google/wiki40b huggingface dataset:
Staroseverčina

Staroseverčina alebo stará severčina je súhrnné označenie pre severogermánske nárečia/jazyky, ktorými sa hovorilo zhruba medzi rokmi 800 (začiatok vikingského obdobia) až 1400.
V širšom zmysle pojem zahŕňa aj praserverčinu, z ktorej sa staroseverské jazyky vyvinuli. V užšom zmysle sa ako staroseverčina niekedy označuje len stará islandčina, v ktorej bolo napísané najväčšie množstvo textov v severskej oblasti v čase medzi rokmi 1000 až 1250, a je teda aj najlepšie zmapovaná.

Rozšírenie

Touto skupinou jazykov sa najprv hovorilo len v Dánsku, Nórsku, Švédsku a časti Fínska, ale Vikingovia ju rozšírili aj na Orkneje, Shetlandy, časti Škótska, Írska a stredného Anglicka, Faerské ostrovy, Island a časti Grónska.
Silicikum

Geologická stavba

Spodnú časť silicika tvoria horniny predriftového štádia. Najspodnejšia je perkupská formácia. Tvoria ju pieskovce a evapority, ktoré sa usadzovali od vrchného permu po spodný trias. Z tohto obdobia je z oblasti východne od Telgártu známe rozsiahle teleso ryolitov, zrejme súvisiacich s rozsiahlejšou provinciou acídneho vulkanizmu známou aj z iných jednotiek Západných Karpát. Nadložné verfénske bridlice tvoria pestré súvrstvie ílovitých bridlíc, pieskovcov až slieňovcov. Príkrovy silicika boli odlepené práve na súvrstviach týchto bridličnatých hornín.
Najvýznamnejšia časť silicika je budovaná vápencami svojráznej fácie juhoalpského typu, usadzovali sa v štádiu karbonátovej platformy. V anise v strednom triase najprv tmavé gutensteinské vápence, následne sa od vrchného anisu až noriku usadili veľké hrúbky (až 1 200 m) bielych organodetritických vápencov wettersteinskej fácie (tieto vápence majú rôzne regionálne názvy podľa Alpských oblastí ako steinalmské, wettersteinské schreyalmské, halstattské atď.). Všeobecne ide o triasové plytkovodné vápence s veľkým množstvom fosílií. V spodnej jure (lias) došlo v siliciku k hiátu v sedimentácii.
Vyššie sa nachádzajú, už len riedko zachované sedimenty, ktoré po hiáte prechádzajú do plytkovodných krinoidových vápencov. Po nich sedimentovali naopak hlbokovodné adnetské hľuznaté vápence, ílovité vápence tzv. fleckenmergel a rádiolarity. Súvislý sedimentárny záznam sa skončil plytkovodnými uloženinami vo vrchnej jure – oxforde. Mladšie horniny predstavovala už potektonická gosauská skupina. Tieto sedimenty vystupujú napr. pri Šumiaci, Dobšinskej ľadovej jaskyni a v doline Miglinc pri Drieňovci.
ISO 3166-2:UA

Kódy ISO 3166-2 pre Ukrajinu identifikujú 24 oblastí, 2 mestá a 1 autonómnu republiku. Prvá časť (UA) je medzinárodný kód pre Ukrajinu, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich oblasť.

Zoznam kódov

UA-05 Vinnická oblasť
UA-07 Volynská oblasť
UA-09 Luhanská oblasť
UA-12 Dnepropetrovská oblasť
UA-14 Donecká oblasť
UA-18 Žytomyrská oblasť
UA-19 Rivnenská oblasť
UA-21 Zakarpatská oblasť
UA-23 Záporožská oblasť
UA-26 Ivanofrankivská oblasť
UA-30 Kyjev
UA-32 Kyjevská oblasť
UA-35 Kirovohradská oblasť
UA-40 Sevastopoľ
UA-43 Krymská autonómna republika
UA-46 Ľvovská oblasť
UA-48 Mykolajivská oblasť
UA-51 Odeská oblasť
UA-53 Poltavská oblasť
UA-59 Sumská oblasť
UA-61 Ternopiľská oblasť
UA-63 Charkovská oblasť
UA-65 Chersonská oblasť
UA-68 Chmeľnická oblasť
UA-71 Čerkaská oblasť
UA-74 Černihivská oblasť
UA-77 Černovická oblasť
Dommery

Poloha

Obec má rozlohu 10,66 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cirey-sur-Vezouze (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 16,39 km². Najvyšší bod je položený 393 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 725 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Missery

Poloha

Obec má rozlohu 9,66 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 349 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monika Kompaníková

Životopis

Vyštudovala grafiku (1998 – 2002) a maľbu (2002 – 2004) na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. V súčasnosti je v slobodnom povolaní, žije v Pezinku a má dvoch synov.
Jej poviedky boli publikované v Nemecku, Poľsku, Srbsku, Bulharsku, Rakúsku, Maďarsku, Česku a v Chorvátsku.
Neuvy-le-Roi (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 47,5 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Apt (Vaucluse)

Poloha

Obec má rozlohu 44,57 km². Najvyšší bod je položený 567 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 12 117 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arronnes

Poloha

Arronnes má rozlohu 26 km². Najvyšší bod je položený 597 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Arronnes má 357 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Jim Lovell

Mladosť a výcvik

V roku 1952 dokončil štúdium na námornej vojenskej akadémii (U.S. Naval Academy) a slúžil ako pilot na viacerých námorných a leteckých základniach. Dňa 17. septembra 1962 bol vybraný do druhej skupiny amerických astronautov.

Po letoch

V máji roku 1971 sa Lovell stal riaditeľom technických aplikácií v Johnsonovom kozmickom stredisku. V marci 1973 z NASA aj z armády odišiel a stal sa prezidentom firmy The Bay-Houston Towing Company. O päť rokov v rovnakej funkcii zmenil firmu, bol v Fish Telephone Systemst v Houstone (Texas). V roku 1993 bol prezidentom svojej firmy Lovell Communications v Lake Forest. O svojom štvrtom dramatickom lete napísal s Jeffreym Klugerom napísal knihu Lost Moon (Stratený Mesiac) o Apolle 13. Veľké množstvo ľudí ho pozná najmä z filmu Rona Howarda Apollo 13, kde bol stvárnený Tomom Hanksom. Vo filme si však aj zahral a to v nepatrnej úlohe (kapitán lode, ktorá vyzdvihne pristávaciu kapsulu).
V roku 2000 bol na návšteve obce Dolní Lukavice, odkiaľ pochádzali predkovia Lovella resp. jeho matky. Obdržal tam čestné občianstvo. V Česku bol viackrát. Je ženatý a má štyri deti.
Fyzickogeografické členenie Nemecka

Toto je článok o fyzickogeografickom členení Nemecka resp. fyzickogeografickej regionalizácii Nemecka.
V Nemecku sa najčastejšie sa používa členenie Nemecka na prírodné oblasti (nem. naturräumliche Gliederung Deutschlands), čo je hierarchický systém územných celkov, tzv. prírodných oblastí (Naturraum) či prírodnooblastných jednotiek (naturräumliche Einheit), vymedzených na základe rôznych prírodných hľadísk. Z členení na prírodné oblasti je najznámejšie členenie od Bundeanstalt für Landeskunde z prelomu 50. a 60. rokov 20. storočia (pozri nižšie).
Čierne uhlie

Charakteristika

Čierne uhlie možno rozoznať od hnedého uhlia najjednoduchšie na základe vrypu, ktorý je pri čiernom uhlí čierny. Líši sa tiež nižším obsahom vody (od 4 do 14%). Obsahuje asi 72 (resp. 75%) až 92% uhlíka a približne 10 - 42% resp. 45% horľavých prchavých látok. Obsahuje tiež 75-97% (prípadne aj viac) uhlíka, 1,5-5,7% vodíka, 1,5-15% kyslíka, 0,5-4% síry; do 1,5 % dusíka, množstvo popola sa pohybuje obyčajne od 2 až 4 % do 45%. Výhrevnosť čierneho uhlia sa pohybuje medzi 23,8 MJ/kg po 36,6 MJ/kg pri kvalitnejšom uhlí. Odraznosť vitrinitu sa pri čiernom uhlí pohybuje okolo 0,5 až 2,8.

Vznik

Prvé čierne uhlie sa objavuje už v silúre a devóne, najrozšírenejšie je však v karbónskych, permských a jurských súvrstviach. Keďže väčšina čierneho uhlia vznikla v prvohorách, predstavujú ho najčastejšie zvyšky nedokonale rozložených vyšších rastlín ako sú paprade, prasličky a plavúne. Tieto organické zvyšky museli byť nahromadené vo veľkom množstve a prekryté mladšími zvyškami alebo inými usadenými horninami, ktoré zabránili prístupu vzduchu a ich následnej oxidácii. Následne boli v dôsledku tlaku a vyššej teploty postupne premenené na uhlie. Preuhoľňovanie (karbonifikácia) má niekoľko štádií (porašelinné, hnedouhoľné a napokon čiernouhoľné až antracitické štádium). Čiernouhoľné štádium je charakteristické procesom vitrizácie, kedy sa uhoľná hmota, hlavne dovtedy výrazne nepozmenené vosky a živice v dôsledku fyzikálno-chemických činiteľov ďalej menia. Humusová zložka sa mení na vlastnú čiernouhoľnú substanciu. Uhoľná hmota získava silný lesk, vzrastá aj jej kompaktnosť a tvrdosť. Teplota pri preuhoľnení pri vzniku čierneho uhlia sa pohybuje od 60 do 180°C. Čierne uhlie je obvykle staršie ako hnedé, stupeň preuhoľnenia však závisí od viacerých faktorov. Pri vyššom tepelnom toku v zemskej kôre môže dosiahnuť vyšší stupeň preuhoľnenia aj mladšie uhlie.
La Rivière-de-Corps

Poloha

Obec má rozlohu 7,26 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2925 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sermaise (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,6 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 663 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Douvaine

Poloha

Obec má rozlohu 10,54 km². Najvyšší bod je položený 520 m n. m. a najnižší bod 421 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 069 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lento

Poloha

Obec má rozlohu 23,72 km². Najvyšší bod je položený 1 469 m n. m. a najnižší bod 131 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pardubický zámok

Vznik

Na mieste dnešného zámku pôvodne stál od 13. storočia vodný hrad. Krátko po husitských vojnách bol hrad prestavaný a obohnaný novými kamennými hradbami s nárožnými vežami a strieľňami. Ich fragmenty sú dnes odkryté návštevníkom zámku.

Pernštejnovci

V roku 1491 získal pardubické panstvo Vilém z Pernštejna, ktorý hrad prestaval na štvorkrídlový renesančný palác, ktorý aj s priľahlými hospodárskymi budovami obohnal mohutným opevnením. Vzniklo tak sídlo na pomedzí hradu a zámku, ktorého fortifikačný systém predstavuje vrchol neskoro gotickej opevňovacej techniky. Opevnenie tvoril hlinený val s nárožnými rondelmi, na ktorom sa dalo umiestniť ťažké delostrelectvo. Val pritom obopínala hradba so strieľňami pre ručné palné zbrane, ktorú chránila priekopa a rozsiahly zátopový pás. Smerom k mestu bol postavený barbakán (zvaný Příhradek), ktorý so zámkom spojoval drevený most. V renesančných úpravách zámku neskôr pokračovali aj synovia Viléma z Pernštejna Vojtěch a Jan. Posledným vlastníkom zámku z rodu Pernštejnovcov bol Jaroslav z Pernštejna.

Kráľovské panstvo

V roku 1560 panstvo odkúpil král a z Pardubíc sa stalo kráľovské komorné panstvo. V rokoch 1574–1579 urobil Oldřich Aostali de Sala úpravy zámku, napríklad sgrafitovú výzdobu fasád paláca. Význam zámku pritom bol prevažne hospodársky, čo sa negatívne podpísalo i na jeho interiéroch a výzdobe. Napríklad v 17. storočí v ňom bol zriadený pivovar. V čase baroka ho prestaval František Maxmilián Kaňka.

Najnovšie dejiny

V druhej polovici 19. storočia zámok prešiel do rúk súkromného vlastníka. Najskôr ním bol v rokoch 1863–1881 Privilegovaný rakúsky berný ústav, potom do roku 1920 barón Richard Drasche von Wartinberg a jeho dedičia. Zámok potom zakúpil pardubický múzejný spolok, ktorý začal s jeho obnovou. V zámku sa pritom nedochoval žiadny pôvodný inventár. V roku 1952 bol spolok nútený predať zámok do správy štátu a o rok neskôr boli poštátnené aj zbierky. To znamenalo prerušenie jeho obnovy a postupné zanedbávanie jeho údržby. V roku 1977 sa preto dokonca zrútila časť stropov v druhom poschodí paláca. Múzeum preto bolo viac ako 15 rokov pre verejnosť uzavreté.
Celková rekonštrukcia zámku tak začala až roku 1994. V zámku a barbakáne sú dnes niektoré priestory Východočeského múzea v Pardubiciach, Východočeskej galérie v Pardubiciach a Národného pamiatkového ústavu.
Bílí Tygři Liberec

História

S hokejom sa na severe Čiech začalo v roku 1934, kedy vznikol klub SK Rapid Horní Růžodol, ktorý vydržal len do druhej svetovej vojny. Po nej vznikli v Liberci tri kluby Rapid, Slavia a SNB, z ktorých vzikli dva Jiskra Kolora a Tatran. Tie sa v roku 1956 zlúčili do jedného s názvom Lokomotiva. Klub hral dhodobo tretiu najvyššiu súťaž. Až v roku 1995 postúpil klub do druhej najvyššej súťaže a v roku 2002 aj do extraligy keď v baráži porazil Kladno 3:1 na zápasy. Odvtedy je klub nepretržite v najvyššej súťaži. Sezónu 2015/2016 ovládli Bílí Tygři s prehľadom a vyhrali svoj prvý historický titul majstra republiky. Vo finálovej sérii porazili Spartu Prahu 4:2.
Palaminy

Poloha

Obec má rozlohu 11,13 km². Najvyšší bod je položený 460 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 805 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemecké národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta FIFA sa nemecké družstvo nepredstavilo ani raz, pretože ani raz sa nezúčastnilo kvalifikácie.
Na majstrovstvá Európy UEFA sa družstvo rovnako neprebojovalo ani raz. Svoju prvú kvalifikáciu absolvovalo až v roku 2017 na ME 2018. V predkvalifikačnej skupine hranej v Lotyšsku najprv prehralo s Arménskom, následne remizovalo s domácim Lotyšskom a vyhralo nad Estónskom. Napriek bodovaniu v dvoch zápasoch skončilo na 3. priečke v skupine a do hlavnej fázy kvalifikácie nepostúpilo.
Indočína

Indočína (z fr. Indochine < Indo- = Indo- + Chine = Čína) je región na území polostrova Zadná India v juhovýchodnej Ázii, Leží na juhozápad od Číny a na východ od Indie. Názov je pôvodne francúzsky a začali ho používať francúzski kolonisti vo Vietname, keď začali rozširovať územie kolónie do susediacich oblastí.

História

Územie Indočíny pre svoju strategickú polohu priťahovalo pozornosť kolonizátorov. Odohrávalo sa tu mocenské súperenie medzi európskymi koloniálnymi mocnosťami, domácimi štátmi – Čína, Siam, a v neposlednom rade i Japonskom, ktorého vojenské obsadenie Francúzskej Indočíny malo devastačný dopad na francúzsku prestíž v oblasti, čo sa odzrkadlilo na tvrdom odpore miestnych voči Francúzom po 2. svetovej vojne.
Lierneux

Obyvateľstvo

Lierneux má približne 3 422 obyvateľov (2010).
Hotel Yasmin (Košice)

História

Budova bola postavená v rokoch 1959 až 1962 na mieste niekoľkých asanovaných domov a rozsiahlej záhrady. Hotel bol zatvorený v roku 2001 a do roku 2007 niekoľkokrát vyhorel. S rekonštrukciou na moderný štvorhviezdičkový hotel sa začalo na jar roku 2007 a ukončená bola v prvej polovici roka 2009.
Besse (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 25,46 km². Najvyšší bod je položený 3 122 m n. m. a najnižší bod 1 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Geneviève (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 14,33 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jammes

Poloha

Obec má rozlohu 4,05 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 629 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sarrogna

Poloha

Obec má rozlohu 19,87 km². Najvyšší bod je položený 744 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Board of European Students of Technology

BEST (Board of European Students of Technology) je mimovládna, nepolitická a nezisková študentská organizácia. BEST je podporovaný zhruba 3,800 dobrovoľníkmi, ktorí sú členmi lokálnych BEST skupín pôsobiacich na 94 technických univerzitách v 32 krajinách Európy.

Štruktúra

Štruktúra organizácie BEST je rozdelená do troch úrovní: lokálna, regionálna a medzinárodná. Každá z 94 lokálnych BEST skupín reprezentuje organizáciu lokálne na univerzite, na ktorej pôsobí. Aby bola komunikácia medzi lokálnymi BEST skupinami a medzinárodnou úrovňou BEST-u efektívnejšia je 94 lokálnych skupín rozdelených do 11 regiónov, ktoré sú koordinované regionálnymi poradcami. Najvyššiou úrovňou je medzinárodný tím organizácie, ktorý pozostáva z 10 rôznych oddelení. Celá organizácia pracuje pod dohľadom medzinárodného výboru.

Lokálne BEST skupiny

Lokálna BEST skupina je združenie členov BEST-u rovnakej univerzity. Tieto skupiny sú zodpovedné za šírenie a organizovanie aktivít BEST-u na danej univerzite.
Herbeumont

Obyvateľstvo

Obec má približne 1 563 obyvateľov (2010).
Kaplnka svätého Václava (Bílka)

Kaplnka svätého Václava je moderná kaplnka z roku 2000 od architekta Ivana Noska, ktorá stojí v Bílke, ktorá je súčasťou obce Bořislav.
Kaplnka je treťou kaplnkou zasvätenou svätému Václavovi v dedine. Prvá bola vybudovaná v roku 1639 ako zmierovacia kaplnka na pamiatku smrti Jana Václava Kaplíře, ktorý tu bol zabitý Krištofom Jiřím Chrtom zo Rtína pri pitke po hone 22. novembra 1638. Kaplnka bola v roku 1736 prestavaná, ale po druhej svetovej vojne spustla a bola v osemdesiatych rokoch 20. storočia zbúraná. Dochoval sa ale pôvodný zvon, ktorý je umiestnený v novej kaplnke.
Súčasnú kaplnku navrhol a v rokoch 1996 – 2000 realizoval akademický architekt Ivan Nosek. Vnútornú výzdobu navrhol výtvarník Jan Koblasa, text Otčenáša napísala Sofia Jakušev-Koblasová. Kaplnku vysvätil 30. septembra 2000 litoměřický biskup Josef Koukl.
Na kaplnku nadväzuje Cesta priateľstva, súbor štrnástich plastík od českých a nemeckých autorov umiestnených pozdĺž troch ciest vychádzajúcich z Bielky.
Kontrola a riadenie kvality

Kontrola a riadenie kvality (CAQ - computer-aided quality) je súčasť CAE, strojová skúška kvality hotového produktu (porovnanie želaných a skutočných rozmerov, analýza rozdielov.
David Coulthard

Kariéra

Coulthard začínal na motokárach a v rokoch 1982 – 1988 získal tri tituly škótskeho šampióna, titul britského super šampióna v juniorskej kategórii a titul otvorených majstrovstiev Škótska dospelých. V šampionáte Formula Ford získal v roku 1989 majstrovský titul, nasledovala Formula 3000 a v roku 1993 Formula 1.

Formula 1

V roku 1993 sa stal Coulthard testovacím jazdcom tímu Williams-Renault. V nasledujúcom roku pokračoval ako testovací jazdec, no po tragickej havárii Ayrtona Sennu sa stal pretekárskym jazdcom po boku Damona Hilla. Dobré výsledky a konečné 8. miesto mu vyniesli zmluvu pre sezónu 1995. Davidov talent a dobrý monopost mu priniesol víťazstvo na Grand Prix Portugalska a 5 pole position a sezónu ukončil na 3. mieste.
V sezóne 1996 sa David stal pilotom McLarenu, kde sa stal tímovým kolegom Mikku Häkkinena a skončil na celkovom 7. mieste. Úspešnejší bol v nasledujúcej sezóne, kedy sa po diskvalifikácii Michaela Schumachera posunul z konečnej štvrtej na tretiu priečku. Sezóna 1998 sa niesla v duchu tímovej réžie v prospech Miku Häkkinena a David tak napokon obhájil 3. miesto. V podobnom duchu sa niesla i sezóna 1999, kedy bola prioritou tímu obhajoba Fínovho titulu a David tak skončil v celkovom hodnotení na 4. mieste. 
Zmenu priniesla až sezóna 2000, kedy bol David s Mikom a Michaelom Schumacherom hlavným ašpirantom na zisk titulu. Konečné 3 víťazstvá a 8 pódií však napokon stačilo až na 3. miesto. Sezóna 2001 bola pre Škóta najúspešnejšia, keď niekoľkokrát porazil tímového kolegu, no šampionátu jednoznačne kraľoval Michael Schumacher na Ferrari. Pre rok 2002 sa na miesto končiaceho Mikku Häkkinena dostal ďalší Fín Kimi Räikkönen, ktorý výkonmi prekonával skúseného Davida, ktorý ukončil sezónu na 5. a v nasledujúcom roku až na 7. mieste. V roku 2004 už nedosiahol na stupne víťazov, čo ho zosunulo na celkovú 10. priečku, ktorá predznamenala i jeho odchod z tímu McLaren.
Skúsenosti Davida mu priniesli pre rok 2005 zmluvu s novým tímom Red Bull, kde pôsobil nasledujúce 4 sezóny. V prvom roku dosiahol bodový výsledok z predošlého roku a skončil 12., v sezóne 2006 získal tretie miesto v GP Monaka a klesol v konečnom poradí na 13. miesto. Zmeny v tíme Red Bull znamenali zvýšenie potenciálu pre sezónu 2007, kedy sa druhým pilotom stal Mark Webber a David získal 14 bodov, čo stačilo na 10. miesto. Sezóna 2008 sa niesla v duchu premenlivých výkonov a na svoje posledné pódium, druhé v Red Bulle, dosiahol David na GP Kanady, kde získal 3. miesto. Zisk 8. bodov stačil len na 16. miesto a David sa s Formulou 1 rozlúčil GP Brazílie.
Po ukončení pretekárskej kariéry prijal David ponuku tímu Red Bull na pozíciu konzultanta a testovacieho pilota, kde pôsobil nasledujúce dve sezóny. V roku 2010 a 2011 sa objavil za volantom Mercedesu ako pilot v seriáli DTM.
Prekliaty

Prekliaty (pôv. názov Bannlyst) je román z roku 1918 (na Slovensku vyšiel 1991), ktorého autorkou je Selma Lagerlöfová.
Dielo vyniká svojou jednoduchosťou, no zároveň nenechá čitateľa odísť od deja. Prekliaty sa v tomto diela dá skôr aplikovať ako prekliati, pretože Selma nás oboznamuje so životným osudom dvoch mužov a jednej ženy. Nakoniec sa ukáže, aký je niekedy ľudský predsudok veľký a je treba veľa námahy na jeho odstránenie.
Michal Varga

Životopis

Rodák zo Zadunajska. Profesor (1880) a rektor evanjelický gymnázia v Banskej Bystrici (1886-1916). Člen, zapisovateľ evanjelický [Zvolenského] seniorátu, člen súdnej stolice, revízor a neskôr predseda účtovnej komisie. Dlhoročný referent Banského evanjelický cirkevného obvodu v Banskej Bystrici.
Diodóros zo Sikyónu

Diodóros alebo Agnodóros (starogr. Διόδωρος, Ἁγνόδωρος – Diodóros, Agnodóros) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 140 pred Kr.
Diodóros zo Sikyónu (alebo Agnodóros z Kyziku) zvíťazil na 160. olympijských hrách v roku 140 pred Kr. v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal víťazstvo olympionika Diodóra v súvislosti s datovaním začiatku postupného zmiernenia opatrení, ktoré Rím uvalil na porazených Grékov po bitke na Isthme (Korintská šija) v roku 146 pred Kr. Pausanias o tom uvádza: „O niekoľko rokov neskôr sa Rimania zľutovali nad Gréckom, i povolili im uzatvárať kmeňové združenia, aj získavať pozemky za hranicami obce, rovnako zrušili pokutu tým, ktorým ju Mummius uložil. Nariadil totiž, aby Boióťania zaplatili Hérakleičanom a Euboičanom sto talentov, Achájci Lakedaimončanom dvesto. Tak teda Rimania zbavili Grékov poplatkov, ale správca bol k nim posielaný ešte za mojej doby. Rimania ho však nevolajú sprácom Grécka, ale Acháje, pretože si podrobili Grékov pričinením Achájcov (achájskeho spolku), vtedajších predákov gréckeho sveta. Tak teda skončila tá vojna za vlády archonta Antithea v Aténach, v dobe sto šesťdesiatej olympiády, počas ktorej zvíťazil sikyónsky Diodóros.“
V rozpore s touto informáciou je záznam v zozname olympijských víťazov od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý uvádza, že v roku 140 pred Kr. si víťazný veniec za beh na jedno stadion odniesol Agnodóros z Kyziku. Hlavným zdrojom Eusebiových informácií o olympijských víťazoch boli písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Alexis Argüello

Smrť

Zomrel v stredu 1. júla 2009 v skorých ranných hodinách potom, čo si strelil zbraňou do srdca. Podľa miestnych médii trpel depresiami.
Abstraktné umenie

Abstraktné umenie je nefiguratívne umenie, ktoré nezobrazuje žiadny predmet, človeka, krajinu, vyjadruje sa len zostavou farebných škvŕn, plôch, čiar, geometrických prvkov ap. Prvá výstava abstraktného umenia bola usporiadaná roku 1930 v Paríži, prvé múzeum vzniklo roku 1937 v USA. Základnými priekopníkmi abstraktného umenia boli Kazimir Severinovič Malevič a František Kupka. Malevičov obraz Čierny štvorec na bielom pozadí je na svoju dobu radikálnou redukciou námetu, v ktorom sa usiloval spodobiť noc. František Kupka sa zasa inšpiroval hudbou a vedou.
Niektorí umelci a kritici navrhujú hovoriť tu skôr o konkrétnom umení, čím by sa podčiarklo, aký dôraz diela kladú na vlastný materiál, a zdôraznilo sa, že takto chápané dielo sa nevzťahuje na nijaký vonkajší vzor a stáva sa svojbytným konkrétnym predmetom.
Abstraktné umenie tvorí viacero prúdov, základné delenie je na lyrickú abstrakciu a geometrickú abstrakciu.