-le-Pré

Poloha

Obec má rozlohu 11,89 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 799 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petr Čajánek

Klubový hokej

Petr Čajánek je útočník. Je 181 cm vysoký a váži 80 kg (údaj z roku 2006). Je odchovancom HC Hamé Zlín, za ktorý odohral v českej hokejovej extralige 9 sezón, keď v sezóne 2002/03 odišiel do klubu St. Louis Blues v NHL, kde hrá s číslom 26. Sezónu 2004/05 počas lockoutu v NHL odohral opäť za HC Hamé Zlín. Na sezónu 2005/06 má so St. Louis uzavretú zmluvu na 836 tisíc dolárov.

Reprezentácia

Petr Čajánek získal s reprezentáciou Česka titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 16.

Zimné olympijské hry 2006

Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.

MS 2007

Tréner Alois Hadamczik ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2007 v Rusku.
Fiat Marea

Prehľad

Po vzore predchodcu Fiat Tempra S.W. prevzala Marea Weekend nápad sklopného zadného nárazníku, ktorý v prípade potreby znižoval nakladaciu hranu batožinového priestoru do úrovne jeho dna.
Automobil Fiat Marea používal pred faceliftom kolesá rozmerov 175/70 R14 (po facelifte 185/65 R14), čo celkovo viedlo k spojeniu automobilu so strednou triedou, tým viac, že šírka 1741 mm prekonala dokonca aj súčasné automobily strednej triedy, ako napríklad Volkswagen Passat. Marea mala oproti modelom Bravo/Brava odlišný dizajn, aj keď nieje viditeľný na prvý pohľad. Použitý bol iný predný nárazník a predné svetlomety. Verzie s päťvalcovým motorom mali predný nárazník s integrovaným spojlerom a väčším otvorom pre vzduch, avšak po facelifte bol tento nárazník sériovo použitý pri každej motorizácii.
Odpuženie automobilu bolo tvorené prednými vzperami MacPherson s priečnym stabilizátorom napojeným dlhými tiahlami priamo do tlmičov. Zadná náprava je vlečná viacprvková.
Shunosaurus

Opis

Všeobecne sa uvádza, že dorastal do dĺžky 9 až 11 metrov. Charakteristickým znakom tohto sauropóda bolo kyjovité zakončenie chvosta s ostňami, ktoré zrejme slúžilo ako veľmi účinná zbraň proti dravcom. To sa objavilo iba u tohto druhu sauropóda. Na rozdiel od väčšiny ostatných sauropódov mal nozdry umiestnené nižšie na lebke a malé zuby s predĺženými korunkami. O svoje biotopy sa delil napríklad s rodom Omeisaurus, Protognathosaurus alebo Huayangosaurus.

Klasifikácia

Presná klasifikácia tohto dinosaura je náročná. V jednej štúdii z roku 1995 bol spolu s ďalšími čínskymi sauropódmi zaradený do čeľade Euhelopodidae.

V kultúre

Shunosaurus sa objavuje v tretej epizóde amerického televízneho dokumentu Dinosaur Revolution z roku 2011.
Sainte-Colombe (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 6,29 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 333 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 55 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuchâtelské jazero

Opis

Západné brehy sú hornaté a príkre, zatiaľ čo východné sú mierne sklonené. Jazero zamŕza iba výnimočne, počas najstudenších zím.
Jediným odtokom z jazera je 9 km dlhý Canal de la Thielle/Zihlkanal, ktorý vteká do neďalekého Bielskeho jazera a ďalej do rieky Aare (povodie Rýnu). Hlavnými prítokmi jazera sú rieky La Thielle, La Mentue, L’Areuse a kanál Canal de la Broye z Murtensee.
Na jazere je rozvinutá miestna lodná doprava.
Na severnom brehu leží mesto Neuchâtel. Na západnom pobreží ležia mestá Yverdon-les-Bains a Grandson. Na južnom brehu leží mesto Estavayer-le-Lac.
Concursus dei

Concursus dei alebo concursus divinus (lat., doslova: božské spolupôsobenie) je teologické a filozofické učenie o aktivite Boha v stvorení, o jeho neustálom bezprostrednom zasahovaní do svetového diania.
Koncept božského spolupôsobenia spolu s predstavou o božej všemohúcnosti nastoľuje, obzvlášť po tragédii holokaustu, akútne otázku teodicey: Ako to, že dobrotivý a všemohúci Boh dopúšťa zlo?
Tag cloud

Tag cloud (doslova oblak/mrak tagov/štítkov/značiek/príznakov, do slovenčiny zdá sa najčastejšie prekladané ako tagový mrak alebo oblak značiek) alebo keyword cloud (doslova oblak/mrak kľúčových slov) je také vizuálne zobrazenie tagov používaných používateľmi na danej webovej stránke, pri ktorom sú jednotlivé tagy jednak systematicky zoradené (spravidla abecedne) a jednak sú jednotlivé tagy vizuálne odlíšené podľa používanosti a dôležitosti (napr. použitím inej farby, hrubšieho alebo väčšieho písma atď.). Teda čím je tag v „zozname“ väčší alebo jasnejší, tým je dôležitejší alebo používanejší.
V širšom význame sa pojem používa na analogické vizuálne zobrazenie akýchkoľvek slov (word cloud – oblak/mrak slov), dát (data cloud – oblak/mrak dát) a podobne.
Joseph Alfidi

Život

Narodil sa roku 1949 v meste Yonkers v americkom štáte New York do rodiny talianskeho pôvodu a hudbe sa venoval už od detstva. V troch rokoch začal hrať na niekoľko rôznych nástrojov. Vo svojich šiestich rokoch prvýkrát dirigoval Miamský symfonický orchester. V siedmich rokoch potom prvýkrát vystupoval v newyorskej Carnegie Hall a čoskoro vystúpil v televíznom programe, kde hral na štyri nástroje. V roku 1960 odišiel do Belgicka, kde hral pre kráľovnú Alžbetu. Neskôr sa však verejnému vystupovaniu prestal venovať a začal vyučovať hru na klavír na Kráľovskom konzervatóriu Liège. Zomrel po dlhej chorobe na začiatku roka 2015 v Bruseli.
Ladirat

Poloha

Obec má rozlohu 8,93 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Švantner

Životopis

Narodil sa v rodine robotníka. Vzdelanie získal v rodisku, neskôr v Podbrezovej a na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici (1929-1933), 1940 získal kvalifikáciu odborného učiteľa slovenčiny, dejepisu a zemepisu pre meštianske školy. Po ukončení vzdelania pracoval ako učiteľ vo viacerých slovenských mestách a obciach (Mýto pod Ďumbierom (1933-1940), Podbrezová (1940-1945). V 1944 účastník SNP, tajomník RNV v Bystrej, osvetový inšpektor v Hronskom Beňadiku, od 1. september 1950 riaditeľ školy v Hronove pri Banskej Bystrici. Pracoval aj v miestnych organizáciách Matice slovenskej, kde bol činný v oblasti osvety. Stal sa členom Literárneho odboru Umeleckej besedy slovenskej, vedúcim Tvorivého filmového kolektívu aj osvetovým inšpektorom. Zomrel na mozgový nádor v nemocnici v Prahe.

Tvorba

Písať začal na učiteľskom ústave, kedy publikoval prvú poviedku v časopise Svojeť. Vo svojej tvorbe čerpal najmä z archaickým mýtov a ľudových balád. Veľký vplyv na jeho tvorbu mali Émile Zola, Victor Hugo, Charles Ferdinand Ramuz, Fiodor Michajlovič Dostojevskij, z našich autorov to boli hlavne Margita Figuli, Ľudo Ondrejov či Dobroslav Chrobák, no študoval i dielo E. A. Poa. Vo svojich dielach oslavuje prírodu a prírodný život, využíva naturalistické a lyrické prostriedky, využíva prvky iracionality a fantastiky, no aj senzualizmu a erotiky, no predovšetkým skúma hranicu medzi životom a smrťou. Vykresľuje aj psychologické, sociálne a dobové motivácie konania svojich postáv a dejov.

Ocenenie

V roku 1947 získal vianočnú cenu Matice slovenskej za román Nevesta hôľ.
Perirrhantérion

Perirrhantérion (starogr. περιρραντήριον) – perirrhantérion) bolo starogrécke umývadlo slúžiace na rituálnu očistu.
        
Perirrhantéria (περί – peri, okrúhly, ῥαίνειν – rhainein, striekať okolo)  boli vyvýšené okrúhle plytké umývadlá (nádoby) s vodou k rituálnej očiste, ktoré sa bežne nachádzali pri náboženských svätyniach (aj vo svätyniach) alebo pred vstupom do posvätného okrsku (ľudia sa v nich mohli rituálne očistiť pred vstupom). Boli vyrobené väčšinou z kameňa, najmä z mramoru, zriedkavejšie z hliny. Ich podstavce mohli mať rôzne tvary, napr. stvárnené z troch či štyroch ľudských figúrok (najmä karyatíd), v tvare jednoramennom a inak.
Na aténskej Akropole bolo objavených až 50 perirrhatérionov i s venovacími nápismi. Ľudia zaťažení niektorými formami náboženskej poškvrny (miasma) nemohli vstúpiť do posvätných okrskov aj dlhšiu dobu, čo mohlo obmedziť ich účasť na politickom živote. V starovekom Grécku sa očistné obrady konali i v rámci príprav na konkrétne udalosti, ale nikdy nie ako reakciu na poškvrnu (napr. na aténske zhromaždenie - ekklésia). Súčasťou takýchto symbolických obradov mohlo byť pokropenie alebo omytie vodou, obetovanie zvieraťa alebo očistné dymenie.
Jackson Rathbone

Životopis

Ako dieťa mal Jackson to šťastie žiť na rôznych miestach na svete kvôli otcovej práci.Narodil sa v Singapure a potom žil v Maydane a Jakarte v Indonézii), Londýne, Connecticute, Kalifornii, Nórsku a nakoniec sa usadili v Midlande v Texase.
Jackson okamžite začal účinkovať v miestnom verejnom divadle a bol prijatý do programu mladých hercov (The Pickwick Players). Bol aktívny v mnohých aktivitách zahŕňajúc basketbal, futbal, bejzbal a texaský národný šport americký futbal. Dokonca si založil kapelu a prenosný DJ biznis. Zvládanie toľkých aktivít bola fuška tak sa Jackson rozhodol zostať pri tých, ktoré ho robili najšťastnejším: herectvo a hudba. Na strednej škole sa presťahoval do Severozápadného Michiganu kde navštevoval prestížnu Interlochen Arts Academy. Po absolvovaní sa chystal ísť na Royal Scottish Academyale cez prázdniny sa rozhodol skúsiť odísť do LA a skúsiť filmový priemysel. Jeho kamarát, ktorý už dlhšie žil v LA ho predstavil svojmu manažérovi, ktorý ho poslal na kasting na úlohu na Disney 411 kde robil interwiev s hviezdami z kanálu Disney Channel ako napríklad Hillary Duff. Ćoskoro ho kontaktoval agent Andrew Ruff a keď prišla jeseň bolo isté, že pre Jacksona bude lepšie ak zostane v LA a bude pokračovať vo svojej filmovej kariére.
Saint-Mars-la-Jaille

Poloha

Obec má rozlohu 20,06 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 437 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Minorville

Poloha

Obec má rozlohu 12,65 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Haut-Mauco

Poloha

Obec má rozlohu 18,64 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 801 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šinkansen série 0

História

Séria 0 (pôvodne táto séria ani nebola nijak špeciálne označovaná, to nastalo až v súvislosti s nástupom neskorších sérií vlakov Šinaksnen) bola uvedená do prevádzky v októbri 1964. Jednotky boli vyhotovené v bielom nátere s modrými pruhmi okolo okien a na spodnej časti vozidla vrátane predného nárazníka.
Na rozdiel od predchádzajúcich vlakov v Japonsku, jednotky Šinkansen už boli konštruované na štandardný rozchod koľajníc 1435 mm. Všetky vozne v súprave boli hnacie, vybavené trakčnými motormi o výkone 185 kW. Maximálna rýchlosť bola 220 km/h.
Spočiatku boli jednotky prevádzkované ako 12-vozňové, niektoré boli neskôr predĺžené až na 16 vozňov. V posledných rokoch prevádzky sa objavili aj jednotky zložené zo šiestich alebo len štyroch vozňov. Výroba série 0 prebiehala od roku 1963 až do roku 1986.
Vlaky Šinkansen sú zväčša vyraďované po 15 – 20 rokoch prevádzky. Posledné zostávajúce jednotky typu 0 boli 6-vozňové jednotky používané spoločnosťou JR-West na spojoch Kodama medzi stanicami Osaka a Hakata a na linke Hakata-Minami. Z prevádzky boli vyradené 30. novembra 2008.
Po vyradení z pravidelnej prevádzky organizovala spoločnosť JR-West ešte v decembri 2008 špeciálne jazdy vlakov série 0. Posledný vlak Hikari 361 vedený jednotkou R61 dorazil do stanice Hakata 14. decembra 2008 o 18:01 miestneho času čím definitívne skočila 44-ročná prevádzka jednotiek série 0.

Zachované súpravy

Veľké množstvo vozňov zo série 0 je zachovaných v múzeách po celom Japonsku. Mimo Japonska sa nachádza len jeden vozeň a to v Britskom národnom železničnom múzeu v Yorku, ktorý bol múzeu darovaný v roku 2001 spoločnosťou JR-West.
TYS ’80

TYS´80 je hudobná skupina. Jej zakladatelia boli Miroslav Noga, Peter Poldauf, Pavol Juráň, Stanislav Král a Štefan Skrúcaný. Naspievali asi dvadsať skladieb a s najznámejšou piesňou "Najlepší zo všetkých svetov" vystúpili v roku 1983 na Bratislavskej lýre , kde získali striebornú lýru a na festivale Bystrické zvony 1983. Rok nato sa skupina rozpadla.
Zdroj:časopis HUDOBNÝ ŽIVOT 83 /číslo 13/vydaný 4.7.1983 http://xn--h-toa.hc.sk/1983/hz_13_1983.pdf
Jozef Škarnicel

Rodinné väzby

Jeho otec bol František Xaver Škarnicel (kníhtlačiar a vydavateľ) a matkou Juliana rodená Štetinová. Mal tri sestry a troch bratov, z nich František Xaver (ml.) bol tiež kníhtlačiarom. Jozef Škarnicel bol dva krát ženatý, mal 4 dcéry, z ktorých Mária, manželka Leopolda Bočeka, a Vilma boli po jeho smrti spolumajiteľkami kníhtlačiarne v rokoch 1877 - 1896.

Kariéra kníhtlačiara

Vyučil sa za kníhtlačiara a pracoval v otcovom podniku, ktorý po otcovej smrti v roku 1841 spolu s bratom Františkom Xaverom prevzal. Od roku 1862 viedol tlačiareň samostatne pod názvom F.X. Škarnicel a synovia, bol súčasne vedúcim kníhkupectva a knižnice pre podniku. Po jeho smrti viedli tlačiareň jeho dcéry (pozri text vyššie), ktoré ju v roku 1896 predali J. Teslíkovi (tlačiar).

Produkcia tlačiarne

Jozef Škarnicel bol najvýznamnejším slovenským tlačiarom v 40.-70.-ych rokoch 19. storočia. Tlačil a vydával slovenské knihy a periodiká (okolo 500 titulov), ale aj príležitostné tlače (ďalších asi 500 jarmočných a púťových výtlačkov). Výrazne prispel k pestovaniu národného povedomia, šíreniu slovenského spisovného jazyka a národnej kultúry, osvety a vzdelanosti u najširších ľudových vrstiev. Jeho tlačiareň prosperovala (s výnimkou revolučných rokov 1848-49) a bola vybavená moderným rýchlolisom, čo značne zvyšovalo tlačovú produkciu.
Cisár Ferdinand II. mu udelil, okrem iných privilégií,  právo tlačiť bankovky. Najväčší podnikateľský rozmach zažil po r. 1862, kedy sa jeho najbližším spolupracovníkom stal Daniel Gabriel Lichard, ktorý ťažisko produkcie tlačiarne presunul na vydavateľskú činnosť viacerých vydavateľov (J. M. Hurban, V. Pauliny-Tóth, F. V. Sasinek). Tlačiareň najskôr tlačila náboženské spisy, neskôr v dôsledku záujmov predstaviteľov slov. nár. hnutia tlačil politické spisy, správy a prejavy, náučné, hospodárske a osvetové publikácie, historické práce, učebnice, šlabikáre alebo literárne diela (od D. Bachát, M. Čulen, M. Dohnány, J. M. Hurban, P. O. Hviezdoslav, D. G. Lichard, J. Mallý-Dusarov, V. Paulíny-Tóth, A. Ľ. Radlinský, Ľ. V. Rizner, F. V. Sasinek, K. Štúr, C. Zoch a i.)
Väčšina ním vytlačených diel bola v Štúrovej spisovnej slovenčine, menej tlačil v bibličtine a ojedinele v maďarčine, latinčine a nemčine. 
Tlačil 21 titulov časopisov : Slovenské pohľady, Cyril a Metod, Obzor, Sokol, Cirkevné listy, Letopis Matice slovenskej, Stráž na Sione, almanach Hurbanova Nitra a Hviezdoslavov Napred. Tlačil kalendáre, výročné správy a ročnice škôl.
Roquevidal

Polohopis

Roquevidal má rozlohu 7,71 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Roquevidal má 121 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kurt Alder

Životopis

Narodil sa v priemyselnej štvrti Königshütte v Hornom Sliezsku, kde aj navštevoval základnú školu. Po prvej svetovej vojne odišiel do Berlína, pretože časť, v ktorej žil sa vrátila pod správu Poľska. Od roku 1922 študoval na Humboldtovej univerzite v Berlíne a neskôr na Univerzite Christiana Alberta v Kieli. Tu v roku 1926 získal doktorát za prácu Über die Ursachen der Azoester-reaktion (On the causes of the azoester reaction). Na univerzite sa spoznal so svojim učiteľom Ottom Dielsom. V 1930 bol Alder prednášajúcim chémie a v roku 1934 sa habilitoval. V roku 1936 opustil Kiel, aby sa mohol pridať k I.G. Farbenindustrie AG v Leverkusene (vtedy najväčšia chemická továreň na svete), kde pracoval na syntéze kaučuku. Neskôr v roku 1940 sa stal profesorom chémie na Kolínskej univerzite a riaditeľom Chemického inštitútu. V roku 1944 dostal pozvanie z Berlínskej univerzity a v 1950 z Marburgskej univerzity, ale obe odmietol.

Ocenenia

Alder dostal niekoľko čestných vyznamenaní ako napríklad v roku 1938 Emil Fischer Memorial Medal od asociácie nemeckých chemikov. V tom istom roku sa stal členom Imperial Leopold.-Karol.-German Academy of Natural Philosophers (Kaiserlich Leopold.-Karol.-Deutsche Akademie der Naturforscher – Cisárska Leopoldovsko-Karolovská nemecká spoločnosť prírodovedcov) v Halle. V roku 1950 dostal aj Nobelovu cenu za chémiu, s ktorou sa podelil so svojim učiteľom Ottom Dielsom. Lekárska fakulta na Univerzite v Kolíne mu udelila čestné ocenenie M.D. v roku 1950 a v roku 1954 dostal čestný doktorát od univerzity v Salamanke.
Kráter na Mesiaci je pomenovaný na jeho pamiatku.

Výskum

V roku 1928 Alder a Diels vynašli reakciu, ktorá nesie ich meno. Dielsova-Alderova reakcia (alebo aj diénová syntéza) sa skladá z diénu, ktorý obsahuje dvojitú väzbu a dienofilu, čo je zložka obsahujúce dvojitý alebo trojitý väzbový atóm uhlíka. Dién a dienofil ľahko reagujú so šesť-uhlíkatou cyklickou zlúčeninou. Podobné reakcie boli už opísané inými vedcami, ale až Alder a Diels uskutočnili prvý pokus s bezpečnou reakciou a demonštrovali jej použitie pre syntézu širokého okruhu cyklických zlúčenín. Diénové syntézy možno uskutočniť bez silných reaktantov. Táto reakcia sa používa na syntetizovanie komplexných molekúl (napríklad morfium, rezerpín, kortizón a iné steroidy, insekticídy, aldrin a iné alkaloidy a polyméry).
Svoje poznatky publikoval v 150 dokumentoch, hlavne v dielach Justus Liebig's Annalen der Chemie, in the Berichte der Deutschen Chemischen Gesellschaft a v Angewandte Chemie.
Alfa jedinec

Alfa jedinec (často v slovnom spojení alfa samec alebo alfa samica) je jedinec v skupine žijúcich živočíchov, ktorého ostatní jedinci poslúchajú (nasledujú). Ak túto rolu vykonáva pár (samica a samec), hovoríme o alfa páre. Niekedy si títo jedinci nárokujú právo na oplodňovanie a ich genóm je potom v populácii mláďat veľmi častý. Alfa jedinec má obvykle primárny prístup k potrave. Jedinec zo stáda (svorky) sa obvykle stáva vodcom na základe skúsenosti, sily alebo schopnosti zabezpečiť potravu. V niektorých skupinách si toto postavenie musí vybojovať v súboji. Samica alfi a jeho deti majú rovnaké no menšie právo vládnuť svorke.
Príkladom živočícha, u ktorého dochádza v svorke k vytváraniu alfa páru, je vlk. Alfa pár má vo svorke veľkú úctu a má obvykle ako jediný právo sa páriť.