google/wiki40b huggingface dataset:
Koptské písmo

Dejiny

Koptské písmo má históriu, ktorá začína ptolemaiovským obdobím. Už v tomto čase sa grécka abeceda používala na prepis démotických textov kvôli záznamu ich presného znenia. Počas prvých dvoch storočí po Kr. vzniklo v starej koptčine množstvo magických textov. Niekoľko znakov pre špecifické staroegyptské fonémy bolo odvodených z démotického písma a pár z nich (nie všetky) sa ujalo spolu s gréckymi grafémami v „skutočnej“ koptčine. S rozšírením kresťanstva v Egypte v druhej polovici 3. storočia sa postupne stratila znalosť hieroglifického a neskôr aj démotického písma. Zostalo to, ktoré bolo úzko späté s koptskou ortodoxnou cirkvou. V 4. storočí sa koptské písmo „štandardizovalo“ v sahidskom dialekte. Okrem tohto dialektu existovalo ešte niekoľko ďalších, ktoré sa od seba navzájom líšili v určitých prvkoch, vrátane tvaru a výskytu grafém. V súčasnosti sa koptská abeceda používa len v prostredí koptskej cirkvi. Všetky gnostické kódexy nájdené v Nag Hammádí boli napísané koptskou abecedou.
Stará núbijská abeceda, ktorú používala stará núbijčina, obsahovala znaky gréckej unciály a koptské a meroitské písmená, ktoré mali svoj pôvod v démotickom písme.

Forma

Koptská abeceda bola prvým egyptským systémom zápisu, ktorý uvádzal samohlásky, a dokázala zaznamenať interpretáciu aj prípadných starších egyptských textov. Pred ňou síce niektoré egyptské slabiky obsahovali sonory, ale bez samohlások, čo sa neskôr v sahidskom dialekte koptčiny značilo vodorovnou čiarkou nad slabikou a označovalo vlastne skratku, napr. ⳪. Existovali rôzne diakritické značky, ktoré používali koptské pisárske školy. Niektoré používali apostrof na označenie slov a príkloniek, iné používali dvojbodku (angl. dieresis) nad ⲓ a ⲩ na označenie začiatku ďalšej slabiky, príp. striešku (vokáň, angl. circumflex) nad každou samohláskou pre ten istý účel.
Koptská abeceda je založená zväčša ne gréckej abecede. Obsahuje 24 pôvodom gréckych grafém a ďalších 6, príp. 7, ktoré sa vyskytujú v staroegyptskom démotickom písme. Táto variácia počtu rozširujúcich znakov závisela na nárečí koptčiny, ktoré abecedu používalo: 6 znakov používal sahidský dialekt, 7 bohairský a achmínsky. Koptská abeceda obsahuje viac príbuzných prvkov s materskou gréckou alfabetou ako ďalšia dcérska abeceda – cyrilika. Dokonca je možné, že práve koptská abeceda mala vplyv na formovanie cyriliky. Koptskú abecedu je možné prirovnať analogicky k islandskej abecede založenej na latinke, ktorá má tiež za pôvodnými latinskými znakmi aj skupinu ďalších rozširujúcich grafém.
Dom VI

Dom VI (House VI) je dom navrhnutý americkým architektom z New Yorku Petrom Eisenmanom. Dom bol postavený v rokoch 1972 - 1975 v Cornwall, Connecticut (USA) a je známy ako príklad svojvoľnej snahy o nájdenie geometrickej transformácie, premeny ktorá je postavená nad všetko ostatné: účelovosť, technológiu, kontext, symbolizmus a dokonca estetiku. 
Eisenman sa v začiatkoch svojej tvorby venoval stavbe domov, ktoré vždy pomenoval číslom (House I, House II, House III, …) Jeho prvé práce boli vnímané ako série priamočiarych a kubických domov, ako autonómne a odkazujúce na seba, nezávislé od ľudského okolia alebo od svojej funkcie. Štruktúry týchto domov sú čisto racionálne. House VI je z týchto domov najznámejši. Je zároveň tak isto ako ostatné domy z jeho tvorby príkladom toho, že architekt sa vo svojej tvorbe inklinoval k dekonštruktivizmu.
Dom je typickým Eisenmanovým snažením vytvoriť narušenie a provokovať neistotu. Škára medzi posteľami na dlážke, stenách a strope je toho najlepším príkladom. To je aj dôkazom konfliktu medzi formou a použitím. Stôl v kuchyni mal vo svojom strede stĺp, čo obedujúcich od seba jednoznačne oddeľovalo. V dome sa nachádza opačné schodisko (upside down stairs) a kúpeľňa bola prístupná iba zo spálne.
Dom s rozlohou 460 metrov štvorcových má drevenú rámovú konštrukciu. Napriek tomu trvalo 3 roky kým stavbu postavili. Jej konštrukcia mala veľké nedostatky, s nedostatnočým a neadekvátným tesnením trhlín. Ani pracovné materiály neobsahovali detaily tesnení. Od začiatku boli problémy so zatekaním, a v roku 1980 boli čím daľej tým serióznejšie. V roku 1987 sa dom nachádzal v dezolátnom stave. Hlavná konštrukcia vrátane 2 hlavných nosných stien bola v rozklade a muselo dôjsť k náročnej a drahej rekonštrukcii. Došlo k zatesneniu a premosteniu trhlín v dome.
Eisenman sám povedal: „Dom nie je objektom v tradičnom vnímaní, je to konečný výsledok procesu, alebo presnejšie záznam procesu. Zjednodušovanie architektonickej výzvy do jednoduchej formy je často podstatou pre kreativitu a prieskumné zámery, zložitosť výzvy architektúry nie je vo vylučovaní, ale v hľadaní, kde umenie je podporované silnou prítomnosťou formy, pokiaľ sú pokusy uspokojiť veľa iných požiadaviek.“
Kremnické vrchy

Charakteristika

Kremnické vrchy vznikli sopečnou činnosťou, základom geologickej stavby sú lávové telesá.
Pôvodný porast tvorili na väčšine územia jedľo-bučiny, dnes sa na mnohých miestach lesnaté porasty striedajú s trávnatými plochami. Z ďalších drevín sa vyskytuje javor a brest, v nižších polohách sa objavujú porasty tisu. Ďalšia vegetácia je pomerne jednotvárna, pestrejšia kvetena je len v okrajových častiach, horské druhy bylín sa objavujú pravidelnejšie len pod hlavným hrebeňom. V súvislých lesných porastoch môžete naraziť na medveďa hnedého, mačku divú alebo kunu lesnú.
Jediným veľkým vodným tokom je rieka Hron, ktorá priberá zo svahov Kremnických vrchov množstvo drobných riečok a potokov.
Kremnické vrchy patria podnebne k mierne teplým oblastiam. Teploty v zimných mesiacoch sa pohybujú okolo -2 až -5 °C, v letnom období dosahujú cca 16 - 18 °C. Počet dní so snehovou pokrývkou je približne 60 - 100, počet letných dní je cca 30 - 50.

Chránené územia

Kremnické vrchy sú vďaka množstvu prírodných zvláštností a rozmanitostí zaradené medzi veľmi vyhľadávané, atraktívne a vysoko hodnotené oblasti. Návštevníci si môžu pozrieť početné prírodné výtvory a zaujímavosti sústredené predovšetkým do národných prírodných rezervácií - Boky a Harmanecká tisina. Medzi chránené prírodné výtvory patrí Turovský sopúch pri obci Turová, Jastrabská skala, Čertova skala.
Priscianus z Caesarie

Život

Priscianus pochádzal z gréckeho prostredia, a ako napovedá jeho prívlastok, narodil sa a vyrastal v Kaisareii (Cézarei), hlavnom meste rímskej provincie Mauretania Caesariensis (dnes Cherchell v Alžírsku). Podľa Cassiodora vyučoval latinčinu v Konštantínopole. Na základe toho, že Priscianus venoval jedno zo svojich menších dielok cisárovi Anastasiovi (491 – 518), možno jeho život datovať do tohto obdobia.

Institutiones grammaticae

Priscianova príručka gramatiky, majúca úctyhodných 18 kníh, rozoberá v prvých 16 knihách latinskú fonológiu, morfológiu a lexikológiu, v dvoch záverečných knihách (ktorých rozsah však tvorí takmer tretinu celého diela) sa venuje syntaxi.
Gramatika vychádza zo starších prác Aelia Herodiana a Apollonia Dyskola. Priscianus navyše používa ako príklady jednotlivých gramatických javov mnohé citáty zo starších autorov, ktoré sa nám inak nedochovali – Ennia, Marca Pacuvia, Lucia Accia, Gaia Lucilia, Marca Porcia Catona a Terrentia Varrona.
Obľuba Priscianovej učebnice v stredoveku spôsobila, že sa dochovalo takmer 1000 rukopisov Institutiones grammaticae. Niektoré rukopisy obsahujú iba prvých 16 kníh (bývajú označované ako tzv. Priscianus maior), iné naopak iba syntaktickú príručku (ako Priscianus minor, býva uvádzaná spolu s Ad Symmachum). Najstaršie rukopisy pochádzajú z 9. storočia.
Steve Irwin

Život

Irwin sa narodil v štvrti Essendon v Melbourne. Do Queenslandu sa s rodičmi presťahoval v roku 1972. Jeho otec Bob sa zaujímal o plazy a v Queenslande založil park plazov, z ktorého neskôr vznikla súčasná Australia Zoo. Steve vyrastal s plazmi, zúčastňoval sa na ich kŕmení a opatrovaní.
V roku 1979 dokončil strednú školu a krátko nato odišiel do severného Queenslandu, kde lovil krokodíly do pascí v blízkosti obývaných oblastí, kde by mohli znamenať nebezpečenstvo. Chytené krokodíly končili v rodinnom zooparku.
V severnom Queenslade strávil Irwin asi päť rokov. Od roku 1991 viedol rodinnú zoo. Už v roku 1992 sa po prvý raz objavil v televízii v programe o živote plazov. Ten istý rok sa stretol so svojou manželkou Terri, pôvodne Američankou, a ešte v roku 1992 sa vzali. Dokument z ich svadobnej cesty, počas ktorej Irwin chytal krokodíly, sa stal prvou epizódou dokumentárneho seriálu Lovec krokodílov. Seriál mal austrálsku premiéru v roku 1996 a nasledujúci rok sa už vysielal aj v USA. V priebehu niekoľkých rokov sa seriál vysielal v 130 krajinách. Irwinov neviazaný a energický štýl výkladu, silný austrálsky prízvuk, oblečenie vo farbe khaki a výkrik crikey! sa stali známymi po celom svete.
Irwin medzičasom rozšíril Australia Zoo a plánoval otvoriť aj ďalšie zoologické záhrady s austrálskou faunou inde na svete, napr. v Las Vegas.
V roku 2002 natočil svoj jediný a nepríliš úspešný celovečerný film - Crocodile Hunter: Collision Curse.
Irwin sa angažoval aj v mediálnej kampani pre austrálsku vládu nazvanej Karanténa je dôležitá, ktorá upozorňovala na jedinečnosť austrálskej prírody a povinnosť deklarovať pri príchode do Austrálie akékoľvek predmety biologického pôvodu (od potravín po výrobky z dreva).
Irwin zomrel 4. septembra 2006 na následky bodnutia rajou pri natáčaní dokumentárneho programu pri pobreží severného Queenslandu neďaleko Port Douglas. Podľa dlhoročného spolupracovníka Johna Staitona sa Irwin priveľmi priblížil raji, ktorá, cítiac sa ohrozená, naňho zaútočila svojím ostnatým chvostom a zasiahla ho do hrude. Kameraman, ktorý sa v tom čase potápal spolu so Stevom, sa vyjadril k tejto nešťastnej nehode, že Steve si po prebodnutí hrudi rajou ešte vytiahol jedovatý osten z hrude, no následne stratil vedomie a dodýchal. Nešťastná udalosť bola teda zachytená kamerou a nahrávka bola postúpená queenslandskej polícii. Napriek rýchlym pokusom o resuscitáciu a záchranu Irwin skonal prakticky okamžite.
Steve Irwin je len treťou známou obeťou raje v Austrálii (prvou od roku 1945) a sedemnástou na svete. Ide pravdepodobne o prvú takúto smrť zachytenú na film.
Irwinova smrť šokovala Austráliu, kde bol mimoriadne obľúbený a považovaný za národnú ikonu ako „pravý Austrálčan“. Irwinovej rodine bola dokonca ponúknutá možnosť usporiadať štátny pohreb, rodina však ponuku odmietla s poznámkou, že „Steve by si to neželal, pretože sa považoval za normálneho chlapa“, ako sa vyjadril jeho otec Bob .
S manželkou Terri mal Steve Irwin dve deti, dcéru Bindi Sue (* 1998) a syna Roberta Boba Clarencea (* 2003).
Glock 17

Opis

Glock 17 je samonabíjacia pištoľ s kapacitou zásobníku 17 nábojov 9mm Luger, rozšíriteľná na 19 nábojov. Používa uzamykací systém Browning/Petter a poistný a bicí mechanizmus Safe Action špecifický pre Glocky. Kovové časti zbrane sú chránené povlakom Tenifer. Lučík je vpredu zrezaný tak, aby umožňoval lepšie uchopenie pištole obomi rukami.
Pištoľ pôvodne nedostala svoj názov podľa počtu nábojov, ale podľa toho, že bola sedemnástym patentom konštruktéra Gastona Glocka v poradí.
Má veľmi jednoduchú konštrukciu, skladá sa iba z 34 súčiastok.

Rozšírenie

Po svojom uvedení na trh začiatkom 80. rokov túto pištoľ zaviedli do svojej štandardnej výzbroje ozbrojené sily Rakúska pod názvom P80, neskôr tak urobilo aj Nórsko a Holandsko. V súčasnosti je podľa údajov výrobcu jednou z najpredávanejších zbraní, používajú ju policajné a vojenské zbory vo viac než 50 krajinách na svete.
Baronet

Baronet je šľachtický titul, ktorý udeľuje výlučne britský panovník. Udeľuje sa dedične, vždy pre hlavu rodu, pričom titul zásadne dedí najstarší syn. Baronet nie je a nebol členom Snemovne lordov.
Titul zriadil Jakub I. v roku 1611, s cieľom zvýšiť kráľovské príjmy. Termín pochádza zo stredoveku, kedy označoval "malého baróna", teda šľachtica, ktorý stratil právo byť povolaný do Snemovne lordov, avšak zriedkavo sa udeľoval samostatne. Obnovenie titulu je spojené s Robertom Cottonom, ktorý objavil nobilitačné dokumenty Sira Williama de la Pole z roku 1340, v ktorých sa uvádzalo, že tento titul bol udelený za finančnú čiastku. Táto skutočnosť zaujala kráľa Jakuba I., ktorý bol vo finančných ťažkostiach, a tak začalo predávanie titulu.
Jakub I. ponúkol v roku 1611 titul "anglický baronet" 200 mužom. Každý z nich musel kráľovi zaplatiť náklady na tri roky žoldu pre 30 vojakov. Následne v tom istom roku vytvoril titul "írsky Baronet" s podobnými podmienkami. Karol I. v roku 1625 vytvoril titul "Baronet Nového Škótska" s cieľom podporiť kolonizáciu Nového Škótska. Po roku 1707 sa udeľoval titul "Baronet Veľkej Británie" a po roku 1801 titul "Baronet Spojeného kráľovstva".
V súčasnosti existuje asi 1 300 baronetov, pričom posledný udelený titul bol pre Denisa Thatchera, manžela Margaret Thatcherovej.
Poincy

Poloha

Obec má rozlohu 6,24 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 701 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vicq-sur-Breuilh

Poloha

Obec má rozlohu 50,89 km². Najvyšší bod je položený 437 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 273 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Live Aid

Live Aid bol koncert, ktorý sa konal 13. júla 1985. Podujatie organizoval Bob Geldof a Midge Ure s cieľom získať finančné prostriedky na pomoc postihnutým hladomorom v Etiópii. Podujatie sa konalo súčasne na dvoch miestach: v anglickom Londýne na staršom štadióne Wembley (72 000 návštevníkov) a v americkej Philadelphii na štadióne Johna F. Kennedyho (90 000 návštevníkov). V rovnaký deň inšpirovalo toto podujatie aj podobné koncerty v Austrálii a v Nemecku. Prenos koncertu sledovalo približne 1,5 miliardy divákov v 100 krajinách, toto satelitné a televízne vysielanie tak patrí k jedným z najväčších.

Interpreti

V Londýne vystupovali umelci ako Status Quo, Sting, Phil Collins (vystupoval zároveň aj v USA), U2, Dire Straits, Queen, David Bowie, The Who, Elton John a iní.
Vo Philadelphii sa predstavili Black Sabbath, Run D.M.C, The Beach Boys, Carlos Santana, Madonna, Eric Clapton, Led Zeppelin, Duran Duran, Mick Jagger a iní.
Nort-sur-Erdre

Poloha

Obec má rozlohu 66,56 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 587 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gélannes

Poloha

Obec má rozlohu 12,13 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 722 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jan Hamáček

Vyznamenanie

V novembri 2009 mu ako predsedovi zahraničného výboru Poslaneckej snemovne udeliil minister obrany Martin Barták Záslužný kříž ministra obrany III. stupně za zásluhy o rozvoj rezortu. Minister bol v jeho i niekoľkých ďalších prípadoch vyznamenaných kritizovaný nevládnou protikorupčnou organizáciou Růžový panter za nedostatočné zdôvodnenie.
Vahanovský potok

Prameň

Pramení v Podbeskydskej vrchovine na západnom svahu Kopanice (922,1 m n. m.) v nadmorskej výške cca 875 m n. m.
Neostrá množina

Neostrá množina  alebo fuzzy množina alebo rozmazaná množina je množina, pre ktorej pre indivíduum platí, že je prvkom určitého stupňa (na rozdiel od klasickej množiny, pre ktorú platí, že indivíduum buď je alebo nie je prvkom množiny).
Kenneth Branagh

Životopis

Ako deväťročný sa spoločne s rodinou presťahoval do Readingu neďaleko Londýna. Dôvodom boli neustále roztržky medzi katolíkmi a protestantmi. V novej škole ho spolužiaci šikanovali, kvôli jeho írskemu prízvuku. Rýchlo sa naučil ten anglický a dodnes je známy tým, že dokáže napodobniť ľubovoľný prízvuk. Ako osemnásťročný získal štipendium na prestížnej londýnskej Royal Academy of Dramatic Art, kde sa stal jedným z najúspešnejších študentov v ročníku. Po štúdiu hral na West Ende i s Royal Shakespeare Company v Stratford upon Avon.
Do povedomia divadelnej verejnosti sa zapísal najmä svojím stvárnením Henricha V. V tomto čase spoluzaložil divadelný súbor Renaissance Theatre Company. V roku 1989 príbeh o Henrichovi V. upravil do filmovej verzie. Sám si zahral hlavnú postavu a ujal sa aj réžie. Po jeho boku sa objavila herečka Emma Thompsonová, ktorá sa neskôr stala jeho manželkou. Branagh si za svoj výkon vyslúžil nomináciu na Oscara v kategórii najlepší. Okrem tejto adaptácie natočil v roku 1993 aj pôvodne divadelnú hru Veľa kriku pre nič, odohrávajúcu sa v slnečnom Toskánsku. Jeho štvorhodinová verzia Hamleta s plejádou hollywoodskych hercov patrí k jednej z najlepších filmových spracovaní príbehu o dánskom princovi. V roku 1999 natočil komédiu Márna lásky snaha, ktorú pojal v štýle muzikálov z tridsiatych rokov. V súčasnosti dokončuje ďalšiu svoju adaptáciu, komédiu Ako sa vám páči. Diváci ho poznajú i z jeho spracovania Frankensteina, alebo ako narcistického učiteľa obrany proti čiernej mágii Gilderoya Lockharta z filmov o Harrym Potterovi. Jeho súčasnou partnerkou je výtvarníčka Lindsay Brunnock, ktorá s ním spolupracovala na natáčaní filmu o anglickom polárnikovi Ernestovi Shackletonovi.
Vladimír Kavčiak

Život

V roku 1972 absolvoval na FAMU odbor filmovej a televíznej réžie. V rovnakom roku sa stal zamestnancom ČST ako režisér dramatických relácií, a to až do roku 1977. Po nezhodách s vedením redakcie (mal ísť na stáž do továrne) odišiel na Slovensko do slovenských filmovej tvorby, kde okrem krátkych a kreslených filmov režíroval štyri celovečerné filmy. V roku 1983 sa vrátil do ČST na pôvodné miesto v dramatickej tvorbe na pozíciu režiséra, kde pôsobil až do roku 1990.
Počas týchto rokov režíroval aj na niekoľkých divadelných scénach (napr. v Činohernom klube, v divadle Semafor, v Hudobnom divadle Karlín). Od roku 1991 až do roku 2007 viedol producentskú spoločnosť, kde spoločne so svojím tímom vytvoril vyše 2 500 publicistických, dokumentárnych, reklamných a zábavných programov, okrem iného pre TV Prima a Českú televíziu.
V roku 2012 pôsobil ako externý dramaturg TV Nova. Od roku 2013 pracuje ako externý dramaturg pre Českú televíziu. Okrem audio-vizuálnych diel napísal aj sedem románov, jednu monografiu a dve divadelné hry. Je držiteľom rady domácich i zahraničných ocenení.
Osemnásť rokov bol manželom herečky Národného divadla Blanky Bohdanovej.
Gabriel Corsan-Avendano

Životopis

Gabriel Corsan-Avendano sa narodil v Smolníku v šľachtickej rodine Ľudovíta Corsan-Avendano, ktorý bol správcom kráľovských soľných baní a jeho manželky Jozefíny rodenej Gastberovej. S manželkou Vandou Sacher von Kronenthal mali 6 detí. Študoval na Kráľovskej akadémii v Košiciach, právo na evanjelickom kolégiu v Prešove, banské vedy na Banskej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici a napokon matematicko-fyzikálne a technické disciplíny na viedenskej technike. Spočiatku pôsobil ako gymnaziálny profesor v Košiciach a v Pešti, v roku 1872 získal súkromnú docentúru z fyziky na budapeštianskej univerzite. V rokoch 1872–1897 bol profesorom matematiky na vojenskej akadémii (Academia Ludovica) v Budapešti, od roku 1864 pôsobil ako člen korešpondent Maďarskej akadémie vied. Bol autorom celého radu stredoškolských učebníc a zbierok príkladov z matematiky.
Arpád Vojtech Felcán

Životopis

Vyštudoval na Učiteľskom ústave v Modre. Pôsobil Ako učiteľ pôsobil vo viacerých mestách na Slovensku (o.i. Svätý Jur). Ovplyvnil ho styk s revolučným robotníckym hnutím. Organizátor triednych bojov, kolportér a dopisovateľ straníckych novín. Účastník a organizátor SNP. Po ústupe SNP do hôr žil ilegálne v Banskej Bystrici a v Novej Bani, zatknutý gestapom, za neznámych okolností zavraždený.
Petronela Valentová

Zo života

Pochádzala z desiatich súrodencov. Otec Rudolf (1899 – 1954) mal ešte z predchádzajúceho manželstva syna.
V roku 1974 absolvovala štúdium herectva na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. V rokoch 1974 - 1978 členka Divadla pre deti a mládež v Trnave, od roku 1979 je členkou Slovenského komorného divadla (predtým divadlo SNP) v Martine.
Charmois (Meurthe-et-Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 5,41 km². Najvyšší bod je položený 288 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 166 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemzeti Színház

Pod názvom Nemzeti Színház (slovensky „Národné divadlo“) sa zvyčajne chápe divadlo v Budapešťi. Okrem neho však existujú "Národné divadlá" aj v menších mestách ("Národné divadlo v Miškolci" (Miškolci Nemzeti színház), "Národné divadlo v Győri" (Győri Nemzeti Színház) alebo "Národné divadlo v Szegede" (Szegedi Nemzeti színház)).
Súčasná budova "Národného divadla" (Nemzeti Színház) bola otvorená v roku 2001 ako súčasť projektu budapeštianskeho Millennium City. Prvé predstavenie sa konalo 15. marca 2002. V jeho blízkosti sa nachádza polyfunkčná umelecká budova – Művészetek Palotája („Palác umení“).
Obe budovy sa nachádzajú sa na brehu Dunaja vo štvrti Ferencváros. Sú dostupné asi desaťminútovou chôdzou z južného konca Nagykörút, prímestskými vlakmi HÉV a električkami. V ich blízkosti sa nachádza most Lágymányosi híd.
Deep Space 1

Priebeh letu

Sonda odštartovala z Mysu Canaveral pomocou nosnej rakety Delta 7326. Bol to síce lacnejší variant tohto typu, ale aj tak jej transportná nosnosť postačovala na to, aby so sebou vzala satelit SEDSAT-1 (en Students for the Exploration and Development of Space), ktorý postavili študenti z Alabamskej univerzity v Huntsville. Úlohou tohto študentského výtvoru bolo zhotovovanie snímok zemského povrchu z obežnej dráhy vo výške 800 km.
Len čo sa sonda Deep Space 1 dostala na medziplanetárnu dráhu, uskutočnil sa pokus o zážih revolučného iónového motora. Ten však 10. novembra 1998 zlyhal – motor horel iba 4,5 minúty a potom samovoľne zhasol. V rovnaký deň sa uskutočnilo ešte niekoľko neúspešných pokusov o znovuobnovenie jeho funkcie. Nasledujúci deň nastal ďalší problém. Sonda prešla do bezpečnostného módu, čo zavinila porucha na autonómnom navigačnom systéme. 19. novembra sa podarilo technikom zo Zeme problém vyriešiť a sonda sa vrátila späť do normálneho módu.
24. novembra 1998 uviedli iónový motor znovu do prevádzky s počiatočným výkonom 500 W, postupne prešiel na vyšší ťah (až 1300 W). 
Dňa 29. júla 1999 sa primárna misia naplnila. Sonda sa priblížila k planétke 9969 Braille a zo vzdialenosti iba 15 km ju vyfotografovala. Sonda Deep Space 1 urobila niekoľko snímok povrchu planétky, spravila základné merania fyzikálnych vlastností – meranie hodnôt slnečného vetra, tvar a rozmery planétky, mineralogické zloženie, jasnosť. Týmto bola úspešne skončená primárna misia, počas ktorej boli otestované všetky použité nové technológie.
Keďže bol iónový motor aj naďalej funkčný, program sa rozšíril ešte o dodatočnú misiu. Sonda bola navedená na dráhu kométy 19P/Borrelly. Úlohou bolo priblížiť sa k nej a vyfotografovať ju. Technici sa obávali poškodenia sondy pri stretoch s rýchlo letiacimi časticami kometárneho prachu. Sonda sa úspešne dostala ku kométe na vzdialenosť 2200 km a pri vzájomnej rýchlosti 16,5 km/s spravila 52 snímkov 10 km dlhého jadra kométy.
Miss World

Miss World je medzinárodná súťaž krásy, založená vo Veľkej Británii Ericom Morleyem v roku 1951. Historicky prvý ročník sa konal na jeseň roku 1951.
Laganas

Laganas (novogr. Λαγανάς – Laganas) je obec na ostrove Zakynthos v Grécku. Nachádza sa v Laganaskom zálive a žije tu 729 obyvateľov. Od reformy v roku 2011 obec Laganas patrí do komunálnej laganaskej obce, kde je samostatnou obecnou jednotkou. Obec je súčasťou Národného morského parku Zakynthos.

Atrakcie

Oblasť sa stala vyhľadávaným turistickým letoviskom vďaka piesočným plážam, dobrou dostupnosťou na zakynthoské letisko a hlavne vďaka karetám obyčajným (Caretta caretta), ktoré na miestne pláže chodievajú klásť vajíčka. Laganaská pláž je dlhá 9 km a patrí medzi najdlhšie pláže v celom Grécku. Na plážach Laganasu je možné natrafiť aj na tuleňa mníšskeho (Monachus monachus). Z toho dôvodu sú laganaské pláže neustále kontrolované a sledované ekológmi.
Lézignan (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 2,56 km². Najvyšší bod je položený 602 m n. m. a najnižší bod 398 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE