google/wiki40b huggingface dataset:
La Folletière-Abenon

Poloha

Obec má rozlohu 10,75 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Var (fyzika)

Var v praxi

Pri príprave potravín var predstavuje vkladanie varenej potraviny do vriacej vody alebo inej kvapaliny založenej na vode (mlieko, vývar a pod.) za účelom tepelnej úpravy - premeny potraviny na jedlo.
Prevarenie a následné ochladenie vody sa používa ako účinný prostriedok dezinfekcie vody. Vriaca voda v priebehu niekoľkých minút usmrtí väčšinu baktérií. Tiež sa sterilizujú predmety vo vriacej vode, alebo horúcej pare.
Nougaroulet

Poloha

Obec má rozlohu 15,79 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diaľnica A58 (Holandsko)

Diaľnica A58 dlhá 145 kilometerov prechádza provniciami Severný Brabant a Zeeland.
A58 prepája tri najväčšie mestá severného Brabantska, Eindhoven, Tilburg a Breda s mestami Goes, Middelburg a Vlissingen v provincii Zeeland.
Aiglun (Alpes-Maritimes)

Polohopis

Aiglun má rozlohu 15,37 km². Najvyšší bod je položený 1 541 m n. m. a najnižší bod 373 m n. m.

Obyvateľstvo

Aiglun má 91 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Moliens

Poloha

Obec má rozlohu 9,39 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 099 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tetra žiarivá

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (Guyana).
Deľba práce

Deľba práce je rozdelenie práce/pracovného procesu medzi jednotlivcov alebo skupiny, špecializovaných/-né (v tejto súvislosti) na komplementárne aktivity.
V spoločenských vedách hovoríme aj o spoločenskej deľbe práce, myslí sa tým deľba práce „spoločnosti“, čiže od úrovne celej spoločnosti až po úroveň podniku. 
Deľbu práce možno chápať veľmi rôzne. Jednak podľa územných ekonomických oblastí (územná deľba práce), jednak podľa typu práce. Ďalej môžeme mať na mysli deľbu na hlavné odvetvia (poľnohospodárstvo, priemysel, obchod, služby) alebo deľbu na druhy a poddruhy prác (odvetvia poľnohospodárstva a podobne) alebo deľbu práce v dielni či podniku. Z iného pohľadu môžeme rozlišovať vnútenú deľbu práce (pracovníci majú konkrétnu prácu vnútenú majiteľom podniku) a (viac-menej) dobrovoľnú (špecializácia podnikov na jednotlivé činnosti). Na úrovni podniku zas rozlišujeme horizontálnu deľbu práce (medzi zamestnancami na rovnakej úrovni) a vertikálnu deľbu práce (medzi riadiacimi a výkonnými pracovníkmi a podobne).
Najznámejšími autormi, ktorí sa deľbou práce podrobne zaoberali, sú: Émile Durkheim, Adam Smith ("Traktát o podstate a pôvode bohatstva národov"), Karl Marx ("Kapitál") a Frederick W. Taylor (tzv. taylorizmus).

Deľba práce v dejinách (prevažne marxistický pohľad)

Začiatky deľby práce spadajú do obdobia 40 000 pred Kr. až 10 000 pred Kr.
Prvá veľká spoločenská deľba práce, ktorá bola určitou špecializáciou vnútri poľnohospodárstva, a v ktorej došlo k oddeleniu pastierskych kmeňov od celkového množstva kmeňov, resp. k oddeleniu chovu dobytka od ostatného poľnohospodárstva, viedla k značnému zvýšeniu produktivity práce a vytvorila materiálne predpoklady pre vznik súkromného vlastníctva.
Druhá veľká spoločenská deľba práce, za ktorej dochádza k odlúčeniu remesla, ktoré bolo pôvodne vedľajšou činnosťou poľnohospodára, od poľnohospodárskej činnosti; viedla k ďalšiemu zvýšeniu produktivity práce; bola jednou z podmienok vzniku tovarovej výroby a začiatkom procesu oddeľovania mesta od dediny.
Tretia veľká spoločenská deľba práce bolo osamostatnenie obchodu.
Castillon-du-Gard

Poloha

Obec má rozlohu 17,38 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bieloruská gubernia

Bieloruská gubernia (biel. Беларуская губэрня, rus. Белорусская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1796 - 1801 so 16 okresmi. Keď sa k nej pripojila Mohyľovská a Polacká gubernia, v roku 1801 bolo knieža Alexander I. nútené uskutočniť administratívno-teriroriálnu reformu v dôsledku veľkosti celej gubernie. Podľa nej bola gubernia rozdelená na Mohyľovskú a Vitebskú guberniu. Hlavným mestom gubernie bol Vitebsk.
Fragmenthea - 2005

Zaujímavosti z albumu

Napriek tomu, že mal pôvodný demo album "Fragmenthea" pozitívny ohlas u verejnosti aj recenzentov v médiách, nepodarilo sa preň zabezpečiť vydavateľa, hoci s propagáciou pomáhal skupine Abstract aj Jarda Bezruč z IN DEED HELL. K samotnému riadnemu vydaniu albumu došlo až o 5 rokov neskôr, po ponuke od vydavateľstva Dawnart records, s podmienkou natočenia videoklipu a bonusovej skladby. Skupine Abstract sa tieto podmienky podarilo splniť a v roku 2005 došlo k oficiálnemu znovu vydaniu tohoto albumu doplnenému o bonusy. Na albume sa tak popri pôvodných 10 skladbách nachádza aj nová inštrumentálna skladba "Sorseria" a bonusový videoklip k skladbe "Men Of Knowledge“, ktorý bol nahraný v januári 2005 v Banskej Bystrici podľa scenára Petra "Lega" Lengsfelda v réžii Christina Video Production.
Cervières (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 979 m n. m. a najnižší bod 655 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Braine-le-Château

Obyvateľstvo

Braine-le-Château má približne 9 762 obyvateľov (2010).
Preťaženie (tiažové zrýchlenie)

Preťaženie je silové pôsobenie na teleso alebo organizmus, ktoré je väčšie ako tiaž. Vzniká pri zrýchlenom pohybe telesa, napríklad pri štarte rakety, alebo pri pristávaní kozmickej lode na Zemi. Miera preťaženia sa vyjadruje v násobkoch zemskej tiaže a označuje sa písmenom g. Účinky preťaženia na živý organizmus sa skúmajú na centrifúgach.
Ak je ťah motoru štartujúcej rakety konštantný, zrýchlenie a teda aj preťaženie je prirodzeným dôsledkom toho, že raketa spaľovaním svojho paliva stráca svoju hmotnosť. Pri pristávaní je zase preťaženie dôsledkom straty rýchlosti trením o molekuly vzduchu. Pri štartoch rakiet s posádkou vzniká na niekoľko sekúnd preťaženie až 6 g, pri pristávaní po balistickej dráhe až 10 g (kozmonautika).
Hlavné fyziologické dôsledky preťaženia na ľudský (ale aj iný živý organizmus) sú sťaženie pohybov tela a nepriaznivé prelievanie krvi. Niektoré časti tela sa prekrvujú, iné naopak odkrvujú. Prílišné odkrvenie mozgu spôsobí najprv dočasnú stratu videnia, potom bezvedomie až smrť. Preto je nežiaduce, aby pri pilotovaných kozmických letoch nastávalo prílišné preťaženie. Dlhodobé preťaženie pri štarte letu s ľudskou posádkou nesmie prekročiť 6 – 8 g. Pri nepilotovaných letoch je táto hranica 10 – 12 g, pri väčších zrýchleniach by totiž už mohlo dôjsť k poškodeniu a deformáciám nákladu. Tomu je prispôsobená aj dráha, orientácia a ťah motorov nosnej rakety či kozmickej lode.
Odolnosť ľudského organizmu voči preťaženiu môže ovplyvniť aj dobrá fyzická kondícia, vhodná poloha kozmonauta v lodi, dĺžka jeho predchádzajúceho pobytu v stave beztiaže, rýchlosť narastania preťaženia, okolitá teplota a obsah kyslíka v kabíne lode. Pri stredne veľkom preťažení (niekoľko g) sa ľudské telo na preťaženie adaptuje a asi po 10 sekundách jeho odolnosť vzrastá.
Najlepšie človek znáša preťaženie v smere hruď – chrbát, kde je schopný vydržať niekoľko desiatok sekúnd 15 až 20 g. Najmenšiu odolnosť má človek proti preťaženiu pôsobiacemu v smere nohy – hlava (tzv. negatívne preťaženie), pretože nastáva poškodenie ciev v mozgu. Všeobecne platí, čím kratšie preťaženie pôsobí, tým väčšie hodnoty preťaženia je ľudský organizmus schopný znášať. Na krátky časový okamih trvajúci len 0,1 sekundy vydrží ľudské telo preťaženie až 83 g. Naopak pri dlhšom, rádovo tisíce sekúnd trvajúcom preťažení znesie ľudský organizmus len približne 2 g a aj to len v optimálnej polohe.
Horch

Horch bol jednou z mnohých nemeckých predvojnových automobiliek, vyrábajúcich predovšetkým kvalitné a luxusné vozidlá na vysokej technickej úrovni.
August Horch v roku 1899 v Ehrenfelde v Kolíne nad Rýnom založil firmu A. Horch & Cie, ktorej prvé vozidlo opustilo bránu továrne (bývalej koniarne) o dva roky neskôr. V roku 1902 firmu presťahoval do Reichenbachu a dva roky nato do Zwickau.
Horch opustil svoju firmu roku 1909 a taktiež v Zwickau založil firmu Audi (Audi Automobilwerke GmBH).
Z iniciatívy najväčšieho veriteľa - Saskej štátnej banky, došlo v roku 1932 na spojenie firiem Audi, DKW, Wanderer a Horch do spoločnosti Auto Union AG so sídlom v Chemnitzi. Za druhej svetovej vojny boli prevádzky firmy bombardovaním ťažko poškodené. Po ich obnove vo vtedy vzniknutej NDR sa znárodnený podnik premenoval na VEB Kraftfahrzeug-und Motorenwerke Zwickau a prevzal výrobu traktorov a iných poľnohospodárskych strojov. Taktiež vyrábal automobil Sachsenring P 240. Neskôr sa závod zlúčil s bývalými závodmi firmy Audi a pod názvom VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau vyrábal automobily Trabant.
V súčasnosti sa v meste Zwickau nachádza August Horch Museum.
Aubigny (Deux-Sèvres)

Polohopis

Aubigny má rozlohu 11,98 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Aubigny má 178 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Patrik Švajda

Patrik Švajda (* 8. apríl 1972, Nové Zámky) je slovenský moderátor. Moderuje reláciu Televízne noviny na TV Markíza. Zúčastnil sa tanečnej súťaže Bailando, ako aj svetového finále Bailanda v Mexiku. Vyštudoval učiteľstvo.
Monts-en-Bessin

Poloha

Obec má rozlohu 7,16 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Robert E. Lucas

Kariéra

Na univerzite Carnegie Mellon učil priemyselné správy až do roku 1975, kým sa vrátil na univerzitu v Chicagu.
Robert E. Lucas je jeden z najvplyvnejších ekonómov od roku 1970, položil základy makroekonomickej teórie (predtým dominoval Keynesiánsky ekonomický prístup). Podľa jeho argumentácie by makroekonomický model mal byť postavený ako agregovaná verzia mikroekonomického modelu (pričom konštatuje, že agregácie v teoretickom zmysle nemusia byť v danom modeli možné). Vyvinul "Lucasovu kritiku" v oblasti hospodárskych politík. To viedlo k vývoju neoklasicistickej a novej Keynesiánskej ekonomiky a pohonu na mikroekonomické základy makroekonomickej teórie.
Lucas je tiež dobre známy svojim vyšetrovaním dôsledkov predpokladu racionálnych očakávaní. Vyvinul teóriu ponuky, ktorá naznačuje, že ľudí možno oklamať nesystémovou menovou politikou.
Bousignies

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 19 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 320 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jan Blažej Santini-Aichel

Životopis

Narodil sa ako najstarší syn váženej rodiny pražského kamenára Santini-Aichela. Narodil sa telesne postihnutý (čas tela mal ochrnutú), čo mu bránilo v úspešnom pokračovaní v otcovej kariére kamenára a v prevzatí jeho kamenárskej dielne. Napriek tomu sa však vyučil za kamenára (rovnako ako jeho brat František Santini-Aichel), ale študoval tiež maliarstvo (pravdepodobne u Kristiána Schrödera. Po vyučení sa okolo roku 1696 vydal zbierať skúsenosti zvyčajnou potulnou cestou. Prešiel Rakúsko a v Taliansku dorazil až do Ríma, kde mal možnosť sa zoznámiť s dielom Francesca Borominiho, radikálneho architekta, považovaného rímskymi konzervatívnymi súčasníkmi za „blázna“. V Taliansku tiež prebral do svojho mena otcove meno Santini, rovnako tak spravil i jeho brat František. V roku 1700 už Santini samostatne staval, projektoval a mal vlastné peniaze, čo znamená, že bol členom niektorého zo staviteľských cechov a vlastnil stavebnú firmu. V činnosti nadväzoval na architekta Jeana-Baptistu Matheya, a po jeho smrti niektoré projekty prebral a dokončil; prebral i Matheyov okruh stavebníkov a čiastočne nadviazal i na jeho štýl. Santinimu sa darilo a v roku 1705 kúpil Valkounsky dom (č. p. 211) na Nerudovej ulici za 3000 zlatých v hotovosti. O dva roky neskôr kúpil i susedný dom U zlaté číše (č. p. 212), a oba domy spojil.
Po Schröderovej smrti si Santini v roku 1707 vzal za ženu jeho dcéru Veroniku Alžbetu. S Veronikou mal štyri deti, ale všetci traja synovia – Jan Norbert Lukáš (* 1707), Josef Rudolf Felix Řehoř (* 1708) a František Ignác (* 1710) – zomreli na tuberkulózu ešte ako deti, a tak mu zostala len dcéra Anna Veronika (* 1713). Keď v roku 1720 manželka Veronika zomrela, oženil sa s juhočeskou šľachtičnou Antóniou Ignatiou Chřepickou z Modliškovic, čím si zaistil úzke rodinné väzby na českú nižšiu šľachtu. S ňou mal v roku 1721 dcéru Janu Ludmilu a v roku svojej smrti syna Jána Ignáce Rocha. Krstnými rodičmi všetkých Santiniho detí sa stali Santiniho mecenáši z radov vysokej šľachty.

Mnoho podôb mena

Sám Santini, ale tiež doba a mnohonárodnostné európske prostredí - sú zdrojom mnohých podôb jeho mena. Je možné sa stretnúť s tvarmi a prepismi: Jan Blažej Santini, Jan Santini Aichl, Giovanni Santini, Jan Blažej Santini-Eichel, Giovanni Santini-Aichl, Johann Blasius Santini-Aichel, Giovanni Blasius Santini či Jan Blažej Santini-Aüchel.
Espira-de-Conflent

Poloha

Obec má rozlohu 6,03 km². Najvyšší bod je položený 767 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Teobromín

Teobromín je purínový alkaloid z kakaovníka (Theobroma cacao).
Hlavným zdrojom je kakao, prášok z fermentovaných semien kakaovníka.  Kakaovník obsahuje aj príbuzné alkaloidy teofylín a kofeín.

Účinky

Teobromín má jemný, dlhotrvajúci stimulačný účinok na organizmus, používa sa aj v medicíne ako diuretikum, vazodilatans a srdcové stimulans.
Nápoj kakao, alebo čokoláda obsahujú teobromín a pôsobia na človeka povzbudzujúco.  Množstvo teobromínu v čokoláde nie je pre ľudí toxické ani pri konzumácii veľkého množstva, môže však byť smrteľné pre psov alebo kone.
Teobromín patrí k purínovým alkaloidom k tzv. analeptikám, ktoré pri vhodnom používaní stimulujú určité oblasti ústrednej nervovej sústavy.
Daň

Daň je (v slovenskom práve) platba fyzických alebo právnických osôb, ktorá je vynútiteľná, nenávratná, spravidla neúčelová, zákonom určená a pravidelne sa opakujúca, a ktorú vyberá štát a orgány miestnej samosprávy v prospech verejných rozpočtov a účelových fondov na úhradu verejných výdavkov vo vopred určenej výške a s presne určeným termínom splatnosti.
Sústava, či zoznam daní, ktoré sa vyberajú, resp. môžu vyberať na sledovanom území, sa nazýva daňová sústava. Napríklad daňová sústava Slovenska sa veľmi podstatne zmenila v roku 1993.
Chrám svätého Juraja (Sofia)

Charakteristika

Chrám je súčasťou väčšieho architektonického komplexu, ktorého zvyšky sú odkryté v okolí chrámu. Nachádzajú sa tam pôvodné antické ulice, základy veľkej trojloďovej baziliky ako aj viacerých verejných a obytných budov. Jedna zo starodávnych ulíc vedúcich okolo chrámu je viac ako 2000 rokov stará ulica antického mesta Serdika, ktoré kedysi stálo na mieste dnešného centra Sofie. Chrám svätého Juraja je jediná budova z komplexu, ktorá ostala zachovaná. Hlavná loď je kruhového pôdorysu s priemerom 10 metrov. Chrám má tri apsidy z ktorých dve sú klasického polkruhového pôdorysu a jedna (východná) má steny pravoúhle. Budova je postavená z červených pálených tehál.

Dejiny

Budova bola postavená v prvej polovici 4. storočia a jej pôvodný účel nie je úplne jasný, hypotézy však hovoria, že išlo buď o kúpele, ceremoniálnu sieň, alebo mauzóleum. Ako chrám začala budova slúžiť v 6. storočí a uchovávali sa v nej dlhú dobu relikvie významných svätých. V 16. storočí, kedy Sofia padla pod osmanskú nadvládu bol chrám zmenený na mešitu a vzácne vnútorné stenomaľby boli prekryté bielou farbou a následne rastlinnými motívmi. V polovici 19. storočia budovu opustilo islamské predstaviteľstvo a mešita mohla byť časom znovu zmenená na chrám. Najskôr po oslobodení fungovala dočasne ako mauzóleum Alexandra I. Batenberga, dokým nebola v Sofii postavená budova samotného mauzólea. V roku 1915 je z budovy odstránené všetko čo bolo pridané v čase, keď bol chrám zmenený na mešitu, minaret je zbúraný a sú obnovené aj stredoveké stenomaľby. V rokoch 1915, 1921 a 1932 prebiehal v budove historický a archeologický prieskum. Kompletná reštaurácia a rekonštrukcia prebehla ku koncu 80. rokov 20. storočia. Dnes budova opäť funguje ako pravoslávny chrám.
Huni

Huni boli zväz nomádskych kmeňov mongolsko-tureckého pôvodu, ktorý vyvolal sťahovanie národov.

Charakteristika

Ich jazyk patril možno medzi altajské jazyky. Etnicky neboli jednotní. Predpokladá sa, že Huni zahŕňali turkické, mongolské a ugrofínske kmene, ale aj niektoré europoidné etniká. Spočiatku žili v rovnostárskej spoločnosti, neskôr sa objavili črty vojenskej demokracie a napokon aj feudalizmu. Bežný bol u nich zvyk deformácie lebky, pochádzajúci zo strednej Ázie. Používali luk, meč s jedným ostrím, konský postroj zahŕňal drevené sedlo a koňa poháňali jazdeckým bičíkom. Jazdecké skupiny boli vybavené liatymi medenými alebo bronzovými kotlami. Typická pre nich bola túžba po zlate. Ženy boli vybavené zlatými diadémami a kovovými zrkadlami. Muži mali v hroboch, často bohatých na zlato, spony, náušnice, zlaté nákrčníky, pracky z obuvi a keramiku s vhladzovanou výzdobou. Nebudovali pevné sídla, žili prevažne na vozoch. Boli to hrubí, drsní nomádi, rýchli v boji.

Dejiny

Prvýkrát ich spomínajú Číňania pod menom Hung-no (Siung-nu) od konca 3. storočia pred Kr. ako nájazdníkov (zrejme „vďaka“ nim bol vybudovaný Veľký čínsky múr). Okolo roku 100 pred Kr. sa v dôsledku čínskej obrany presunuli do miest strednej Ázie, odtiaľ sa neskôr (najneskôr 335) presunuli ďalej na západ (hovorí sa o tom, že tunajšie pramene vyschli) do oblasti kde žili Alani (Volga a južná Rus), ktorých nakoniec okolo roku 370 porazili. Roku 375 porazili aj Ostrogótov, čím vyvolali sťahovanie národov. V roku 395 už plienili Balkán. Okolo roku 400 sa objavujú v Panónskej nížine, vrátane južného Slovenska, kde boli niekoľko desaťročí pánmi. Najväčšiu moc dosiahli za Attilu (445 - 453), ich ríša sa vtedy rozkladala od Volgy až k rímskym hraniciam na Rýne. Attila viedol Hunov na výboje do západnej Európy (451 prekročili Rýn), napríklad vnikli až do dnešného Francúzska. V bitke na Katalaunských poliach boli porazení vojskami Ríma, Vizigótov a Frankov. Napokon roku 453 Attila zomrel rok po útoku do Itálie a po jeho smrti sa ríša rozpadla. Jej územie obsadili germánske kmene, ktoré predtým boli v hunskej nadvláde. 
V 4. a 5. storočí urýchlili vnútorný rozklad Rímskej ríše útoky germánskych i slovanských kmeňov, ako súčasť presunu obyvateľstva zo severnej Európy, ako aj stredoázijských stepí do južnej Európy.
Slovom Huni sa neskôr v stredoveku v západnej Európe mylne označovali aj iné etniká s podobným vojenským životným štýlom, napríklad Maďari.
Katedrála Nanebovzatia Panny Márie (Vilnius)

Pravoslávna Katedrála Nanebovzatia Panny Márie vo Vilniuse sa nachádza v Starom meste na brehu rieky Vilija, neďaleko od Kostola Sv. Anny.
Je to jeden z najstarších kresťanských chrámov vo Vilniuse, založený v roku 1346 za vlády litovského kniežaťa Algirdasa, Gediminasovho syna. Pamätná tabuľa založenia chrámu sa nachádza pri jeho vchode. Vo februári 1495 sa tu konala svadba dcéry Ivana Veľkého (jej hrob sa nachádza v chráme) s litovským kniežaťom Alexandrom.

Dejiny

Chrám bol postavený podľa vzoru Chrámu sv. Sofie v Kyjeve a na Algirdasovo pozvanie vysvätený Vladimírom Alexejom (kyjevským metropolitom). Počas vlády Vytautasa tento chrám stal katedrálnym chrámom Vilniusu.
Neskôr začal chrám upadať. Počas tohto obdobia ho na vlastné náklady veľkého horlivca pravoslávia vo veľkom litovskom kniežatstve – Konstantina Ivanoviča Ostrožského (1511 – 1522) zrekonštruovali. Od roku 1609 patril uniatskej cirkvi. Mnohokrát vyhorel a postupne strácal pôvodný pôdorys chrámu. Po roku 1748 sa v ňom nekonali bohoslužby, pretože chrám vyhorel a zostal opustený.
V roku 1808 budovu predali Vilniuskej univerzite. Po veľkej prestavbe architekta Michaila Schultza v duchu klasicizmu sa z chrámu stal divadelno-kultúrny komplex s miestom pre výučbu študentov. V roku 1841, keď vznikla mediko-chirurgická fakulta, univerzita musela malé priestory v budove opustiť. Nahradili ju kasárne, mestský archív, obchodné a obytné priestory a kováčska vyhňa.
Z iniciatívy Michaila Nikolajeviča Muravjeva (1845 – 1900) v roku 1864 sa znova začalo uvažovať o obnovení pôvodného úmyslu, na ktorý bola stavba postavená. V rokoch 1865 – 1868, chrám prešiel veľkou rekonštrukciou podľa projektu architektov Alexandra Ivanoviča Rezanova a Nikolaja Michailoviča Čagina.
Obnovený chrám bol opätovne vysvätený októbri roku 1868 (podľa gregoriánskeho kalendára v novembri 1868). V chráme sa nachádza veľký ikonostas so 73 ikonami od Ivana Petroviča Trutneva.
V rokoch 1949 – 1957 chrám prešiel veľkou rekonštrukciou, ktorú dokončili až v 80. rokoch 20. storočia. Posledná rekonštrukcia bola v roku 1998.
Bernâtre

Poloha

Obec má rozlohu 4,59 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 37 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Objat

Poloha

Obec má rozlohu 9,57 km². Najvyšší bod je položený 244 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 605 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bonifác VIII.

Mladosť a cirkevná kariéra

Benedetto Gaetani pochádzal zo schudobnenej aristokratickej rodiny z Anagni, južne od Ríma. Po štúdiu práva v Bologni sa čoskoro stal pápežským notárom a sekretárom. Pápež Martin IV. ho v roku 1281 povýšil na kardinála-diakona a o desať rokov neskôr Mikuláš IV. na kardinála-kňaza. Ako kardinál bol poverený diplomatickými úlohami vo Francúzsku, Neapole, Sicílii a Aragónsku.

Konkláve 1294

13. decembra 1294 na svoj úrad abdikoval pápež Celestín V. (bolo to nateraz predposledné zrieknutie sa pápežského úradu v histórii). O desať dní nato sa v neapolskom Castel Nuovo zišlo konkláve (bola to prvá voľba pápeža v cirkevných dejinách prebiehajúca ešte počas života predchádzajúceho pontifika), ktoré už na druhý deň zvolilo Celestínovho nástupcu. (Zaujímavosťou je fakt, že voľba novej hlavy rímskokatolíckej cirkvi bola úspešná už 23. decembra, no zvolený kardinál Matteo Orsini Rosso odmietol túto funkciu; voľba nasledujúci deň určila za víťaza kardinála Gaetaniho).

Bonifác VIII. a Colonnovci

Spor s Filipom IV. nebol jediným konfliktom sprevádzajúcim pontifikát Bonifáca VIII. V úzadí prebiehal konflikt s rímskym rodom Colonnovcov. Spor s týmto mocným a vplyvným aristokratickým rodom (o.i. z neho pochádzal aj neskorší pápež Martin V.) pramenil z majetkových sporov oboch strán ako aj nespokojnosť so spôsobom Bonifácovej vlády. Čoskoro sa Colonnovci, sprvu podporovatelia pápeža, od neho odvrátili a pridali sa na stranu jeho odporcov, ktorí spochybňovali právoplatnosť abdikácie Celestína V. Colonnovci požadovali zvolanie všeobecného cirkevného snemu, ktorý mal posúdiť legitimitu Bonifácom zastávaného úradu. Napriek intrigám sa im však Bonifáca nepodarilo zosadiť a napokon sa mu podrobili.
Bonifácov nie príliš úspešný pontifikát mal aj svetlejšie stránky. Pápež sa prejavil ako veľký podporovateľ vzdelanosti a umení; založil univerzitu v Ríme ako aj umeleckú školu, z ktorej o.i. vyšli aj dvaja velikáni neskorogotického umenia - Giotto a Arnolfo di Cambio.
Pozostatky pápeža Bonifáca VIII. odpočívajú v renesančnom mramorovom sarkofágu s postavou ležiaceho pápeža, diele Arnolfa di Cambio, v podzemí svätopeterskej baziliky.
Meyrals

Poloha

Obec má rozlohu 18,16 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 573 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE