Transliterácia staroegyptčiny

Transliterácia staroegyptčiny v egyptologickom vednom odbore znamená proces zaznamenávania textu napísaného v staroegyptskom jazyku do abecedných znakov, ktoré reprezentujú jednotlivé znaky hieroglyfov, alebo ich hieratické a démotické formy. Tento postup uľahčuje publikáciu textov, pri ktorej nie je možné z rôznych, napr. praktických dôvodov pridať fotografiu alebo kresbu citovaného egyptského dokumentu.
Treba zdôrazniť, že transliterácia nie je transkripcia. Transkripcia sa pokúša reprodukovať výslovnosť textu. Napr. meno zakladateľa 22. dynastie sa transliteruje ako ššnḳ, ale transkribuje ako slov. Šešonk, angl. Shoshenq, franc. Chéchanq, hol. Sjesjonk alebo nem. Scheschonq. Presné detaily výslovnosti starovekej egyptčiny nie sú dnes ešte úplne známe a pri lingvistickej rekonštrukcii sa z tohto dôvodu väčšina transkripcií opiera o koptčinu, alebo je čisto teoretická. Preto egyptológovia používajú pri vedeckých publikáciách transliteráciu.

Štandardy

V súčasnosti sa používa niekoľko štandardných schém pre prepis hieroglyfického a hieratického písma. Je to možno aj preto, že význam transliterácie je pre egyptológiu veľmi veľký. Niekedy sa zdá, že jestvuje toľko transliteračných schém, koľko je egyptológov. Napriek tomu existuje niekoľko navzájom blízkych systémov, ktoré môžu byť považované za konvenčné. Veľa egyptológov, ktorí nepochádzajú z nemeckého prostredia, používa Gardinerov systém z (Gardiner 1954). Veľa vedcov z nemeckého prostredia si vybralo systém z publikácie Wörterbuch der aegyptischen Sprache (Erman a Grapow 1926 – 1953), štandardného slovníka staroegyptčiny. V súčasnosti však narastá trend, aj keď hlavne medzi anglicky hovoriacimi vedcami, prijať upravenú verziu schémy, ktorú používa Wörterbuch, napr. (Allen 2000).
Hoci tieto konvenčné prístupy k transliterácii sa datujú už od druhej polovice 19. storočia, jestvuje niekoľko pokusov prijať upravený systém, ktorý by aspoň v určitej miere zohľadňoval IPA štandard. Jedným z najúspešnejších pokusov je systém vyvinutý Wolfgangom Schenkelom (Schenkel 1990), ktorý je celkom rozšírený v nemeckom vedeckom prostredí. Novším je návrh Thomasa Schneidera (Schneider 2003), ktorý sa blíži transliteračnému systému IPA, ale ešte nie je veľmi rozšírený. Najviac kritizovanou vecou na oboch systémoch je, že oba vytvárajú dojem presnej, vedecky overenej výslovnosti, akú mali starí Egypťania. V skutočnosti je takáto výslovnosť naďalej predmetom diskusie. Na dôvažok oba systémy predstavujú len teoretickú výslovnosť strednej (klasickej) egyptčiny a neobsahujú výslovnosť skoršej alebo neskoršej fázy jazyka, ktoré by v inom prípade boli transliterované rovnakým systémom.

Elektronická transliterácia

Schéma z roku 1984, založená na báze ASCII znakov, bola navrhnutá medzinárodnou skupinou egyptológov na prvej konferencii s názvom Okrúhly stôl informatiky a egyptológie (franc. Table ronde informatique et égyptologie) a publikovaná roku 1988 v (Buurman a kol. 1988), neskôr známa pod názvom Manuel de Codage (alebo MdC) systém podľa názvu publikácie. Transliteračný systém Manuálu je rozšírený v internetových a e-mailových diskusiách egyptológov a odbornej verejnosti.
Manuel de codage umožňuje okrem jednoduchej „hláskovej“ transliterácii aj komplexnejšiu metódu elektronického zápisu celých egyptských textov a určovanie umiestnenia, orientácie a veľkosti každého hieroglyfu. Tento systém používajú rôzne programy zaoberajúce sa sádzaním hieroglyfických textov, napr. WinGlyph, MacScribe, InScribe, Glyphotext, WikiHiero atď.

Unicode

S príchodom znakovej tabuľky Doplnená rozšírená latinka (angl. Latin Extended Additional, 1E00–1EFF), ktorá rozšírila sadu znakov elektronického typografického systému Unicode vo verzii 1.1 z roku 1992, je dnes možné skoro úplne transliterovať staroegyptské texty pomocou súčasnej výpočtovej techniky. Aj dolu uvedené tabuľky zobrazujú hlásky vďaka systému Unicode.