google/wiki40b huggingface dataset:
Horolezectvo

Horolezectvo alebo alpinizmus alebo alpinistika je športová činnosť zameraná na vystupovanie a zliezanie vysokých vrchov a skál. Horolezectvo je prekonávanie skalných a ľadovcových horských terénov (skaly, ľady, hory) lezením pomocou horolezeckého výstroja.
V širšom zmysle sa ako horolezectvo chápu aj (vysoko)horské túry a podobné činnosti.
Horolezectvo umožňuje rojčiť: človek má pri ňom pocit, že odstraňuje zákony zemskej príťažlivosti, že sa ako archanjel približuje k nebu.

Dejiny

Spočiatku slúžilo hlavne na praktické účely ako bolo prírodovedecké bádanie. Bolo spojené s cestovateľstvom, na vojenské účely a pod. Ako odvetvie športu sa rozvíjalo od 19. storočia najmä v Alpách. Dobíjanie svetových veľhôr sa začalo začiatkom 20. storočia. Do roku 1944 zdolali horolezci takmer 30 vrcholov, ktorých výška presahovala 7 000 m n. m. V roku 1950 s pomocou kyslíkového prístroja francúzski horolezci Maurice Herzog a Louis Lachenal ako prví ľudia vyšli na Annapurnu, prvý pokorený kopec vysoký viac než 8 000 m n. m. 29. mája 1953 Novozélanďan Edmund Hillary so šerpom Tenzingom Norgayom zdolali najvyššiu horu sveta Mount Everest vysokú 8 848 m n. m.
Ján Slavoľub Badušek

Životopis

Kat. teológiu študoval v bohosloveckom seminári v Banskej Bystrici. Po vysvätení za kňaza od 1865 pôsobil ako r.k. v Oslanoch. Počas štúdií sa pod vplyvom Štefana Moyzesa v banskobystrickom seminári angažoval v slov. národnom hnutí, 1864-1865 predseda samovzdelávacieho spolku Kolo a cirkevného združenia Bratstvo sv. Karola Boromejského, 1865 hlavný organizátor a rečník na cyrilometodskej slávnosti. Venoval sa aj literárnej činnosti, torzo z nej vyšlo 1868 v časopise Sokol.
Saulty

Poloha

Obec má rozlohu 12,75 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 704 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malá činka

Všeobecné informácie

Hmlovina dostala dve NGC čísla, pretože sa predpokladalo, že ide o dvojitú hmlovinu s dvomi zložkami vo vzájomnom kontakte. NGC 651 je však len severná časť hmloviny nasledujúca južnú. Svojím výzorom pripomína Hmlovinu Činka v Líške. Uhlovo je asi o polovicu menšia a viac než dvakrát vzdialenejšia ako hmlovina Činka.
Hans Küng

Životopis

V rokoch 1948 až 1955 študoval filozofiu a teológiu na pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme. V roku 1954 bol vysvätený za kňaza a v roku 1955 študoval na Sorbonne a na Katolíckom inštitúte v Paríži. Roku 1957 získal doktorát teológie. V rokoch 1957 až 1959 pôsobil ako kňaz v Hofkirche v Luzerne. Roku 1960 bol menovaný za riadneho profesora fundamentálnej teológie na univerzite v Tübingene. Predtým, v rokoch 1959 a 1960, učil na nemeckej univerzite v Münsteri. Roku 1962 ho pápež Ján XXIII. menoval za oficiálneho teologického poradcu II. Vatikánskeho koncilu. Od 1963 bol profesorom dogmatickej a ekumenickej teológie a riaditeľom Inštitútu pre ekumenický výskum na univerzite v Tübingen.
Hans Küng bol prvým významným katolíckym teológom, ktorý od čias vzniku starokatolíckej cirkvi koncom 19. storočia spochybnil neomylnosť pápeža. Svoj názor k tejto otázke zverejnil hlavne vo svojej knihe Neomylný? Jedna otázka (Unfehlbar? Eine Anfrage ISBN 3-545-22061-3), ktorá vyšla v roku 1970. Následne Svätá stolica v roku 1979 skonštatovala, že Künga nemožno viac považovať za katolíckeho teológa, v dôsledku čoho mu bolo začiatkom roku 1980 odňaté cirkevné povolenie na vyučovanie (misio canonica). Až do odchodu do dôchodku v roku 1996 zostal naďalej profesorom na univerzite v Tübingene a naďalej je katolíckym kňazom. Súčasne prednášal po celej Európe, je autorom početných diel, v ktorých sa venuje kresťanskej a ekumenickej otázke, ako i otázkam náboženstva všeobecne.
Hans Küng vždy rozlišuje medzi tým, čo je v katolíckej cirkvi nadčasové a univerzálne a čo je len výsledkom ľudských snáh a záujmov. V teológii varuje pred absolutizáciou pozitívnej (afirmatívnej) teológie, ktorá by bez korektívu negatívnej teológie z Boha urobila iba projekciu našich predstáv, čo by viedlo k modloslužbe.
Arandas (Ain)

Polohopis

Arandas má rozlohu 14,1 km². Najvyšší bod je položený 939 m n. m. a najnižší bod 455 m n. m.

Obyvateľstvo

Arandas má 165 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Arabaux

Poloha

Obec má rozlohu 4,59 km². Najvyšší bod je položený 826 m n. m. a najnižší bod 395 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostol Svätej rodiny (Bratislava)

Poloha

Kostol sa nachádza pri Chorvátskom ramene, v blízkosti komplexu budov Technopol. Nachádza sa na priestranstve, na ktorom pápež Ján Pavol II. odslúžil svätú omšu v roku 2003 a toto priestranstvo sa volá Námestie Jána Pavla II.

Významné udalosti

V roku 2003 kostol navštívil Ján Pavol II., ktorý odslúžil omšu pod holým nebom na priestranstve pred kostolom. Omše sa zúčastnilo vyše 250 tis. veriacich zo Slovenska i z okolitých krajín.
V roku 2005 sa na tom istom mieste konalo vyvrcholenie Tretieho celoslovenského eucharistického kongresu, svätú omšu celebroval kardinál Jozef Tomko.
30. septembra 2017 Angelo kardinál Amato SDB na priestranstve pred kostolom v mene pápeža Františka blahorečil don Titusa Zemana.
Rak (Revue aktuálnej kultúry)

Rak (Revue aktuálnej kultúry) je slovenský kultúrno-literárny časopis, ktorý vychádza od roku 1996, najprv ako dvojmesačník, od roku 2002 ako mesačník. Šéfredaktorom časopisu je od roku 2001 Braňo Hochel.
Roger de Bussy-Rabutin

Životopis

Bussy-Rabutin sa narodil ako tretí syn Léonora de Rabutin, avšak smrť jeho dvoch starších bratov spôsobila, že sa práve on stal dedičom rodinného majetku. Po ukončení štúdií u jezuitov v Autun a štúdiách v Paríži, vstúpil mladý Bussy-Rabutin vo svojich šestnástich rokoch do armády, zúčastnil sa viacerých výprav a neskôr pokračoval vo vojenskej kariére svojho otca, ktorá mu dopomohla až k miestu kráľovského poručíka.
Sám tvrdil, že jeho dve ambície je stať sa "cestným mužom" a zasvätiť svoj život kariére vojaka. V roku 1643 sa oženil so sesternicou Gabrielle de Toulongeon a na niekoľko rokov opusti armádu. Jeho manželka však v roku 1646 pri pôrode umiera, a tak sa Bussy-Rabutin vrhá do dobrodružstva ohľadom únosu bohatej vdovy Madame de Miramion, ktorý nedopadne podľa očakávania, a tak sa gróf hneď ožení s Louise de Rouville.
V roku 1659 sa Bussy zúčastnil škandalóznych orgií počas svätého týždňa a dostal sa tak do nemilosti kráľa. Uchýlil sa na rodnú zem, na zámok v Bussy-le-Grand, v Burgundsku a začal sa venovať ďalšej záľube, k napísaniu Milostných poviedok Galov, milostných historiek bohatých dám kráľovského dvora: chcel tak pobaviť svoju milenku, markízu de Montglas. Táto veselá zbierka poviedok slobodne kolovala obsahujúc veľké množstvo apokryfov. Avšak zbierka sa dostane do rúk istej grófky, ktorá ju doplní o ďalšie historky a zbierku oficiálne vydá, avšak pod menom Roger de Bussy-Rabutin. Prirodzene, výtlačok sa dostal do rúk Ľudovíta XIV. a spôsobil veľký škandál, ktorý uvrhol grófa Bussy-Rabutin na niekoľko mesiacov do Bastilly.
Po prepustení sa uchýlil do exilu na svoj zámok v Burgundsku. Počas sedemnástich rokov exilu sa neustále pokúšal získať späť kráľovu milosť, avšak neúspešne, až neskôr dostal pozvánku na kráľovský dvor pri príležitosti inaugurácie zámku vo Versailles, avšak Bussy-Rabutin vidiac kráľov nezáujem o jeho osobu sa nakoniec sklamaný vrátil na zámok v Burgundsku, kde sa obklopil mnohými maľbami pripomínajúcimi život na kráľovskom dvore a v armáde.
Bussy-Rabutin je taktiež autorom Genealógie rodu Rabutin, ktorá bola vydaná až v roku 1867, naopak jeho Úvahy o vojne boli vydané prvýkrát už v roku 1746.
Jediný syn grófa sa stal biskupom v Luçon.
Lure

Poloha

Obec má rozlohu 24,31 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 284 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 406 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Lactencin

Poloha

Obec má rozlohu 32,2 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ťažký štít

Topografia

Od Rysov je oddelený turisticky dostupným sedlom Váha, od Vysokej Štrbinou pod Ťažkým štítom. Na juhozápad z neho vybieha hrebeň Kôpky, kde ho sedielko Dračia bránka delí od vežičky Veľký pazúrik. Do turisticky frekventovanej Dolinky pod Váhou spadá 220 metrovou západnou stenou. Horolezecky najzaujímavejšia, hoci dolu trochu lámavá, je severovýchodná stena nad Ťažkou dolinou.

Názov

Názov prevzal od Ťažkej doliny. V minulosti sa Ťažká dolina nazývala Česká dolina. Názov vznikol nesprávnym prekladom goralského slova ciezky. Ťažkú dolinu prví navštevovali pastieri z Jurgova, Čiernej Hory, Repísk a Lendaku. Už v 17. storočí tu pásli dobytok. Bola to namáhavá cesta a preto ju vo svojom goralskom dialekte nazvali (češkou - ťažkou). Známy tatranský bádateľ Juraj Buchholtz ju ako prvý zapísal na papieri ako „do Ceszkého“ (čítaj do ceškého). A tak cestovatelia ju tak začali volať. Ale do turistických sprievodcov a opisov cestovateľských zážitkov sa dostal aj nezmyselný preklad Böhmisches Tal (Česká dolina), ktorý uverejnil pruský geograf Albrecht Sydow v diele Bemerkungen auf einer Reise im Jahre 1827 durch die Beskiden über Krakau und Wieliczka nach den Central-Karpathen (Poznámky na ceste v roku 1827 Beskydami cez Krakov a Wieliczku do Centrálnych Karpát), Berlín 1830 . Názov prebrali ďalší autori, názov prenikol do poľských máp a turistických sprievodcov ako Czeska Dolina. Ale keďže v poľskej onomastike prevláda aj naďalej zhodná forma s historickým názvom ľudového názvu - Dolina Ciężka (Ťažká dolina) a rovnako aj štít a pleso, je už zakotvená natrvalo v poľskom názvosloví ako Ťažká dolina.
V 19. storočí v nemeckom a maďarskom názvosloví označovali Ťažký štít ako „severný satelit Vysokej“: Tátra-Spitze-Nordtrabant, Nordtrabant der Tátraspitze, Tátracsúcs éjzsaki mellékcsúcsa. František Dénes v roku 1888 štít nazval Štítom Martina Rótha, Martin Róth Spitze, Róth Márton csúcs, na počesť profesora Martina Rótha. Toto pomenovanie sa v názvosloví zachovalo dodnes.

Zaujímavosti

Dvojica prvých návštevníkov štítu - Ernst Dubke a Ján Franz st. si vybrala cestu z Mengusovskej doliny do sedla Váha a z nej severozápadným hrebeňom na vrchol. Bola to túra II. a III. obťažnosti (podľa dnešných kritérií). V zime prví na štíte boli 23. marca 1913 maďarskí horolezci Károly Lajos Horn a Ernő Kátai. Horn bol budapeštiansky inžinier, autor mnohých článkov o tatranskom horolezectve a lyžovaní. Mal za sebou viacero tatranských prvovýstupov.
Horolezcov láka najmä 400 metrov vysoká severovýchodná stena, ktorú prví zliezli 27. augusta 1932 W. Stanislawski a varšavský maliar Marek Żuławski (brat Wawrzynca Żuławského). Prevažná časť ich cesty je dnes hodnotená ako veľmi ťažká (V.) a jedna z najkrajších vo Vysokých Tatrách.
Teória spoločenskej zmluvy

Teória spoločenskej zmluvy je učenie o vzniku štátu a práva ako výsledku zmluvy vedome uzavretej medzi ľuďmi. Ústrednou myšlienkou teórie spoločenskej zmluvy je idea, že legitimná vláda je umelý produkt dobrovoľnej dohody slobodných morálnych činiteľov - že neexistuje nič také ako prirodzená politická autorita. Typickým výrazom teorie spoločenskej zmluvy je Lockovo tvrdenie, že dobrovoľná dohoda dáva politickú moc do rúk vládcov.
Airbus A330 MRTT

Charakteristika

Jednou z najväčších výhod použitia A330 ako tankovacieho lietadla je jeho obrovská kapacita palivových nádrží. 111 000 kg paliva je uskladnených v krídlach, čo umožňuje prevážať v trupe náklad až do hmotnosti 43 ton. Množstvo prevážaného paliva môže byť ďalej zväčšené inštaláciou podpodlahových palivových nádrží, ktoré nijako neobmedzujú kapacitu nákladného/prepravného priestoru. Ďalšou výhodou A330 MRTT je, že dvojmotorový A330 zdieľa rovnaké krídlo ako štvormotorový A340. To dovoľuje pri A330 MRTT využiť dva vonkajšie úchytné body, na ktorých sú na A340 vonkajšie motory, pre inštaláciu tankovacích podvesov.
Ménil-Hubert-en-Exmes

Poloha

Obec má rozlohu 10,34 km². Najvyšší bod je položený 296 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gussainville

Poloha

Obec má rozlohu 10,48 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 36 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamenný most v Krásne nad Kysucou

Kamenný most v Krásne nad Kysusou je most, s výstabvou ktorého sa podľa historických zdrojov z mesta Krásna nad Kysucou s veľkou pravdepodobnosťou začalo v roku 1831 a dokončený bol pravdepodobne v roku 1835.
Pri vstupe do mesta po starej ceste od Žiliny sa nachádza jeden z najstarších a veľkosťou pravdepodobne najväčší funkčný celo-kamenný most. Podľa archívnych podkladov most začali stavať v roku 1831 a bol dokončený v roku 1835 ako stoličný most. Nachádza pri vstupe do Krásna nad Kysucou od Kysuckého Nového Mesta. Tiahne sa približne 10 m ponad malé údolie Drozdovského potoka, ktorý preklenuje klenbou svetlosti 5,8 m a výšky viac ako 9,4 m. Popri výške je nezanedbateľná aj jeho dĺžka - 50 m, čím zrejme prekonáva dĺžky všeobecne známych celo-kamenných mostov v Gelnici a Poltári, a tak je pravdepodobne aj najdlhším na Slovensku. Na moste nechýbajú ani klasické kamenné otvory slúžiace k odvodneniu mostovky, ktorá je medzi parapetmi široká 7,35 m. V roku 2011 pri prechádzaní Krásnom si všimol študent stavebnej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave Peter Paulík, aké významné mosty sa v Krásne nachádzajú a spropagoval ich prostredníctvom médií. V roku 2012 bol most označený z oboch strán, umiestnená informačná tabuľa a vybudovaný prístupový chodník až na dno rokliny
La Possession

Polohopis

La Possession má rozlohu 118,35 km².

Obyvateľstvo

La Possession má 30167 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bonnemain

Poloha

Obec má rozlohu 23,77 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 324 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mbabane (mesto)

Mbabane je hlavné mesto Svazijska. Nachádza sa v pohorí Mdimba, pozdĺž rovnomennej rieky a jej prítoku Polinjane. Juhoafrická hranica je vzdialená len 20 km západne od mesta.
Počet obyvateľov je vyše 70 000 (za rok 2003), hlavným mestom je od roku 1902, kedy bola presídlená administratíva z mesta Manzini. Hlavným zdrojom príjmov je turizmus a export cukru. Neďaleko mesta sa nachádzajú aj bane na cínovú a železnú rudu.
Priemerné teploty v Mbabane sú 15 °C za jún a 22 °C za január.
Vestibul

Vestibul je hala alebo priestor z ktorého vedú vstupy do jednotlivých častí objektu a nachádza sa hneď za jeho vchodom.
Vestibuly sa nachádzajú vo väčšine stavieb určených pre veľké množstvo ľudí, väčšinou teda vo verejných budovách (metro, úrady, školy, hotely, nemocnice...).
Architektonický prvok s podobnou funkciou v niektorých historických budovách sa nazýva tiež sala terrena.
Dekabristickí básnici

Dekabristickí básnici boli spätí s hnutím dekabristov, ktorí sa v Rusku v roku 1825 pokúsili o politický prevrat. Mnohí z dekabristických básnikov začínali spoločensky menej exponovanými (napríklad anakreónskymi veršami); vo svojich programových teoretických vystúpeniach však jednoznačne ponímali umenie ako vhodný prostriedok na šírenie a utvrdzovanie nadosobne významných ideí a zásad principiálneho spoločenského prevratu. Z takto výrazne účelových hľadísk odmietali emocionálne a zábavné polohy v literatúre. Cudzí im bol aj záujem o všedný každodenný život človeka, ktorý sa im zdal prízemný a plný banality. Redukovali si tým vlastné žánrové možnosti, obmedzili sa tzv. vysoké žánre s heroickou alebo historickou tematikou, nanajvýš na politickú satiru, epigram.
  
Kritický vzťah ku Karamzinovej reforme jazyka ich viedol k zdôrazňovaniu „rýdzej“ reči ľudu, čo pri ich podceňovaní súčasného ruského ľudu orientovalo na starobylý jazyk letopisov a kroník. Zaťažili svoj jazyk neúmerným množstvom archaizmov a slavianizmov a dali mu prevažne knižný, ťažko zrozumiteľný charakter. Zároveň si vypracovali svoj lexikálny, frazeologický a obrazový systém, kde kľúčové slová, slovné spojenia dostávali nový, konšpiratívny zmysel. Napríklad staroruské veče znamenalo snem, revolučný konvent, hluk ďalekých bojov im symbolizoval súdobé oslobodenecké hnutia v Európe, deň triumfu a odplaty bol pre nich deň povstania, atď.
Obdobným estetickým ekvivalentom dekabristickej revolučnosti za ľud, ale bez ľudu, bola záľuba v postavách uvedomelých, neohrozených, avšak osamelých bojovníkov z všeobecné blaho, ktorí vo svojom spravodlivom boji obvykle zhynú. Nakoľko dekabristickí básnici nenachádzali prototypy takých postáv v súdobom Rusku, vyhľadávali ich v histórii (hlavne antickej, ruskej a biblickej) a v oslobodeneckom zápase iných národov (grécke povstanie, španielsky protifeudálny revolucionár Riego) Vedome nedbali o kolorit, ani o historickú vernosť, ale snažili sa v historických alebo cudzokrajných kulisách ventilovať aktuálnu problematiku súdobého Ruska, propagovať svoje politické koncepcie. Chceli vyzdvihnúť svoj ideál človeka a jeho prostredníctvom svoj žiaduci autoportrét. Ten mal byť priamym protikladom rozorvaného či oneginsky unaveného individualistu, rovnako ako tyranov mal nenávidieť aj „otrokov“, ich ochotu podriaďovať sa bez boja osudu. 
Dekabristickí básnici vytvorili prvú revolučnú básnickú školu v Rusku.
Dieudonné Nzapalainga

Život

Dieudonné Nzapalainga sa narodil 14. marca 1967 v Bangassou v SAR.
Po ukončení strednej školy začal obdobie formácie v kongregácii spiritánov a začal postulát v Otéle v Kamerune. Nzapalainga ukončil svoje filozofické štúdiá v Libreville v Gabone. Noviciát podstúpil v meste Mbalmayo v Kamerune a neskôr ukončil teologické štúdiá vo Francúzsku. 8. septembra 1993 zložil prvé rehoľné sľuby a 6. septembra 1997 večné sľuby. 7. septembra 1997 bol vysvätený za diakona a 9. augusta 1998 ho bangassouský biskup Antoine Marie Maanicus vysvätil za kňaza.
Svoju pastoračnú misiu začal ako kaplán v Marseille vo Francúzsku v tamojšom dome sv. Františka z Assisi a zároveň slúžil v tamojšej farnosti svätého Hieronyma. Vo Francúzsku bol až do roku 2005, keď sa vrátil do svojej rodnej Stredoafrickej republiky. V marci 2006 bol zvolený za predstaveného svojej kongregácie pre stredoafrickú provinciu; v úrade zostal do roku 2009.
26. mája 2009 ho po odstúpení arcibiskupa banguijskej arcidiecézy Paulina Pomodima pápež Benedikt XVI. vymenoval za apoštolského administrátora „sede vacante“ arcidiecézy. 14. mája 2012 ho ten istý pápež vymenoval za arcibiskupa diecézy. Biskupskú vysviacku prijal 22. júla 2012 z rúk prefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov Fernanda Filoniho a spolusvätiteľov Juda Thaddeusa Okola, apoštolského nuncia v SAR, a Edouarda Mathosa, biskupa bambarijského. Do úradu bol inaugurovaný 29. júla toho roku.
Pápež František arcibiskupa Nzapalaingu na konzistóriu 19. novembra 2016 kreoval za kardinála z titulom kardinál-kňaz a titulárnym sídlom Sant’Andrea della Valle. Stal sa najmladším členom kardinálskeho zboru (po kardinálovi Mafim) a prvým kardinálom narodeným po Druhom vatikánskom koncile. Titulárne sídlo prebral 18. decembra 2016.
Bronx Community Board 1

Bronx Community Board 1 je miestna samospráva v New Yorku, zahŕňa susedstvá Mott Haven, Melrose, a Port Morris v štvrti Bronx. Je ohraničená prielivom East River, East 149th Street, a Prospect Avenue na východe, East 161st Street (z Prospect Avenue na Third Avenue), East 159th Street (z Third Avenue na Park Avenue), a East 149th Street (z Park Avenue na Harlem River) na severe, a Harlem River s Bronx Kill na západe a juhu.
Jej súčasný predseda je George Rodriguez, a okresný riaditeľ Cedric Loftin.

Demografia

Podľa sčítania obyvateľov, mala samospráva 82 159 obyvateľov, oproti 77 214 v roku 1990 a 78 441 v roku 1980. Z toho 51 627 (66,9 %) boli Hispánci, 21 272 (25,9 %) boli Černosi (ne-Hispánci), 1 097 (1,3 %) Belosi (ne-Hispánci), 420 (0,5 %) boli Aziati, 206 (0,3 %) indiáni, 186 (0,2 %) boli iné rasy, a 774 (0,9 %) dvoch a viac rás.
Zafír

Zafír je drahokamová odroda korundu. Sfarbenie zafíru je najčastejšie modré, no farba môže nadobúdať aj žlté, zelené a ružové odtiene (s výnimkou červených korundov, ktoré sa nazývajú rubín), ktoré je spôsobené prímesou železa, titánu, alebo chrómu. Bezfarebný zafír sa nazýva leukozafír.
Názov zafír je arabského pôvodu (sapphyros - modravý). Najčastejšie sa vyskytuje v dávnovekých náplavoch.
Ainvelle (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 444 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Provenchères-sur-Fave

Poloha

Obec má rozlohu 7,27 km². Najvyšší bod je položený 651 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 884 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:SR

Kódy ISO 3166-2 pre Surinam identifikujú 10 dištriktov. Prvá časť (SR) je medzinárodný kód pre Surinam, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich dištrikt.

Zoznam kódov

SR-BR Brokopondo (Brokopndo)
SR-CM Commewijne (Nieuw Amsterdam)
SR-CR Coronie (Totness)
SR-MA Marowijne (Albina)
SR-NI Nickerie (Nieuw-Nickerie)
SR-PM Paramaribo (Paramaribo)
SR-PR Para (Onverwacht)
SR-SA Saramacca (Groningen)
SR-SI Sipaliwini (–)
SR-WA Wanica (Lelydorp)
Ríbezľa čierna

Opis

Rastlina dosahuje výšku 1 až 2 m. Jeho plodmi sú tmavé malé jedlé bobule s vysokým obsahom vitamínu C.

Obsahové látky

Čierne ríbezle sú bohatým zdrojom nielen vitamínu C (zo 100 g čiernych ríbezlí ľudské telo získa až 30 mg vit. C), ale i vitamínu P a z hľadiska obsahu bioaktívnych flavonoidov ich predstihujú iba černica, maliny, šípky a plody rakytníka. Obsahujú pektíny a významné množstvo resveratrolu. Čierne ríbezle radíme medzi rastlinné antioxidanty. Charakteristickú vôňu dávajú bobuliam a listom čiernych ríbezlí niektoré zložky, hlavne éterické silice. Čierne ríbezle sa vyskytujú divoko, ale liečivú surovinu získavame len z pestovaných kríkov.

Liečivé vlastnosti

Čierne ríbezle pôsobia močopudne a potopudne, proti hnilobe, proti artritíde, hnačke, skorbutu a posilňuje žalúdok. Vďaka obsiahnutým antioxidantom je prevenciou voči demencii a starnutiu buniek, tkanív, orgánov a organizmu. Komplex flavonoidov s účinkom na cievy označovaný nesprávne ako vitamín P, má (najmä v kombinácii s obsiahnutým či dodaným vitamínom C) ochranný vplyv na bunky, orgány, cievy a zvýšenie hladiny antioxidantov. Bioaktívne flavonoidy pôsobia s obsiahnutým aj dodaným vitamínom C väčšinou synergicky. Komplex prírodných flavonoidov s dodaným vitamínom C označujeme niekedy ako C-komplex. Sušené plody sú cennou súčasťou ovocných čajov. Obsiahnuté pektíny sú pomocou pri boji s rakovinou.  List je pre príjemnú arómu a jemné liečivé pôsobenie cennou súčasťou domácich (celoročných) i liečivých bylinných čajových zmesí. List je napríklad súčasťou čajov na liečbu močových ciest.

Pestovanie

Kríky čiernych ríbezlí získame na jar alebo na jeseň. Namočíme ich do vody a až potom vysadíme. Sadenice vysadíme o 5-10 cm hlbšie, než rástli v škôlke - tým položíme základ nového pevného kríku. Výhony nad zemou skrátime na 10-20 cm. Dbáme, aby sme mali aspoň dva kríky čiernych ríbezlí, každý od inej odrody, ale vzájomne sa opeľujúce. Budú mať vyššiu úrodu. Množenie ríbezle je jednoduché - množíme buď potápaním alebo augustový či zimnými odrezkami.
Dreuilhe

Poloha

Obec má rozlohu 6,93 km². Najvyšší bod je položený 765 m n. m. a najnižší bod 464 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 369 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bayers

Poloha

Obec má rozlohu 3,59 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE