google/wiki40b huggingface dataset:
OVB Holding

OVB Allfinanz Slovensko

OVB Allfinanz Slovensko je dcérskou spoločnosťou nadnárodnej akciovej spoločnosti OVB Holding AG. Na Slovensko prišlo OVB v roku 1993, kedy v Bratislave založili prvú centrálu.
Na Slovensku sa spoločnosť rozrástla a v súčasnosti má 128 kancelárii (aktuálnosť informácie k 1. augustu 2019).
Slovenský manažment je zastrešený predsedom predstavenstva Ing. Jaroslavom Vonkomerom a Mgr. Robertom Schmidtom, ktorý je členom predstavenstva.

Kauza Helvag

V roku 1997 začala OVB Allfinanz ponúkať produkty švajčiarskeho spolku Helvag, ktorý investoval do realít a steakových reštaurácií. Minimálny vklad bol 200 000 Kč, 10 000 Kč predstavoval vstupný poplatok, pričom OVB sľubovala garantovaný ročný výnos vo výške 5,6 %. Spolok Helvag ukončil svoju činnosť v júni 2001, keď polícia vykonala kontroly v sídlach spoločnosti vo Švajčiarsku, Nemecku, Luxembursku a Česku. Štátny zástupca vo Würzburgu obvinil manažérov Helvagu zo sprenevery, podvodu a prania špinavých peňazí. Zatknutých bolo celkom 14 ľudí. V júni 2001 OVB Allfinanz stiahla produkty Helvagu z ponuky, bez existujúcich klientov informovala o problémoch s investíciou, teda niektorí stále posielali v dobrej viere pravidelné platby. Prvýkrát boli o problémoch Helvagu informovaní v auguste 2002. Spoločnosť bola definitívne vymazaná z obchodného registra 1. júna 2006, pričom o vklad v celkovej hodnote 300 000 000 Kč prišlo zhruba 1200 investorov z Česka.
Poškodení klienti založili občianske združenie Investori Helvag a podali na OVB niekoľko trestných oznámení a súdnych žalôb, v ktorých požadovali kompenzáciu za stratenú investíciu. Kauza Helvag je mimo iného uvádzaná ako jedna z príčin, aj keď nie hlavná, prečo v roku 2007 prestúpilo približne 650 spolupracovníkov z OVB do novo vzniknutej poradenskej spoločnosti Partners. Rovnako tak sa stala jedným z dôvodov, prečo mnoho poradenských spoločností opustilo Asociáciu finančných poradcov a sprostredkovateľov (AFIZ), v ktorej hrala OVB kľúčovú úlohu, a založila novú inštitúciu Úniu spoločností finančného sprostredkovania a poradenstva (USF). Kým etický výbor AFIZ, ktorý sa kauzou Helvag zaoberal, dospel k záveru, že prípad svojho člena OVB nemôže riešiť, pretože k nemu došlo ešte pred vznikom tejto organizácie, USF upozorňovala na veľkú škodu, ktorú OVB spôsobila nielen sebe, ale aj celému trhu finančných poradcov a sprostredkovateľov a tiež argumentovala tým, že poradenská spoločnosť musí niesť zodpovednosť za konanie svojich zástupcov.
Fontette

Poloha

Obec má rozlohu 19,36 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Syagrius

