Tatra 81

História

Vývoj ťažkého nákladného automobilu Tatra 81 začal v roku 1939, v čase, keď sa automobilka Tatra nachádzala v odtrhnutých Sudetoch, v Nemeckej ríši. Po začiatku vojny bol vývoj vozidla urýchlený, pretože sa počítalo s jeho využitím na vojenské účely. Prvý prototyp vznikol v roku 1940 a išlo o vozidlo klasickej tatrováckej koncepcie, s chrbtovým rámom a nezávislým zavesením kolies. Poháňal ho vznetový vidlicový osemvalec, chladený vodou. Tatra 81 bola posledným typom značky, v ktorom bol použitý motor s kvapalinovým chladením, ďalšie automobily Tatra už boli vybavované vzduchom chladenými motormi.
Sériová výroba bola zahájená ešte v roku 1940 a v roku 1942 sa objavil variant, upravený na pohon drevoplynom, vybavený generátorom Imbert. Tento typ niesol označenie Tatra 81 H (od nemeckého Holzgas) a bol určený predovšetkým pre civilnú prevádzku. Touto úpravou však došlo k značnému poklesu výkonu, čo sa konštruktéri snažili u ďalších sérií vyriešiť zväčšením objemu motora prevŕtaním valcov. Takto upravené vozidlá boli označené Tatra 81 Hb.
Celkom bolo v rokoch 1940-1942 vyrobených asi 220 vozidiel všetkých variantov. Väčšinu z nich prevzali nemecké ozbrojené zložky. Poznatky a skúsenosti, získané s vozidlom Tatra 81, boli uplatnené pri vývoji jeho následníka, Tatry 111.

Motor a prevodovka

Tatru 81 poháňa vidlicový, vodou chladený vznetový osemvalec s rozvodom OHV. Rady valcov zvierajú uhol 90°, bloky valcov a kľuková skriňa sú odliate vcelku zo šedej liatiny. Vahadlá ventilov každého valca majú samostatné kryty. Umiestnenie motora je vpredu, pozdĺžne pred prednou nápravou.
Motor Tatry 81 má zdvihový objem 12 463 cm³ (vŕtanie valcov 115 mm, zdvih 150 mm), ktorý dosahuje najvyšší výkon 118 kW (160 k). Verzia Tatra 81 Hb má motor so zdvihovým objemom 14 726 cm³ (vŕtanie valcov 125 mm, zdvih 150 mm). Dosahuje najvyšší výkon 110 kW (150 k), trvalý len 88 kW (120 k).
Elektrická sústava pracuje s napätím 12 V, iba štartér motora je na 24 V. Vozidlo je vybavené 12 V dynamom s výkonom 300 W a dvoma 12 V akumulátormi po 150 Ah.
Za motorom je umiestnená suchá dvojlamelová spojka. Za ňou potom nadväzuje štvorstupňová nesynchronizovaná prevodovka s dvojstupňovou redukčnou skriňou.

Podvozok

Základ podvozka tvorí oceľová chrbticová rúra, vpredu opatrená prírubou pre blok motora a prevodovky. Vzadu sú dve hnacie nápravy s výkyvnými poloosami. Tie sú odpružené pozdĺžnymi poleliptickými listovými perami, upevnenými na priečnom nosníku, ktorý je umiestnený na medzikuse medzi nápravami. V každej náprave je samostatná rozvodovka a mechanicky uzatvárateľný diferenciál. Nepoháňaná predná náprava má nezávislé zavesenie, tvorené spodnými trojuholníkovými ramenami. Tie sa spájajú s priečkou rámu pomocou pružín, vinutých z pásovej ocele obdĺžnikového prierezu. Rozchod predných kolies je 2055 mm, zadných 1800 mm. Rázvor náprav je 3950 + 1220 mm a svetlá výška pod nápravami je 270 mm.
Vozidlo je vybavené vzduchovou brzdovou sústavou podľa licencie Knorr. Tlakový vzduch vyrábaný dvojvalcovým kompresorom je skladovaný v dvoch vzduchojemoch, umiestnených na pravej strane chrbticovej rúry. Ručná brzda pôsobí na rozvodovky zadných náprav. Kolesá sú dvadsaťpalcové, s lisovanými oceľovými diskami rozmeru 8 × 20" a pneumatikami rozmeru 9,75 × 20", na zadnej náprave v dvojmontáži.

Kabína

Kabína vozidla je zmiešanej konštrukcie s drevenou kostrou, potiahnutou oceľovým plechom. Na streche sa nachádza sklopný trojuholník, pre signalizáciu jazdy s vlekom. Čelné okno je dvojdielne šípové, vybavené dvoma elektricky poháňanými stieračmi. Dvere kabíny sú uchytené vpredu.