google/wiki40b huggingface dataset:
Rita Hayworth

Životopis

Narodila 17. októbra 1918 sa v newyorskej štvrti Brooklyn ako Margarita Carmen Cansino rodičom Eduardovi Cansinovi a Volge Hayworthovej. Rodičia boli tanečníci. Otec pochádzal z malého mesta blízko španielskej Sevilly, Castilleja de la Cuesta. Matka bola Američanka s írsko-anglickými koreňmi. Margarita bola najstaršia z troch súrodencov. Mala dvoch mladších bratov, Eduarda a Vernona. V roku 1927 sa celá rodina presťahovala do Hollywoodu.

Kariéra

Margarita spolu so svojimi rodičmi a súrodencami tancovali v nočných kluboch, kde si ju všimli filmoví producenti. Filmové štúdio 20th Century Fox s ňou v roku 1935 podpísalo dvojročnú zmluvu. Keď v roku 1937 prešla k spoločnosti Columbia Pictures, zmenila si meno na Rita Hayworth.
V roku 1939 natočila prvý významný film po boku Caryho Granta, Len anjeli majú krídla (Only Angels Have Wings). Hereckým prejavom vzbudila záujem aj u iných filmových spoločností, ako Metro-Goldwyn-Mayer alebo Warner Bros.
Najväčšie uznanie získala v roku 1941 vo filme Krv a piesok (Blood and Sand) po boku Tyrona Powera a Lindy Darnellovej. Odvtedy sa stala najznámejšou červenovláskou Holywoodu a obdivovanou filmovou hviezdou. Nasledovali úspešné filmy po boku známych mužských a ženských hereckých hviezd: Tales of Manhattan, You’ll Never Get Rich, My Gal Sal a muzikál Dievča mesiaca (Cover Girl). Tancovala po boku perfekcionistu Freda Astaira.
Za svoju najslávnejšiu filmovú rolu považovala film Gilda z roku 1946. Filmoví kritici vysoko hodnotili jej výkon vo filme Dáma zo Šanghaja (The Lady from Shanghai) z roku 1947. V roku 1947 navštívila aj Česko-Slovensko.
V roku 1948 si dala od nakrúcania pauzu a presťahovala sa do Európy. Po návrate sa objavila v ďalších filmoch: Affair in Trinidad, Salome, Miss Sadie Thompson, Pal Joey, Separate Tables, The Story on Page On, Cesta do Texasu (They Came to Cordura).
V roku 1965 získala nomináciu na Zlatý glóbus za úlohu v dráme Cirkusový svet (Circus World).
Posledným filmom v jej kariére bol western The Wrath of God. Za dlhoročnú prácu a prínos v kinematografii bola ocenená cenou National Screen Heritage Award.
V roku 1983 mal premiéru životopisný film o Rite Hayworth s názvom Rita Hayworth: The Love Goddess, v ktorom hlavnú úlohu stvárnila Lynda Carter.

Smrť

Vo februári 1987 upadla do bdelej kómy. Zomrela 14. mája 1987 vo veku 68 rokov. Trpela na Alzheimerovu chorobu. Pohreb sa konal 19. mája 1987 v Beverly Hills. Pochovaná je na Holy Cross Cemetery v Culver City v Kalifornii.
Fidžijské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa fidžijské družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz.
Družstvo sa zúčastnilo majstrovstiev Oceánie spolu 7-krát, prvýkrát v roku 1996. Jedine vanuatské a novozélandské družstvo sa zúčastnilo viackrát. Svoj najväčší úspech zaznamenalo v rokoch 1999, 2009 a 2010, keď na oceánskom šampionáte skončilo strieborné. Ešte predtým, v roku 1996, získalo bronz. V roku 1999 bola od neho lepšia Austrália, v rokoch 2009 a 2010 zasa Šalamúnove ostrovy. Na svojom poslednom šampionáte, ktoré sa konalo na Fidži, sa nedokázalo dostať do semifinále a skončilo na 5. mieste.
Ľudovít Benický (politik)

Životopis

Štud. na gymnáziu v Banskej Bystrici, na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici a právo na univerzite v Pešti. Banícke a právnické štúdium nedokončil. Vládny komisár stredoslovenských banských miest. Začiatkom 40.rokov sa začlenil do reformného hnutia uhorskej šľachty vedeného L. Kossutom. Hlavný organizátor vojenských akcií proti slovenským dobrovoľníkom počas slovenských dobrovoľníckych výprav, počas ktorých bol porazený slovenskými dobrovoľníkmi a cisárskym vojskom v známej bitke pri Budatíne. Roku 1861 poslanec uhorského snemu za Zvolenskú župu. Za účasť na tzv. Almášiho sprisahaní 1864 odsúdený, 1867 amnestovaný, zomrel násilnou smrťou. Autor spomienok na revolučné roky 1848-1849, historických a sociologicko-politických úvah.
Musix GNU+Linux

Musix GNU+Linux je Live CD operačný systém pre procesory typu x86 založený na Knoppixe, Kanotixe a Debiane. Obsahuje zbierku softvéru na audio produkciu, grafický design, editáciu videa a základný balík všeobecných aplikácii. Zakladateľ projektu je Marcos Guglielmetti.
Musix GNU+Linux je jedna z mála distribúcii uznávaných Free Software Foundation za dôsledné dodržovanie zásad slobodného softvéru.
Je vyvíjaný tímom ľudí z Argentíny, Španielska a Brazílie. Hlavným jazykom použitým v diskusii o vývoji a dokumentácii je španielčina; Musix má však užívateľskú komunitu v španielčine, portugalčine a angličtine.

Softvér

Live CD systém má viac než 1359 softvérových balíčkov a beží priamo z CD/DVD bez nutnosti inštalácie na PC; je však možné ho inštalovať relatívne jednoducho, podobne ako Knoppix alebo Kanotix. Live DVD má 2279 softvérových balíčkov a podporuje 65 jazykov.
K programom patria: Rosegarden a Ardour pre hudobníkov; Inkscape pre vektorový dizajn a GIMP pre úpravu obrázkov; Cinelerra na editáciu videa a Blender na 3D animáciu. Na Live CD je nainštalovaná aj menšia verzia KDE; Live DVD má jeho plnú verziu, podporujúcu viaceré jazyky.
Karol V. (Svätá rímska ríša)

Životopis

Karol bol druhé dieťa Filipa Pekného, syna cisára Maximiliána I., a španielskej infantky, neskoršej kastílskej kráľovnej Jany I. Po predčasnej smrti otca, čo spôsobilo prepuknutie duševnej choroby u matky, sa stal dedičom burgundského vojvodstva, ktoré zahŕňalo najmä sedemnásť holandských provincií. V hospodársky i kultúrne vyspelom Holandsku, v mestách Gent a Brusel, bol vychovávaný u svojej tety Margaréty Habsburskej, holandskej miestodržiteľky.
V roku 1516 zomrel Karolov starý otec Ferdinand II. Aragónsky, a mladý Habsburg nastúpil na španielsky trón, aj keď zosnulý kráľ si nástup Habsburgovcov neprial. Skutočnou dedičkou Kastílska a Aragónska bola síce Karolova matka Jana Kastílska, ale tá bola kvôli svojmu duševnému stavu už dlhšie internovaná. O tri roky neskôr, po smrti Maximiliána I., bol Karol zvolený rímskonemeckým cisárom a zdedil tzv. dedičné habsburské zeme.
Pavol Bányai

Životopis

Ľudovú školu a gymnázium vychodil v Banskej Bystrici, študoval na AVU v Prahe, neskôr v Budapešti a Viedni. Pred 1938 žil v Prahe, po 1939 v Banskej Bystrici. Predstaviteľ zač. maď. social. románu na Slov. R. 1932 poverený redakciou DAVU-u opísať demonštráciu roľníkov v Polomke. V publicistických príspevkoch pranieroval soc. pomery robotníkov v Červenej Skale, Pohorelej a i.
Pontarlier

Poloha

Obec má rozlohu 41,35 km². Najvyšší bod je položený 1 320 m n. m. a najnižší bod 811 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 17 998 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breux (Meuse)

Poloha

Obec má rozlohu 12,99 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villarzel-du-Razès

Poloha

Obec má rozlohu 12,6 km². Najvyšší bod je položený 446 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pandžáb (historické územie)

Pandžáb (doslova "päťriečie"; anglicky Punjab, gurmukhí: ਪੰਜਾਬ, dévanágarí: पंजाब, šahmukhí: پنجاب) je historické územie rozdelené dnes medzi pakistanskú provinciu Pandžáb a indické štáty Pandžáb, Harijána a Himáčalpradéš a zväzové teritórium Čandígarh. Jeho historickou metropolou bolo mesto Láhaur v dnešnom Pakistane.
Nick Bostrom

Zakladateľ a prezident World Transhumanist Association

Spolu s Davidom Pearcem založil v roku 1998 Svetovú transhumanistickú asociáciu – World Transhumanist Association WTA. Od roku 2005 vykonáva funkciu prezidenta WTA. V roku 2004 založil s Jamesom Hughesom Institute for Ethics and Emerging Technologies a v roku 2005 založil Oxford Future of Humanity Institute, kde vykonáva funkciu riaditeľa.

Publikácie

Nick Bostrom je autorom knihy Anthropic Bias. Observation Selections Effects in Science and Philosophy (2002) a mnohých publikácií venovaných tiež problematike transhumanizmu ako What is Transhumanism ? (1998), (2001), Existential Risks. Analyzing Human Extinction Scenarios and Related Hazards (2001), Are You Living In a Computer Simulation ? (2001), (2003), Transhumanist Values (2003), Human Genetic Enhancements: A Transhumanist Perspective (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Version 2.0 (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003) , The Future of Human Evolution (2004), Infinite Ethics (2004), Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004), A History of Transhumanist Thought (2005).

Polemika s Francisom Fukuyamom

Bostrom koncom roku 2004 polemizoval v článku Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004) s americkým politologom Francisom Fukuyamom, ktorý v časopise Foreign Policy označil transhumanizmus za najnebezpečnejšiu myšlienku na svete.

Filozofia transhumanizmu

Bostrom podal stručnú charakteristiku transhumanizmu v publikácii The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003). Podľa Nicka Bostroma transhumanizmus môže byť chápaný ako rozšírenie humanizmu, z ktorého je čiastočne odvodený. Humanisti veria, že človek má hodnotu, že jednotlivec má hodnotu. Nemusíme byť dokonalí, ale môžeme zlepšovať veci podporou racionálneho myslenia, slobody, tolerancie, demokracie a starostlivosťou o ostatných ľudí. Transhumanisti s tým podľa Bostroma súhlasia, ale tiež zdôrazňujú, že máme potenciál stávať sa. Tak ako využívame racionálne prostriedky pre zdokonaľovanie ľudských podmienok a vonkajšieho sveta, môžeme tieto prostriedky využiť aj na zdokonalenie nás samých, ľudského organizmu. Pri tomto nie sme podľa Bostroma limitovaní tradičnými humanistickými metódami ako sú vzdelávanie a ľudský rozvoj. Môžeme tiež použiť technologické prostriedky. Ktoré nám eventuálne umožnia posunúť sa za hranice človeka v súčasnom chápaní.
Bastelicaccia

Poloha

Obec má rozlohu 18,21 km². Najvyšší bod je položený 888 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 377 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Inaugurácia Andreja Kisku

Vojenská prehliadka

Po ukončení programu v Redute nasledovala o 12:35 pred budovou na Mostovej ulici vojenská prehliadka.  Náčelník Generálneho štábu generálporučík Milan Maxim podal prezidentovi hlásenie. Neskôr sa „v sprievode veliteľa Čestnej stráže OS SR podplukovníka Romana Grnáča prezident uklonil vlajke SR a pokračoval v prehliadke nastúpených jednotiek, kým príslušníci Vojenskej hudby OS SR hrali pieseň Rušaj junač. Nasledovalo predstavenie hlavných funkcionárov Ozbrojených síl SR.“

Ekumenická bohoslužba

Po pešom presune z Hviezdoslavovho námestia sa Kiska medzi 13:30 a 14:20 zúčastnil ekumenickej bohoslužby Te Deum v Dóme sv. Martina. Bohoslužbu celebroval rímskokatolícky arcibiskup Stanislav Zvolenský. Zvolenský tiež povedal: „Želáme si, aby náš prezident mal načúvajúce srdce a správne rozlišovanie, čo je dobré a zlé, a vnímavosť pre tých, ktorí trpia.“ Na bohoslužbe sa zúčastnili aj bývalí prezidenti Gašparovič a Kováč.

Obed v záhrade za účasti bezdomovcov

Po tom, čom mu odchádzajúci prezident symbolicky odovzdal prezidentský úrad aj s palácom, zorganizoval v jeho záhrade obed, na ktorý pozval sociálne slabších ako sú odchovanci detských domovov, seniori žijúci v domove dôchodcov a bezdomovci. Obedovalo sa pod stanmi a záhrada bola otvorená verejnosti.

Recepcia na Bratislavskom hrade

Na záver dňa sa uskutočnila recepcia na Bratislavskom hrade. Pozvaní boli okrem predstaviteľov štátnych orgánov, vysokých škôl, diplomatického zboru či cirkví aj hostia z úspešných firiem, start-upov, filantropických a mimovládnych, kultúrnych inštitúcií a organizácií.  Prítomní boli aj ľudia, ktorí dostali ocenenie Biela vrana, rodiny z Dobrého anjela a zdravotníci, celosvetovo úspešní študenti, jeho šiesti poradcovia a budúci hovorca.

Sprievodné akcie

Inauguráciu sprevádzalo aj 21 delostreleckých sálv z Tyršovho nábrežia. Salvy zo šiestich 122 milimetrových húfnic D-30A vypálili príslušníci rožňavského raketometného oddielu do rytmu slovenskej hymny.
Avetik Isahakjan

Život

V rokoch 1889 – 1892 študoval na Kevorkianovom seminári v Ečmiadzine. Prvýkrát publikoval v roku 1892. O štyri roky neskôr bol zatknutý za proticársku aktivitu a poslaný do vyhnanstva do Odesy. V roku 1897 vydal prvú zbierku veršov, ktoré charakterizoval lyrizmus, emocionalita, muzikálnosť, smútok a vlastenectvo. Znovu bol zatknutý v roku 1908. Počas rokov 1909 – 1911 napísal dlhú filozofickú báseň Abul-Ala-Mahar popisujúcu stret silného jedinca s „krvilačnou silou“ zákona, súdov a morálky. Báseň bola cenzúrou zakázaná. Pretože sa tlak cárskeho režimu na neho stupňoval, roku 1911 emigroval. V exile sa jeho poézia epizovala, napísal tiež zbierku orientálnych legiend, pracoval aj na románe Usta Karo, ktorý však nikdy nedokončil. Počas prvej svetovej vojny napísal historickú baladu Naši predkovia (1917), oslavu nesmrteľnosti arménskeho národa. Roku 1926 sa rozhodol vrátiť do Arménska, vtedy už súčasti Sovietskeho zväzu. Roku 1930 znovu odišiel do zahraničia, pôsobil v Paríži. V roku 1936 sa nadobro vrátil do Arménska. Počas Veľkej vlasteneckej vojny (1941 – 1945) skladal vlastenecké a burcujúce verše, za ktoré roku 1946 dostal Štátnu cenu ZSSR. Od roku 1943 bol akademikom Akadémie vied arménskej SSR. V rokoch 1946 – 1957 potom pôsobil ako predseda arménskeho Zväzu spisovateľov.
Jeho portrét dnes zdobí arménsku bankovku v hodnote 10 000 dramov.
Zámok Velké Losiny

Zámok Velké Losiny sa nachádza v obci Velké Losiny v okrese Šumperk, v krajine predhoria Hrubého Jeseníku. Zámok stojí na mieste niekdajšej stredovekej tvrdze. Miesto je neslávne známe čarodejníckymi procesmi, ktoré sa tu odohrávali v rokoch 1678 – 1696 a padlo im za obeť 56 osôb (medzi nimi bol napríklad aj katolícky farár Kryštof Alois Lautner). Tieto procesy sa stali predlohou pre knihu od spisovateľa Václava Kaplického Kladivo na čarodějnice. Podľa tohto diela natočil v roku 1969 rovnomenný film režisér Otakar Vávra.
Areál zámku je pamiatkovo chránený, v roku 1995 bol vyhlásený národnou kultúrnou pamiatkou. Je vo vlastníctve štátu (spravuje ho Národný pamiatkový ústav) a je prístupný verejnosti.

Dejiny

Predchodcom dnešného zámku bola vodná tvrdza, ktorá zrejme vznikla už niekedy v 14. storočí. Roku 1496 ju získali Žerotínovci. Stará tvrdza ale novým majiteľom nevyhovovala a tak ju začali v roku 1531 prestavovať na renesančný zámok. Iniciátorom prestavby bol Jan mladší zo Žerotína. Tento veľmož sa zaslúžil o vznik neďalekej papierne a tiež dal vybudovať velkolosinské kúpele.
V období náboženských nepokojov sa losinskí Žerotínovci postavili na stranu protestantských stavov, ale po ich porážke prišli o tri štvrtiny svojho majetku - poslednú štvrtinu mali predať. Na svojich losinských statkoch ale zostali, a dokonca ich v roku 1642 od Habsburgovcov za 100 000 zlatých vykúpili späť s podmienkou, že do troch mesiacov prestúpia na katolícku vieru. Jan Jetro zo Žerotína a jeho brat Přemek II. tak však nikdy neurobili. Urobil tak až Přemek III., syn Přemka II. Ten, zo strachu pred cirkevnými hodnostármi, odmietol svojho otca pochovať v rodinnej hrobke (jeho telo pochovali losinskí sedliaci). Přemek III. zahájil ranobarokovú prestavbu zámku, ale už ju nedokončil (zomrel v roku 1673).
Ako regentka troch maloletých Přemkových detí a správkyňa pozostalosti sa k moci dostala poverčivá Přemkova sestra Angela Sibylla z Galle na ktorej popud boli rozpútané čarodejnícke procesy, ktoré viedol samozvaný inkvizítor a nedoštudovaný právnik Jindřich František Boblig z Edelstadtu. Toto besnenie zastavil až plnoletý Jan Jáchym v roku 1696. Jan Jáchym bol veľmi vplyvný šľachtic, okrem iného cisársky komorník a prísediaci najvyššieho súdu pre Moravu. Za jeho pôsobenia bol zámok rozšírený o dvojpodlažné barokové krídla s arkádovými ochodzami. Úpravy pokračovali aj po jeho smrti.
Na začiatku 19. storočia sa miestni Žerotínovci dostali do finančnej tiaže a zámok predali Lichtenštajnovcom. Po oslobodení v roku 1945 získal zámok štát.
Jozef Talian

Klubová kariéra

S futbalom začal v Prešove. V roku 2004 sa po prvýkrát dostal do seniorského kádra Tatrana Prešov. V sezóne 2007/2008 po zranení brankárskej jednotky Miloša Buchtu sa chopil šance a stal sa veľkou oporou celého mužstva v 2.lige. Corgoňligový debut zaznamenal 23. septembra 2008 v zápase s Dubnicou. 
V roku 2009 počas prípravného zápasu Prešovských juniorov utrpel zlomeninu lícnej kosti. Nasledovala operácia po ktorej sa vrátil do bránky s maskou podobnou Petrovi Čechovi. 
Po dlhodobom pôsobení v materinskom klube sa mu s tímom v sezóne 2015/2016 opäť podarilo postúpiť do najvyššej futbalovej súťaže, v ktorej chytáva doteraz.
Quetteville

Poloha

Obec má rozlohu 10,32 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 375 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Siklóssky okres

Siklóssky okres (maď. Siklósi járás) je okres v južnom Maďarsku v Baranskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Siklós.
Saint-Samson (Mayenne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,49 km². Najvyšší bod je položený 318 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hugh Grant

Životopis

Vyštudoval angličtinu na univerzite v Oxforde. Postgraduálne začal študovať dejiny umenia, štúdium kvôli začínajúcej hereckej kariére nedokončil.
      
Vo filme debutoval v roku 1982 v snímke  Privileged . V nasledujúcich rokoch hral v niekoľkých televíznych filmoch a seriáloch. Filmový prielom nastal v roku 1993, kedy získal hlavnú úlohu vo filmu The Remains of the Day. Výrazne na seba upozornil o rok neskôr v komédii Štyri svadby a jeden pohreb kde stvárnil plachého starého mládenca Charlesa. Táto úloha mu vyniesla Zlatý glóbus, čo ho zaradilo medzi filmové hviezdy. Charakterovo podobnú postavu si zahral i vo filmoch Rozum a cit (1995), Dvaja v tom (1995), Notting Hill (1999) a Láska nebeská (2003). Zápornejšiu úlohu mal v Denníku Bridget Jonesovej (2001) a v jeho pokračovaní Bridget Jonesová - S rozumom v koncoch (2004). Jednou z posledných filmových úloh je postava moderátora Martina Tweeda v paródii na americkú reality show Hľadáme Ydol (2006).

Ocenenia

Grant získal ceny Zlatý glóbus, BAFTA a Čestného Césara. Jeho filmy zarobili viac než 2,4 miliardy dolárov.
Wu-sung wu-sien-tien tcha

Wu-sung wu-sien-tien tcha (čínskym písmom 吳淞無線電塔) je rozhlasová veža v mestskej časti Šanghaja, vo Wu-sungu. Bola postavená v 30. rokoch 20. storočia s výškou 321 m. Keď bola dokončená, bola 2. najvyššou stavbou sveta po Empire State Building.
Katedrála svätého Sávu (Belehrad)

Katedrála svätého Sávu (srb. Храм светог Саве) v Belehrade je hlavným pravoslávnym chrámom srbskej pravoslávnej cirkvi. Súčasne je to najväčší pravoslávny chrám v Srbsku a na Balkáne a jeden z najväčších pravoslávnych chrámov na svete. Je pomenovaný podľa srbského národného hrdinu a svätca svätého Sávu, ktorý žil v rokoch 1175 až 1236 na území stredovekého srbského štátu v období jeho najväčšieho rozkvetu. Nachádza sa v mestskej časti Vračar.

História

Katedrála bola postavená na mieste staršieho srbského chrámu, ktorý v 16. storočí zničili tureckí okupanti. Nový chrám sa budoval pomerne dlho (od 1935 až do roku 2004). Jeho stavbu prerušila druhá svetová vojna a nemecká okupácia a v stavbe sa nepokračovalo ani v prvých rokoch komunistickej diktatúry. Stavebné práce sa rozbehli až v roku 1986. V roku 1989 bola dokončená kupola. 20. apríla 1999 tu spoločne slúžili pravoslávnu liturgiu ruský patriarcha Alexej II. a srbský patriarcha Pavle. Posledné úpravy boli dokončené v roku 2004.

Architektúra

Hlavnými architektmi chrámu boli  Bogdan Nestorović a Aleksandar Deroko. Vybudovaný je v novobyzantskom architektonickom štýle. Vzorom najväčšieho srbského chrámu bol byzantský chrám v Konštantínopole Hagia Sofia – Chrám Božej Múdrosti, ktorý bol postavený v čase byzantského cisára Justiniána I.. Fasáda chrámu je z bieleho mramoru a granitu. Najvyššia kupola má výšku 65 metrov. Do chrámu sa zmestí takmer 15 000 veriacich. V krypte sú pozostatky svätého Sávu, princa Lazara a iných osobností srbskej histórie. Chrám je symbolom srbského vlastenectva, histórie srbského národa a jeho pravoslávnej cirkvi.
Fontenoy (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 501 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podgraf

Podgraf je časť grafu, ktorá vznikne z pôvodného grafu vymazaním niektorých jeho vrcholov, všetkých hrán vedúcich do týchto vrcholov, poprípade vymazaním ďalších jeho hrán.
Pojem podgraf sa v teórii grafov používa ako istá obdoba pojmu podmnožina.
Graf H je podgraf grafu G, ak  a

Indukovaný podgraf

Graf H je indukovaný podgraf grafu G, ak  a 
Indukovaný podgraf vznikne vymazaním niektorých vrcholov a iba tých hrán, ktoré do vymazaných vrcholov zasahujú.

Faktor

Podgraf H je faktor grafu G, ak množina vrcholov grafu H je totožná s množinou vrcholov grafu G.
V(H) = V(G)

Kostra

Kostra grafu G je taký jeho faktor, ktorý neobsahuje kružnice a je súvislý.
La Rochette (Alpes-de-Haute-Provence)

Poloha

La Rochette má rozlohu 18,8 km². Najvyšší bod je položený 1 505 m n. m. a najnižší bod 637 m n. m.

Obyvateľstvo

La Rochette má 58 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zemanovaload

Dej filmu

Spisovateľ John Davies píše scenáre pre mydlové opery. John trpí obsedantno-kompulzívnou poruchou, čo ho núti každý deň vykonávať množstvo nezmyselných rituálov, napr. opakovane umýva čistú podlahu vo svojom byte atď. Keď ho opustila milenka, nemohol sa s tým vyrovnať a rozhodol sa pre pomstu. Zaumienil si, že vymení bývalú milenku za najpríťažlivejšiu a najkrajšiu ženu na svete. Začal teda hľadať na internete a zistil, že v Česku žije jedna pôvabná modelka, ktorá sa preslávila svojou nenapodobiteľnou krásou. Jej meno je Veronika Zemanová a jej fotografie okúzľujú používateľov internetu na celom svete a patria medzi najsťahovanejšie fotografie modeliek. Len čo zbadal Veronikine fotografie, okamžite sa do nej zamiloval a od tejto chvíle túži stretnúť sa s ňou.
Lesgor

Poloha

Obec má rozlohu 28,19 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 367 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Spyridon Luis

Život

Spyridon Luis sa narodil ako jediný chlapec z piatich detí rodičov Athanasia a Kalomiry Louisových. V škole malý Spyridon nevynikal. Počas vojenskej služby (1893-95) si jeho atletický talent všimol major Papadiamantopoulos. Odporučil mu kvalifikáciu na olympijské hry. Tá mu vôbec nevyšla, skončil až 17. z 19. a nekvalifikoval sa, napriek tomu mu Papadiamantopoulos dokázal vybojovať miesto na štarte. A Louis preteky nakoniec vyhral.
Saint-Séverin-sur-Boutonne

Poloha

Obec má rozlohu 7,78 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vápenice (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je bukový a dubohrabový les, priľahlá časť koryta Chrudimky a vlhké lúky pri osade Vápenice. Z chránených druhov rastlín a živočíchov žijúcich na území rezervácie je najvýznamnejší výskyt podkovára krpatého, ktorý je v Česku kriticky ohrozeným druhom.
Domps

Poloha

Obec má rozlohu 13,54 km². Najvyšší bod je položený 666 m n. m. a najnižší bod 413 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Rémy-l’Honoré

Poloha

Obec má rozlohu 10,15 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 388 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vasseny

Poloha

Vasseny má rozlohu 3,18 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Vasseny má 215 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE