google/wiki40b huggingface dataset:
Vanilka pravá

Vanilka pravá (lat. Vanilla planifolia) je rastlina z čeľade vstavačovité (Orchidaceae)
Pôvodne pochádza zo Strednej Ameriky. Ako jedna z mála lianovitých orchideí sa šplhá zvislo prichytená na kmene stromov v tieni alebo polotieni. Pestuje sa najmä na Madagaskare a v Mexiku.
Plody vanilky sa tesne pred zrelosťou zberajú a podrobujú umelej fermentácii, pričom vzniká vanilín. Používajú sa v potravinárstve ako príchuť.
Môže sa pestovať aj ako popínavá izbová rastlina, ale nekvitne pred dosiahnutím dĺžky 3 m. Atraktívny vzhľad má kultúrna forma s pruhovanými listami (Vanilla planifolia f. variegata).
Sliezske kniežatstvo

Sliezske kniežatstvo (poľ. Księstwo śląskie, nem. Herzogtum Schlesien) bolo kniežatstvo v Sliezsku od 12. storočia do roku 1918.
Územie Sliezska bolo dlhú dobu rozdelené na mnohé čiastočne nezávislé sliezske kniežatstvá, niekedy sa tiež používa označenie vojvodstvo. Toto delenie bolo spôsobené rozdelením Poľska podľa závete Boleslava III. v roku 1138. Podľa tohto rozdelenia malo byť Poľsko rozdelené na 4 – 5 údelov a každý z nich pripadol jednotlivým synom Boleslava. Sliezsko podľa tejto zmluvy potom pripadlo Vladislavovi II. Vyhnancovi a jeho potomkovia ďalej delili Sliezsko na ďalšie menšie územné celky až do roku 1675, kedy vymreli všetci sliezski Piastovci.
Tigné

Poloha

Obec má rozlohu 16,78 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 765 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kunovec východný

Výskyt

Vyskytuje sa pravdepodobne už len na Tasmánii, kde nie je vzácny. Obýva prednostne svetlé lesy, predovšetkým vtedy, keď susedia s lúkami alebo kultivovanou krajinou.

Opis

Dĺžka kunovca východného je 30 až 45 cm. Jeho hmotnosť je 700 až 2 000 g. Po diablovi tasmánskom sú zrejme najväčšími ešte žijúcimi mäsožravými vačkovcami v Austrálii, majú však omnoho útlejšiu stavbu tela ako diabol tasmánsky. Tento vačkovec zaujíma v Austrálii miesto našej kuny. Je neúnavným lovcom, ktorý sa živí hmyzom a malými stavovcami. Požiera však aj väčšie mršiny. Trávi väčšinu času na stromoch.
Gaujac (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 5,01 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
KAB-1500L

KAB-1500L je ruská laserom navádzaná bomba, určená na ničenie pozemných, hladinových a podzemných cieľov. Vývoj bomby sa začal v roku 1977, ešte počas existencie ZSSR, vo výskumno-výrobnom podniku „Region“ a zabralo to desať rokov, kým bolo možné ju nasadiť v boji.

Konštrukcia a vlastnosti

Má poloaktívny laserový navádzací systém Azov 27N alebo neskorší 27N1, ktorý zabezpečuje zásah cieľa s odchýlkou 7 - 10 m.
Predné krídelká a zadné riadiace plochy sú skladacie, čo umožňuje niesť bombu nielen na externých závesníkoch, ale aj v pumovniciach veľkých lietadiel. Niesť ju tak môžu buď frontové bombardéry, alebo strategické diaľkové bombardéry. Bomby môžu byť zhadzované z bombardérov pri rýchlostiach od 550 do 1 700 km/h v letovej hladine 1 – 15 km.

Sovietska intervencia v Afganistane

Prvýkrát bola KAB-1500L bojovo nasadená v rokoch 1988-1989 z frontových bombardérov Su-24M, ktoré útočili na pozície mudžahedínov. Ako sa však ukázalo pri bombardovaní z veľkých výšok nebolo ich nasadenie príliš efektívne.

Prvá vojna v Čečensku

Hoci bola počas vojny v Čečensku väčšina cieľov zničená obyčajnými železnými bombami, navádzanými bombami KAB-500Kr/KAB-500L alebo raketami Ch-25ML, tak došlo i na požitie ťažkých KAB-1500L. Lietadlá Su-24M bombardovali z výšok 4 - 5 km pri rýchlosti 800 - 900 km/h. Začiatkom januára 1995 sa pomocou bômb KAB-1500L podarilo zničiť dva cestné mosty cez rieku Argun východne od Grozného, cez ktoré sa presúvali posily militantov do vojnovej zóny. Táto presná munícia bola použitá aj proti malým cieľom v meste Groznyj. Nezriedka sa bombardovalo i v noci, za pomoci bombardérov Tu-22M3, ktoré zhadzovali nad mestom svetlice.

Ruská intervencia v Sýrii proti odporcom režimu Bašára al-Assada

V roku 2015 zhadzovali ruské bombardéry Su-34 bomby KAB-1500L na pozície rôznych militantných skupín v Sýrii.

Varianty

KAB-1500L-PR – verzia s prieraznou bojovou časťou, určená na ničenie opevnených alebo podzemných cieľov ako sú železobetónové úkryty, sklady jadrových zbraní alebo veliteľské centrá. Vysoko výbušná bojová hlavica môže preniknúť cez 20 metrov zeminy a následne preraziť až 3 m hrubý železobetónový kryt.
KAB-1500L-F – verzia s trieštivou bojovou časťou, určená na ničenie pozemných cieľov osobitného významu ako sú mosty, vojenské a priemyselné zariadenia, lode i pevnosti. Explózia vytvorí kráter s priemerom až 20 metrov.
KAB-1500L-OD – verzia s termobarickou bojovou časťou, určená taktiež na ničenie pozemných cieľov.
Tom Welling

Životopis

Narodil sa v New Yorku, potom sa jeho rodina postupne sťahovala do Wisconsinu, Delaware a nakoniec sa usadili v Michigane. Venoval sa športu – bejzbalu, basketbalu a futbalu. Jeho mladší brat Mark Willing je tiež herec. Má tiež dve staršie sestry Rebeccu a Jamie.

Kariéra

Svoju kariéru začal ako model, potom hral v reklamách a videoklipoch. Svoju prvú významnejšiu hereckú úlohu si odkrútil v seriáli Sudkyňa Amy. V roku 2001 dostal hlavnú rolu Clarka Kenta v úspešnom seriáli Smallville o mladosti Supermana. V seriáli tiež slúžil ako výkonný producent a režíroval tri diely. Zahral si vo filmoch Dvanásť do tucta, v jeho pokračovaní a vo filme Hmla. Bol výkonným producentom seriálu Hellcats: Superkočky v akcii. Seriál bol zrušený po prvej sérii.

Osobný život

Po štvorročnom vzťahu si v roku 2002 vzal svoju priateľku Jamie, s ktorou žil v Los Angeles. V novembri 2015 sa dvojica rozviedla.
Omeisaurus

Opis

Omeisaurus mal krk dlhý približne 9 metrov, malú klinovitú hlavu a pri chôdzi bol nepatrne nachýlený dopredu s bedrami položenými vyššie ako ramená. Chvost mal relatívne krátky, hoci stále mohutný a mohol byť zakončený kyjom, aj keď to nemusel byť znak všetkých druhov. Tak ako všetky sauropódy, ani rod Omeisaurus nevláčil chvost po zemi. Namiesto toho ho pravdepodobne niesol vodorovne a využíval ako protiváhu alebo dokonca ako zbraň pri odháňaní dravcov. Všeobecne sa uvádza, že dorastal do dĺžky 10 až 15 metrov, pri výške asi 4 metrov a hmotnosti zhruba 4 ton.

Meno

Pomenovaný je podľa vrchu E-mej-šan v čínskej provincii S’-čchuan.
Château-d’Olonne

Poloha

Obec má rozlohu 31,22 km². Najvyšší bod je položený 59 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 221 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marek Morvai-Javorský

Biografia

Jeho kariéra začala v Česko-slovenskej televízii v Bratislave. Začínal v magazíne pre deti Od Kuka do Kuka. Potom presídlil do Ostravy a tam ako 8-ročný chlapec uvádzal magazín Českej televízie pre deti Klubíčko. Tu ho objavil režisér Jan Hřebejk do seriálu Českej televízie Kde padají hvězdy, kde si zahral rolu nešťastného "záporáka" Foxla. Po dobrom osvedčení ho Jan Hřebejk obsadil do filmu Pelíšky, kde si zahral syna Evy Holubovej Péťu.
Vo filme sa stretli s Janom Hřebejkom ešte raz, v televíznom seriáli Bakaláří. Potom hral ešte v niekoľkých rozprávkach Slovenskej televízie ako napr. Lízankové kráľovstvo, O Dúhenke. Momentálne sa venuje fotografovaniu a nepokračuje v hereckej kariére.
Ján Králik

Predvolebná kampaň za mestské peniaze

Ján Králik vzbudil tesne pred voľbami do krajských zastupiteľstiev v roku 2005 rozruch tým, že rozoslal niekoľko desiatok listov z mestského úradu v Banskej Bystrici s výzvou na svoju podporu vo voľbách. Od tohto kroku sa dištancovala aj jeho materská strana SMER a krajská predsedníčka strany Jana Lašáková vyhlásila, že sa bude uvažovať o vylúčení Králika zo strany. Bližšie informácie - wikicitáty.

Súkromný život

Ján Králik je ženatý a má tri deti.
Ménetreuil

Poloha

Obec má rozlohu 15,04 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 375 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Preslav (Bulharská ríša)

Preslav (bulh. Преслав) je archeologická lokalita a rezervácia, tvorená ruinami historického hlavného mesta Bulharskej ríše. Nachádza sa v severovýchodnom Bulharsku, v Šumenskej oblasti, v susedstve mesta Veliki Preslav, ktoré však nie je s pôvodným stredovekým Preslavom fyzicky identické, pretože bolo založené ako nové sídlo.

Dejiny

Meno Preslav má slovanský pôvod a preto sa predpokladá, že vznikol ako slovanská osada. Pre blízkosť Plisky, hlavného mesta ríše, postupne narastal význam osady, ktorá bola začiatkom 9. storočia opevnená. Význam mestečka narástol po jeho ustanovení za nové hlavné mesto počas vlády Simeona v roku 893. Centrom ríše bolo do roku 972, kedy sa centrum Bulharskej ríše presunulo do Ochridu. V Preslave bolo počas vrcholného obdobia ríše postavených viacero chrámov a stavieb, dokumentujúcich kresťanské smerovanie Bulharska. Mesto bolo centrom politiky a diplomacie, ale aj kultúry, literatúry a výtvarného umenia.
Skazu mestu prinieslo jeho obsadenie kyjevským kniežaťom Svjatoslavom, ktorý počas bojov s Byzanciou mesto spustošil a vyraboval. Postupný úpadok ríše už neumožnil obnovenie niekdajšej slávy mesta a to pomaly pustlo. Obnovenie významu nastalo počas Druhej bulharskej ríše, no po jej zániku a ovládnutí územia Osmanmi mesto zaniklo.
Ancy-le-Franc (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 19,65 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 988 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Goswin Karl Uphues

Životopis

Študoval filozofiu a teológiu na Westfälische Wilhelms-Universität v Münsteri, v roku 1867 sa stal rímskokatolíckym kňazom. Do roku 1876 pôsobil ako vychovávateľ a učiteľ na súkromných školách. Po odchode z katolíckej cirkvi učil v rokoch 1877 - 1882 na Alte Kantonsschule Aarau vo švajčiarskom Aarau. V roku 1881 vstúpil do protestantskej cirkvi. Od roku 1882 do roku 1884 bol opäť učiteľom na súkromnej škole v Halle. V roku 1884 sa úspešne habilitoval z filozofie na Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg, na ktorej bol od roku 1890 až do svojej smrti v roku 1916 mimoriadnym profesorom.
Poznanie chápe ako ilumináciu umožnenú účasťou ľudského vedomia na Božom vedomí. Pravda má nadčasovú platnosť: je to intuícia poznania spočívajúca v osvietení a účasti na nadčasovom vedomí. V takomto poznaní sa pravda bezprostredne vyjavuje a ohlasuje sa ako nadčasový svet poznania, ktorý je v zásade rovnaký pre všetkých a ktorý nachodí svoje naplnenie v Božom vedomí.
Orol malý

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 6. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú výrazný pokles viac ako o 50%. Posledný doklad o hniezdení pochádza z roku 1991, odvtedy sa objavuje len zriedkavo, Faunistická komisia uznala pozorovanie svetlého jedinca dňa 3. júna 2017 na lokalite Pleš, zdokumentované fotograficky. 
Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 CR:A1c,B1,D, CR - kriticky ohrozený. V roku 2001 CR - kriticky ohrozený. V roku 2014 CR C2a(i,ii) ; D - kriticky ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia R - vzácny druh.
Jur Tesák Mošovský

Životopis

Vzdelanie získal na Slovensku v Mošovciach, Košiciach a Kežmarku, v Česku v Jihlave a pravdepodobne i v Nemecku. Po tom, čo ho približne v roku 1577 vysvätili za kňaza, stal sa utrakvistickým farárom a usadil sa v Čechách. O jeho biografii je málo spoľahlivých informácií, prvým presným dátumom z jeho životopisu je rok 1579, keď si zaznamenal do výtlačku Veleslavínovho Kalendáře dátum svojho sobáša v Kaňku pri Kutnej Hore. V Česku pôsobil ako farár v meste Říčany (1580) a v obci Lstiboř (okres Kolín), ako dekan v mestách Český Brod a Slaný, arcidekan v Hradci Králové a dekan v Kouřimi. Odtiaľ ho české stavy povolali do Prahy za asesora do obnoveného konzistória „pod obojím“.  V Prahe bol farárom a administrátorom – v roku 1610 prijal miesto farára v Kostole pri Matke Božej na Louži (dnešné Mariánske nám.) a od roku 1611 až do smrti pôsobil v Kostole sv. Haštala v Starom Meste Pražskom. S manželkou Annou mal dvoch synov, z ktorých jeden sa vydal v jeho šľapajach a taktiež sa stal spisovateľom (Adam Tesák Českobrodský), a štyri dcéry.

Tvorba

Juraj Tesák Mošovský bol naším azda najplodnejším spisovateľom na prelome 16. a 17. storočia, napísal a vydal vyše 40 spisov náboženského a mravoučného charakteru v českom i latinskom jazyku. Veľa z nich je dnes stratených (väčšinu jeho kníh zaradil český jezuitský kazateľ, náboženský spisovateľ a cenzor Matej Antonín Koniáš do Indexu zakázaných kníh – súpisu kníh, ktoré súdobá Katolícka cirkev zakazovala čítať). Traktáty Tesáka Mošovského dôsledne vychádzali z Písma svätého a sú ukážkou vtedajšieho protestantského myslenia so zreteľom najmä na mravné a etické otázky viery a každodenného života. Jeho tvorba mala hlavne teologický charakter, zapodieval sa však aj prírodnými vedami a pozorovaním či kritikou sociálnych pomerov. Z jeho rozsiahlej tvorby sa zachovala iba jediná hra – Komedie z knihy Zákona božího, jenž slove Ruth, sebraná. Príležitostné latinské básne (oslavné, gratulačné či epitafy) vydával samostane alebo v zborníkoch s inými autormi. Vo svojich dielach využíva zábavné prvky, používa živý, hovorový jazyk a ľudový humor.

Najvýznamnejšia hra

Literárne najvýznamnejším dielom Juraja Tesáka Mošovského je jeho jediná divadelná hra, knižná biblická dráma reformačného charakteru Komedie z knihy Zákona božího, jenž slove Ruth, sebraná (1604). Jej rukopis poslal v roku 1603 svojmu synovi Adamovi Tesákovi do Prahy, ktorý sa z vlastnej iniciatívy postaral o jeho vydanie. Hra podáva známy biblický príbeh Noemy a jej  – mladej ovdovenej – nevesty Rút, s ktorou sa vo všetkej počestnosti ožení obstarožný, zámožný a bohabojný Boas, ktorému sa sama ponúkla za manželku. Tesák Mošovský však do biblického príbehu dobovo príznačne vplieta i aktualizujúce dialógy slúžok (Elsa a Dura), zábavné scénky čertov (Kornyfel, Rarášek a Špetle) a baby kupliarky Canthary, ktoré sú charakteristické živým, až hovorovým jazykom a ľudovým zemitým humorom. Hra je veršovaná osemslabičným veršom. Vo vývine dramatickej tvorby predstavuje typ náboženskoreformačnej hry, typickej pre obdobie humanizmu a renesancie. Pravdepodobne však nebola nikdy uvedená na javisku a zostala knižnou drámou.
Giganotosaurus

Znaky

Giganotosaurus mal mohutný trup, veľkú pretiahnutú lebku s pomerne špicatým rypákom a výrazným kosteným hrebeňom. Ten mohol byť u samcov minimálne počas obdobia párenia pestro sfarbený, aby lákal samice. Podobne ako iné Allosauroidea mal aj Giganotosaurus zadné končatiny oveľa dlhšie a mocnejšie než trojprsté predné, slúžiace vďaka  veľkým pazúrom ako dobrá pomôcka pri love.

Porovnanie s tyranosaurom

Giganotosaurus, hoci býval v priemere väčší, mal oproti mladšiemu rodu Tyrannosaurus menší mozog, slabšiu silu zahryznutia a kratšie zadné končatiny. Sila zahryznutia u neho zodpovedala iným Allosauroidea, ktoré svoju korisť zrejme zraňovali tým, že jej  roztrhali slabiny. Giganotosaurus zároveň ani nepotreboval byť veľmi rýchly, pretože lovil zvyčajne ešte pomalšie sauropódy. Je možné, že ak sa pri sledovaní čried sauropódov zhromaždila skupinka Giganotosaurov, trúfli si aj na samotného Argentinosaura.

Paleobiológia

Paleontológovia Blanco a Mazzetta publikovali v roku 2001 biomechanickú štúdiu, týkajúcu sa lokomócie (pohybových schopností) tohto dinosaura. Podľa ich výsledkov dokázal tento obrí teropód aj pri svojej hmotnosti 5 až 8 ton dosiahnuť aspoň na krátku vzdialenosť rýchlosť až 14 m/s (50,4 km/h). Tým by nepochybne patril k najrýchlejším veľkým teropodóm. Ak by bol tento výpočet pravdivý, potom by tento obrí dravec behal skoro o 6 km/h rýchlejšie, než koľko zvládnu najrýchlejší ľudskí šprintéri, ako je napríklad Usain Bolt.

Klasifikácia

Giganotosaurus patrí spolu s príbuznými rodmi Tyrannotitan, Mapusaurus a Carcharodontosaurus do čeľade Carcharodontosauridae. Giganotosaurus a Mapusaurus boli navyše zaradení do samostatnej podčeľade Giganotosaurinae paleontológmi Coriom a Curriem v roku 2006, pretože zdieľajú viac vzájomných spoločných znakov ako s ostatnými príslušníkmi čeľade.
Valmigère

Poloha

Obec má rozlohu 5,94 km². Najvyšší bod je položený 926 m n. m. a najnižší bod 596 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 21 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auvers-le-Hamon

Poloha

Obec má rozlohu 47,83 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 524 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaumont-en-Diois

Poloha

Obec má rozlohu 17,65 km². Najvyšší bod je položený 1 408 m n. m. a najnižší bod 637 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saulieu

Poloha

Obec má rozlohu 32,03 km². Najvyšší bod je položený 596 m n. m. a najnižší bod 394 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 574 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villevieille

Poloha

Obec má rozlohu 8,28 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 650 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aux-Aussat

Poloha

Obec má rozlohu 12,61 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 256 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Askanios (syn Aretaóna)

Askanios (starogr. Ἀσκάνιος – Askanios) je v gréckej mytológii syn Aretaóna, vodca Frýgov v trójskej vojne.
Askanios a Forkys z ďalekej Askanie (kedysi krajina pri jazere Askania v dnešnom Turecku) velili vojsku Frýgov, ktoré prišlo podporiť Tróju v boji proti spojeným achájskym vojskám. Epický básnik Homér uvádza, že Frýgovia v trójskej vojne vynikali v boji s mečom. Podľa Pausania ich telo chránil akýsi dvojdielny vojenský korzet, ktorý im v boji zabezpečoval dostatočnú ochranu a preto sa zaobišli aj bez štítu.
Homérova Iliada o osude Askania mlčí. Jeho spolubojovník Forkys umiera v sedemnástom speve, v bitke, keď Frýgovia pod vedením trójskeho princa Hektora bojujú s Achájcami o telo achájskeho hrdinu Patrokla.
Linay

Poloha

Obec má rozlohu 7,28 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Užhorodské memorandum

Užhorodské memorandum je označením dokumentu ako výsledku porady Centrálnej ruskej národnej rady (CRNR) 8. mája 1919, ktorú tento spoločný orgán rusínskych národných rád (užhorodskej, prešovskej a chustskej) aj zástupcov emigrácie vyjadril svoju vôľu stať sa autonómnou súčasťou Česko-slovenskej republiky. Dokument potvrdzoval výsledky plebiscitu politicky aktívnych Rusínov v USA z decembra 1918 a zahŕňal štrnásť bodov, ktoré formuloval podľa amerického vzoru Grigorij Žatkovič.
Pre rusínsku politickú reprezentáciu bolo pripojenie k Česko-Slovensku v tom čase prakticky poslednou alternatívou, lebo z Ruska plynula obava kvôli boľševizmu, Západoukrajinská ľudová republika a ani Ukrajinská ľudová republika už v tom čase neexistovali a konečne maďarsky orientovaní Rusíni stratili po komunistickom prevrate oporu v Budapešti. CRNR vznikla 8. mája 1918 a do 16. mája 1918 prerokovala budúce vzťahy Rusi s Česko-Slovenskom. Rada zároveň navrhla Grigorija Žatkoviča ako budúceho ministra rusínskeho štátu v Česko-Slovensku. CRNR vyslala 23. mája 1919 do Prahy viac ako stočlennú deputáciu, ktorú prijal minister vnútra Antonín Švehla aj prezident republiky Tomáš Garrigue Masaryk.
Význam Užhorodského memoranda spočíval predovšetkým - vedľa decembrového plebiscitu Rusínov v USA - vo vyjadrení skutočnej vôle rusínskej reprezentácie vstúpiť ako autonómny prvok do zväzku s Česko-Slovenskom. Memorandum bolo tiež zaslané ako prejav "želania ľudu Podkarpatska" na mierovú konferenciu do Paríža. Sľúbenú autonómiu však Podkarpatská Rus získala až s účinnosťou od polovice decembra 1938 v súvislosti s ústavným zákonom č. 328/1938 Sb. z. a n.
Chaumont (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,64 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 606 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brenon

Poloha

Obec má rozlohu 5,59 km². Najvyšší bod je položený 1 264 m n. m. a najnižší bod 782 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 21 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stigmatizácia

Stigmatizácia je fenomén, pri ktorom sa na tele žijúceho človeka (na rukách, nohách a boku) objavujú Kristove rany alebo je v týchto miestach pociťovaná extrémna bolesť. Tieto rany sa označujú ako stigmy a ich nositeľ ako stigmatik. Vyskytujú sa hlavne v prostredí katolíckej cirkvi a sú považované za zázračný prejav zvláštnej Božej milosti.

Skepticizmus

Skeptici považujú stigmatizáciu za podvod alebo sa pre ňu snažia nájsť medicínske vysvetlenie.
Sebapoškodzovanie takéhoto typu môže byť príznakom rozličných duševných chorôb. Niektorí falošní stigmatici trpia takzvaným Münchhausenovým syndrómom, pre ktorý je charakteristická intenzívna túžba byť stredobodom pozornosti. Títo pacienti si často privodia poranenie alebo predstierajú chorobu, aby dosiahli hospitalizáciu a starostlivosť.
Neexistujú tiež žiadne zmienky o stigmatikoch z obdobia pred 13. storočím, kedy sa zobrazenie ukrižovaného Krista udomácnilo v ikonografii kresťanského Západu.