google/wiki40b huggingface dataset:
Explanačný model

Model explanačný je model, ktorý podáva výklad reality, ktorú opísal a trebárs aj charakterizoval, no ponechal nevysvetlenú (deskriptívny model). Explanačné modely realitu zachytávajú takú, aká je vo svojich zákonitostiach a určeniach, poskytujú teda možnosť stanoviť, ako by sa mohlo voči nej efektívne postupovať.
Xousse

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 236 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Herbiers

Poloha

Obec má rozlohu 88,78 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 15 390 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Walter Rudolf Hess

Život a dielo

Walter Rudolf Hess sa narodil ako syn učiteľa fyziky. Nakoľko Hessa už od detstva fascinovala a priťahovala príroda, jeho otec tento fakt využil a práve on ho naučil základom fyziky. Rovnaký záujem prejavoval aj na základnej škole, kde ho bavil okrem iného aj prírodopis.
Študoval na vysokoškolskom štúdiu medicíny a po jej ukončení začal pracovať ako lekár na chirurgii a ušnej klinike, kde pracoval celkom rok. Ale veda Hessa priťahovala natoľko, že nechal prácu vo svojej dobre prosperujúcej ordinácii a prijal miesto na univerzite v Bonne, kde pracoval ako asistent na katedre fyziológie. Jeho kariéra sa vyvíjala tak sľubne, že bol už v roku 1917 menovaným za riaditeľa fyziologického ústavu na univerzite v Zürichu, kde sa stal aj profesorom fyziológie. Z poverenia švajčiarskej prírodovedeckej spoločnosti prevzal starostlivosť nad vybudovaním medzinárodnej výskumnej stanice v alpskom horskom sedle Jungfrau.
Dlhé roky študoval centrum dýchania, reguláciu krvného tlaku, sekrečnú a motorickú aktivitu zažívacích orgánov. Jeho vedecká práca je nesmierne rozsiahla, pokrýva takmer celú oblasť fyziológie človeka. Obsahuje prínosy k fyziológii dýchania, krvného obehu i nervových reguláciách, vegetatívneho systému nervového, t. j. inervácia útrob, srdca a ciev, ale tiež nervového riadenia všetkých povedomých funkcií, hlavne funkcií mozgového kmeňa nervovej štruktúry spájajúcej predný mozog s miechou. Nesmierne dôležité sú však jeho vedecké práce v oblasti mozgu – predovšetkým spánku.
Walter Rudolf Hess zistil, že centrum spánku je v medzimozgu, čo je časť mozgu pod predným (tzv. „veľkým“) mozgom, blízko spodiny lebečnej. Ako prvý objavil spánkové centrá, keď dokázal podráždením určitých miest v medzimozgu pri zvieratách spánok. Neskôr objavy mozgových štruktúr ovplyvňujúcich spánok pribúdali, ale Hessovi prináleží prvenstvo. Za tento svoj jedinečný a nielen vo fyziológii, ale aj v medicíne nesmierne dôležitý objav získal slávu, niekoľko pôct, ale hlavne v roku 1949 Nobelovu cenu za fyziológiu a medicínu. Hessa priťahovala veda až do jeho smrti a aj vo vysokom veku trávil mnoho času vo svojom laboratóriu a vykonával pokusy. O niečo neskôr, keď si užíval starobu uprostred početnej rodiny na brehoch švajčiarskeho jazera, bol už zo spánku vytvorený samostatný vedecký obor. Vie sa napríklad, že sú dva typy spánku, tzv. rytmický, t. j. hlboký, a tzv. paradoxný s pohybmi viečok, pri ktorom sa nám snívajú sny.
Walter Rudolf Hess mal okolo seba mnoho žiakov, ktorým taktiež vďačíme za niekoľko nových poznatkov o spánku, ktoré získali na základe Hessových výskumov.
Gerénos z Naukratidy

Gerénos (starogr. Γέρηνος – Gerénos) bol víťaz olympijských hier v zápasení v roku 209.
Gerénos z egyptskej Naukratidy zvíťazil v zápasení na 247. olympijských hrách v roku 209. Zápasenie (palé) sa podobalo nášmu „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Staroveký autor Filostratos uvádza, že Geréna po celonočnej oslave olympijského víťazstva, hneď ráno tréner prinútil, aby nastúpil na predpísaný tréning. Hoci sa Gerénos trénerovi sťažoval na bolesti brucha a celkovú únavu, nakoniec sa mu podriadil a skončilo sa to tak, že ho vyniesli z gymnasia mŕtveho.
Vyšné Jamnícke pleso

Okolie

Nachádza sa v najvyššej časti Jamníckej doliny západne od Jamníckeho sedla, severne od Ostrého Roháča a južne od Volovca. Východne od neho sa nachádza Nižné Jamnícke pleso.
Sídlisko Pod Sokolejom (Humenné)

Občianska vybavenosť

Nachádza sa tu Obchodné stredisko s obchodom Coop Jednota, krčmou U mnícha a pizzeriou La Scala. Ďalej sa tu nachádza Základná škola SNP 1, Materská škola Partizánska 22, pošta, gréckokatolícky chrám, rímskokatolícky kostol, trafika, 2 pekárne Ilas, Fresh, cukráreň, 2 zastávky MHD Humenné, a detské ihriská.

Destinácie

Zo Sídliska pod Sokolejom sa dá dostať do centra mesta, do mestskej časti Valaškovce, do obce Jasenov a aj na Podskalku.
Charles Lyell

Detstvo a mladosť

Charles Lyell pochádzal zo šľachtickej rodiny, bol najstarší z desiatich detí. Jeho otec, takisto Charles, bol botanikom a podporoval svojho syna v záujme o prírodné vedy.
Lyell študoval na Exeter College v Oxforde najskôr právo, ale na popud Wiliama Bucklanda venoval sa tiež geológii. Po skončení štúdii sa v roku 1819 usadil v Londýne a začal pracovať ako právnik. V roku 1822 poblikoval svoju prvú prácu „On a Recent Formation of Freshwater Limestone in Forfarshire“ a o rok neskôr sa stal sekretárom Geologickej spoločnosti.

Začiatky

V roku 1827 zanechal právo natrvalo a začal sa venovať naplno svojej práci geológa. Pomáhal predovšetkým presadzovať myšlienky Jamesa Huttona a spolu s ním sa stal zakladateľom modernej geológie.
Jeho najdôležitejšie práce boli v oblasti stratigrafie. Od roku 1828 cestoval po juhu Francúzska a po Taliansku a navštívil aj Ameriku, kde všade študoval tamojšie geologické pomery. Na základe výskumu a pozorovaní položil základy stratigrafie treťohôr, ktoré rozdelil na pliocén, miocén a eocén.

Profesúra

V roku 1831 bol vymenovaný za profesora geológie na King´s College v Londýne. Jeho významná práca začala vydaním prvého dielu knihy Základy geológie (Principles of Geology). Do roku 1833 vydal ďalšie dva diely. V tejto práci sústredil po prvýkrát všetky dovtedajšie roztrúsené poznatky a skúsenosti o geológii ako vedu. Rozviedol základné myšlienky Jamesa Huttona, že sa na dlhé obdobie stali základom modernej geológie
Zomrel v Londýne a je pochovaný vo westminsterskom chráme vedľa iných významných osobností.
Macey (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 20,46 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 862 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alfred Molina

Život

Pochádza zo zmiešaného španielsko-talianskeho manželstva, jeho otec bol Španiel, matka Talianka.
Herectvo vyštudoval v londýnskej Guidhall School of Music and Drama, po jej absolutóriu začínal ako herec pouličného divadla, potom bol v angažmán v londýnskom National Youth Theatre. V roku 1977 sa dostal do Kráľovskej shakespearovské spoločnosti, pravidelne hosťuje aj v londýnskom Národnom divadle. Od roku 1998 vystupuje aj v divadle na Broadwayi, kde získal nomináciu na prestížnu divadelnú cenu Tony.
V televízii vystupuje od roku 1978, od roku 1981 hrá aj vo filme. Vo filme debutoval epizódnou úlohou v snímke Dobyvatelia stratenej archy.
Medzi jeho najznámejšie úlohy patrí napríklad Diego River v snímke Frida z roku 2002, či biskup Aringarosa vo filme Da Vinciho kód z roku 2006.
Potápka červenokrká

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 5 - 20, zimujúcich jedincov 0 - 15. Druh je fluktuujúci. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 VU:B1 - zraniteľný. V roku 2001 VU - zraniteľný. V roku 2014 EN* D - silne ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Ochrana

Pre vzácnosť je chránená zákonom, spoločenská hodnota je 2300 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).
Passo dello Stelvio

Poloha

Priesmyk sa nachádza v Ortleských Aplách v Taliansku, medzi Stilfs v provincii Južné Tirolsko a Bormiom v provincii Sondrio. Nachádza sa približne 75 kilometrov od Bolzana a iba 200 metrov od Švajčiarskej hranice.
Nation of Islam

Nation of Islam (Islamský národ) je americké združenie moslimov černošského pôvodu. Ide v podstate o moslimskú sektu, ktorej vnímanie islamu sa podstatne odlišuje od ortodoxného hlavného prúdu tohto náboženstva a v niektorých ohľadoch má bližšie ku kresťanstvu. Hnutie zastávalo radikálne názory ohľadom postavenia černochov, ktorých považuje za prvotný a nadradený národ.
Hnutie založil v júli 1930 Wallace Fard Muhammad, v michiganskom Detroite. V júni 1934 záhadne zmizol a vodcom hnutia sa stal Elijah Muhammad, ktorý ho viedol až do svojej smrti v roku 1975. Na jeho miesto nastúpil syn Warith Deen Mohammed, ktorý hnutie viackrát premenoval a začal transformovať ku tradičnej islamskej viere.
Po smrti Elijaha Muhammada hnutie prijalo novú doktrínu. Louis Farrakhan ju odmietol a postavil sa na čelo odštiepeneckej skupiny, ktorá sa vrátila k názvu Nation of Islam a k jeho ponímaniu viery. Farrakhan a jeho žiaci zachovávali postoje černošskej nadradenosti a separatizmus. Farrakhan je tiež známy svojimi antisemitskými výpadmi.
Na začiatku 60. rokov preslávil hnutie jeho hovorca a významný politický aktivista Malcolm X (neskôr zavraždený členmi hnutia pre odpadlíctvo).
Sandra Russo

Kariéra

Sandra Russo sa dostala do pornopriemyslu v roku 1999, vo veku 25 rokov, vďaka režisérovi Pierrevi Woodmanovi, keď sa objavila v jednej časti zo série Private Castings. Filmy nakrúcala prevažne v Európe. Na svojom konte má takmer 150 pornofilmov. Kariéru pornoherečky ukončila v roku 2006.
Malicorne-sur-Sarthe (obec)

Poloha

Malicorne-sur-Sarthe má rozlohu 15,13 km². Najvyšší bod je položený 70 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Malicorne-sur-Sarthe má 1962 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sukulent

Sukulent je rastlina so zdužnatenými stonkami, listami alebo podzemnými časťami tela, prispôsobená na život v suchom prostredí. Každá sukulentná rastlina má schopnosť udržiavať v zdužnatených častiach vodu alebo živiny vďaka zvláštnym skupinám buniek svojho tela. Takéto zásoby rastlinu udržia pri živote aj v dlhotrvajùcom období sucha. Toto obdobie môže trvať týždne, mesiace, ale aj roky.
Sukulenty udržiavajú vlahu v dužinatom tkanive svojich stoniek, listov a koreňov. Mnohé sa vyvinuli tak, aby nestrácali veľa vody. Ostne znižujú stratu vlhkosti a hľuzovité korene zadržiavajú vodu. Veľkosť a tvar listov závisí od množstva vody. Keď je voda, listy sa napučia, zhrubnú a zdužnatejú, ale za sucha sa scvrknú alebo opadajú. Sukulenty zadržiavajú vodu v podzemných hľuzách alebo napučaných koreňoch. Preto môžu tieto rastliny prežiť dlhé obdobie sucha. Pod úrovňou povrchu pôdy sa voda stráca pomalšie a riziko poškodenia požiarom alebo bylinožravcami je menšie. V nepriaznivých podmienkach prestanú rásť a oddychujú.
Pojem sukulent pochádza z latinského slova „succus“, čo znamená šťava.
Spoločným znakom sukulentov je schopnosť dobre znášať extrémne sucho a prebytok tepla i svetla. Najznámejšími z nich sú kaktusy, ktoré z doteraz popísaných suchomilných rastlín tvoria asi jednu tretinu. Všetky kaktusy patria do jedinnej čeľade Cactaceae (kaktusovité), ktorá sa skladá z približne 3 000 druhov, ale každoročne zberatelia nájdu niekoľko nových taxónov. Prechod od kaktusov k ostatným čeľadiam takmer zotierajú ich kaktusovité formy, napr. na mnohých druhoch mliečnikovitých rastlín (Euphorbiacae) núdza spôsobovaná nedostatkom vody vyvolala formou aj funkciou úplne podobné rastové javy. Preto sa druhy mliečnika s početnejšími bodlinami považujú často za kaktusy.

Výskyt

Sukulenty sa nachádzajú na celom svete okrem Antarktídy, od úrovne mora až do 5 000 m nadmorskej výšky. 
Ich rozšírenie je však nerovnomerné. Uprednostňujú polopúšte subtropickej oblasti, hlavne južnej Afriky, Madagaskaru a Severnej Ameriky. Na druhej strane, obchádzajú púšte, husté lesy a bezlesné oblasti mierneho pásma s tuhými zimami. Najväčšie množstvo kaktusov je možné nájsť v Mexiku, a síce v jeho centrálnej časti, na sever od hlavného mesta.

Druhy

Stupeň sukulencie, t. j. schopnosti hromadiť vodné zásoby, môže byť rôznorodý. 
Najznámejšie sú sukulenty cibuľovité, koreňové, stonkové a listové.
La Ferté-Saint-Aubin (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 86,12 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 144 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dukovce

Erb

V zelenom štíte sú strieborné odvrátené kosáky so zlatými rukoväťami, zdola ovenčené dvoma zlatými prekríženými klasmi. Znamenie na erbe tvorí nový erb s poľnohospodárskou tematikou, inšpirujúce sa historickou symbolikou obce z prvej polovice 19. storočia, ktorej obsahom je často sa opakujúce vyobrazenie obilného snopa obopnutého kosákom. Erb bol prijatý  obecným zastupiteľstvom 22. septembra  2000 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: D-116/2000. Autormi erbu sú Leon Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/6 zelenej, 1/6 bielej, 2/6  zelenej, 1/6 žltej a 1/6  zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu
Lužická Nisa

Priebeh toku

Pramení v Libereckom kraji na hranici katastrov obcí Nová Ves nad Nisou a Smržovka na juhu Jizerských hôr. Tečie západným okrajom pohoria a od mesta Görlitz po rovine. Veľká časť toku tvorí poľsko-nemeckú štátnu hranicu a pri meste Gubin sa vlieva do Odry.

Vodný režim

Na rieke dochádza k prudkým povodniam. Priemerný prietok v ústí predstavuje 30 m³/s.
Verneuil-sur-Vienne

Poloha

Obec má rozlohu 34,52 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 209 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nieuil-l’Espoir

Poloha

Obec má rozlohu 20,64 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 330 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaumesnil

Poloha

Obec má rozlohu 11,07 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slatinské kúpele

Slatinské kúpele je názov bývalých kúpeľov v lesnatom prostredí Ipeľskej kotliny, v podcelku Pôtorská pahorkatina, v lokalite Šóšar, tri kilometre severovýchodne od obce Želovce.
Do roku 1945 tu boli malé vaňové kúpele lokálneho významu s minerálnymi prameňmi zemito-zásadito-slanej vody.
Viaceré minerálne pramene dodnes vyvierajú popri ceste zo Želoviec do Kiarova, po ktorej vedie aj cykloturistická trasa.
Vladimír Maňka

Predseda samosprávneho kraja

V novemberi 2009 kandidoval Vladimír Maňka vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov za koalíciu ĽS-HZDS, SMER. V druhom kole voľby predsedu kraja získal 53,70% hlasov, jeho protikandidát Jozef Mikuš 46,29%. Sľub predsedu zložil 29. decembra 2009. V roku 2013 ho na poste predsedu vystriedal Marian Kotleba.

Poslanec Európskeho parlamentu

Vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2004 kandidoval Vladimír Maňka za stranu SMER. Strana získala vo voľbách 16,89% hlasov, čo sa premietlo do troch poslaneckých mandátov. Do Európskeho parlamentu kandidoval druhý raz vo voľbách v roku 2009. V týchto voľbách získal SMER s 32,01% hlasov 5 mandátov. V Európskom parlamente Vladimír Maňka pôsobí ako člen rozpočtového výboru a náhradník viacerých výborov. Je členom Skupiny progresívnej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente. Podľa neodcitovaných správ z médií sa mu podarilo ušetriť milióny eur na byrokracii EP.

Primátor Zvolena

Ako primátor Zvolena pôsobil Vladimír Maňka dva volebné obdobia v rokoch 1999 až 2005. Počas jeho pôsobenia bol Zvolen druhé najlepšie hospodáriace mesto na Slovensku a jeho primátor dostal v roku 2005 za svoju rolu v hospodárení mesta ocenenie Strieborný Golem. V roku 2008 dostal Cenu primátora mesta Zvolen.

Poslanec Národnej rady SR

Poslancom Národnej rady Slovenskej republiky bol Vladimír Maňka v rokoch 1998 až 2002. Zastával parlamentnú funkciu podpredsedu Výboru pre financie, rozpočet a menu, bol členom Výboru pre európsku integráciu a členom spoločného parlamentného výboru EÚ – SR. Do parlamentu kandidoval za Stranu demokratickej ľavice, ktorá 31. decembra 2004 splynula so SMERom.

Stranícka kariéra

Vladimír Maňka pôsobil v Strane demokratickej ľavice, tá sa koncom roka 2004 zlúčila so stranou SMER a vznikla SMER – sociálna demokracia. Vladimír Maňka je od 1. januára 2005 podpredsedom tejto strany.
Manneville-la-Pipard

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Litvorový žľab

Názov

Odvíja sa od výskytu litvora, archangeliky lekárskej (Archangelica officinalis), ktorá dávnejšie hojne rástla vo Vysokých Tatrách. Jej ústup zapríčinili korienkári, ktorí z nej nelegálne vyrábali destiláty proti "deviatim chorobám". Žľabom sa nazýva len preto, lebo má veľmi úzky tvar.

Prírodopis

Pramení tu Litvorová voda (poľ. Litworowa Woda), ktorú si však netreba mýliť s Litvorovým potokom v tom istom dolinnom systéme. Splýva s Bielou vodou vo výške 1 190 m n. m. ako pravostranný prítok z Litvorového žľabu. Odvodňuje Spismichalovu dolinu. Horná časť žľabu je pokrytá trávnatými porastami, dolná časť je zalesnená. Je to prísne chránená prírodná rezervácia TANAPu.
Ostrý Grúň

Polohopis

Ostrý Grúň sa nachádza v Kľakovskej kotline v pohorí Vtáčnik.

Dejiny

Obec pôvodne patrila k obciam Kľak a Hrabičov. Osamostatnila sa v roku 1951.
Počas druhej svetovej vojny, po potlačení SNP bola obec významným oporným bodom partizánskeho hnutia v pohorí Vtáčnik. Pôsobili tu napríklad oddiely Vtáčnik a Bohdan Chmeľnickij. Spolu s neďalekým Kľakom bola na výstrahu napadnutá jednotkou Edelweiss 21. januára 1945. Protipartizánske jednotky obzvlášť brutálnym spôsobom povraždili väčšinu obyvateľov obce a následne ju vypálili. Zahynulo 64 mužov, žien i detí. Zhorelo 128 domov. Nemecké protipartizánske akcie sú známe ako masaker v Kľakovskej doline.
Paradoxom je, že v parlamentných voľbách roku 2016 v obci volilo stranu ĽSNS, ktorá je spojovaná s fašizmom v obci 16,93 % voličov.
Pavol Ruttkay

Životopis

Majiteľ továrne na súkno a vlnený tovar v Banskej Bystrici-Hámri (založená 1810), existovala pod názvom Pavol Ruttkay a syn. Účastník protifašistického odboja, po potlačení SNP bol zaistený nemeckými bezpečnostnými orgánmi ako rukojemník (28. decembra 1944), prepustený (30. decembra 1944).
Abelsonit

Charakteristika

Je to pomerne vzácne sa vyskytujúci minerál. Tvorí kryštalické agregáty s veľkosťou jednotlivých kryštálov do 1 cm, prípadne kryštáliky lístkového tvaru, ktoré sú veľmi krehké. Má červené, prípadne purpurové sfarbenie a polokovový až kovový lesk.

Výskyt

Vyskytuje sa ako sekundárny minerál v živičných bridliciach. Ako sprievodné minerály sa s abelsonitom často vyskytuje albit, pyrit, kremeň, ortoklas, analcím a dolomit.

Lokality

Jedinými náleziskami abelsonitu sú lokality v amerických štátoch Utah (formácia Green River) a Colorado (Piceance Creek Basin).
Curgy

Poloha

Obec má rozlohu 31,58 km². Najvyšší bod je položený 537 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 096 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lasséran

Poloha

Obec má rozlohu 15,06 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fontány a fontánky v Prešove

Fontány

Fontána je výraz pochádzajúci z latinčiny a znamená veľkú ozdobnú nádrž na vodu s vodometom. Voda vo fontáne môže tiecť alebo striekať. Vodomet a vodostrek, nie vodotrysk, sú synonymá a označujú zariadenie  striekajúce vodu do výšky. 
Na území mesta Prešov je niekoľko fontán. Najstaršia je Neptúnova fontána v parku na Hlavnej ulici, ktorá pochádza z roku 1789. Bola postavená na mieste pôvodnej vodnej nádrže – cisterny.  
Najväčšia prešovská fontána je na Námestí mieru a bola daná do užívania v roku 1989.
Fontány v Prešove sú neoddeliteľnou súčasťou verejných priestranstiev. Majú nielen estetický, ale aj zdravotný význam. Sú významným zvlhčovačom ovzdušia a tiež ionizujú ovzdušie
Na prevádzku fontán potrebuje mesto ročne asi 1,25 milióna korún. V rekonštrukcii je fontána pri OC Centrum.  Nefunkčné sú fontány na Kováčskej  a Svätoplukovej ulici. Fontány v Prešove sú v činnosti od apríla do konca októbra. Významnejšie opravy na fontánach začali v roku 2003. Fontány Mládeže, Opál, Divízia a  fontána Neptún boli opravované v roku 2005.

Zoznam fontán v Prešove

1.  Veľká fontána - námestie Mieru
2. Neptún - Hlavná ulica
3. Divízia - Masarykova ulica
4. Šváby - Švábska ulica
5. Opál - ulica Martina Benku
6. Angelinum - ulica Sekčovská
7.  Mládeže - ulica Obrancov Mieru
8. Centrál - ulica Československej armády
9.  Družba - námestie Kráľovnej pokoja
10.  Šmeralova - Šmeralova ulica

Picie fontány

Pitná fontánka  je zariadenie na  prívod pitnej vody, ktorá vystrekuje vodu po stisnutí tlačidla. 
V meste Prešov sú štyri pitné fontánky, ktoré vlastní mesto. Okrem praktickej funkcie, keďže sú umelecky stvárnené, plnia aj funkciu estetickú. Tri sú umiestnené na Hlavnej ulici a jedna na Námestí mieru ako časť veľkej fontány. Mechanizmus ovládania pitných fontánok je rôzny. Niektoré treba  stlačiť rukou iné nohou, alebo pomocou mechanickej páky. Najmä v horúcich dňoch túto možnosť osvieženia  určite ocení každý obyvateľ Prešova, návštevník či turista. Najčastejšie používaná je  pitná fontánka pred radnicou. Jej ročná spotreba vody je približne 20 m³.

Zoznam picích fontán v Prešove

1.  Hríb - Hlavná ulica pri Spolku svätého Vojtecha
2. Mušľa -  Hlavná ulica pred radnicou
3. Lekno  - Hlavná ulica pred OD Tesco
4.  Dargovská - Oravská Dargovská ulica pri detskom ihrisku

Neptúnova fontána

je najstaršou aj najkrajšou fontánou v meste. Pochádza z roku 1789. Bola postavená na mieste pôvodnej mestskej vodnej nádrže - cisterny. Ako prejav vďačnosti ju nechal zhotoviť haličský židovský obchodník Marek Holländer  za to, že mu mestská rada povolila usadiť sa a podnikať v Prešove. Až do čias Jozefa II. nesmeli v Prešove, okrem času trhov, bývať žiadni židia. Sochu Neptúna  s trojzubcom, ktorý je na ostrove obklopený morskými živočíchmi vytvoril košický kamenár a sochár Vincent Staviarsky. Súsošie bolo dokončené v roku 1826.

Divízia

Pre svoje umelecké diela asi najobľúbenejšia a najhodnotnejšia prešovská fontána.Pôvodne pri odovzdávaní do užívania v roku 1959 mala názov Pionierska.

Veľká fontána

Najväčšia prešovská fontána je na Námestí mieru a bola daná do užívania v roku 1989 ako svetelná a hudbu hrajúca fontána.
Let US Airways 1549

Let US Airways 1549 (AWE1549) bol každodenný komerčný let lietadla typu Airbus A320-214 na trase LaGuardia Airport (New York) – Charlotte – Seattle, ktorý 15. januára 2009 asi šesť minút po štarte núdzovo pristál v rieke Hudson. 
Posádku lietadla tvorili piloti, kapitán Chesley B. "Sully" Sullenberger a prvý dôstojník Jeffrey Skiles. Na palube bolo 155 osôb vrátane posádky. Lietadlu zlyhali oba motory po niekoľkonásobnej zrážke s vtákmi. Niekoľko osôb utrpelo zranenia, ale len dve vyžadovali hospitalizáciu na noc. Incident je známy ako Zázrak na Hudsone. Kapitán Sullenberger s posádkou boli oslavovaní ako hrdinovia.
Havária so šťastným koncom sa stala námetom jednej časti dokumentárnej série Letecké katastrofy. V jeseni roku 2016 sa toto úspešné núdzové pristátie stalo aj námetom filmu Sully.
Štátny znak Španielska

Štátny znak Španielska  prešiel zložitým vývojom; je tvorený šiestimi erbmi.

Umiestnenie štítu v znaku

Štít spočíva na hrudníku čiernej orlice, ktorá je po stranách obklopená Herkulovými stĺpmi s nápisom PLUS ULTRA.