google/wiki40b huggingface dataset:
Turretot

Poloha

Obec má rozlohu 6,07 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 479 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sklené (okres Turčianske Teplice)

Fínske domčeky

48°47′08″S 18°51′17″V
Súčasťou obce je osada Fínske Domčeky. Nachádza sa na ceste zo Skleného smerom do Turčeka. Ide skôr o väčšiu chatovú osadu, než skutočné sídlo. Názov pravdepodobne pochádza zo vzhľadu tunajších domov, ktorý môže pripomínať škandinávsku architektúru.
Česko-slovenské národné volejbalové družstvo mužov

Česko-slovenské národné volejbalové družstvo mužov bolo národné družstvo mužov, ktoré reprezentovalo Česko-Slovensko v medzinárodných volejbalových súťažiach, turnajoch a priateľských zápasoch. Fungovalo pod záštitou České a Slovenské federace volejbalu (ČSFV). V rokoch 1924 až 1946 niesol zväz názov Československý volleyballový a basketbalový svaz (ČVaBS, najstarší národný volejbalový zväz v Európe a druhý na svete) a v rokoch 1946 až 1990 Československý volejbalový svaz (ČSVS). Po rozdelení Česko-Slovenska v roku 1993 vznikli samostatné národné družstvá Česka a Slovenska.
Svoj posledný zápas odohralo 9. septembra 1993 proti Bulharsku na Majstrovstvách Európy 1993, hoci v tom čase už niekoľko mesiacov fungovali samostatne národné družstvá oboch rozdelených štátov.

Úspechy

Prvý medzinárodný zápas absolvovalo národné družstvo 27. augusta 1946, keď v Prahe zvíťazilo pred 4 000 divákmi nad Francúzskom 3 : 0 (po setoch 15 : 11, 15 : 9 a 15 : 8). O 2 roky neskôr sa konali prvé majstrovstvá Európy v Réme, ktoré česko-slovenské družstvo vyhralo, pričom zvíťazilo vo všetkých zápasoch a bez straty setu (5 víťazstiev, skóre setov 15 : 0). Na následných majstrovstvá sveta v roku 1949 v Prahe skončilo strieborné za Sovietskym zväzom. V období 50. rokoch patrilo medzi najlepšie tímy sveta, čo potvrdilo ziskom európskych titulov v rokoch 1955 a 1958, ziskom titulu majstra sveta v roku 1956 a ďalších troch strieborným medailí z MS. V 60. rokoch k nim pripojilo dve medaily z olympijských hier, zisk titulu majstra sveta z roku 1966 a ďalších dvoch medailí z MS, bronz zo svetového pohára a dve medaily z majstrovstiev Európy. V rokoch 1964 a 1966 získalo cenu za najlepší kolektív v česko-slovenskej ankete Športovec roka. Posledné veľké úspechy zaznamenalo v roku 1985 na ME v Holandsku, kde získalo striebornú medailu, a na svetovom pohári, kde skončilo bronzové.
Železná voda

Prameň

Tečie v Podtatranskej kotline, kde pramení v najvýchodnejšej časti podcelku Liptovská kotlina, západne od chatovej osady Tatranský Lieskovec v lokalite Zasmrečinské, v južnej časti územia prírodnej rezervácie Blatá, v nadmorskej výške približne 935 m n. m.
Migdal ha-Chazon

Migdal ha-Chazon je mrakodrap v priemyselnej zóne Kirjat Atidim v severovýchodnej časti Tel Avivu v Izraeli.
Leží na severovýchodnom okraji Tel Avivu, cca 5,5 kilometra od pobrežia Stredozemného mora, neďaleko severného brehu rieky Jarkon, v nadmorskej výške cca 20 metrov. Je súčasťou súboru výškových budov Migdalej Atidim, ktoré tvoria tunajšiu priemyselnú zónu. V tomto prípade ide o vežu Migdal Atidim 8.
Meria 149,8 metra, má 40 poschodí. Projekt vypracoval ateliér Zarhy Architects, ktorý nadväzuje na prácu Moše Zarhyho. Budovu navrhli podľa požiadavky klientov tak, aby maximalizovala okennú plochu a podiel kancelárií s prístupom k dennému svetlu. Je preto vystavaná na členitom pôdoryse kombinujúcom kríž a štvorec. Má 110 000 štvorcových metrov plochy. V budove sú dve obchodné poschodia, päť poschodí podzemných garáží s 1 500 parkovacími miestami, dva hlavné vchody a jedenásť výťahov.
Kotvičník zemný

Etymológia

Pôvod názvu rastliny treba hľadať v gréckom slove τρίβολος (po slovensky: Kotvica plávajúca), ktoré sa do latinčiny prekladá ako "tribulos". Latinské slovo tribulus bolo pôvodne používané na označenie špicatej zbrane. V Klasickom Grécku sa však toto slovo používalo už ako pomenovanie Kotvičníku zemného.

Pôvod a výskyt

Rastlina pochádza pravdepodobne z piesočnatých morských pobreží Číny a Japonska. Ide o invazívny druh, ktorý sa postupne rozšíril aj do Európy, Ázie, Ameriky, Afriky a Austrálie. 
Kotvičník poznajú aj obyvatelia Indie či Srí Lanky. V zahraničí sa pestuje pre svoje liečivé účinky. Známy je pod menami goat´s head, devil´s-thorn, burra gokharu či bindii.

Opis

Byľ: málo rozvetvená, dĺžka: 10 až 60 cm

Listy: krátke stopkaté,  elipsový alebo kopijovitý tvar

Kvet: päťpočetný kvet žltej faby

Plod: suchý plod je zložený z pätice rozložených, bradavičnatých a tvrdých plodov, na jeho stranách sa nachádzajú špicaté ostne

Semená: svetlo hnedá farba, vajcovitý tvar

Výskyt

Kotvičník je rozšírený v Európe, Ázií, Afrike aj Austrálií. Pochádza pravdepodobne z piesočných morských pobreží Číny a Japonska. Typickým miestom výskytu Kotvičníka sú suché miesta, stepi, polopúšte. Darí sa mu i v prímorských pieskoch, pastvinách, pri cestách a v záhradách.
Bitka pri Pyramídach

Bitka pri Pyramídach alebo prvá bitka s Mamelukami sa odohrala 20. júla 1798. Napoleon mal k dispozícii približne 10 000 mužov. Väčšina pešiakov, ktorých sústredil do takticky vytvorených štvorcov (carré). Vytvoril päť carré o sile približne 2 000 mužov, pričom tri carré boli mobilné a dve statické.
Proti Francúzom stálo približne 40 000 mameluckých vojakov (prevažne jazdcov). Viedol ich mamelucký emir Murad Bej a jeho brat Ibrahim Bej.
Murad na odporúčanie svojho brata sústredil svojich jazdcov na priamy útok proti francúzskym carré. Budúci prvý konzul pred týmto ťažením dobre študoval spôsob boja mameluckých vojsk. Jeho statické a mobilné carré sa vzájomne doplňovalo pri streľbe a nabíjaní muškiet a pri podpore delostrelectva, ktoré Napoleon umiestnil na neďalekú vyvýšeninu, pôsobila francúzska streľba ako dážď. Mamelucký jazdci prichádzali do tesnej blízkosti carré, kde boli kosení po stovkách. Jazdecké oddiely sa vracali späť do tyla mameluckého vojsk, kde ich k novým útokom formoval a vysielal Ibrahim Bej. Ten ani nespozoroval, že z juhu sa k tylu nepriateľa blíži jazdecká divízia generála Desaixa.
Víťazstvo napoleonských vojsk bolo úplné. Dokonca, tak zdrvujúce, že Napoleon mohol slávnostne vstúpiť do Káhiry a Murad Bej už nikdy nebol schopný postaviť proti Napoleonovi, takú armádu, ktorá by mu mohla konkurovať. Uchýlil sa len k drobným vojenským akciám a napádaniu osamotených francúzskych jednotiek.
Napoleonove straty v tejto bitke boli asi 40 mŕtvych a 300 ranených. Mameluci Murada Beja počítali 20 000 mŕtvych a 10 000 ranených. 
Niekoľko dní po tomto víťazstve rozstrieľal francúzske republikánske loďstvo admirál Horatio Nelson pri Abukíre.
Serches

Poloha

Serches má rozlohu 9,1 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Serches má 307 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Juraj Alner

Životopis

Juraj Alner sa narodil 23. júla 1937 v Kladne, ale čoskoro sa rodina presťahovala do otcovho rodiska Ružomberka.
V roku 1941 otec zomrel a matka sa vydala za Zlatoňa Mileca. Prvú vlnu deportácii slovenských Židov v roku 1942 prežili vďaka prezidentskej výnimke pre jeho starého otca. Po vypuknutí Slovenského národného povstania v lete 1944 ušli na vidiek, kde sa skrývali až do oslobodenia. V lete 1946 bol vďaka Švajčiarskemu Červenému krížu na pobyte pre deti vo Švajčiarsku. Napísal o tom knihu Švajčiarske deti, ktorá vyšla v roku 2010.
Po vojne žili krátko v Ružomberku, potom v Žiline a od roku 1948 v Bratislave, kde v roku 1951 ŠtB zatkla jeho nevlastného otca, ktorý bol v rámci politických procesov väznený 11 rokov. V roku 1955 nastúpil na štúdium slovenčiny na Vysokej škole pedagogickej (VŠP) a germanistiky na Univerzite Komenského.
Aj kvôli účasti na študentskom proteste ho po skončení vysokej školy poslali na dva roky "do výroby, aby sa oboznámil s robotníckou triedou". V roku 1962 založil v Banskej Bystrici Divadlo poézie. V rokoch 1964 – 1969 pracoval v redakcii denníka Ľud v Bratislave. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy, bol nútený emigrovať do USA, odkiaľ sa kvôli rodine vrátil. Vzhľadom na jeho politické postoje pracoval 1970 – 1978 ako robotník – korektor a 1978 – 1989 ako knihovník na VŠMU.
V novembri 1989 a po ňom spolupracoval so študentmi a Verejnosťou proti násiliu a po páde režimu sa vrátil do denníka Ľud ako šéfredaktor. Neskôr pôsobil v redakciách Slobodného piatku a Národnej obrody ako komentátor, publikoval takmer vo všetkých slovenských médiách, bol dopisovateľom denníkov Der Standard a Luxemburger Wort. V marci 1990 sa zúčastnil obnovy Paneurópskej únie na Slovensku a od januára 1994 bol jej generálnym tajomníkom. V roku 1993 založil slovenskú sekciu Asociácie európskych novinárov a stal sa jej predsedom. Od začiatku deväťdesiatych rokov prednášal na viacerých univerzitách v zahraničí a na Slovensku.
Michael Smith (astronaut)

Životopis

Vyštudoval vojenskú námornú akadémiu United States Naval Academy a na rovnakej škole v roku 1967 absolvoval aj postgraduálne štúdium (Naval Postgraduate School). Potom nastúpil na Námorná univerzitnú školu. Roku 1969 absolvoval letecký výcvik. Slúžil ako inštruktor, skúšobný pilot a pilot útočných lietadiel, lietal aj nad Vietnamom. Vo svojich 35 rokoch sa dostal 7. júla 1980 k výcvikovej jednotke astronautov NASA a v tej dobe mal nalietaných 4300 hodín.
Vals-des-Tilles

Poloha

Obec má rozlohu 36,89 km². Najvyšší bod je položený 504 m n. m. a najnižší bod 329 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prameny Labe

Ochrana

Predmetom ochrany boli najcennejšie vrcholové partie Krkonôš v pramennej oblasti Labe. Pamiatka bola zrušená k 1. aprílu 2008 začlenením pamiatky pod NP Krkonoše.
Holsbeek

Obyvateľstvo

Obec má približne 9 659 obyvateľov (2010).
Thunar

Vývoj

Thunar vyvíja Benedikt Meurer v jazyku Python s využitím knižnice GTK+2.
Bilaterálne zmluvy medzi Česko-Slovenskom a Sovietskym zväzom

V priebehu rokov 1935 – 1990 boli uzavreté viaceré bilaterálne zmluvy medzi Česko-Slovenskom a Sovietskym zväzom.
Prvé, dočasné bilaterálne zmluvy uzatvorila Československá republika (ČSR) s Ruskou socialistickou federatívnou sovietskou republikou (RSFSR) 5. júna 1922 a s Ukrajinskou sovietskou socialistickou republikou (USSR) 6. júna 1922, predchodcami Zväzu sovietskych socialistických republík (ZSSR). Týkali sa administratívnych záležitostí (zriadenie štátnych zastupiteľstiev, dopravné spojenie, medzištátne obchodné operácie a pod.) a otázka uznania RSFSR a USSR ostala otvorená.
La Calotterie

Poloha

Obec má rozlohu 9,48 km². Najvyšší bod je položený 58 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 646 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Frišovic

Životopis

Funkcionár banskoštiavnickej banskej komory. V Banskej Bystrici mal (1610) v zálohe ornicu a záhrady v hodnote 200 zlotých.
Terminátor (elektronika)

Terminátor v elektronike je súčiastka, ktorou sa ošetrí koniec elektrického vodiča použitého na prenos signálu. Najmä pri vysokých frekvenciách signálu sa vďaka odrazom vyskytujú nežiaduce interferencie a tým rušenie – znižovanie kvality signálu na vedení. Ošetrenie vodiča (prípadne niekoľkých paralelných vodičov signálu – zbernice) vhodným rezistorom pomáha odstrániť toto rušenie.
Vodojem Trnava

Vodojem v Trnave je významné architektonické dielo v Trnave. Autorom projektu (1941) je Prof.ing.arch. Emil Belluš (1899- 1979). Statiku riešil Prof. Karel Havelka. Vodojem bol vybudovaný v rokoch 1942- 1946.Do prevádzky bol odovzdaný v roku 1954.

Situovanie

Vodárenská veža s vodojemom, s čerpacou stanicou, bazénom a areálom sa nachádza vo východnej časti mesta Trnava, je zasadená do umelo koncipovanej oázy a je dobrým prejavom autorovej vynaliezavosti. Svojou výškou 50 metrov, tvorí jednu z dominánt mesta Trnava. Vstup do areálu je z Bučianskej cesty. Areál je po celom obvode oplotený a má tvar trouholníka rozmerov 447 m 493 m a 208 m. Táto oplotená plocha predstavuje spolu 5,3676 ha a je zároveň ochranným pásmom vodného zdroja.

Konštrukčné riešenie

Šesť železobetónových nosných stĺpov zviazaných skružami nesie plný valec vodnej nádrže. Valec uprostred stĺpov ukrýva technické schodisko a vodovodné potrubia. V plášti valca sú menšie obdĺžnikové okná. Podobný motív sa opakuje aj v hornej časti nádrže, kde okná osvetľujú okružnú chodbu. Vežička na vrchole - laterna slúži na vetranie a osvetlenie. Hornú časť vodojemu sprístupňujú technické rebríky. Objem vodojemu je 1200 m3 a výška hladiny vody je 8,0 m.

Architektonický výraz

Jednoosová vertikálna kompozícia je nápadito vymodelovaná, založená na optickom dynamizujúcom efekte a gradovanom kontraste plných a perforovaných hmôt a plôch. Plasticitu podčiarkujú typické bellušovské rímsy.

Filozofia

Skulpturálna impozantnosť tohto technického diela spočíva najmä v kontraste plnej hmoty nádrže a odľahčenej zostavy nosnej časti. Emil Belluš dokázal sebaisto formovať aj tie časti konštrukcie, ktorým sa zvykne pripisovať výlučne konštrukčná funkcia. Toto dielo vo svojej kategórii je príkladom brilantnej architektúry.
Motokára

Motor

Pretekárske motory používané do dnešných čias boli výlučne dvojtaktné benzínové. Dnes sa zavádzajú aj motory štvortaktné napr: Honda 390 (až 130 km/h), z dôvodu ekologickejšej, ekonomicky výhodnejšej prevádzky a menšej náročnosti na pretekára. Dvojtaktné motory sú veľmi výkonné, napr. motor triedy ICC vodou chladený jednovalec objemu 125 cm³ dosahuje maximálny výkon až 55 koní pri 15 000 otáčkach za minútu a dokáže 175 kilogramov ťažkú motokáru aj z jazdcom vystreliť z 0 na 100 km/h za 2,8 sekundy pri čom dosahuje na dlhých okruhoch rýchlosť až 185 km/h (neoficiálna testovaná max. rýchlosť na brnianskom okruhu 230 km/h).

Rám

Šasi motokáry tvorí rúrkový rám z chróm-molybdénovej ocele, ktorý je zároveň pružiacou jednotkou. Brzdy sú kotúčové, buď na obidvoch, alebo len na zadnej náprave. Na motokáre sú použité vzácne materiály, ako dural, horčík, titan, karbon, kevlar a pod. Charakteristika rámu sa upravuje podmienkam dráhy: typ okruhu, počasie napr. zmenou geometrie, používajú sa stabilizátory. Najznámejšie a najpoužívanejšie rámy sú TonyKart, Birel, CRG, PCR a ďalšie.

Prevodovka

Motokára nemá diferenciál, zadnú nápravu tvorí pevná os. Krútiaci moment motora je prenášaný reťazou. Ozubené kolesá (rozety) či už motorová alebo rozeta na ose sa mení, tým sa mení pomer prevodu, čím sa prispôsobuje charakteristika motora danému okruhu. Spojka je buď suchá odstredivá, alebo pri ICC suchá viaclamelová vypínateľná s ovládaním na volante, používaná len pri pevnom štarte, alebo pri kolízii.

Kartingové tímy

Homola Motorsport – Matej Homola (ROTTAX Max Junior)
Vihorlat (podnik)

Vihorlat bol strojársky podnik v Snine.

História

Výroba v podniku začala v roku 1952 s 340 zamestnancami. V roku 1985 Vihorlat zamestnával okolo 6 000 zamestnancov. V roku 2001 sa podnik ocitol v konkurze, následne bol rozpredaný a bola ukončená výroba pod značkou Vihorlat. V súčasnosti v areáli sídlia už iba súkromné firmy.

Výroba

V podniku sa vyrábali lisy na liatie kovov pod tlakom, formy, priamočiare hydromotory a hydraulické prvky pre automobilový priemysel, mostové žeriavy, oceľové konštrukcie, parkovacie systémy pre osobné autá, kotly pre ústredné vykurovanie a špeciálna výroba pre armádu.
LG V20

LG V20 je androidový smartfón, ktorý vyrába spoločnosť LG Electronics. Uvedený bol 6. septembra 2016 a je to nasledovník modelu LG V10 z roku 2015. Podobne ako V10, aj V20 má sekundárny displej pri hornej hrane zariadenia, ktorý sa používa na zobrazenie dodatočných správ a prvkov. Zariadenie obsahuje aj quad DAC pre zvuk.
Dizajn obsahuje prvky z LG G5, vrátane čiastočne kovového tela (vrch a spodok sú zo silikónu), konektor USB-C a zadný vypínač s integrovanou čítačkou odtlačkov prstov. Je dostupný v striebornej, titánovej a ružovej farbe. Má 5,7 palcový 1440p IPS LCD displej potiahnutý Gorilla Glass 4. Podobne ako V10, druhý dodatočný displej je na vrchu zariadenia vpravo od kamery. Obrazovka je väčšia a jasnejšia ako v modeli V10. Má 4 ESS Sabre ES9218 DAC prevodníky na rozšírenie zvukového výstupu a dodáva sa so slúchadlami Bang & Olufsen H3. Používa systém na čipe Qualcomm Snapdragon 820 so 4 GB RAM. Obsahuje 64 GB vnútorného úložiska rozšíriteľného microSD kartou.
Dodáva sa s Androidom 7.0 Nougat a softvérom LG UX 5+. Je to prvé androidové zariadenie, ktoré sa dodáva s Nougatom.
Puleia

Geografia

Dedina sa nachádza v južnom pobreží ostrova Savai’i. Na západ od dediny sa nachádza dedina Gataivai, východ dedina Satupa’itea a na sever dedina Sili.
Cez dedinu preteká rieka Sili, sa na pobreží vlieva do Tichého oceánu a zároveň vytvára menšie vodopády Mu Pagoa Waterfall.
9. návštevná expedícia (ISS)

Prípravy

Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz . Po prerušení letov raketoplánov v dôsledku havárie bola veľkosť základných posádok stanice znížená na dvoch kozmonautov, ktorých dopravu zabezpečovali Sojuzy. Tretie miesto v lodiach obsadzovali členovia návštevných posádok, po týždni sa vracajúci na Zem starým Sojuzom.
Miesto v Sojuze TMA-7 v októbri 2005 obsadil americký podnikateľ Gregory Olsen. Olsenovi sprostredkovala spoločnosť Space Adventures výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku už od apríla 2004, s tým, že poletí na jar 2005. Neskôr sa hovorilo o možnosti posunutia jeho cesty do vesmíru na jeseň 2004. V júni 2004 ale Olsena lekári vyhlásili za nevhodného na let (zle znášal preťaženie). Američan sa nevzdal, na jar 2005 úspešne prešiel lekárskymi testami a od mája 2005 obnovil prípravu s plánom letu v októbri 2005.
Za náhradníka Olsena bol už v apríli 2004 určený Sergej Kostenko, vedúci ruskej pobočky firmy Space Adventures. Výcvikom prechádzal spoločne s Američanom, letel by však len v prípade, že by Olsen bol vyradený z posádky v záverečnej etape prípravy.

Let

Valerij Tokarev a William McArthur z Expedície 12 spolu s Olsenom odštartovali 1. októbra 2005 o 3:55 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-7; po dvoch dňoch samostatného letu sa 3. októbra o 5:27 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali so stálou posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali plánovanú činnosť. Olsen vykonal niekoľko experimentov pre ESA, čiže štúdium adaptácie vestibulárneho aparátu človeka na stav beztiaže a sledovanie priestorových vnemov v experimente MOP; štúdium atrofie vnútorných svalov ľudského tela v beztiažovom stave a ich reakcie nazvané Back Pain/Muscle a odber vzoriek a štúdium mikroorganizmov na palube stanice a ich prispôsobenie podmienkam kozmického letu v pokuse Sample. Ďalej Olsen uskutočnil živý obrazový prenos CUP-M - ISS - CUP-M v reálnom čase; pohovoril s rádioamatérmi; vyhotovil snímky povrchu Zeme vysokorozlišujúcou kamerou; vyhotovil fotografie a videozáznamy diania na palube stanice a opečiatkoval dovezené poštové známky. Olsen sa venoval vyššie uvedenému programu 30 hodín, pomohol aj Valerij Tokarev. Z 15 kg materiálu a osobných vecí, ktoré mal Olsen právo vyviesť na ISS, si mohol priviesť späť tretinu.
Po týždennom pobyte na ISS sa 10. októbra 2005 o 21:49 UTC Olsen a vracajúca sa posádka Expedície 11 v Sojuze TMA-6 odpútali od stanice a na druhý deň o 1:09 UTC pristáli v severnom Kazachstane, neďaleko od Arkalyku.
Tekovský Hrádok

Občianska vybavenosť

V obci sa nachádza moderný Reformovaný kostol z roku 1999. Pôvodne tu stáli rímskokatolícky a reformovaný kostol z roku 1780, ktoré boli v roku 1945 zničené nemeckou armádou.
Bracovce

Občianska vybavenosť

V obci sa nachádzajú tri novodobé kostoly, evanjelický z roku 1949, reformovaný kostol a rímskokatolícky kostol Ducha Svätého.
Vignory

Poloha

Obec má rozlohu 19,46 km². Najvyšší bod je položený 389 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuébris

Poloha

Obec má rozlohu 23,1 km². Najvyšší bod je položený 1 108 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Haššík

Život

Narodil sa v obci Dlhé Pole (dnes okr. Žilina) v rodine Juraja Haščíka a jeho manželky Františky rodenej Červenčikovej. Študoval na reálnej strednej škole v Nitre. Po vypuknutí prvej svetovej vojny v rokoch 1914 - 1917 absovlval štúdium na uhorskej dôstojníckej škole v Pécsi. Následne pokračoval na vojenskej škole v Inote. Po získaní dôstojníckej hodnosti pôsobil v pechotnom pluku v Trenčíne. V roku 1918 vyslaný na taliansky front. Po roku 1918 dôstojník armády Československa. Od roku 1929 bol členom HSĽS a aktívne sa zapájal do činnosti polovojenskej organizácie Rodobrana. Od roku 1935 pôsobil ako poslanec v československom parlamente. V roku 1939 velil, počas maďarského vpádu, vojenskej skupine „Michalovce“.
Po vzniku Slovenského štátu v roku 1940 pôsobil ako župan Šarišsko-zemplínskej župy. Od októbra 1940 do septembra 1944 pôsobil ako župan Nitrianskej župy. Podieľal sa na implementácii rasistických protižidovských zákonov.
5. septembra 1944, po vypuknutí SNP bol menovaný ministrom Národnej obrany a veliteľom novovzniknutej Domobrany, nazývanej aj „Haššíkova armáda“. Čím nahradil gen. Ferdinanda Čatloša. Domobrana bola už len symbolickou armádou. Napriek tomu, že koncom roka 1944 bolo v jej radoch cez 40 000 vojakov, ktorí boli dislokovaní v tyle nemeckých vojsk medzi Žilinou, Trenčínom, Bratislavou a Nitrou, väčšina (asi 90%) jej príslušníkov nebola vyzbrojená a tak prakticky nezasiahla do bojov.
Haššík po vojne ušiel z krajiny. 11. novembra 1947 bol v neprítomnosti odsúdený na trest smrti. Po roku 1948 žil v USA, neskôr sa presunul do Argentíny. Organizoval tu spolok bývalých príslušníkov slovenskej armády pod názvom Kombatanti.
Saint-Laurent-Chabreuges

Poloha

Obec má rozlohu 8,27 km². Najvyšší bod je položený 683 m n. m. a najnižší bod 477 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Yvré-l’Évêque

Poloha

Obec má rozlohu 27,61 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 412 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poliaci

Náboženstvo

Prevažná väčšina Poliakov (viac ako 90 %) sa hlási k rímskokatolíckemu náboženstvu. Katolícka cirkev zohrávala a stále zohráva v živote Poliakov veľkú úlohu. Pomáhala udržať národné povedomie v období ohrozenia štátu (protestantskými Švédmi a moslimskými Turkami) a najmä v období útlaku po troch deleniach Poľska (protestantskí Nemci a pravoslávni Rusi). Svoju úlohu si splnila pri obrane národných záujmov v období nacistickej okupácie (v koncentračných táboroch zahynulo veľa katolíckych duchovných) a komunizmu. Ostatné náboženstvá majú iba marginálne postavenie (pravoslávni, evanjelici a. v.) a tvoria iba malú časť obyvateľov.
Mont-sur-Monnet

Poloha

Obec má rozlohu 19,93 km². Najvyšší bod je položený 745 m n. m. a najnižší bod 502 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Langouet

Poloha

Obec má rozlohu 6,99 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 553 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guillac (Morbihan)

Poloha

Obec má rozlohu 21,83 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 295 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Châtellier (Ille-et-Vilaine)

Poloha

Obec má rozlohu 13,43 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 375 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE