google/wiki40b huggingface dataset:
Yvrac-et-Malleyrand

Poloha

Obec má rozlohu 18,9 km². Najvyšší bod je položený 315 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 515 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elena Suchovská

Životopis

V roku 1942-1945 pracovníčka Filmovej spoločnosti Nástup, 1945-1950 Povereníctva SNR pre stavebníctvo, 1950-1963 tajomníčka SÚV ČSM, neskôr redaktorka mládežníckych novín a časopisov, v roku 1972-1984 vedúca tajomníčka ÚV Slovenského zväzu novinárov. Publikovala články a štúdie z problematiky mládežníckeho hnutia. Poslankyňa SNR. Nositeľka vyznamenaní.
Algoritmus na výpočet dňa v týždni

V tomto článku je opísaný algoritmus na výpočet dňa v týždni pre ľubovoľný dátum.

mod a div

a mod b (a modulo b) označuje zvyšok, ktorý zostane, keď a delíme b. Pre výpočet dňa v týždni je dôležitý zvyšok modulo 7. Napríklad: 17 mod 7 = 3, lebo 17 / 7 je 2, zvyšok 3 Celočíselný výsledok delenia (v hornom príklade 2) sa označuje a div b. Pre výpočet dňa v týždni je potrebné div 4. Napríklad: 17 div 4 = 4

Výpočet

Pre výpočet je potrebných nasledujúcich päť cifier:

Cifra dňa

Cifra dňa je deň v mesiaci mod 7.

Cifra mesiaca

Cifra mesiaca (ktorú si treba zapamätať): Január = 0, Február = 3, Marec = 3, Apríl = 6, Máj = 1, Jún = 4, Júl = 6, August = 2, September = 5, Október = 0, November = 3 a December = 5.
Január je nula. Ďalšie cifry sa dajú dopočítať zvyškom predchádzajúceho mesiaca mod 7:
Január má 31 dní a 31 mod 7 = 3, teda Február = 3 + 0 = 3. Február má 28 dní a 28 mod 7 = 0 a pre Marec túto 0 pripočítame ku 3 Februára a ako výsledok dostaneme opäť 3. Marec má 31 dní, 31 mod 7 = 3 a 3 + 3 = 6, teda Apríl = 6. Apríl má 30 dní, 30 mod 7 = 2, 6 + 2 = 8 a 8 mod 7 = 1, teda Máj = 1 atď.
Zabudnuté čísla sa teda dajú dopočítať.

Cifra roku

Zoberieme posledné dve cifry roku. Ku tomuto číslu pripočítame celočíselný výsledok delenia tohto čísla štyrmi. Určíme tento súčet modulo 7. Ak je rok ABCD, vypočítame teda:
(CD + (CD div 4)) mod 7.
Napr.:
Rok: 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 Cifra: 0 1 2 3 5 6 0 1 3 4 5 6 1 2 3 4 6 0 1 2 4 5 6 0 2 3 4 5 0
Ako vidíme, počíta sa stále o 1 ďalej, v priestupných rokoch o 2, po 6 sa pokracuje znova s 0. Tento cyklus sa opakuje každých 28 rokov, rok 1928 bol (keď sa dívame na dni v týždni) teda taký istý ako rok 1956 a rok 1984.

Cifra storočia

Cifra storočia sa vypočíta formulkou : (AB mod 4 - 3) * (-2)
Je to 0 pre všetky roky, ktoré začínajú s 19, 23, 27. Je to 2 pre všetky roky, ktoré začínajú s 18, 22, 26. Je to 4 pre všetky roky, ktoré začínajú s 17, 21, 25. Je to 6 pre všetky roky, ktoré začínajú s 16, 20, 24.
Cyklus 400 rokov v Gregoriánskom kalendári má 146097 dní a ti sú deliteľné 7. Dni v týždni sa teda opakujú každých 400 rokov, rok 2004 má napr. tie isté dni v týždni ako 1604, 2404, 2804 atď.

Konečná cifra a oprava priestupného roku

Teraz všetky cifry sčítame a vypočítame tento súčet mod 7. Doteraz sme pripočítali priestupný deň celému roku, výpočet je teda správny až od 1.3. Ak je dátum v Januári alebo Februári musíme teda 1 odpočítať od konečnej cifry (alebo 6 pripočítať ku konečnej cifre).
Podľa konečnej cifry teraz rozhodneme na ktorý deň hľadaný dátum padne resp. padol: 0 = Nedeľa, 1 = Pondelok, 2 = Utorok, 3 = Streda, 4 = Štvrtok, 5 = Piatok, 6 = Sobota
Talthybios

Talthybios (starogr. Ταλθύβιος – Talthybios, lat. Talthybius) je v gréckej mytológii posol a priateľ mykénskeho kráľa Agamemnóna v trójskej vojne.
Pred trójskou vojnou sa spartský kráľ Menelaos s Talthybiom a ithackým kráľom Odyseom vybrali za cyperským kráľom Kinyrom presvedčiť ho, aby sa stal ich spojencom. Kinyras ich bohato obdaroval a odkázal hlavnému veliteľovi achájskych vojsk Agamemnónovi, že pošle do vojny päťdesiat lodí. Nakoniec však poslal len jednu, ktorej velil jeho syn Mygdalión.
V Iliade je Talthybios jednou z vedľajších postáv, ktorej Homér venuje len jeden-dva verše. Je spomínaný ako posol mykénskeho kráľa Agamemnóna.
Keď sa Achilles zmocnil mesta Lyrnéssa, aby zaobstaral achájskemu vojsku pred Trójou jedlo a korisť, pri rozdeľovaní koristi sa na prvý pohľad zaľúbil do krásnej Briseidy, s ktorou potom žil v jednom stane. Osud ich však na začiatku desiateho roku trójskej vojny rozdelil. Po dobytí mýsijských Téb, priniesli z výpravy Achájci opäť bohatú korisť a medzi zajatcami bolo aj niekoľko dievčat. To najkrajšie si vybral Agamemnón. Onedlho si však prišiel po ňu s bohatým výkupným jej otec Chryses, kňaz boha Apollóna. Keď Agamemnón jeho ponuku odmietol a vyhnal ho z tábora, Chryses požiadal boha Apollóna, aby Achájcov potrestal.
Apollón jeho prianiu vyhovel a zoslal na Achájcov mor. Achilles preto zvolal vojakov na snem, aby sa poradili, ako si Apollóna udobriť. Veštec Kalchas im poradil, že Apollónov trest odvrátia jedine tak, ak Agamemnón Chryssovi dcéru vráti a ospravedlní sa. Agamemnón nato slovne napadol Kalchata i Achillea, ktorý sa ho zastal a vyhlásil, že sa dievčaťa zriekne, ak mu Achilles za náhradu dá Briseidu. Achilleus sa podriadil aj keď s tým nesúhlasil, odmietol však ďalej bojovať.
Keď sa však situácia na bojovom poli začala hrozivo vyvíjať v neprospech Achájcov, Agamemnón poslal k Achillovi poslov Talthybia a Eurybata s odkazom, že ak sa zmieri, Brisidu mu vráti. Achilles však vo svojom hneve zotrval a ustúpil až po strate svojho najlepšieho priateľa Patrokla.
Antický historik Herodotos píše, že v Sparte bola Talthybiova svätyňa, kde žili jeho potomci, tzv. Talthybiovci, dediční hlásatelia, ktorých Sparťania vysielali ako vyjednávačov do cudzích krajín.
Chránená krajinná oblasť Poodří

Geomorfológia

Oblasť sa rozprestiera pozdĺž toku rieky Odry, medzi obcami Jeseník nad Odrou a Ostrava. Vzhľadom k jej údolnej polohe v nej nie sú veľké výškové rozdiely. Najnižší bod CHKO Poodří je v Polanskom lese - 214,1 m.n.m., A najvyšší bod západne od Kunína - 293,5 m.n.m.

Klimatické pomery

CHKO Poodří sa nachádza v mierne teplej oblasti. Priemerná ročná teplota sa tu pohybuje v rozmedzí asi 7-8,5° C. Za rok tu spadne v priemere okolo 700 mm zrážok. Za rok tu spadne okolo 1 m snehu.

Rastlinstvo

V oblasti sa vyskytuje množstvo ako vodných, tak aj lúčnych a lesných rastlín. Pri rybníkoch sa nachádzajú porasty ostrice a tŕstia. Priamo v rybníkoch rastú vzácne vodné rastliny kotvica plávajúca, salvínia plávajúca a vodné mäsožravé rastliny bublinatky. Pri slepých riečnych ramenách sa vyskytuje napríklad ohrozený perutník močiarny a kvitne tu leknica žltá. Pre CHKO sú typické tiež periodicky zaplavované aluviálne lúky s charakteristickými spoločenstvami. Lesy zaberajú asi 10% územia CHKO Poodří. Sú tvorené prevažne drevinami ako hrab obyčajný, dub letný, lipa malolistá alebo jaseň štíhly. V bylinnom poschodí lesov rastie napríklad snežienka jarná, veternica hájna, blyskáč cibuľkatý, cesnak medvedí.

Živočíšstvo

V rybníkoch, v rieke Odre aj v tôňach žije mnoho druhov vodných mäkkýšov, napríklad ohrozené korýtko riečne alebo kotúľka štíhla. Poodrie hosťuje tiež dva ohrozené druhy kôrovcov - raka riečneho a žiabronôžku (Eubranchipus grubii). Bohatá je aj hmyzia fauna, nachádzajú sa tu mnohé lokálnejšie druhy ako modráčik bahniskový, ohniváčik veľký, roháč obyčajný, pižmovec hnedý alebo koník žltopásy.
V rieke Odre žijú ohrozené druhy rýb ploska pásavá alebo čerebľa pestrá, v tôňach potom čík európsky. Žije tu tiež veľa druhov obojživelníkov, z hľadiska ochrany prírody k najvýznamnejším patrí mlok veľký, hrabavka škvrnitá a skokan ostropyský.
Oblasť je so svojimi rybníkmi a mokraďami obľúbeným útočiskom vodných vtákov, hniezdia tu napríklad volavka popolavá, kormorán veľký, potápka červenokrká, hrdzavka potápavá, potápač veľký, kačica chripľavka, hus veľká, bučiak veľký, chrapkáč poľný alebo kaňa močiarna. Je možné tu vidieť mnoho ďalších vzácnych druhov vtákov, ktorí tu síce nehniezdia, ale nejakú časť roka tu bývajú.
Z chránených druhov cicavcov sa tu vyskytuje napríklad bobor európsky a vydra riečna. Na území CHKO bolo zaznamenaných 16 druhov netopierov, čo je 76 % netopierej fauny ČR.
Černíkovice (okres Rychnov nad Kněžnou)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1369.
Belá (okres Nové Zámky)

Erb

Erb obce je v Heraldickom registri Slovenskej republiky zapísaný takto: V zelenom štíte pod dvoma zlatými položenými klasmi - vľavo dlhším - strieborné, hrotmi nadol smerujúce radlice, ovenčené zlatými ratolesťami.

Vlajka

Pozostáva z troch pozdĺžnych pruhov bielej, žltej a zelenej farby s pomerom strán 2:3, je ukončená troma cípmi. Zárezy siahajú do tretiny listu.

Dejiny

Belá sa môže pýšiť pomerne bohatou históriu. Jej dejiny sú úzko späté s minulosťou Štúrova a Ostrihomu. Na základe písomných záznamov sa dá predpokladať, že cez toto územie prechádzali légie rímskych cisárov. Okolo roku 120 to bolo vojsko cisára Hadriána a neskôr okolo roku 195 zasa vojsko Lucia Septima Severa. V čase sťahovania národov toto územie obsadili franské a slovanské kmene. Okolo roku 100 sa Ostrihom a jeho okolie stalo majetkom uhorského kráľa Štefana I.
Prvá písomná zmienka o Belej pochádza z roku 1138, kedy bola vydaná Dömöšská listina podľa ktorej bola obec majetkom Dömöšského prepošstva. Rok písomnej zmienky zaraďuje Belú medzi najstaršie písomne doložené písomnosti na území dnešného Slovenska. V rokoch 1247 a 1257 sa spomína obec Belá (Boros Béla) ako majetok kapituly a majetok kráľovnej. Kráľovná Alžbeta darovala polia Petrovi, synovi Mikuláša Karvaja z rodu Zovard, za jeho zásluhy v bitke na Moravskom poli (1278). V roku 1367 kráľ Ľudovít daroval obec Jákovi, synovi Mikuláša Ebnbrandiho. V tomto období sa začalo rozvíjať aj poľnohospodárstvo. V roku 1434 kráľ Žigmund daroval obec Tomášovi a Bálintovi Pogánytelkimu ako odmenu za zásluhy v boji proti husitom.
V roku 1507 už v dokumentoch nachádzame zmienku o Veľkej a Malej Belej. Malá Belá bola vo vlastníctve Bélu Bálinta a Veľká Belá bola majetkom Jána Pozsára. Okolo roku 1543 Turci obec obsadili a neskôr aj zničili. Turecká okupácia tohto územia trvala s malými prestávkami približne 150 rokov. V roku 1700 sa už obec uvádza ako majetok Eszterházyovcov. Počas bitky pri Kravanoch nad Dunajom tu bol hlavný vojenský tábor Františka Rákocziho II. V roku 1732 obec vlastnil Jozef Tersztyánszky. Zároveň sa začala rekonštrukcia kaštieľa na francúzsky barokový štýl. V roku 1770 sa obec stala majetkom zemepána Andrása Toröka, župana Oravskej župy, ktorý sa pustil do veľkolepej výstavby v obci. V roku 1900 patrilo viac ako polovica obce Dr. Žigmundovi Bródymu, ktorý dal v roku 1905 postaviť v obci školu. Kaštieľ a k tomu prislúchajúce hospodárstvo sa stal od roku 1909 vlastníctvom rodiny Ullmannovcov.
Clichy

Poloha

Mesto má rozlohu 3,08 km². Najvyšší bod je položený 35 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 59 458 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Augerans

Poloha

Obec má rozlohu 8,05 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 157 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andenne

Obyvateľstvo

Mesto má približne 25 131 obyvateľov (2010).
Ibuki (1943)

Stavba

Kýl lode Ibuki bol položený v námornej lodenici v Kure v priebehu roku 1941. Ale už pred spustením bolo v roku 1942 rozhodnuté o zmene pričom sa malo vychádzať z dizajnu triedy Mogami. Spustená na vodu bola 21. mája 1943.
Podobne ako trieda Mogami aj Ibuky mala mať desať 200 mm diel v dvojhlavňových vežiach, tri veže v prednej časti, dve v zadnej. Sekundárnu výzbroj o ôsmich 127mm delách po dvoch hlavniach na jednu vežu. Šestnásť 600 mm torpéd a dvoch katapultov pre lietadlá. Maximálna rýchlosť mala byť 33 uzlov. Výtlak bol 12 200 ton, aby spĺňal podmienky na dobrú stabilitu, pancierovanie, rýchlosť a dosah, čím nespĺňal požiadavky Washingtonskej Námornej Dohody.
Po bitke pri Midway (4. jún - 7. jún 1942), kde cisárske námorníctvo stratilo štyri veľké lietadlové lode Akagi, Kaga, Šókaku, Zuikaku), bolo rozhodnuté o prestavbe na lietadlovú loď.
Ibuki bola spustená v lodeniciach Kure 21. mája 1943. Stavba bola prerušená o mesiac na to, pretože hlavné pancierovanie bolo už nainštalované. A aj keď loď bola skoro kompletná ako ťažký krížnik, začala prestavba na lietadlovú loď. Z toho dôvodu bola presunutá v novembri 1943 do prístavu Sasebo, kde mala byť prestavaná na ľahkú lietadlovú loď.
Jednotka bola stavaná s plnou ľahkou leteckou palubou s malým ostrovom na pravej strane. Mala len ľahké pancierovanie a delostrelectvo pozostávalo z 4 x 76 mm diel a 48 x 25 mm kanónov. Mohla niesť (pri nasadení) 27 lietadiel, najmenej zo všetkých japonských ľahkých lietadlových lodí. Plaviť sa mohla maximálnou rýchlosťou 29 uzlov. Do výzbroje mal i byť zaradené aj 120 mm protiletecké rakety navádzané radarom. Pancierovanie bolo porovnateľné s triedou Mogami.
Keď sa Ibuki vzdala okupačným silám v septembri 1945 bola dohotovená z 80 %. Bola zošrotovaná v Sasebe v roku 1947.
Parigny-la-Rose

Poloha

Obec má rozlohu 8,77 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morálne hodnotenie

Morálne hodnotenie je schválenie alebo odsúdenie javu spoločenskej skutočnosti a konania ľudí podľa toho, aký majú morálny význam. Je to posudzovanie, či vykonané činy zodpovedajú alebo nezodpovedajú požiadavkám morálky; uskutočňuje sa na základe kategórií dobra a zla.
IMAGE

Popis

Družicu postavila firma Lockheed Martin Missiles and Space. Prevádzkovateľom vedeckých prístrojov je Southwest Research Institute zo San Antonia, operatívnym prevádzkovateľom družice je NASA, Goddardovo centrum pre vesmírne lety.
IMAGE je rotáciou (0,5 obr/min) stabilizovaná družica typu LM100 tvare nízkeho osembokého hranola s priemerom 2,25 m a dĺžkou 1,52 m, s bokmi a dnom pokrytým slnečnými článkami dodávajúcimi priemerne 250 W elektrickej energie a dobíjajúcimi NiCd akumulátorové batérie. Je vybavená štyrmi drôtovými anténami z beryliového bronzu (priemer 0,321 mm) v rovine kolmej na os rotácie usporiadanými do tvaru kríža s rozpätím 500 m (najrozmernejšie umelé kozmické teleso) a dvoma priehradovými anténami v osi rotácie s dĺžkou 10 m (každá).
Hlavnou úlohou družice bolo štúdium globálnej štruktúry magnetosféry, najmä hlavných mechanizmov introdukcia plazmy počas magnetických búrok, vplyvu slnečného vetra na magnetosféru a spôsobu prenosu energie v magnetosférickej plazme. Výsledky meraní, použiteľné pre predpoveď geomagnetických búrok, boli, po spracovaní palubným procesorom CIDP (Central Instrument Data Processor), vysielané voľne prístupným telemetrickým vysielačom pracujúcim v pásme S (2,27 GHz, rýchlosť prenosu 2,28 Mbit/s zo záznamu alebo 44 kbit/s v reálnom čase). Vysielal cez špirálové antény so stredným ziskom, dve všesmerové tyčové antény slúžili pre príjem povelov. Hlavnými pozemnými komunikačnými stanicami boli stanice DSN (Deep Space Network) Goldstone a Madrid.
Laveraët

Poloha

Obec má rozlohu 11,86 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Soignies

Obyvateľstvo

Mesto má približne 26 169 obyvateľov (2010).
Dendeš

Prameň

Pramení v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, západne od obce Brezolupy na južnom okraji Starého hája, v nadmorskej výške približne 276 m n. m.
Vinohradnícke regióny a oblasti Horného Uhorska a Slovenska

Tento článok o vinohradníckych regiónoch a oblastiach Slovenska (Horného Uhorska.) sa zaoberá ich dejinami a vývojom.

Západoslovenský región

Západoslovenský región bol v staroveku súčasťou Rímskej ríše a v stredoveku sa historicky členil na: Bratislavskú, Nitriansku a Trenčiansku vinohradnícku oblasť.

Nitrianska vinohradnícka oblasť

Nitrianska vinohradnícka oblasť je severná časť Malých Karpát, južná časť Bielych Karpát, severná a východná časť Podunajskej panvy. Severnú časť Malokarpatského pohoria (od obce Dechtice) a južná časť Bielych Karpat patrila celé storočia až do roku 1928 pod územnú a hospodársku správu Nitrianskej župy a jej vinohradníckej oblasti (na krátke obdobie do roku 1945 patrila pod správu Trenčianskej župy.) Uvedená severná časť Malých Karpát sa počas trvania ČSSR nazývala Hlohovecko-Trnavská oblasť. Tvoria ju zväčša vápence, významne ovplyvňujúce vínnu révu (okolie Čachtíc). Od Nového Mesta nad Váhom pokračuje Karpatský oblúk južnou časťou Bielych Karpát. Oblasť okolo Skalice tvorí nížina, ktorou preteká rieka Morava a Chvojnická pahorkatina (Biele Karpaty). Dnes je začlenená do Malých Karpát.

Stagnácia vinohradníctva, vinárstva v súčasných oblastiach Slovenska

Dôvodom stagnácie a nerovnomerného rozvoja vinohradníctva po roku 1948 je likvidácia pôvodných vinohradníckych oblastí s ich centrálami („spolkovými domami“) a chýbajúce rozvojovo-propagačné fondy. Dnes oficiálne jediný Slovenský vinohradnícky región je neštandartný unikát, umožňujúci zvoz- miešanie a spracovanie hrozna rôznych oblastí, čím sa minimalizuje tvorba skutočných oblastných vín. Vinohradnícke spolky v slobodných kráľovských miestách či župných sídlach celé storočia priamo vnímali potreby jednotlivých členov – celoročne fungovala prezentácia a predaj oblastných vín pre domáceho i zahraničného klienta.
Tréon

Poloha

Obec má rozlohu 10,93 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 363 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján X. (patriarcha Antiochie)

Biografia

Narodil sa v 1955. Po smrti patriarchu Ignáca IV. bol v roku 2012 zvolený za patriarchu. Intronizácia novozvoleného patriarchu sa konala 10. februára 2013.
Camembert

Charakteristika

Má charakteristickú plesňovú kôru so svetlohnedým mriežkovaním. Cesto slamovožltej farby býva rovnomerne zrelé, bez kriedovitosti v strede. Syr má čistú bylinkovú arómu s príjemným nádychom húb. Chuť je krémová, komplexná, s čerstvými trávovými tónmi.

Výrobný postup

Pri výrobe sa mlieko nechá mierne ohriať, a potom sa doň vloží syridlo. Približne o hodinu až o hodinu a pol sa mlieko zrazí. Hneď potom je syrenina dostatočne pevná, aby sa plnila do dierkovaných foriem. Syry odtečú, naočkujú sa na povrchu plesňou  Penicillium camemberti (synonymum Penicillium candida) a solia sa. Nakoniec zrejú v pivniciach s vysokou vlhkosťou.
Gungwiller

Poloha

Obec má rozlohu 1,65 km². Najvyšší bod je položený 358 m n. m. a najnižší bod 303 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 276 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Puch-d’Agenais

Poloha

Obec má rozlohu 23 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 721 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Olmet-et-Villecun

Poloha

Obec má rozlohu 9,55 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Girondelle

Poloha

Obec má rozlohu 11,53 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Living Shangri-La

Hotel

Päťhviezdičkový Shangri-La Hotel Vancouver je súčasťou hotelového reťazca Shangri-La Hotels and Resorts. Je umiestnený na prvých 15. poschodiach a má 127 izieb (vrátane prezidentského apartmánu na 15. poschodí). Je prvým hotelom tohto reťazca v Severnej Amerike. V hoteli nie je 13. poschodie. V priestoroch patriacich hotelu sú reštaurácie, obchody a sauna.

Obytná zóna

V obytnej zóne je celkovo 307 kondomínií. Na 16. až 43. poschodí sa ich nachádza 234, na 44. až 60. poschodí ich je 63 (tieto majú súkromný prístup), na 61. poschodí sú tri penthousy.

Výstavba

Tento projekt si vyžiadal 3,1 milióna človekohodín, prepravu zeminy v objeme 15 000 nákladných áut, 51 000 m³ betónu a 7 000 ton betonárskej ocele. Počas najvyššej stavebnej aktivity pracovalo na stavbe 1 000 robotníkov, ktorí pracovali tempom jedného dokončeného poschodia za týždeň. Tento mrakodrap má najhlbšie základy (26 metrov) zo všetkých stavieb vo Vancouveri a od októbra 2007 je oficiálne najvyššou stavbou v meste. Celkové náklady na dokončenie tejto stavby dosiahli 350 miliónov C$.
Víchrica 15. januára 2008 strhla neupevnené stavebné materiály zo stavby do ulíc pod ňou. Tieto poškodili zaparkované vozidlá, no nedošlo k žiadnym zraneniam. Susedná budova patriaca plynárenskej spoločnosti Terasen Gas bola počas búrky tiež poškodená. Polícia po búrke uzatvorila ulicu West Georgia Street na vyše dvanásť hodín.
Pavel Valerievič Daciuk

Pôsobenie v Rusku

Hokej začal hrať vo svojom rodnom Jekaterinburgu. V mladosti sa venoval taktiež futbalu. Hrával v superligovom tíme Spartak Jekaterinburg, ktorý sa neskôr premenoval na Dynamo Jekaterinburg. Napriek solídnym výsledkom zostával často prehliadaný, v NHL draftoch v rokoch 1996 a 1997 si ho žiaden NHL tím nevyhral. V sezóne 1997/98 si ho všimol klubový skaut Detroitu a tento tím ho nakoniec draftoval v roku 1998 zo 171. miesta. 
V Jekaterinburgu v štyroch sezónach odohral 101 zápasov s celkovou bilanciou 70 bodov. Jeho tím v sezóne 1997/98 zo superligy vypadol, takže jednu sezónu odohral v druhej lige (s názvom Vyššia liga), v ktorej sa klubu podarilo postúpiť naspäť do ruskej najvyššej súťaže. Sezónu 2000/01 odohral v tíme Ak Bars Kazaň. Prvýkrát v kariére sa tak dostal do play-off superligy, avšak Kazaň po výbornej základnej časti, kde v prvej fáze skončil prvý a v druhej fáze druhý, nakoniec v štvrťfinále vypadol.

2001-2004

Vo svojej nováčikovskej sezóne získal svoj prvý Stanleyho pohár. V tíme hral aj so svojimi krajanmi Igorom Larionovom a Sergejom Fiodorovom, pričom v hral vo formácii s Brettom Hullom a Boydom Deverauxom. Kvôli náročnosti sezóny vynechal zopár zápasov na jej konci, avšak prezentoval sa solídnym výkonom 35 bodov v 70 zápasoch. V play-off hral v takmer všatkých zápasoch svojho mužstva a mohol sa tak tešiť zo zisku najcennejšej trofeje. 
V nasledujúcej sezóne začal hrať vo formácii s Henrikom Zetterbergom a táto formácia (Dacjuk-Zetterberg-Hull) sa stala veľmi úspešnou a známou ako "dve deti a starec". Kvôli zraneniu kolena neodohral 18 zápasov, ale stihol nazbierať 51 bodov. V play-off nebodoval, Detroit vypadol už v prvom kole proti Anaheimu. Po odchode Sergeja Fiodorova, ktorý bol tiež centrom, sa Dajcuk stal jedným z kľúčových hráčov tímu. V sezóne 2003/04 nazbieral 68 bodov v 75 zápasoch a prvýkrát sa zúčastnil NHL All-Star Game. Pridal 6 asistencií v play-off, Detroit vypadol v 2. kole.