Tigran Vartanovič Petrosian

Súťaže MS v šachu

V súťažiach MS v šachu sa Petrosian zúčastňoval 30 rokov.
Na medzipásmovom turnaji v Saltsjőbadene 1952 skončil 2.-3., v turnaji kandidátov v Zürichu 1953 bol 5.
V medzipásmovom turnaji v Göteborgu 1955 bol 4., v turnaji kandidátov v Amsterdame 1956 sa delil o 3.-7. miesto.
V medzipásmovom turnaji v Portoroži 1958 bol 3.-4., v turnaji kandidátov v Juhoslávii 1959 bol 3.
V medzipásmovom turnaji v Štokholme bol 2.-3.
V turnaji kandidátov, ktorý sa hral v Holandských Antilách v roku 1962 po napínavom boji zvíťazil, keď jediný z účastníkov neprehral žiadnu partiu (mal 8 výhier a 19 remíz). Počas celého turnaja podával vyrovnané výkony, záverečné kolá hral úplne bez rizika na remízy. Táto taktika mu nakoniec priniesla úspech. Jeho najvážnejší súper Paul Keres sa o 1. miesto pripravil nečakanou prehrou v predposlednom kole s hráčom, ktorého v troch predchádzajúcich partiách hladko porazil.
V roku 1963 zohral Petrosian zápas o titul majstra sveta s Michailom Botvinnikom. Vedenia sa ujal Botvinnik hneď v 1. partii. Petrosian vyrovnal v 5. partii po výbornej hre v koncovke. V 7. partii Botvinnik nerozohral dobre otvorenie a Petrosian išiel do vedenia. V ďalších partiách Botvinnik vytrvalo útočil, Petrosjanovi sa až do 13. partie darilo úspešne brániť, v 14. partii Botvinnik predsa len vyrovnal. Zdá sa, že táto časť zápasu stála Botvinnika veľa síl (mal už 52 rokov). V 15. partii predviedol Petrosian jeden z mála útočných výkonov svojej kariéry a znovu (tentoraz už definitívne) získal vedenie. V 18. a 19. partii Petrosian dvakrát vyhral remízovú koncovku a o výsledku bolo rozhodnuté. Posledné tri partie sa skončili rýchlymi remízami. Petrosian sa stal po výhre v pomere 12½:9½(5:2, =15) 9. majstrom sveta v šachu.
V roku 1966 bol Petrosianovým súperom v boji o titul MS Boris Spasskij. Zápas sa začal šiestimi remízami (v 5. partii Spasskij pokazil vyhraté postavenie). V 7. partii sa Petrosjan ujal vedenia a v 10. získal po peknej kombinácii dvojbodový náskok. V 12. partii Petrosian opäť pekne zakombinoval a mal na dosah 3. výhru, ale tesne pred časovou kontrolou urobil chybu a partia sa skončila remízou. Výhrami v 13. a 19. partii sa Spasskému podarilo vyrovnať, ale Petrosian vyhral 20. a 22. partiu. Výhrou v predposlednej, 23 partii Spasskij už iba znížil Petrosianov náskok. Konečný výsledok zápasu bol 12½:11½(4:3, =17) v prospech Petrosiana.
V roku 1969 sa Petrosian stretol v boji o titul znovu so Spasským, Tentoraz však bol úspešnejší Boris Spasskij, ktorý vyhral 12½:10½(6:4, =13).
V zápasoch kandidátov v roku 1971 porazil Petrosian vo štvrťfinále Roberta Hübnera 1:0, =6, keď sa po prehre v 7. partii Hübner vzdal. V semifinále porazil Viktora Korčného 5½:4½(1:0, =9). Vo finále prehral s Robertom Fischerom 2½:6½(1:5, =3).
V zápasoch kandidátov v roku 1974 vyhral vo štvrťfinále nad Lajosom Portischom 7:6 (3:2, =8). V semifinále prehral s Korčným 1:3, =1, keď za tohto stavu zápas vzdal.
V medzipásmovom turnaji v Bieli 1976 skončil 2.-4. V zápasoch kandidátov 1977 prehral vo štvrťfinále s Korčným 5½:6½(1:2, =9).
V medzipásmovom turnaji v Rio de Janeiro 1979 skončil 1.-3. V zápasoch kandidátov prehral vo štvrťfinále opäť s Korčným 3½:5½(0:2, =7).
V medzipásmovom turnaji v Las Palmas 1982 skončil 4.-5. a do ďalších bojov nepostúpil.

Turnajové výsledky

Vďaka svojmu "obranárskemu" štýlu Petrosian nevyhral veľa turnajov, na druhej strane, zaznamenal minimum neúspechov.
Bukurešť 1953 2., Belehrad 1954 4.-5., Beverwijk 1960 1.-2., Nimcovičov memoriál Kodaň 1960 1., Zurich 1961 2., Bled 1961 3.-5., Los Angeles 1963 1.-2., Buenos Aires 1964 2., Jerevan 1965 2.-3., Záhreb 1965 3., Moskva 1966 1., Benátky 1967 2.-3., Bamberg 1968 2.-3., Palma de Mallorca 1968 4., 1969 2., Wijk aan Zee 1971 2.-5., Alechinov memoriál Moskva 1971 4.-5., San Antonio 1972 1.-3., Sarajevo 1972 2., Amsterdam 1973 1.-2., Las Palmas 1973 1.-2., Manila 1974 2., Miláno 1975 3., Lone Pine 1976 (open) 1.(57 hráčov), 1978 6.(68) Čigorinov memoriál Soči 1977 5.-9., Hastings 1977/78 2.-3., Viľňus 1978 2., Keresov memoriál Tallinn 1979 1., 1983 3.-5., Banja Luka 1979 3.-4., Vršac 1981 3., Tilburg 1981 2., 1982 5.-6.