Syagrius († 486/87) bol posledný samostatný rímsky vládca na území Západorímskej ríše. Vládol v časti Galie a používal titul “Rímsky kráľ” (Romanorum rex) alebo “Rímsky patricius” (Romanorum patricius).
Jeho otcom bol vojenský veliteľ Galie (magister militum per Gallias) Aegidius. V čase oslabenia moci západorímskych cisárov chránil územia Galie severne od rieky Loiry až po rieku Somnu. Ale ostro vystupoval proti de facto západorímskemu vládcovi, ktorým bol Germán Ricimer, čím tu vytvoril skoro samostatnú vládu. Jeho sídelným mestom bolo mesto Soissons. Nadviazal dobré vzťahy s kráľom sálskych Frankov Childerichom I.
Po otcovej smrti (pravdepodobne 464 alebo 465 po Kr.) nastúpil jeho syn Syagrius. Naďalej využíval dobré vzťahy s Childerichom a pri dn. meste Bourges porazil Gótov a na jeho území prežívala rímska kultúra. Rímsky spisovateľ Gregorius píše, že Syagrius porazil Sasov. Pravdivosť tohto príbehu však určiť nevieme. V roku 486 zaútočil proti jeho kráľovstvu franský kráľ Chlodovik I., porazil ho pri meste Soissons a krátko potom bol Syagrius popravený. Jeho vojenské oddiely začlenil Chlodovik do svojho vojska.
Syagriovo kráľovstvo bolo posledným nezávislým a samostatným rímskym územím v období rozkladu Západorímskej ríše.
Urcel

Poloha

Urcel má rozlohu 7,2 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Urcel má 559 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Edda

Význam mena

Názov Edda sa pôvodne používal iba pre učebnicu poézie Snorriho Sturlusona. Až v ranom novoveku sa začalo toto označenie používať aj pre novoobjavenú zbierku piesní z rukopisu Codex Regius, ktorá obsahovala rovnaké príbehy, ako Snorriho učebnica. Tento úzus sa zachoval až dodnes, takže pod pojmom Edda alebo eddická poézia sa myslí Poetická Edda.
Etymológia slova Edda je neistá. Jeden z možných významov je prababička (staroisl. edda), čo môže odkazovať jednak na starý vek, jednak na hlbokú múdrosť prezentovanej látky. Iná možná etymológia je zo staroislandského slova óðr (poézia) alebo Oddi, miesta na juhovýchode Islandu. Možné je aj odvodenie od latinského slova edere (písať, publikovať).

Poetická Edda

Poetická Edda alebo Staršia Edda alebo Sæmundrova Edda je zbierka severských básní neznámych autorov. Je najdôležitejším prameňom severskej mytológie.

Prenos

Najstarším dochovaným rukopisom Poetickej Eddy je tzv. Codex Regius z roku 1270. O okolnostiach jeho vzniku a osude až do 17. storočia sa nič nevie. V roku 1643 sa ocitol v rukách skálholtského biskupa Brynjólfura Sveinssona. Ten jeho autorstvo pripísal islandskému kňazovi a učencovi z 12. storočia Sæmundrovi Učenému. Moderná textová kritika jeho autorstvo spochybnila, napriek tomu sa dnes o Poetickej Edde niekedy hovorí ako o Sæmundrovej Edde.
Najstaršie piesne, ktoré Poetická Edda obsahuje, pochádzajú pravdepodobne z 9. storočia. Niektoré látky však už zrejme boli v tej dobe známe. Najmladšie piesne pochádzajú z 13. storočia. Mimo Codex Regius sa dochovali ďalšie piesne a básne, ktoré sa vďaka formálnej a obsahovej príbuznosti tiež zahŕňajú medzi eddické piesne.
Piesne a básne sa najprv tradovali ústne v ustálenej poetickej forme. V písomne dochovanom texe sa však medzi nimi objavujú krátke prozaické časti (napr. úvod). Pre toto prelínanie poézie a prózy jestvuje niekoľko vysvetlení. Podľa niektorých názorov mohli prozaické časti nahrádzať niektoré zabudnuté alebo len zlomkovito dochované verše, alebo vylepšovali a upravovali existujúce verše. Je tiež možné, že próza a poézia sa v Edde prelínali už od začiatku.

Prozaická Edda

Prozaická Edda alebo Snorriho Edda alebo Mladšia Edda je básnická príručka pre skaldov obsahujúca mnohé príbehy severskej mytológie. Napísal ju Snorri Sturluson. Kniha sa hojne opisovala už od 13. storočia a všetkým nasledujúcim generáciám Islanďanov je dôverne známa. K dispozícii máme sedem rukopisov z rokov 1300 –- 1600.
Pebibajt

Definícia

Jeden pebibajt je 2⁵⁰ bajtov.
Väčšina používateľov namiesto pebibajt používa zaužívaný, ale technicky nesprávny termín petabajt, ktorý je podľa SI definovaný ako 10¹⁵ bajtov. Jeden pebibajt zodpovedá 1024 TiB.
Miloš Klimek

Športová kariéra

Hral 81 zápasov v lige a strelil 31 gólov. Hral na ľavom krídle za Jednotu Košice v období rokov 1945–1948 a v roku 1948 za ATK Praha. V období rokov 1949–1950 hral v tíme Dynamo Košice. Bol rýchly hráč a strelec.
Za československú reprezentáciu odohral v rokoch 1946–1949 päť zápasov a zaznamenal 2 góly. Trikrát štartoval v reprezentačnom B-mužstve.
Rad Alexandra Nevského

Štatút radu

Radom Alexandra Nevského sa vyznamenávajú velitelia Červenej armády, ktorí prejavili v bojoch za Vlasť mimoriadnu odvahu, udatnosť a chrabrosť a umným velením zabezpečili úspešné účinkovanie svojich jednotiek. Pričom sa zohľadňovalo, že úspechu bolo dosiahnuté za nízkych strát.
Vyznamenanie Radom Alexandra Nevského sa ustanovovalo Výnosom Prezídia Hlavného Výboru ZSSR. Predstavovalo najnižší z radov udeľovaných sovietskym dôstojníkom.
Radom Alexandra Nevského boli vyznamenávaní velitelia divízií, brigád, plukov, práporov, rôt a čiat. Počas druhej svetovej vojny bol udelený 42 165 krát a boli ním vyznamenaní aj viacerí zahraniční vojaci.
Viktor Michajlovič Afanasiev

Životopis

V rokoch 1966 - 1970 absolvoval Kačinskoje vysšeje vojennoje aviacionnoje komandnoje učilišče letčikov im. AF Mjasnikova a stal sa z neho vojenský pilot. Potom získal ďalšie vzdelanie na Centr ispytanija aviacionnoj techniki i podgotovke letčikov-ispytatelej v Achtubinsku, kde sa stal testovacím pilotom. Ďalšími školami boli Moskovský letecký inštitút S. Ordžonikidzeho a Gumanitarnaja akademija Vooruženych sil, obe zakončené v Moskve roku 1995. Avšak už v prestávke štúdií absolvoval svoje prvé vesmírne lety. Bol najskôr kandidátom pre program raketoplánu Buran, kozmonautický výcvik ukončil v roku 1988 a bol zaradený do tímu.
Oženil sa s Jelenou Jakovlevnou a majú spolu syna Viačeslava a dcéru Juliu.
Koľajnica

Koľajnica je oceľový nosník tvoriaci súčasť železničného zvršku. Prenáša silu kolies a absorbuje pozdĺžne sily, rozjazdové a brzdné. Pri prejazde vozidla oblúkom prenáša priečnu, tzv. vodiacu silu. Zaisťuje hladký pohyb železničného vozidla. Na elektrifikovaných tratiach slúži ako vodič spätného vedenia. Tvorí koľajové obvody na zabezpečovacie zariadenia.

Dejiny

Prvé koľajnice, ktoré sa objavili na banských tratiach, boli len drevené dosky alebo drevené trámy. Vedenie kolies vozov bolo riešené obyčajne vodiacou doskou na strane týchto trámov.
Neskôr boli použité železné pásy pripevnené k trámom. Z Anglicka v polovici 19. storočia prenikli hríbové koľajnice. Tie boli už na konci 19. storočia vytlačené širokopätovými koľajnicami, používanými dodnes.
Cusco (mesto)

Dejiny

Cusco založili okolo roku 1200 Manco Capac so sestrou Mama Ocllo na pokyn svojho otca, ktorým bol Veľký Con Ticci Viracocha (boh stvoriteľ, hlavný boh Inkov a obyvateľov ich ríše). Podľa legendy je Cusco postavené v strede sveta a preklad jeho názvu doslova znamená "Pupok sveta". Cusco sa stalo prepychovým hlavným mestom mocnej ríše Inkov a vládlo úspešne nad 6 miliónmi obyvateľov. Toto obdobie pripomínajú mohutné hradby Sacsayhuamán, ktoré sa nachádzajú 200 metrov nad mestom, posvätné Kenko, inkské kúpele Tambo Machay, Puca Pucara, Písac, Posvätné údolie Inkov – Valle Sagrado, Ollantaytambo a vynikajúce exponáty v Museo Arqueológico.
Cusco bolo vybudované do podoby posvätného zvieraťa – pumy, ktorej brucho tvorilo rozsiahle námestie. Dnes toto námestie obklopujú arkády postavené v koloniálnom štýle, slávna katedrála s čiernym Kristom, jezuitský chrám. Budovy sú postavené na základoch inkských palácov, ktoré boli vybudované bez použitia malty z obrovských kamenných kvádrov, ktoré boli opracované tak, že sa medzi ne nedá vložiť čepeľ noža. Kresťanský kostol a dominikánsky kláštor Santo Domingo stoja na základoch, ktoré kedysi patrili najkrajšiemu a najvýznamnejšiemu chrámu inkskej ríše Coricancha – Zlatý dvor.
Keď do mesta prišiel Francisco Pizarro so svojou hordou dobrodruhov, ktorá sa hnala za zlatom a striebrom, všetko, čo bolo zo zlata a striebra roztavili, zdemolovali paláce a umelecky zdobené stavby a kameň z nich použili na výstavbu svojich kresťanských chrámov. Na pôvodne slávnostnom a kultovom námestí Inkov vzniklo námestie Plaza de Armas nového španielskeho mesta a dodnes je stredobodom Cusca. Tu stojí aj katedrála, ktorú postavili v 16. a 17. storočí na základoch paláca vládcu Viracochy. Vo vnútri katedrály je nádherne vyrezávaný chór, oltár a maľby. Vo východnej časti námestia stojí kostol La Compañía de Jesús zo 17. storočia, ktorého múr je časťou pôvodného Hadieho chrámu Inkov. Španieli stavali dnešné Cusco podľa pôvodného pôdorysu mesta a ani dve katastrofálne zemetrasenia v rokoch 1650 a 1950, ktoré narobili veľké škody, ani nasledujúca výstavba nezmenila pôvodný charakter mesta.
Federal Hall

Federal Hall bola budova na 26 Wall Street na Dolnom Manhattane v meste New York v Spojených štátoch postavená v roku 1700.
Slúžila najskôr ako radnica mesta New York, potom ako prvé sídlo kongresu Spojených štátov amerických po prijatí Ústavy. Bola tiež miestom, kde v roku 1789 prebehla inaugurácia Georga Washingtona ako prvého prezidenta Spojených štátov. Túto udalosť symbolizuje bronzová socha na schodoch pred dnešnou podobou tejto budovy postavenej medzi rokmi 1834 a 1842 ako US Customs House.
Pôvodná Federal Hall bola zbúraná v roku 1812. Dnešná verzia nesie meno Federal Hall National Memorial a slúži ako múzeum oslavujúce udalosti, ktoré sa udiali na tomto mieste. Expozícia zahrňuje interaktívne miestnosti venované americkej Ústave či listine práv, ktorá tu bola prednesená prvému Kongresu Jamesom Madisonom.
Peyruis

Poloha

Peyruis má rozlohu 23,23 km². Najvyšší bod je položený 740 m n. m. a najnižší bod 381 m n. m.

Obyvateľstvo

Peyruis má 2615 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zámok Chinon

Zámok Chinon (franc. Château de Chinon) sa nachádza v meste Chinon v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire. Leží na skale nad Viennou, prítokom Loiry.
Ferdinand Sigotský

Životopis

Študoval na reálnom gymnáziu v Trenčíne, na lesníckom odbore ČVUT v Prahe, roku 1926 Ing. Pracovník lesných správ a podnikov, Povereníctva lesov a drevárskeho priemyslu v Bratislave. V roku 1944-1949 inšpektor pestovateľskej činnosti pre horehronské lesné správy na Riaditeľstve Štátnych lesov a majetkov v Banskej Bystrici. Špecializoval sa na obnovu a pestovanie lesov. Autor odborných príručiek a článkov.
Jukebox

Jukebox je automatický stroj na prehrávanie hudby, dnes už prevažne využívajúci systém MP3 v spojení s počítačom. Existuje niekoľko podôb samotného jukeboxu, k najznámejším patria tzv. klasické, ktoré majú rozmery okolo 150 cm na výšku a 60 cm na šírku. Trendom poslednej doby je aj nástenný, ktorý sa hodí do menších priestorov. Vďaka modernej technike a počítačom, ktoré nahradili CD disky, pojme takýto jukebox cez 30 000 skladieb a 4 000 interpretov, priemerná veľkosť diskov v jukeboxoch je od 200 do 400 GB. Tento obsah je viacmenej rovnaký vo všetkých jukeboxoch, vzhľadom na rovnaký zdroj, odkiaľ dáta pochádzajú, to zhromažďuje špeciálny klub vlastníkov CD pod dohľadom združenia OSA a Integram.
Pojem jukebox sa používa tiež pre softvér poskytujúci prehrávanie zbierky elektronických skladieb. Môže ísť o desktopovú aplikáciu sprístupňujúcu multimédiá uložené na danom počítači alebo webovú stránku, ktorá prehráva hudobné súbory zverejnené na internete.
Feissons-sur-Salins

Poloha

Obec má rozlohu 4,8 km². Najvyšší bod je položený 1 756 m n. m. a najnižší bod 760 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Eduard Pecník

Životopis

R. 1762-1965 sa učil za stolára u banskobystrického majstra Martina Wahla, potom bol na vandrovke v Sasku, Braniborsku a v Sliezsku. Roku 1770 sa vrátil a vyučil sa v Soprone za organára u významného majstra Jána Rotha. Postavil 20 organov najväčší v evanjelickýa.v. kostole v Kameňanoch (1804), v Drienčanoch, Hostišovciach, Hrušove, Kraskove, Lipovci a i.
Cépie

Poloha

Obec má rozlohu 6,61 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 653 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Električková doprava v Košiciach

1990 – 2014

Po revolúcii 1989 došlo k prevodu dopravného podniku zo štátu na mesto, čo malo vplyv na zmeny v organizácii dopravy a predlžovanie intervalov električkových liniek. Tri z deviatich vnútromestských liniek boli zrušené (linky 1, 5 a 8). Po roku 1990 nevznikla ani jedna nová električková trať, pričom do tých stávajúcich bolo investované iba v najnevyhnutnejšej miere. Prevádzka trojvozidlových súprav bola ukončená z dôvodu vysokých prevádzkových nákladov. Z finančných dôvodov boli niektoré vozne upravené na trvale predné alebo zadné, a to predovšetkým odstránením cúvacej kontrolky z predných vozňov a reflektorov so zrkadlami zo zadných; z kabíny vodiča v niektorých zadných vozidlách bývalo odstraňované množstvo komponentov, čím sa tieto vozidlá stali samostatne nepoužiteľné, resp. iba ako vlečné vozidlá v súpravách.
Po roku 1989 boli do Košíc dodávané vozidlá typu KT8D5 (v rokoch 1986 – 91 spolu 40 kusov) a T6A5 (v rokoch 1992 – 93 spolu 30 kusov). Pri znižovaní výkonov električkovej dopravy sa však 40 dodaných článkových vozidiel KT8 ukázalo nadbytočnými a už od roku 1992 boli niektoré z nich odpredávané do Miškolca (Maďarsko, 10 kusov), Strausbergu (Nemecko, 3 kusy) a Sarajeva (Bosna a Hercegovina, 4 kusy).
Na električkách typu T6A5 boli vymenené automatické hlavy spriahadiel za klasické pražské (zhodné s typom na vozidlách typu T3). Na trvalých súpravách bolo ponechané medzi vozňami automatické spriahadlo, ktoré umožňovalo jazdu iba na jeden pantograf. V rokoch 2003 – 2009 prešlo 8 kusov električiek KT8D5 vložením stredného nízkopodlažného článku rekonštrukciou na typ KT8D5R.N2 a niekoľko električiek T3 bolo taktiež zmodernizovaných (elektronické panely, nový interiér, nový náter), z toho jedna na typ T3Mod, ktorý napokon nebol pre nevyhovujúcu výzbroj, závadu na brzdách a veľmi časté poruchy zaradený do pravidelnej prevádzky.
Zaujímavosťou košickej prevádzky bola jazda súprav T6A5 a KT8D5 s odberom prúdu na zadný zberač (podobne ako donedávna jazdili v Bratislave súpravy typu T6A5) z dôvodu menšieho znečistenia striech vozidiel uhlíkom zo zberačov. Toto riešenie bolo možné aj vďaka tomu, že ovládanie výhybiek sa nevykonávalo pomocou trolejových kontaktov (v Bratislave bolo ale dôvodom tohto typu jazdenia práve blokovanie výhybky). Tento spôsob odberu prúdu sa využíval do roku 2008, keď sa zaviedlo interné nariadenie o odbere prúdu prednými zberačmi. Vozidlá boli po prehliadkach alebo opravách lakované v zeleno-bielom nátere, po roku 2010 v žlto-modrom nátere. V apríli roku 2011 bol do Košíc dodaný prvý kus nízkopodlažnej električky Vario LF.

Obnova siete 2014 – 2018

Havarijný stav tratí a zastaranosť vozidlového parku si vynútili rozsiahlu investíciu do električkovej dopravy v Košiciach, financovanú zo štrukturálnych fondov Európskej únie od roku 2014 (Operačný program Doprava - Kohézny fond EÚ). V rokoch 2014 – 2018 bolo dodaných 46 nových, článkových, čiastočne nízkopodlažných  električiek Vario LF2+.
Nitting

Poloha

Obec má rozlohu 8,86 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 263 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 469 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrcholový manažment

Vrcholový manažment (iné názvy: najvyšší/vyšší/vrchný/top manažment, vrcholové/najvyššie/vyššie/vrchné riadenie, vrcholové/najvyššie/vyššie/vrchné vedenie, manažérsky tím, nevhodne výkonný manažment, výkonné riadenie/vedenie, nesprávne senior manažment, ang. senior/executive/upper/higher/top management, (senior) management team) je najvyššia úroveň manažmentu (teda vrstva manažmentu nad stredným manažmentom), čiže súhrn manažérov majúcich v organizácii najvyššie hodnostné postavenie.
Anglické "top management" (a tým aj niektoré z vyššie uvedených slovenských ekvivalentov) môže alternatívne označovať správnu radu (Board of Directors).

Charakteristika

Vrcholový manažment pozostáva najmä z generálneho riaditeľa, jeho zástupcov a (hlavných) vedúcich rôznych oddelení, divízií a podobne. Board of Directors a/alebo akcionári mu zverujú špecifické výkonné právomoci. Board of Directors a vlastníci spoločnosti síce obyčajne majú vyššie právomoci/zodpovednosti ako vrcholový manažment, ale od vrcholového manažmentu sa odlišujú tým, že sa zameriavajú na riadenie vrcholového manažmentu a nie na priame bežné riadenie činnosti organizácie.
Urodelus

Premenná hviezda

Urodelus je zákrytová hviezda typu Algol. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť sa pohybuje medzi 4,35 a 4,41.

Dvojhviezda

Urodelus je zároveň aj dvojhviezdou. Jej spoločník Urodelus B bol objavený v roku 1959 a má zdanlivú hviezdnu veľkosť 11,2.
Argelès-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 58,67 km². Najvyšší bod je položený 1 099 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 033 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Deň Austrálie

Deň Austrálie (angl. Australia Day), 26. január, je najvýznamnejším štátnym sviatkom Austrálie. V tento deň v roku 1788 sa v sydneyskom zálive vylodila prvá flotila kapitána Arthura Phillipa.
Sanitka

Sanitka (označovaná aj ako ambulancia) je zdravotnícke vozidlo určené na prednemocničnú starostlivosť o zranených alebo chorých osôb počas transportu do zdravotníckeho zariadenia (nemocnice, kliniky a pod.). Taktiež môžu byť využívané na dopravu pacientov z alebo do miesta liečby (zväčša pri imobilných osobách), príp. na transport telesných orgánov (pri transplantácii). V súčasnosti sú niektoré sanitné vozidlá slúžia ako pojazdné ošetrovne, laboratóriá, röntgenové pracoviská.
Na Slovensku sú prevádzkovateľom sanitiek zdravotné záchranné služby v súkromnom vlastníctve (napr. Falck, EMS, IRS, Resustic Zemplin a i.) alebo vo vlastníctve samosprávy (napr. ZZDS Bratislava a pod.). Armáda používa vojenské sanitky.
V širšom zmysle možno tento termín aplikovať aj na iné vozidlá záchranných zložiek - záchranné helikoptéry, člny, lode, motocykle či bicykle.

História

História sanitiek siaha do staroveku, kedy sa používali ručné káry na násilnú prepravu nevyliečiteľných pacientov postihnutých malomocenstvom alebo psychickými chorobami. Sanitky boli prvýkrát použité na pohotovostnú prepravu zranených vojakov v roku 1487 v Španielsku a v civilnej variante sa začali používať od roku 1830. Slúžili na to prispôsobené koče poháňané konskou alebo ľudskou silou. Technický pokrok v 19.  a 20. storočí umožnil výrobu moderných sanitných vozidiel.

Typy sanitiek

Sanitné vozidlá možno rozdeliť do viacerých typov podľa ich funkcie. V niektorých prípadoch môže sanitka plniť viacero funkcií (napr. kombinácia rýchlej záchrannej služby a prepravy pacienta). Podľa európskej normy (ČSN EN 1789) sa sanitné vozidlá delia na:

Konštrukcia sanitiek

Pri zhotovovaní sanitných vozidiel musia byť zohľadnené miestne podmienky a infraštruktúra. keďže väčšina sanitiek sú kolesové vozidlá, nevyhnutnosťou sú zachovalé spevnené cesty, ktoré umožňujú rýchly príchod na miesto nehody a dopravu pacienta do nemocnice. V oblastiach s ťažkým terénom sú používané pásové sanitné vozidlá alebo záchranné helikoptéry. 
Moderné sanitky sú poháňané spaľovacím motorom, ktorého pohonnou hmotou je benzín, nafta alebo skvapalnený ropný plyn (LPG), v závislostí od požiadaviek prevádzkovateľa a dostupnosti jednotlivých možností. V chladnejších oblastiach sú používané benzínové motory, keďže naftové motory štartujú ťažšie pri nízkej teplote. V teplých oblastiach sú preferované naftové motory, pretože sú považované za účinnejšie a odolnejšie. Dieselové motory sú uprednostňované aj z bezpečnostných dôvodov, najmä po sérii požiarov benzínových sanitiek v roku 1980, ktorých príčinou bola najmä vyššia vznietivosť benzínu v porovnaní s motorovou naftou.
Komunikácia medzi vozidlami a dispečingom sa uskutočňuje pomocou vysielačiek alebo mobilných telefónov.