google/wiki40b huggingface dataset:
Châtillon-le-Roi

Poloha

Obec má rozlohu 4,54 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lavausseau

Poloha

Obec má rozlohu 24,71 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 800 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filozoféma

Filozoféma je éma čiže štrukturálny prvok filozofie; napríklad filozofické tvrdenie, filozofické učenie, filozofická teória.
RDFa

RDFa (Resource Description Framework in attributes), v preklade systém opisu zdrojov v atribútoch, je technológia pre prenos štruktúrovaných informácií vnútri webových stránok. RDFa je jeden zo spôsobov zápisu (serializácie) dátového formátu Resource Description Framework (RDF). Na prenos dát v RDF sa používajú atribúty XHTML alebo HTML elementy webovej stránky. Rozširuje spôsoby použitia atribútov prítomných v špecifikácii (X) HTML (napr. Rel alebo href) a zavádza nové atribúty (napr. Content).
Kapros z Élidy

Kapros (starogr. Κάπρος – Kapros) bol víťaz v zápasení a pankratiu na olympijských hrách v roku 212 pred Kr.
Kapros, syn Pythagora z Élidy, zvíťazil na 142. olympijských hrách v zápasení (v palé) a pankratiu. Zápasenie sa v Olympii zaviedlo už v roku 708 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Eurybatos zo Sparty. Prvým víťazom pankratia bol v roku 648 pred Kr. Lygdamis zo Syrakúz.
Kapros bol prvý olympionik, ktorý dostal čestný titul paradoxonikés „nezvyčajný víťaz“ za víťazstvo v zápasení a pankratiu v jednom dni. Počas olympijských hier trvajúcich 1169 rokov, dostali tento titul len šiesti športovci. Vzorom týchto atlétov bol mýtický hrdina Herakles, ktorý vraj ako prvý dostal tento titul po víťazstve v týchto disciplínach v jednom dni. Podľa jednej verzie sa to stalo na prvých Heraklom usporiadaných olympijských hrách,(podľa Pausania ich usporiadal Herakles z krétskej Idy) ktoré založil po návrate Argonautov z Kolchidy. Olympijské hry založené neskôr v roku 776 pred Kr. usporiadal podľa tradície élidský kráľ Ifitos.
Kalais a Zétes

Kalais a Zétes alebo Kalais a Zétés (starogr. Κάλαϊς – Kalais, Ζήτης – Zétes/iný prepis: Zétés, latinsky Calais et Zetes) sú v gréckej mytológii synovia boha severného vetra Borea a jeho manželky Óreithyie.
Ich otec Boreas bol syn boha vetrov a hviezd Astraia a jeho manželky Éós, bohyne ranných zôr.
Boreas sa zaľúbil do kráľovskej dcéry Óreithyi, ktorej otcom bol aténsky kráľ Erechtéus. Kráľovská dcéra sa bála Boreovej zúrivosti a nechcela sa stať jeho ženou. Jej otec vždy odbil nápadníka vyhýbavými sľubmi. Boreas preto stratil trpezlivosť, zmocnil sa Óreithyie násilím a uniesol ju do zeme Kikonov. V manželstve sa Boreas zrejme upokojil a manželka si na neho zvykla. Splodili štyroch potomkov – boli to bratia – dvojičky Kalais a Zétes, dcéra Chioné, ktorá neskôr porodila syna Eumolpa bohovi morí Poseidónovi a dcéra Kleopatra sa stala manželkou tráckého kráľa Finea.
Keď Kalais a Zétes dorástli do mužného veku, narástli im krídla. Podľa iných verzií však krídla mali hneď od narodenia. V každom prípade vďaka im sa preslávili mnohými činmi. Keď hrdina Iasón zvolával najlepších mužov Grécka na palubu lode Argó na dlhú plavbu pre zlaté rúno, obaja bratia bez rozmýšľania ponuku prijali.
Cestou do Kolchidy loď pristála v Trákii, kde ich sestra Kleopatra žila so svojim manželom Fineom, kráľom krajiny a presláveným veštcom. Keď k nemu bratia prišli zistili, že Fineus ich sestru vyhnal a druhýkrát sa oženil. Na naliehanie druhej ženy vyhnal svojich synov z prvého manželstva, dal ich zavrieť do temného žalára, niektorí hovorili, že ich dokonca nechal oslepiť. Kalais a Zétes deti ihneď oslobodili, svojho švagra však neodsúdili, pretože konal pod ženským nátlakom.
Bohovia však takí zhovievaví neboli, Finea potrestali neutíchajúcim hladom. Do jeho krajiny poslali hrozné Harpyje, napoly ženy, napoly vtáky. Tie mu každé jedlo zožrali a čo zostalo, pokryli svojimi výkalmi.
Kalais a Zétes sa rozhodli kráľa od Harpjí oslobodiť. Vzniesli sa na svojich krídlach do výšky, skryli sa za mrakom a potom ich zhora prudkým náletom prepadli. Splašené Harpyje leteli na juh a divokým letom sa dostali až k Plótskym ostrovom, do vzdialenosti päťsto kilometrov. Bratia sa ešte na ne chceli vrhnúť a zahubiť ich, ale zastavila ich bohyňa dúhy Iris a v mene bohov ich uistila, že Fineus už nikdy obťažovaný nebude. Potom sa Kalais a Zétes vrátili na loď Argó a pokračovali v plavbe.
Na pamiatku návratu okrídlených bratov Boreovcov na loď Argó, boli Plótske ostrovy premenované na Strofady, t. j. Ostrovy návratu a volajú sa tak dodnes.
Estanislao López

Životopis

López sa narodil ako nemanželské dieťa vojenského dôstojníka Juana Manuela Roldána Ávilu, priezvisko tak dostal po svojej matke Maríe Antonie Lópezovej Isaurraldovej. Už ako 15-ročný sa pripojil k vojenskému oddielu svojho otca a bojoval proti indiánom. Následne sa zúčastnil na vojenskej výprave Manuela Belgrana do Paraguaja v čase vojny za nezávislosť Argentíny. V hlavnom meste Paraguaja Asunción však bol zajatý a bol prepravený do Montevidea, poslednej bašty zástancov španielskej nadvlády, kde sa mu ale podarilo ujsť a pripojiť sa znova k vojsku bojovníkov za nezávislosť. Po ukončení vojny za nezávislosť bojoval proti federalistom, bol však opäť zajatý a vplyvný federalista José Gervasio Artigas ho presvedčil, aby sa pridal na ich stranu. V roku 1818 bol jeho vplyv tak veľký, že zosadil guvernéra provincie Santa Fe a sám prevzal jeho funkciu. Túto si udržal až do svojej smrti v roku 1838.
Spočiatku bojoval proti dominantnému postaveniu Buenos Aires, spolu s Artigasom a Franciscom Ramírezom (guvernérom provincie Entre Ríos) zostavil armádu a išiel do vojny s najvyšším riaditeľom (director supremo) Spojených provincii La Platy Juanom Martínom de Pueyrredónom. Ten následne radšej rezignoval, no López sa opäť spojil s Franciscom Ramírezom a pokračoval v boji proti centralistom. Vo februári 1820 ich porazil v známej bitke pri Cepede, čo znamenalo získanie dominancie pre federalistov. S Ramírezom sa následne dostal do konfliktu, ktorý vyvrcholil ozbrojeným stretom ich armád, v ktorom López vyhral, následne nechal Ramíreza popraviť a odrezať mu hlavu, ktorú vystavil v Santa Fe. Tento konflikt sa snažili neúspešne opäť využiť centralisti, do popredia sa však postupne začal dostávať vplyvný veľkostatkár z provincie Buenos Aires Juan Manuel de Rosas. Tomu sa ale spočiatku veľmi nedarilo a tak musel ujsť z Buenos Aires a útočisko našiel práve u Lópeza. Spoločne potom v roku 1829 porazili guvernéra provincie Buenos Aires Juana Lavalla. Moc v Buenos Aires tak získal Rosas a presadil vytvorenie tzv. Federálneho paktu. V rámci tohto paktu bojovali spoločne proti tzv. Unitárnej lige, ktorú zas tvorili zástancovia centralizmu na čele s generálom Josém Maríom Pazom. Ten bol už v roku 1831 porazený a zajatý, čím skončilo prvé obdobie občianskych vojen. López zomrel v júni 1838 vo svojom rodnom meste Santa Fe.
Carlow (grófstvo)

Geografia

Susedí s grófstvami Laois a Kildare na severe, s grófstvom Wicklow na severovýchode, s grófstvom Wexford na juhovýchode a s grófstvom Kilkenny na juhozápade.

Írčina

Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (51 991 ľudí) ovládalo írčinu 38,4 % (19 972 obyvateľov). Tretina z nich ale írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
USD Novese

História

Klub bol založený v roku 1919. Už o tri roky neskôr zaznamenal svoj najväčší úspech, keď vyhral najvyššiu taliansku futbalovú súťaž. Tento ročník bol špecifický, pretože sa hrali dve paralelné futbalové súťaže organizované dvoma futbalovými zväzmi. Ligu organizovanú zväzom FIGC (Federazione Italiana Giuoco Calcio) vyhralo práve Novese, ligu organizovanú zväzom CCI (Confederazione Calcistica Italiana) Pro Vercelli. Titul sa ráta obom klubom a ročník 1921/22 má tak dvoch majstrov. Novese je však jediným klubom, ktorý vyhral taliansku ligu bez toho, aby niekedy odohral jedinú sezónu v oficiálnej najvyššej talianskej súťaži. Úspech z roku 1922 sa však klubu už nepodarilo zopakovať. Väčšinu svojej existencie strávil v nižších talianskych futbalových súťažiach. V súčasnosti hráva piatu ligu Serie D.
Cahors

Poloha

Mesto má rozlohu 64,72 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 20 224 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Karolína Bonapartová

Prvé manželstvo

V roku 1793, počas Francúzskej revolúcie, sa Karolínina rodina presťahovala do Francúzska. Tam sa zamilovala do Joachima Murata, bratovho generála. 20. januára 1800  sa zaňho Karolína, vtedy 17-ročná, vydala. Spočiatku bol Karolínin brat Napoleon proti tomuto manželstvu, no aj vďaka vplyvu svojej manželky Jozefíny de Beauharnaisovej, svadbu povolil.

Neapolská kráľovná

Ambiciózna, extravagantná a mocichtivá Karolína sa 15. marca 1806 stala veľkovojvodkyňou bergskou a klévskou. 1. augusta 1808 sa nakoniec stala aj neapolskou kráľovnou . Karolína veľmi neznášala svoju švagrinú, Joséphine de Beauharnaisovú a jej deti z predchádzajúceho manželstva. Práve Karolína zariadila pre svojho brata Napoleona milenku Eleonóore Denuelleovú, ktorá mu porodila prvé nemanželské dieťa. Tým dokázala bratovi, že on je plodný, ale jeho manželka Jozefína nie je (keďže ich manželstvo bolo bezdetné).
Keď si neskôr Napoleon vzala svoju druhú manželku Máriu Lujzu Rakúsku, bola Karolína poverená a zodpovedná za jej príchod do Francúzska. Po tom, ako sa stretli na hraniciach Rakúska a jej vojvodstva, Karolína donútila Máriu Lujzu, aby všetku svoju batožinu, služobníctvo a dokonca aj psa zanechala na rakúskych hraniciach.

Manželova poprava a rakúsky exil

Keď Mária Lujza porodila svojmu manželovi Napoleonovi syna, budúceho Napoleona II., stratila Karolína všetku nádej, že by sa následníkom jej brata mohol stať je syn Karol Ľudovít Napoleon Murat. Následným úplne nelogickým a netaktickým postupom kráľa Joachima Murata, kedy niekoľkokrát zmenil stranu vo vojne proti Napoleonovi, napriek tomu, že sa Metternich snažil udržať Muratovcov na neapolskom tróne, bol nakoniec Joachim Murat na rozkaz bourbonského kráľa Ferdinanda I. 15. októbra 1815 popravený zastrelením v Pizzo (Kalábria) . Vdova Karolína utiekla do rakúskeho exilu, kde žila v Terste pod pseudonymom „grófka z Lipona“ (čo je anagram od Napoli (Neapol)).

Druhé manželstvo

V roku 1830 sa vydala za Francesca Macdonalda (1777 – 1837), ktorý bol v rokoch 1814 a 1815 ministrom vojny v Neapolskom kráľovstve, a s ktorým žila vo Florencii až do roku 1839, kedy zomrela . Toto manželstvo zostalo bezdetné.
Medzinárodné letisko Johna F. Kennedyho

História

Letisko sa začalo budovať v roku 1942 ako Idlewild Airport. V roku 1943 bolo premenované na Major General Alexander E. Anderson Airport. A v roku 1963 na John F. Kennedy International Airport. Nadzvukové dopravné lietadlá typu Concorde od spoločností British Airways a Air France sem lietali z Londýna a Paríža od roku 1977 do roku 2003. Dňa 19. marca 2007 tu po prvýkrát pristál Airbus A380.
Na Letisku funguje tzv. AirTrain, dobre známy dopravný prostriedok z väčších letísk. Cestujúci, ktorých cesta na JFK končí alebo začína, sú za jeho použitie povinní zaplatiť poplatok 5 dolárov.
Mauzóleum Mazor

Mauzóleum Mazor (po hebrejsky מאוזוליאום מזור) je jedna z najzachovalejších rímskych stavieb v Izraeli, nachádzajúca sa pri Elade.

Dejiny

Mauzóleum bolo postavené pre významného Rimana a jeho manželku v 3. storočí, a hoci ich identita nie je známa, vnútri mauzólea sú stále viditeľné pozostatky dvoch sarkofágov. Ide o jedinú budovu z rímskeho obdobia v Izraeli, ktorá sa dochovala kompletne zachovaná.
V období neskorej antiky pristavali moslimovia k južnej strane mauzólea modlitebný výklenok, udávajúci smer Mekky, a budova sa stala posvätným moslimským miestom, známym ako Makam Nebe Džihja. Vďaka tejto posvätnosti zostala budova zachovaná nasledujúce stáročia.
Cirkevný zbor ECAV Tisovec

Cirkevný zbor Evanjelickej a. v. cirkvi Tisovec patrí do Rimavského seniorátu. Vznikol v roku 1575. Tvorí ho mesto Tisovec (kostol z roku 1832). Bohoslužobnou rečou zboru je slovenčina. K 31. decembru 2012 zbor počítal 654 členov.

Služby Božie

9:30
Pitkovice

Pitkovice sú mestská štvrť a katastrálne územie na juhovýchodnom okraji Prahy s rozlohou 239,7 ha. Tvorí najzápadnejšiu časť mestskej časti Praha 22. Je tu evidovaných 8 ulíc a 83 adries. Žije tu 197 obyvateľov.
Moulins-lès-Metz

Poloha

Obec má rozlohu 6,98 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 055 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Omeprazol

Omeprazol (INN Omeprazole) je inhibítor protónovej pumpy používaný pri poruchách trávenia, peptickom vrede, gastrointestinálnom refluxe a Zollinger-Ellisonovom syndróme. Prvýkrát bol predávaný firmou AstraZeneca vo forme horečnatej soli ako omeprazole magnesium pod názvami ako Losec a Prilosec, dnes je dostupný aj v ďalších generických liekoch. Omeprazol je jedným z celosvetovo najbežnejšie predpisovaných liečiv a v niektorých krajinách je dostupný bez predpisu.
Zoči voči strate patentovej ochrany a konkurencii generických výrobcov, AstraZeneca vyvinula, zaviedla na trh a silne propagovala ezomeprazol (Nexium), čo je jeden z enantiomérov omeprazolu. Aj keď bolo potvrdené, že len enantioméry v aktívnej forme sú účinné a ostatné nie sú, klinický význam tohoto je nejasný.

Použitie pri eradikácii Helicobacter pylori

Omeprazol býva kombinovaný s antibiotikami klaritromycínom a amoxicilínom (alebo metronidazolom u pacientov s precitlivelosťou na penicilín) v jednotýždňovej eradikácii Helicobacteru pylori. Infekcia Helicobacter pylori je kauzálny faktor väčšiny peptických a dvanástnikových vredov.

Dávkovanie

Omeprazol je dostupný v tabletách a kapsulách (obsahujú omeprazol alebo jeho horečnatú soľ) v silách 10 mg, 20 mg, na niektorých trhoch aj 40 mg. Omeprazol je tiež dostupný ako prášok (sodná soľ omeprazolu) pre intravenózne injekcie. Väčšina perorálnych prípravkov omeprazolu je v enterosolventnej liekovej forme aby liečivo bolo chránené pred rozkladom v kyslom prostredí žalúdku. Enterosolventnosť je zvyčajne dosiahnutá poťahovaním granúl alebo peliet v kapsulách, alebo poťahovaním tabliet.
V Európe je tiež dostupný v injekčnej forme pre intravenózne podanie na rozdiel od USA. Balenie zvyčajne obsahuje liekovku s omeprazolom a samostatnú ampulku s roztokom na prípravu injekcie. Každá 10 ml sklenená liekovka obsahuje biely alebo takmer biely prášok lyofilizovaného prášku, predstavujúceho 42,6 mg sodnej soli omeprazolu, čo je ekvivalentné 40 mg omeprazolu.
Poznámka: Na prípravu injekcií sa používa sodná soľ, kým v tabletách je to horečnatá soľ omeprazolu.
Losec je vyrábaný AstraZeneca v Södertälje vo Švédsku.

Absorpcia a distribúcia

Omeprazol je zvyčajne absorbovaný v tenkom čreve v priebehu 3-6 hodín. Biologická dostupnosť omeprazolu po opakovanej dávke je asi 60%. Súčasný príjem potravy nemá vplyv na biologickú dostupnosť. Väzba na plazmatické bielkoviny je asi 95%.

Metabolizmus a vylučovanie

Omeprazol je metabolizovaný systémom cytochrómu P450, najmä v pečeni. Medzi identifikované metabolity patri sulfón, sulfid a hydroxyderivát omeprazolu, ktoré nemajú badateľný vplyv na vylučovanie kyseliny. Asi 80% perorálne podanej látky sa vylúči vo forme metabolitov do moču a zvyšok stolicou, do ktorej sa dostane najmä cez žlč.

Prípravky

Na slovensku je Omeprazol dostupný v nasledovných prípravkoch:
Lomac©, Omeprazol Farmax©, Oprazole©, Omeprazol Mylan©, Omeprazol Stada©, Helicid©, Tevazol ©.
Obišovský hrad

Poloha

Zvyšky zrúcanín hradu ležia severne od obce Obišovce, v časti Stráža, v nadmorskej výške (360 m) na mieste zvanom Zámčisko v katastrálnom území obce Obišovce.

Prístup

Na hrad sa dostanete priamo z Ličartoviec alebo z Obišoviec od údolia Svinky.

História hradu

Obišovský hrad alebo aj Zámčisko, tiež Stráža, leží v nadmorskej výške 360 metrov. Dodnes sa tam zachovali stopy po hradnom vale. Staroveké hradisko Stráža poskytovalo svoje útočisko už v rímskej dobe, v 2. - 3. storočí. Na hradisku Stráža sa našli vzácne archeologické artefakty. Tieto fakty opisuje aj historik Pavel Dvořák, ktorý v svojej práci píše: ... „Doba bronzová je časom revolúcie vojenstva. ... už v mladšej a neskorej bronzovej dobe žili na Slovensku naozajstní profesionálni bojovníci, pravekí rytieri oblečení do bronzového brnenia, ktorí útočili na bojových bronzových vozoch tak ako hrdinovia z homérskych spevov. Bronzové koleso, ktoré sa našlo v Obišovciach (dostalo sa až do anglického Manchestru, kde ho za druhej svetovej vojny zničilo nacistické bombardovanie, má európsky význam,“ ...

Súčasný stav

Dnešné ruiny Obišovského hradu sú pozostatkom pevnosti postavenej v 13. storočí na mieste starého slovanského hradiska drienovskými pánmi z rodu Abovcov. Obišovský hrad patrí k najstarším a zanikol v 15. storočí v čase tzv. hradoborectva. V súčasnej dobe na hrade prebiehajú konzervačné práce.
Paul Muni

Životopis

Už odmalička hral v New Yorku v Yiddish theatre. V roku 1926 začal hrať na Broadwayi, kde si ho roku 1929 vyhliadla spoločnosť Fox a ponúkla mu prvú rolu v Hollywoode. V roku 1932 získal exkluzívnu zmluvu vo Warner Bros. a čoskoro sa stal jednou z najväčších hollywoodskych hviezd 30. rokov 20. storočia.
V roku 1936 získal Oscara za mužský herecký výkon v hlavnej úlohe v životopisnom filme The Story of Louis Pasteur, kde stvárnil francúzskeho biológa Louisa Pasteura. Na Oscara bol však nominovaný ešte päťkrát a to v rokoch 1929 (The Valiant), 1932 (I Am a Fugitive from a Chain Gang), 1935 (Black Fur), 1937 (The Life of Emile Zola) a v roku 1959 (The Last Angry Man).
Po druhej svetovej vojne sa vrátil do New Yorku a sústredil sa na divadlo. Za rolu právnika Henryho Drummonda v hre Inherit the Wind (1955) získal v roku 1956 Cenu Tony.
Bol známy svojou mimoriadnou plachosťou na verejnosti.
Marchegg

Dejiny

Pozdĺž rieky Moravy prebiehali cesty už od praveku. Najznámejšou z nich je Jantárová cesta, ktorá v tomto úseku spájala keltské oppidum na Brunbergu, neskôr rímske Carnuntum, s juhomoravskými sídliskami. Koncom prvého tisícročia patrila oblasť až po Dunaj do ríše Veľkomoravskej a pod správu Moravsko - Panónskej arcidiecézy. 
Marchegg je jediné mesto v Rakúsku, ktoré založil český kráľ Přemysl Otakar II. a olomoucký biskup Bruno zo Schauenburgu. Od svojho zakladateľa dostalo aj titul "kráľovské mesto". Mesto a tvrdzu (neskôr prebudovanú na zámok) založil Přemysl Otakar II. pravdepodobne hneď po bitke pri Kressenbrune (12. júla 1260) na rieke Morave ako baštu proti Uhrom a plánoval tu vybudovať predovšetkým veľké obchodné centrum (vtedy navrhnuté námestie by bolo s cca 7,5 ha najväčšie v Európe). Mesto bolo založené na mieste bitky na, teda „dve míle od mesta a hradu Hainburg“, v rokoch 1260/1261.
Spolu s olomouckým biskupom sa tu usilovali o zriadenie prvej diecézy vo vtedajšom Rakúsku, podriadenej olomouckému arcibiskupstvu. Preto tu položili aj základy prvej katedrály v Rakúsku, z ktorej ale bolo realizované iba presbytérium (predná časť, chór). Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1268, kedy Přemysl Otakar odovzdal patronátne práva k tomuto mestu rádu johanitov (dnes maltézskych rytierov). Z veľkých plánov zišlo po prinútení Přemysla Otakara II. odovzdať rakúske krajiny Rudolfovi Habsburskému 26. novembra 1276. Po Přemyslovej smrti pri Dürnkrute (cca 30 km severne od Marcheggu) 26. augusta 1278 mesto v nasledujúcich stáročiach skôr iba prežívalo.

Doprava

Marchegg je železničným uzlom a pohraničnou prechodovou stanicou na Slovensko. Železničná stanica je v prevádzke od 20. augusta 1848, kedy bola sprevádzkovaná prípojná trať Bratislava hlavná stanica - Devínska Nová Ves - Marchegg - Gänserndorf na Severnú dráhu cisára Ferdinanda (Viedeň - Stadlau - Gänserndorf – Břeclav). Neskôr bola vybudovaná aj priama trať Marchegg - Stadlau. V roku 2017 bola realizovaná generálna rekonštrukcia stanice a od roku 2018 tadiaľto prechádzajú aj priame vlaky z Viedne cez Bratislavu a Žilinu do Košíc.
Priame cestné spojenie so Slovenskom zatiaľ neexistuje, je ale plánované (do roku 2024) v rámci výstavby rýchlostnej cesty S8 spájajúcej Viedeň s Bratislavou. Z bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves vedie cez rieku Moravu Cyklomost slobody, ktorý končí pri neďalekom zámku Schloss Hof. Okrem toho je v blízkej budúcnosti plánovaný ďalší kombinovaný cyklo-turistický most cez rieku Moravu. Tým budú sprístupnené Marchauen (Moravské luhy), zaplavované v čase povodní, ich flóra a fauna sú chránené.
Jelšava (potok)

Prameň

Pramení v Oravskej Magure, v geomorfologickom podcelku Kubínska hoľa, na východnom svahu Čierneho vrchu (1 319,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 190 m n. m., v lokalite Babínska.
ROŠEN

ROŠEN (v zahraničí aj ROSHEN; ukr. РОШЕН) je ukrajinský výrobca cukrárskych výrobkov so sídlom v Kyjeve. Výrobky Rošen sa predávajú hlavne na trhu bývalého Sovietskeho zväzu, Maďarsku a Litve. Majiteľom spoločnosti je bývalý prezident Ukrajiny Petro Porošenko.
Spoločnosť má výrobné závody v ukrajinskom Kyjeve, Vinnyci, Kremenčuku a Jahotyne. Tiež v Maďarsku, Litve (Klaipėda) a ruskom Lipecku.
Názov spoločnosti je odvodený od mena Petra Porošenka.
V roku 2012 bola spoločnosť Rošen označená za 18. najväčšiu cukrovinkársku spoločnosť na svete. Celková ročná produkcia jej výrobkov dosahuje 410 000 ton.
Ján Slosiarik

Životopis

R. 1871 vychovávateľ a učiteľ hudby na pedagogickej škole v Csongráde, 1872-1873 učiteľ na meštianskej škole v Modre, od 1873 na gymnáziu v Subotici. Zbieral a zapisoval ľudové piesne, autor odborných prác z prírodovedy, najmä mineralógie.
Jana Plichtová

Akademická kariéra

V rokoch 1973 až 1990 pracovala v Ústave experimentálnej psychológie SAV. Na tomto ústave vypracovala v rokoch 1978 až 1982 aj svoje CSc. štúdium. V rokoch 1990 až 2015 pôsobila v Kabinete výskumu sociálnej a biologickej komunikácie SAV, v rokoch 1990 až 1992 bola jeho riaditeľkou. V rokoch 1992 až 1994 pracovala na Katedre psychológie Trnavskej univerzity a v rokoch 1995 až 2017 na Katedre psychológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Od roku 2017 je pracovníčkou Ústavu aplikovanej psychológie Fakulty sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského.
Na docentku sa habilitovala v roku 1998 a profesorkou bola menovaná v roku 2003.

Prax

Na Ústave aplikovanej psychológie sa zaoberá týmito oblasťami: „kognitívna psychológia, sociologická sociálna psychológia, kultúrna psychológia, psychológia menšín, sociálna neurověda, governance, participácia a verejná správa.“
Na policajnú žiadosť vypracovala posudok na článok Tibora E. Rostasa "Klin Židov medzi Slovanmi", ktorý vyšiel v máji 2017 na stránkach ZEM & VEK. Po podaní trestného oznámenia na autora článku sa prípadom zaoberal útvar NAKA pre extrémizmus. Okrem Plichtovej posudok spracoval aj historik a odborník na antisemitizmus Miloslav Szabó. Plichtová potvrdila Rostasov anti-semitizmus a ten bol vo februári 2018 obvinený okrem iného z hanobenia národa, rasy a presvedčenia. Okrem iného v posudku uviedla, že autor článku „Vytvára falošný obraz, ako keby antisemitizmus bol hlavným programom národných buditeľov. Tí v skutočnosti presadzovali najmä svojbytnosť slovenského jazyka a prirodzené politické právo Slovákov na sebaurčenie.“  Po vydaní znaleckého posudku sa stala terčom osočovania alternatívnymi webmi a v internetových diskusiách. Niektoré médiá ju označili za dôvod domovej prehliadky u Rostasa, ktorú pre použitie tzv. kukláčov vyhodnocovali ako policajnú brutalitu. V Rostasovom dome sa však podľa informácií polície nachádzalo 16 kusov strelných zbraní.
Plichtovej sa zastala jej fakulta.

Herecká kariéra

Hereckej kariére sa venovala od roku 1969 do roku 1985.
Peter Molčan

Ing. Peter Molčan je primátor Sabinova a poslancom zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja.
Peter Molčan je ženatý a má tri deti.
Chenay (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 2,16 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE