Softvérový patent

Softvérové patenty sú patenty na vynálezy realizované počítačom. Európsky patentový úrad definuje vynález realizovaný počítačom ako vynález, ktorého prevedenie vyžaduje použitie počítača, počítačovej siete alebo iného programovateľného zariadenia, pomocou ktorého sú hlavné nové rysy vynálezu realizované jedným alebo niekoľkými programami.
Vedie sa spor, do akej miery a či vôbec majú byť softvérové patenty udeľované. V rôznych krajinách je prax rozdielna.

Čím sa softvérové patenty líšia od klasických patentov

Klasické patenty spravidla slúžia k ochrane investícii do nákladného výskumu. Výroba potom je spravidla relatívne lacná. Typický výrobok používa len neveľký počet patentov.
Naopak typický počítačový program kombinuje veľké množstvo myšlienok, ktoré riešia množstvo často jednoduchých čiastkových problémov, spravidla komplikovane prevádzaných. Vzhľadom k veľkému množstvu existujúcich softvérových patentov typický program používa väčší počet patentovaných myšlienok.
Ďalšia odlišnosť je v tom, že softvérové patenty pokrývajú často veľmi obecne formulované jednoduché až triviálne myšlienky. Patentované sú niektoré spôsoby uloženia dát. Existujú softvérové patenty, ktoré pokrývajú všetky možnosti, ako riešiť určitý problém (napr. patent na prenos digitalizovaného videa po sieti).

Patentovanie trivialít

Patentovaný vynález by mal byť nový a riešenie by nemalo byť zrejmé odborníkovi na predmetnú oblasť. Ukazuje sa, že je ťažké to presadiť.
Prirodzenou snahou prihlasovateľa patentu je formulovať patentový nárok čo najvšeobecnejšie. Formulácie patentových nárokov preto bývajú veľmi obsiahle a veľmi ťažko zrozumiteľné. Je potom ťažké skontrolovať (a prihlasovatelia sa snažia, aby to bolo čo najťažšie) či sa pod záplavou odborných termínov neskrýva triviálna alebo dávno využívaná myšlienka.
Patentové úrady samy nemajú motiváciu pochybné patentové prihlášky zamietať a majú naopak tendenciu prenášať zodpovednosť za kontrolu na verejnosť. Argumentujú, že námietku proti patentu môže podať ktokoľvek. Pre veľké náklady a pre veľké množstvo udeľovaných patentov to však je nereálne.

Vplyv softvérových patentov na rozvoj informačných technológií

Patentovanie je nákladné, preto softvérové patenty prihlasujú hlavne veľké softvérové firmy. Softvérových patentov dnes už existuje značné množstvo (desiatky tisíc) a obrovským tempom pribúdajú ďalšie. Preto je veľmi ťažké napísať užitočný program, ktorý by niektorý patent neporušoval. Podobne náročné je aj len skontrolovať, či konkrétny program nejaký patent neporušuje. Pre ilustráciu, na stránke  je príklad internetového obchodu, ktorý porušuje 20 patentov.
Veľké firmy, ktoré vlastnia dostatočné portfólio patentov, riešia problém porušovania cudzích patentov tak, že medzi sebou uzatvárajú zmluvy, ktorými si navzájom udeľujú súhlas na využívanie svojich patentov (krížové licencovanie). Veľké firmy preto niesu patentmi ohrozené, náklady na patentovanie sa však premietajú do cien ich produktov.
Malé softvérové firmy sa ťažko vyhýbajú (aj nevedomému) porušeniu nejakého patentu. Hneď ako firma dostatočne zbohatne, stáva sa pre držiteľa patentu „zaujímavou“ a čelí hrozbe žalobou. Vzhľadom k nákladnosti súdnych sporov spravidla dôjde buď k mimosúdnemu vyrovnaniu alebo je malá firma veľkou firmou pohltená. Ide o tzv. patentové vydieranie.
Patentové nároky nebývajú uplatňované vždy a okamžite. Vlastník patentu spravidla čaká, až sa porušovanie jeho patentu dostatočne rozšíri, aby uplatňovanie nároku malo väčší efekt. Tvorba softvéru v prostredí softvérových patentov tak má prvky hazardnej hry.
Zaujímavý je tiež tzv. patentový parazitizmus, kedy firma vlastniaca patent sama nič neprodukuje, preto je patentovým vydieraním nezraniteľná a môže si trúfnuť aj na veľké softvérové firmy.
Pre tzv. slobodný softvér sú softvérové patenty vážnym nebezpečím.

Softvérové patenty vo svete

USA a Japonsko softvérové patenty uznávajú. Naopak napr. India ich odmietla. Situácia v Európe je predmetom sporu.