google/wiki40b huggingface dataset:
Runinská kotlina

Polohopis

Kotlina sa nachádza v strednej časti Bukovských vrchov, rovnako tak v strednej časti podcelku Bukovce. Vnútrohorskú kotlinu oválneho tvaru obkolesuje len materský podcelok a v jej centre leží obec Runina. 
Leží v povodí riečky Ulička, ktorá síce tečie južným okrajom na západ, no onedlho sa stáča juhovýchodným smerom a vedie na Ukrajinu k rieke Uh. Na území Runinskej kotliny priberá niekoľko menších prítokov, z nich najvýznamnejší je Poloninský a Runinský potok. Prístup do kotliny vedie údolím Uličky cez Topoľu po ceste III/3848, odbočujúcej z II/558 (Stakčín – Ulič).

Chránené územia

Runinská kotlina leží na území Národného parku Poloniny, hoci práve kotlina s okolím obce Runina je z chránenej oblasti vyňatá. Severne od kotliny sa v pohraničnom pásme nachádza národná prírodná rezervácia Jarabá skala a Pľaša.

Turizmus

Táto časť Bukovských vrchov patrí medzi pokojnejšie oblasti. Z Runiny vedie  modro značený chodník cez Ruské do Ruského sedla, kde sa pripája na  červeno značenú Medzinárodnú diaľkovú turistickú trasu E8 a Východokarpatskú magistrálu. Severovýchodným smerom vedie z obce do sedla pod Ďurkovcom (1 120,0 m n. m) na pohraničím vedúcu Východokarpatskú magistrálu aj  zeleno značený chodník.
Saint-Laurent-des-Combes (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 3,86 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 298 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nordhouse

Poloha

Obec má rozlohu 11 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 657 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mark Recchi

Hokejová kariéra

Recchi hral na pozícií pravého krídla a počas svojej bohatej kariéry v 1652 zápasoch v NHL nazbieral 1533 bodov. V drese Pittsburgh Penguins získal v roku 1991 Stanley Cup, tento úspech sa mu podarilo zopakovať ešte v roku 2006, keď vyhral Stanley Cup v drese Carolina Hurricanes, odkiaľ sa vrátil do Pittsburghu. Tam sa mu bodovo nedarilo a tiež z dôvodu nepriazne trénera Michela Therriena ho v priebehu sezóny umiestnili na waiver listinu (prekl. zoznam voľných hráčov) odkiaľ si ho vybrala Atlanta Thrashers. Od leta 2008 je hráčom tímu NHL Tampa Bay Lightning. 4. marca 2009 bol spoločne s voľbou v 2. kole draftu 2010 vymenený do Boston Bruins za Matta Lashoffa a Martinsa Karsumsa, kde sa v sezóne 2010/2011 po tretí raz v kariére stal držiteľom Stanley Cupu, a tým ukončil svoju dlhoročnú úspešnú hráčsku kariéru.

Reprezentácia

Recchi reprezentoval Kanadu na MS v ľadovom hokeji 1993, 1997, kde aj získal zlatú medailu, a na ZOH 1998 v Nagane.
Harricourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,87 km². Najvyšší bod je položený 261 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Trebišov

Polohopis

Okolie Trebišova predstavuje prevažne poľnohospodársky kraj. Dominantami sú úrodné lány, ovocné sady, zelené záhrady, lužné lesy s prírodnými rezerváciami a malebné pahorkatiny so scenériou Slanských vrchov, ktoré poskytujú možnosti pre rekreáciu a oddych. Súčasťou regiónu je tokajská vinohradnícka oblasť, ktorá má vynikajúce vína najvyššej kvality.
Trebišov ako centrum južného Zemplína sa rozprestiera v juhozápadnej časti Východoslovenskej nížiny. Nachádza sa v nadmorskej výške 109 m zväčša na pravom brehu potoka Trnávka, prítoku Ondavy.
Mestom vedie cesta I/79 (Vranov nad Topľou – Slovenské Nové Mesto), ako aj železničné trate Trebišov – Vranov nad Topľou a Michaľany – Łupków. Cez Trebišov je vedená aj širokorozchodná trať do Košíc. Mesto leží 48 km východne od Košíc, 12 km južne od Sečoviec, 25 km juhozápadne od Michaloviec a 30 km severne od pohraničného Nového Mesta pod Šiatrom.

Obyvateľstvo

K meste Trebišov tvoria väčšinu obyvateľstva príslušníci slovenskej národnosti. Z menšín má výraznejšie zastúpenie rómska menšina. Po náboženskej stránke je zloženie obyvateľstva pestrejšie. V meste žijú okrem rímskokatolíkov aj veriaci gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi a tiež evanjelici a. v., reformovaní, Jehovovi svedkovia a členovia iných náboženských spoločenstiev. V meste je aj monastier baziliánov.

Divadlo

V meste pôsobí aj ochotnícky súbor Divadlo „G“, ktoré pôsobí pod vedením Júliusa Galgana. Divadlo funguje už od roku 1956. Popri Divadle „G“ pôsobí aj Divadlo „Malé G“, ktoré je zložené zo študentov gymnázia. Súbor Divadlo "G" je známe po celom Slovensku, zúčastnil sa mnohých súťažných prehliadok. Divadlo „G“ poznajú aj zahraniční Slováci z Rumunska, Poľska, Maďarska, a i.

Knižnice

V priestoroch Mestského kultúrneho strediska sídli od roku 1986 Zemplínska knižnica v Trebišove, ktorá je regionálnou verejnou knižnicou pre okres Trebišov.
V knižničnom fonde sa nachádza vyše 50 000 dokumentov. Knižnica realizuje bohatú klubovú činnosť, mnoho kultúrno-vzdelávacích podujatí pre širokú verejnosť. Každoročne sa zapája do Týždňa slovenských knižníc a tiež do projektu V4 Celé Slovensko číta deťom / Vyšehrad číta deťom, v lete organizuje Festival detskej knihy a týždenný detský letný čitateľský tábor Knihovníček.

Mestský park

Mestský park má rozlohu 62 ha. Vznikol koncom 18. storočia podľa vzoru anglických parkov. Dreviny vysadené v parku boli dovezené z celého sveta.

Doprava

V meste sa nachádza autobusová aj železničná stanica, kedysi aj letisko. Premáva tiež MHD (3 linky).
Cez železničnú stanicu prechádza trať Michaľany – Lupków a odbočujú z nej trate Košice – Čierna nad Tisou.
Semióza

Semióza (gr. semiósis) je semiosis - konkrétny znakový proces, v ktorom niečo funguje ako znak.
Semióza je zložený jav: niečo sa stáva znakom, funguje ako znak a chápe sa ako znak. Semíóza je proces prestupovania sa podprocesu pôsobenia vehikula ako znaku, designovania, účinkovania na príjemcu a prijímania znaku. V semióze vystupuje vehikulum, designát, interpretans a interpret. Semióza je predmetom semiotiky.
Semióza podľa Vilmosa Voigta je konkrétny znakový proces, v ktorom niečo funguje ako znak. V skutočnosti ide o zložený jav: niečo sa stáva znakom, funguje ako znak a chápe sa ako znak. Semióza má charakter komunikácie. V liste napísanom písacím strojom sa použili slová, pismená - to patrí do semiózy. Istá skutočnosť môže byť súčasťou semiózy len vtedy, ak je schopná stať sa znakom, fungovať ako znak a byť prijímaná ako znak.
Laféline

Poloha

Laféline má rozlohu 23,1 km². Najvyšší bod je položený 426 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Laféline má 192 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Poulaines

Poloha

Obec má rozlohu 46,32 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 888 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Severné Osetsko

Obyvateľstvo

Obyvateľstvo je väčšinou pravoslávneho vierovyznania, menšinu tvoria moslimovia. Úradným jazykom je ruština a osetčina, oba jazyky sa píšu cyrilikou.

Geografia

Severné Osetsko má na juhu hornatý charakter, na severe je rovinatejšie. Rozkladá sa na severných svahoch Kaukazu.

Južné Osetsko

Severné Osetsko susedilo s autonómnou oblasťou v Gruzínsku s názvom Južné Osetsko. Po osamostatnení Gruzínska bola zrušená autonómia a časť Osetov odišla do Severoosetskej republiky. Oseti v Južnom Osetsku vyhlásili svoju nezávislosť ešte v roku 1992, no až po rusko-gruzínkej vojne, ktorá trvala od 7. do 16. augusta 2008 bolo Južné Osetsko uznané Ruskou federáciou za samostatný štát. Rusko neskôr z členských krajín OSN nasledovala Nikaragua, Venezuela a Nauru.

Zaujímavosť

Vlajka Severného Osetska je rovnaká ako vlajka Južného Osetska.
Bavilliers

Poloha

Obec má rozlohu 4,8 km². Najvyšší bod je položený 433 m n. m. a najnižší bod 343 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 870 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Bayer

Životopis

Majiteľ firmy správy strojov na Námestí v Banskej Bystrici a dielní na Ľupčianskej ceste (dnes Partizánska cesta).
Betpouey

Poloha

Obec má rozlohu 16,2 km². Najvyšší bod je položený 2 854 m n. m. a najnižší bod 899 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Richard Michael Mullane

Životopis

Titul inžiniera letectva získal v roku 1975 na technologickom inštitúte vojenského letectva a stal sa z neho skúšobný pilot. Oženil sa a má tri deti. V roku 1978 bol prijatý, vtedy v hodnosti kapitána vojenského letectva, do NASA medzi kandidátov na post astronauta - pilota v Johnsonom vesmírnom stredisku.
Maisonnisses

Poloha

Obec má rozlohu 11,12 km². Najvyšší bod je položený 685 m n. m. a najnižší bod 517 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pobrežný vánok

Pobrežný vánok (bríza) je typ vetra častý pri moriach, oceánoch alebo väčších vodných hladinách. Analogicky sa dá prirovnať k menšiemu monzúnu.
Celá cirkulácia vetra medzi pobrežím a morom je spôsobená vyrovnávaním tlaku, ktorý spôsobuje pohyby vzdušných más.
Pobrežný vánok je bežný hlavne v noci. Po západe Slnka už nie je vodná hladina ani pevnina zohrievaná. Z fyzikálnych vlastností má voda väčsiu tepelnú kapacitu ako pevnina, čo znamená že hoci sa pomalšie zohrieva, je schopná si dlhšie udržať teplotu. V noci tak pevnina vychladne, zatiaľ čo vodná hladina ostáva stále teplejšia. To spôsobuje že vzduch nad vodnou hladinou sa zohrieva a stúpa do výšok – vzniká tlaková níž. Odtiaľto vietor smeruje nad pevninu kde sa ochladzuje a z tohto dôvodu klesá dole. Nad pevninou vzniká tlaková výš. V rámci vyrovnávania tlakov smeruje tento vzduch z tlakovej výše do tlakovej níže, kde sa opäť zohrieva. Vzniká tak vzdušná cirkulácia medzi pevninou a vodnou plochou.
Tento vietor pociťujeme ako príjemný vánok vanúci k moru, oceánu alebo k inej vodnej ploche. 
Po východe Slnka sa začína zohrievať vodná plocha a pevnina a vzniká tzv. morský vánok.
Orba

Orba alebo oranie je najstaršia a najčastejšie vykonávaná operácia základnej prípravy pôdy, pri ktorej sa pôda premieša, rozdrobí, obráti a nakyprí. Pozemky sa orú jeden až dvakrát ročne na všetkých obrábaných pôdach s kultúrnymi rastlinami. Základným nástrojom na orbu v moderných podnikoch s rastlinnou výrobou je pluh.

Význam orby

- Obracanie pôdneho odvalu – vrchná časť ornice sa premiestňuje na dno brázdy a spodná časť na povrch.
- Zapracovanie rastlín a burín, ktoré vzišli po podmietke  – zapracúvajú sa aj organické a priemyselné hnojivá, prípadne zelené hnojivá a všetky pozberové zvyšky, ktoré neboli zapravené pri podmietke.
- Obracaním pôdneho odvalu sa ničia rastlinní škodcovia a choroby  – na dne brázdy majú minimálne podmienky pre život.

Typy orby

Letná orba – strnisková  – prvá orba po podmietke alebo po zbere predplodín. Využíva sa pred sejbou zelených hnojív a krmných plodín. Hĺbkové rozmedzie 12 – 15 cm. Horná hranica (15 cm) orby sa využíva pre ľahké pôdne druhy a spodná (12 cm) pre ťažšie pôdy. Zabraňuje vzlínaniu vody, pretože sa nasledovnými pôdnymi prácami rozrušujú pôdne kapiláry (bránením alebo valcovaním).
 Stredná orba – predsejbová  – všeobecne najčastejší druh orby. Hĺbka: 18 – 24 cm. Využíva sa 3 až 5 týždňov pred ozimnou sejbou. Zapracúvajú sa organické, priemyselné hnojivá (fosforečné, dusikaté, draselnaté, nie však vápenaté) a maštaľný hnoj.
 Hlboká orba – jesenná  – vykonáva sa približne do stredu novembra (do zamrznutia pôdy). Je to príprava pre sejbu jarín. Hĺbka: 24 – 30 cm.
 Veľmi hlboká orba – jesenná  – zväčša sa vykonáva pre okopaniny (napr. cukrová repa), a hlboko zakoreňujúce rastliny (napr. lucena siata, ďatelina lúčna). Hĺbka: 30 – 35 cm.
 Jarná orba – náhradná  – využíva sa iba v krajných prípadoch, kedy sa nestihla vykonať jesenná orba. Nevýhodou je strata pôdnej vlahy zo zimných mesiacov, ktorá sa otvorením pôdy postupne vyparí. Preto sa používa hĺbka 15 – 20 cm. Považuje sa za nežiaducu orbu.
 Podrývanie  – drobí sa nepriepustná vrstva ornice, umožňuje lepšie odtekanie dažďovej vody do spodných vôd a zároveň sa zlepšuje kapilárne vzlínanie pôdy. Raz za 3 – 4 roky.
 Rigolovanie  – využíva sa pri zakladaní špeciálnych honov. (chmelnice, ovocné sady, vinice) Do hĺbky 50 – 60 cm sa zapravuje úrodná vrstva ornice, hnojivá a maštaľný hnoj. Zvyšuje sa množstvo živín pre hlboké korene.
Edelstal

Dejiny

Početné objavy dokladajú osídlenie v dávnych dobách. V roku 1884 objavil maďarský bádateľ István Söter časť starorímskej vily a avarského cintorína.
V obci sa nachádza aj farský kostol svätého Štefana, ktorý je vo svojom základe v barokovom štýle, ale vo vnútri nebol úplne dokončený. Je zasvätený svätému Štefanovi, prvému kráľovi Uhorska. Barokový oltár pochádza z kostola Bergkirche v Eisenstadte. Kazateľnica na ľavej strane je dielom neznámeho majstra z obdobia baroka. Organ bol vyhotovený v bratislavskej dielni začiatkom 19. storočia a bol zreštaurovaný v r. 1993/1994.
Saussey (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 8,89 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 495 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Erlangenská škola

Erlangenská škola (nem. Erlanger Schule) je nemecká filozofická škola blízka analyticko-filozofickej tradícii. Program erlangenskej školy možno chápať ako spojenie prvkov analytickej filozofie a prvkov kritickej teórie.
Miesto človeka vo svete tematizuje ako dialógovú situáciu. Hlavnými predstaviteľmi erlangenskej školy sú: Paul Lorenzen, Wilhelm Kamlah, Oswald Schwemmer.
Konštruktívny, teoretickovedný program školy je zameraný na metodické a kritické zdôvodnenie všetkých vied, vrátane teórie vedy samej. Forma zdôvodnenia sa chápe v intenciách Hugo Dingler. Metodickosť zdôvodnenia spočíva v úplnosti a v tom, že sa uskutočňuje bez kruhu a v zreteľne oddelených krokoch. Úplnosť znamená, že svoje vychodisko má v báze zdôvodnenia, ktorá už nevyžaduje dálšie zdôvodňovanie. Touto bázou je predvedecká prax a v nej zabehaný spôsob používania jazyka. Prax teda predchádza každej teórii. Konkrétne sa zdôvodňovanie uskutočňuje tak, že sa systematicky rekonštruujú jazykové vyjadrovacie prostriedky každej vedy. Cieľom je poskytnúť vedeckej praxi prehľadné a intersubjektívne naučiteľné jazykové prostriedky. Dospieva sa tak k uisteniu, že racionálne dialógy o vedeckych tvrdeniach možno viesť so spoločným vedením o tom, ako možno dovoleným spôsobom argumentovať za alebo proti týmto tvrdeniam. Táto rekonštrukcia má svoje východisko vo Ludwig Wittgenstein idei jazykovych hier. Keďže jazyk a skutočnošť nemožno radikálne rozlíšiť, stáva sa rekonštrukcia jazykových prostriedkov vied zároveň konštrukciou ich predmetov. Preto sa erlagenská teória vedy označuje ako konštruktívna.
Saint-Jean-du-Cardonnay

Poloha

Obec má rozlohu 7,52 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 347 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mohérové barety

Mohérové barety (poľ. moherowe berety) je označenie určitej kategórie účastníkov manifestácií spojených s politickými, spoločenskými alebo kultúrnymi udalosťami v Poľsku. Za typického predstaviteľa „mohérových baretov“ sa považuje postaršia osoba, najmä žena, názorovo neochvejná, ktorá prezentuje konzervatívne katolícko-národné názory a ktorá je uzavretá voči iným názorom a myšlienkám.
Označenie „mohérové barety“ má pripomínať pokrývku hlavy rozšírenú medzi staršími ženami (vlnený baret, upletený často práve z mohéru), ako aj rôzne vojenské oddiely (napríklad modré barety, červené barety, zelené barety). Spojenie týchto dvoch značne odlišných asociácií je príčinou, že toto označenie má posmešný charakter, ale môže sa stať aj neutrálnym až žartovným termínom, ktorý používajú samotné osoby takto označované.
Ľudia, ktorí používajú termín „mohérové barety“ ním aj naznačujú, že príslušníci tejto skupiny patria k verných poslucháčom Radia Maryja, čitateľom novín Nasz Dziennik, respektíve iných médií podobného politického profilu, teda národno-(ultra)katolíckeho, s častými prejavmi xenofóbie, antiglobalizmu a neraz dokonca aj so znakmi antisemitských názorov.
Ako pohodlná myšlienková skratka sa toto označenie dostalo do bežného jazyka aj do masovokomunikačných prostriedkov. V Poľsku sa označenie rozšírilo na jeseň roku 2005 prostrednictvom diskutérov internetového fóra denníka Gazeta Wyborcza a následne ho začali používať aj novinári.
Podnetom na vznik tohto označenia bola predvolebná, volebná a povolebná situácia (v priebehu jedného mesiaca sa konali voľby do oboch komôr poľského parlamentu a dve kolá priamych prezidentských volieb), kedy víťaz všetkých volieb PiS sa uchádzal práve o túto početnú voličskú skupinu a neskôr v parlamente začal úzko spolupracovať s kontroverznou stranou LPR, ktorá sa tiež spolieha práve na týchto voličov. Pôvodne všetci očakávali, že PiS vytvorí koalíciu so stredovou a trocha liberálnejšou PO, ktorá sa vo voľbách umiestnila na druhom mieste, a nie že PiS zostaví menšinovú vládu, pre ktorú získa podporu u LPR a Sebeobrany.
Označenie mohérové barety používajú aj niektorí politici („Poľsko nie je odkázané na mohérovú koalíciu,“ uviedol Donald Tusk pri debate v Sejme o vládnom programovom vyhlásení premiéra Kazimierza Marcinkiewicza o koalícii PiS s LPR).

Sociálny fakt

Výskum fenoménu mohérových baretov uskutočnila agentúra Axciom Polska. Podľa jej zistenia tvoria mohérové barety zhruba 3.1% poľskej populácie. Sú to prevažne manželia, ktorí majú viac ako päťdesiat rokov, ich deti už žijú samostatne. Zhruba 80% týchto ľudí má iba základné vzdelanie, 36% z nich (ešte) fyzicky pracuje. Zhruba jedna štvrtina z nich používa mobilný telefón, pevnú linku má zavedenú 84% z nich a asi polovia má bankové konto. Vo voľnom čase lúštia krížovky, alebo chodia na ryby. Na dovolenku nechodia. 73% z nich zostáva doma. (Upozornenie: odkaz zahrňuje niekoľko štúdií v PDF a HTML, ktoré majú dohromad niekoľko sto strán.)
Čierna Voda (okres Galanta)

História

Obec je doložená v Zoborskej listine r. 1113 ako Nek. Ďalšia písomná zmienka pochádzajúca z roku 1165 spomína obec v podobe Nech, Niech, Neku. V chotári obce bola kedysi osada Peteháza, v listine doložená r.1323. Čierna Voda začiatkom 14. storočia patrila k panstvu Matúša Čáka, neskôr bola poddanskou dedinou šintavského panstva a po roku 1817 Ceklínskeho panstva. V prvej polovici 19. storočia tu bol rozsiahly chov oviec. Obyvatelia sa zaoberali zväčša poľnohospodárstvom a rozvozom soli zo soľného skladu v Trsticiach. Najstaršia pečať obce s kruhopisom PAGUS NEIK 1688 sa vyskytuje na písomnostiach obce z 18. a 19. storočia. Symboly umiestnené v pečatnom obraze poukazujú na geografickú polohu obce, ktorá sa nachádzala na území medzi dvoma riekami Dudváhom a Malým Dunajom. Pečatný obraz zároveň poukazuje aj na spôsob živobytia obyvateľov, ktorým pravdepodobne bolo prievozníctvo, ale tradíciu tu malo aj chytanie rakov.
Čierna Voda prešla cez posledné desaťročia mnohými zmenami. Bola tu postavená budova materskej školy, vybudovaný obecný vodovod a plynovod, rekonštruovaný kultúrny dom a kostol.

Kostol

Rímskokatolícky kostol Panny Márie bol postavený začiatkom 20.storočia. Stavba čerpá z domácej klasicistickej tradície. Kostol bol zrekonštruovaný v rokoch 2001-2002. Obnova bola realizovaná pomocou brigádnickych prác obyvateľmi obce. Finančné prostriedky na rekonštrukciu boli väčšinou z rozpočtových nákladov obce, no prispeli aj sponzori a veriaci z miestneho cirkevného spolku.
Ľubomír Longauer

Životopis

Študoval na SŠUP odbor užitá grafika, 1969-1975 VŠVU Bratislava odd. užitej grafiky, v roku 1993 sa habilitoval na docenta, v roku 1998 bol menovaný proferom. V roku 1967-1969 pôsobil ako pedagóg na Ľudovej škole umenia v Topoľčanoch, 1975-1989 v slobodnom povolaní ako výtvarník, vedúci ateliéru grafického designu na VŠVU, 1992-1993 prorektor VŠVU, od 1999 prorektor Katedry grafického designu na VŠVU.
Vo svojej práci sa zaoberal históriou grafického designu, jeho zakladateľ, účastník viac ako 100 domácich a zahraničných samostatných a kolektívnych výstav. Od roku 1966 člen patafyzickej skupiny 29, majiteľ vydavateľstva Grif-Graf PC. Autor článkov v odborných časopisoch. Čestný člen Združenia Bienále Brno.
Konstantinos Paparrigopulos

Život

Narodil sa ako syn bankára a významného predstaviteľa gréckej komunity. Jeho rodičia pochádzali z Peloponézu, z mesta Vytina. Študoval v Odese, ktorá mala v tom období významnú grécku komunitu. V štúdiu pokračoval na gréckom ostrove Ejina a v Nemecku a vo Francúzsku. V roku 1851 sa stal profesorom histórie na Národnej kapodistriasovej univerzite v Aténach.
Bretteville-sur-Odon

Poloha

Obec má rozlohu 6,46 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4015 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bréançon

Poloha

Obec má rozlohu 10,61 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 374 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
St. Gallen

Partnerské mestá

Liberec, Česko
Patrokles zo Sikyónu

Patrokles (starogr. Πατροκλῆς) bol grécky sochár z prelomu 4. a 3. storočia pred Kr.
Sochár Patrokles, rodák zo Sikyónu, tvoril na rozhaní 4. a 3. stor. pred Kr. Bol otcom sochára Daidala. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke uvádza, že Patrokles so sochárom Kanachom zhotovili sochy desiatich bojovníkov (Axionikos z Pellény, Theares z Hermionu, Pyrrhias z Fókie, Kómóm z Megary, Agasimenes zo Sikyónu, Euantidas z Ambrakie, Pythodotos z Korintu, Télykrates z Leukadie a Sparťania Epikydidas a Eteonikos), a to sôch, ktoré boli votívnymi darmi Sparťanov v Delfách. Tieto sochy boli súčasťou pamätníka zhotoveného na počesť spartského víťazstva nad Aténami pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. V Delfách to bol jeden z najväčších pamätníkov (21 m dlhý) a aj najbohatších na sochy (38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a nápisov.
Staroveký rímsky historik Plínius zaznamenal, že pôsobil hlavne počas 95. olympiády (v rokoch 400 až 396 pred Kr.) a že bol autorom sôch atlétov, bojovníkov, lovcov a obetníkov (alebo aj maliarom).
Kordafos z Leprea

Kordafos (starogr. Κόρδαφος) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 5. storočí pred Kr.
Podľa niektorých odborníkov epigrafický nález Minon, IED 42 (Minon, Sophie. Les Inscriptions éléennes dialectales) objavený v Olympii, zaznamenaný na malom bronzovom páse zlomenom na oboch koncoch, podáva svedectvo, že Kordafos, syn Alkanora z élidskeho Leprea bol víťaz olympijských hier. Nápis datujú približne do rokov 475-450 pred Kr. Taliansky historik Luigi Moretti uvádza, že Kordafos toto olympijské víťazstvo dosiahol pravdepodobne na 80. hrách v roku 460 pred Kr.
Svätokrížske vojvodstvo

Prírodné podmienky

Priemerné ročné teploty sú od 5,7 °C v Łysogórach do 8,2 °C v Sandomierzi.

Priemerné ročné zrážky sú 602,8 mm, od 550 mm v Sandomierskej kotline po 840 mm v Łysogórach.

Lesy, prevažne listnaté, zaberajú 27,3% povrchu vojvodstva.