google/wiki40b huggingface dataset:
Vreskot (film)

Casting

Vo filme sa skôr objavovali menej známy herci, pretože žáner bol považovaný za nevhodný pre známejších hercov, keďže filmy mali nižšie rozpočty a často dosahovali negatívnu kritickú odpoveď. Herečka Drew Barrymore, po prečítaní scenáru sa uchádzala o rolu vo filmu medzi prvými a sama oslovila produkční tím. Výrobcovia rýchlo využili jej neočakávaný záujem a podpísali ju, aby hrala hlavnú úlohu Sidney Prescott. Jej účasť bola považovaná za "pomoc" pri prilákaní iných populárnych hercov k filmu. Pred začatím natáčania sa Barrymore dozvedela o tom, že nemôže stvárniť hlavnú postavu, pretože by to bolo v rozpore s jej inými rolami, ktoré už vtedy hrala. Namiesto toho si zahrala menšiu rolu, Casey Becker, ktorá jej umožnila zostať zapojenou do filmu. Vražda jednej z najpopulárnejších herečiek tej doby, hneď na začiatku filmu, bola považovaná za hrozné riziko, ale bolo presvedčené, že by bolo tak šokujúce a neočakávané, že publikum potom uverí, že akákoľvek postava môže zomrieť. Herečky vrátane Alicie Witt a Brittany Murphy sa zúčastnili konkurzu na hlavnú úlohu Sidney, výrobcovia sa tiež obrátili na Reese Witherspoon,ktorá rolu nezobrala. Režisér Wes Craven navštívil Neve Campbell na televíznej párty Party Five a požiadal ju, či by sa nezúčastnila konkurzu. Veril, že by mohla byť skvelou voľbou pre rolu Sidney. Neve zo začiatku odmietla hrať v ďalšej hororovej snímke ale po úspešnom konkurze rolu prijala.
Pre povahu vtieravej spravodajskej reportérky Gale Weathers, štúdio chcelo známu herečku. Vyskúšali si Brooke Shields a Janeane Garofalo. Courteney Cox, ktorá vtedy hrala v komédii Priatelia, sa sama obrátila na produkciu, či by mohla prevziať rolu, chcela stvárniť opak postavy, akú hrá v seriály Priatelia. Produkcia ju odmietla ale neskôr sa jej úsilie o rolu vyplatilo a rolu dostala. Herečky Melinda Clarke a Rebecca Gayheart si vyskúšali rolu Tatum Riley predtým, ako bola obsadená Rose McGowan.Produkcia verila, že Rose dokáže stvrániť nevinnú ale zároveň cynickú študentku akou je Tatum. Rebecca Gayheart by neskôr objavila vo filme Vreskot 2.
Rolu Billyho, priateľa Sidney získal Skeet Ulrich, ktorí bol počas filmovania spájaní s Johnym Deppom, ktorí si zahral podobnú rolu v Nočnej more v Elm Street. Skeet a Neve spolupracovali už spolu aj na filme Craft a verili, že táto skúsenosť im pomôže zahrať rolu prirodzenejšie. David Arquette bol tiež oslovený na úlohu Billyho Loomisa, ale po prečítaní scenára požiadal o rolu Deweya Rileyho. Matthew Lillard bol obsadený do role sadistického Stu Machera. Rolu Randyho Meeksa bola ponúknutá Jamie Kennedymu a Breckinovi Meyerovi. Výrobcovia uprednostnili Kennedyho a verili, že rolu stvárni čo najlepšie. Roger L. Jackson, ktorí nahovoril vraha, tzv. Ghostfacea, bol vybraný krátko pred začatím natáčania. Rozhodli sa, že pomôžu Rogerovi v jeho výkone a aby to vyzeralo dôveryhodnejšie tak mu nebolo dovolené sa stretnúť s ostatnými hercami.
Občianske združenie

Občianske združenie je (podľa slovenského zákona č. 83/1990 Z.z.) výsledok združovania sa občanov (organizácia), ktorý je právnická osoba a nie je to politická strana ani politické hnutie, organizácia na zárobkovú činnosť (podnik), organizácia na zabezpečenie riadneho vykonávania určitých povolaní, cirkev, náboženské spoločenstvo, odborová organizácia, či štátny orgán (alebo subjekt riadiaci štátny orgán).
Ako príklady označenia občianskeho združenia zákon výslovne uvádza spolok, spoločnosť, zväz, hnutie a klub. Združenie má svoje poslanie a stanovy.
Na Slovensku občianske združenia právne upravuje Zákon č. 83/1990 Z.z. o združovaní občanov.  Register občianskych združení vedie Ministerstvo vnútra SR. Občania na Slovensku majú právo zakladať občianske združenia (ak nejde o ozbrojené združenie, združenie s cieľom obmedzovať práva občanov pre ich odlišnosť a pod.).
Trondes

Poloha

Obec má rozlohu 12,64 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 528 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pod kupolou

Dej

Seriál sa odohráva v americkom mestečku Chester's Mill, kde obyvateľov doslova odreže od zvyšku sveta obrovská, priehľadná a nezničiteľná kupola. Bez prístupu na internet, mobilného signálu a obmedzeným rádiovým spojením musia ľudia pod kupolou nájsť spôsob, ako prežiť s obmedzenými zdrojmi a rastúcim napätím. Kým ozbrojené sily, vláda a médiá na vonkajšej strane sa snažia bariéru zničiť, malá skupinka ľudí pod ňou sa snaží prísť na to, čo je kupola zač, odkiaľ sa vzala a kedy (a či vôbec) zmizne.
Ambérieux-en-Dombes

Polohopis

Ambérieux-en-Dombes má rozlohu 15,92 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Ambérieux-en-Dombes má 1592 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hattigny

Poloha

Obec má rozlohu 13,14 km². Najvyšší bod je položený 372 m n. m. a najnižší bod 291 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hagetaubin

Poloha

Obec má rozlohu 18,87 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 534 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Latinské cisárstvo

Latinské cisárstvo (1204 – 1261) bol jeden zo štátov, ktoré vznikli po dočasnom zániku Byzantskej ríše (1204). Jeho hlavným mestom bol samotný Carihrad. Považoval sa za pokračovateľa byzantských cisárov (pokiaľ ide o titul a hlavné mesto, nie pokiaľ ide o dynastické vzťahy – pozri Nikajské cisárstvo, Epirský despotát, Trapezuntské cisárstvo).
Jeho územie pokrývalo od roku 1205 de facto len 5/8 Carihradu + okolie Carihradu. Prvým vládcom bol Balduin Flámsky a po ňom spočiatku jeho rodinní príslušníci. Cisárstvo sústavne bojovalo proti Bulharom a Nikajskému cisárstvu.

Zánik

Roku 1261 ho dobyl cisár Nikajského cisárstva, čím bola obnovená Byzantská ríša – pozri Neskorobyzantské obdobie.
Anna Džamalovna Čakvetadzeová

Základné informácie

Najradšej hráva na trávnatom povrchu. Na turnaje zvykne cestovať s otcom, trénuje ju Pavel Ostovskij. Okrem ruštiny hovorí plynulo po anglicky.
Lacollonge

Poloha

Obec má rozlohu 1,92 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 354 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wervicq-Sud

Poloha

Obec má rozlohu 5,09 km². Najvyšší bod je položený 58 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 697 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Univerzitná knižnica Technickej univerzity v Košiciach

Budova

Od roku 2010 knižnica sídli v nových priestoroch v univerzitnom areáli. Projekt pod názvom Centrum knižničných a vedecko-technických informácií TU v Košiciach vytvorili Juraj Koban, Karol Gregor a Štefan Pacák so začiatkom výstavby v máji 2005. 
Koncepcia novej budovy v sebe nesie snahu spojiť ľudí, knihy, nové digitálne médiá i spoločenský život študentov, pričom zachytáva súčasný fenomén transformácie knižníc na komunitné inšitúcie. „Kino, panoptikum, divadlo, galéria, hotel, koncertná sála, športová hala, nákupné centrum, kaviareň, škola, kongresové centrum, námestie, chrám, knižnica, nočný podnik – to všetko je dnes knižnica." hovorí architekt Koban. Objekt s celkovou plochou 6676 m² je rozdelený na dve krídla – severné knižné, ktoré pôsobí racionálnejšie a južné, určené novým médiám, s otvorenejším, vesmírnym výrazom. Internetovú a klasickú študovňu na troch podlažiach so sústavou medziposchodí a schodísk tak oddeľuje stredné átrium. Knižnici s výstavnou plochou i kaviarenským priestorom ale dominuje relaxačná zóna umiestnená na stupňovitom auditóriu, ktoré upúta pozornosť už pri pohľade z ulice. Používateľ tak nie je obmedzený použitím stola, ale môže sa venovať štúdiu i oddychu z pohodlia schodovitej tribúny. 
Charakter novej budovy silne podkresľuje zameranie univerzity na technické smery, čo je znázornené predovšetkým viditeľnými konštrukčnými prvkami i všadeprítomným železobetónom. Priznaný industriálny tón bez pretvárok vytvára vo veľkom, vzdušnom a presvetlenom priestore dojem rozmanitého sveta plného kníh, ľudí a vedomostného bohatstva. Projekt bol v roku 2011 nominovaný na Cenu Európskej únie pre súčasnú architektúru v kategórii kultúra.

Služby

Knižnica poskytuje svojim používateľom bežné knižničné služby ako výpožičky, prezeranie online katalógov, konzultácie alebo MVS. Okrem študovní a relaxačnej zóny sú medzi študentmi obľúbené aj reprografické a tlačiarenské služby. Ako akademická knižnica Technickej univerzity tiež zastrešuje publikačnú činnosť svojich vedeckých pracovníkov. Fond knižnice je orientovaný na technické zameranie jednotlivých fakúlt a študijných programov.  
Poslaním knižnice je "vytvárať priaznivé podmienky a prostredie pre svojich používateľov, aktívne podporovať vzdelávanie, štúdium a vedecký výskum na TUKE a byť tvorivým partnerom v týchto procesoch."
Drieňová (Nízke Beskydy)

Drieňová (308 m n. m.) je nevýrazný vrch, patriaci pod provinciu Východné Karpaty v oblasti Nízke Beskydy. Leží severne medzi obcami Dlhé nad Cirochou a Belá nad Cirochou.

Okolité vrchy

Pri vrchu Drieňová sa nachádzajú aj ďalšie vrchy, a to:
Andrej Grega

Život

Andrej Grega sa narodil v Koprivnici, okres Bardejov, ako tretí zo štyroch súrodencov. Bol veľmi dobrým študentom, a preto po ukončení šiestich tried Gymnázia v Prešove získal v roku 1938 štipendium francúzskej vlády pokračovať v štúdiu na lýceu v Dijone. Štúdium mu prerušila druhá svetová vojna. Vstúpil ako dobrovoľník do čs. armády vytvorenej vo Francúzsku. Pri bojoch na rieke Loire sa dostal do nemeckého zajatia a z neho po oslobodení v roku 1945 ho repatriovali späť do Francúzska, kde mohol ukončiť lýceum a pokračovať v štúdiu na vysokej škole v Dijone, na ktorej získal univerzitný diplom. Po návrate na Slovensko po nostrifikačnom konaní na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave ako stredoškolský profesor matematiky a fyziky začal pôsobiť na Gymnáziu v Malackách (1948), potom 5 rokov na Gymnáziu v Revúcej. Od roku 1954 ako spoluzakladateľ učiteľského vysokého školstva na strednom Slovensku, konkrétne v Banskej Bystrici, na Vyššej pedagogickej škole, neskôr Pedagogickej fakulte, terajšej Fakulte prírodných vied Univerzity M. Bela v Banskej Bystrici pôsobil necelých 30 rokov.
Keďže ovládal spisovne francúzsky jazyk, ministerstvo školstva ho na návrh JČSMF vyslalo ako učiteľa pôsobiť na 2 roky do Guinejskej republiky na lýceum v Konakry a neskôr ako docenta pre zahraničie, vymenovaného priamo ministerstvom školstva v rámci programu UNESCO na 5 rokov ako riaditeľa projektu rozvoja učiteľského vzdelávania do afrických štátov Kamerunu a Burundi. Za príkladné splnenie uvedeného projektu bol ocenený vysokými vyznamenaniami týchto štátov. Bol ocenený titulom zaslúžilý učiteľ. Zomrel 4. januára 1997 v Banskej Bystrici.

Práca

Vedecky sa zameriaval na teóriu vyučovania fyziky (elektrina a magnetizmus, kvantová mechanika), výsledkom čoho bolo viacero publikovaných vedeckých štúdií, recenzií a odborne metodických článkov z oblastí vyučovania kvantovej mechaniky, atómovej a jadrovej fyziky, ktoré boli postupne zaraďované do stredoškolskej fyziky a do ktorých boli nutné spresňujúce metodické zásahy, doplnenia a nové interpretácie. Bol tiež hlavným autorom vysokoškolskej učebnice Matematika pre fyzikov, ktorá sa na učiteľských fakultách používa do súčasnosti. Patril medzi popredných protagonistov modernizácie vyučovania fyziky 60-tych a 70-tych rokov doma aj v zahraničí.
Vobler (návnada)

Vobler alebo wobler je druh umelej návnady na lov dravých rýb. Väčšinou imituje malú rybku. Existuje veľa druhov rôznych tvarov a farieb.
Baškovce (okres Sobrance)

Polohopis

Obec sa nachádza na južnom úpätí Vihorlatu, vzdialená asi 5 kilometrov severne od Sobraniec. Najbližšími obcami sú Hlivištia ležiace asi tri kilometre na sever, Choňkovce vzdialené 3 km na východ a obec Horňa, ktorá leží približne v polovici cesty do Sobraniec.

Dejiny

Obec sa po prvýkrát spomína v listine roku 1427. V priebehu storočí sa názov obce postupne vyvinul z Baskócz zaznamenaného v roku 1773, cez Baschkócz, Basskowce z roku 1786 až na Baskócz, Basskowce z roku 1808. Koncom 19. storočia sa používal už len maďarský názov Baskóc, ktorý bol neskôr z dôvodu odlíšenia sa od rovnomennej obce v súčasnom okrese Humenné zmenený na Alsóbaskóc. V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako prevažne ruská (rusínska) s 228 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Baškovciach nárast počtu obyvateľov na 307.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal len slovenský názov Baškovce. Po tzv. Malej vojne medzi Slovenskom a Maďarskom pripadli Baškovce horthyovskému Maďarsku, no po druhej svetovej vojne boli opätovne pričlenené k ČSR.
Stredná priemyselná škola (Považská Bystrica, Slov. partizánov 1132/52)

História

Terajšia SPŠ v Považskej Bystrici vznikla začiatkom školského roka 1939/1940. Rozhodujúcu zásluhu na jej vzniku mali Ing. Jaroslav Kubík, riaditeľ Zbrojovky,novozvolený starosta Považskej Bystrice Albert Urík,vedúci notár Jozef Petráš, okresný náčelník dr. Štefan Schurmann a námestník starostu Rudolf Jurášek. Oficiálny názov školy bol Verejná nižšia priemyselná majstrovská škola strojnícka v Považskej Bystrici. V tomto období škola nemala vlastnú budovu, teoretické vyučovanie sa konalo v miestnej Štátnej slovenskej ľudovej škole a dielenské cvičenia v závode Zbrojovka.
V šk. roku 1940 - 1941  Ministerstvo školstva a národnej osvety školu poštátnilo a určilo jej názov Štátna slovenská priemyselná škola v Považskej Bystrici.
V roku 1942 - 1943 bol správca školy Ing. Krčmárik menovaný za riaditeľa školy. V šk. roku 1943 - 1944 sa začalo so stavbou provizórnej budovy školy, škola dostala do používania budovu zlikvidovanej továrne „Hodváb“, ktorú využívala na dielenské vyučovanie.
V júni 1945 bol názov školy pozmenený na Štátna priemyselná škola.
V šk. roku 1946/1947 bolo zriadené ďalšie oddelenie - Vyššia majstrovská škola strojnícka. štúdium končilo maturitou. Vyučovanie sa konalo v provizórnej budove školy, ktorá mala 5 učební, 1 laboratórium a naturálny byt pre školníka. V roku 1948 bol za  správcu školy ustanovený prof. Jozef Skála.
V šk. roku 1949/1950 bola škola premenovaná na Vyššiu priemyselnú školu a boli v nej zriadené ďalšie nové oddelenia - Škola strojnícka a Vyššia škola pre pracujúcich.
Nedostatok vhodných vlastných učební pre denné i večerné štúdium viedol riaditeľstvo školy, výbor ZRPŠ a patronátny závod Považské strojárne riešiť otázku výstavby novej školskej budovy. Základný kameň budovy bol položený v roku 1967. Nové priestory boli otvorené v šk. roku 1974/1975.
V roku 1968 bola SPŠS rozdelená na 2 samostatné školy s vlastnými riaditeľstvami: na SPŠS a Strednú odbornú školu pre pracujúcich (V šk. roku 1984/85 došlo k ich spätnej integrácii.).
Od roku 1991 sa zdokonalila najmä výučba odborných predmetov, pretože bola odovzdaná do prevádzky prístavba budovy, v ktorej sa vybudovali odborné učebne. K odboru strojárstvo v roku 1992 pribudli dva nové študijné odbory: doprava a technické a informatické služby.
Od roku 1996 nesie škola názov Stredná priemyselná škola.
1.9.2005 bola k SPŠ pričlenená SOŠ v Považskej Bystrici. Počet študijných odborov sa rozšíril na 6.
Piran

Piran je starobylé mestečko na výbežku slovinského pobrežia. Má rozlohu 44,6 km² a žije tu 16 758 obyvateľov.
Jeho dominantou je kostol a pre stiesnené prímorské mestečká netypické veľké kruhové námestie. Na jeho mieste pôvodne stálo nádražie miestnej trate do Koperu, pre ktoré sa našlo miesto vďaka zasypaniu pôvodného slaniska. Po zrušení železnice bol priestor využitý ako námestie, ktorému dnes dominuje socha miestneho rodáka, slávneho talianskeho huslistu Giuseppe Tartiniho.
Pre zvyšok mestečka sú typické úzke uličky. Od čias talianskej nadvlády tu sídli talianska menšina a názvy ulíc sú tu dvojjazyčné. Na vyvýšenine nad Piranom je katedrála Sv. Juraja.
Irai

Poloha

Obec má rozlohu 14,85 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 577 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albinovanus Pedo

Albinovanus Pedo bol rímsky básnik Augustovho obdobia.
Pedo napísal niekoľko diel: akúsi skladbu o živote mýtického hrdina Thésea, ktorú spomína jeho blízky priateľ Ovídius, epigramy, ku ktorým sa vyjadruje epigramatik Marcus Valerius Martialis, a epickú báseň venovanú činom významného člena Julsko-klaudiovskej dynastie, Germanica. Quintilianus si ho považuje ako vynikajúceho autora epickej literatúry.
Z Pedonovho diela sa dochoval jeden dlhší zlomok z jeho skladby pojednávajúcej o Germanicovej výprave do Severného mora (16 po Kr.), ktorý zachoval v svojom diele Suasoriae Seneca Starší. Ide o príklad rečníckej úvahy (suasoria) o tom, či je správne, aby človek prenikal za prirodzené hranice svojho sveta, téma, ktorá sa bude opätovne objavovať v epike neskoršieho obdobia.
Francúzsky humanista Josephus Scaliger Pedonovi pripisoval tri elégie: dve o smrti Maecenata a jednu venovanú Augustovej manželke Livii pri príležitosti úmrtia jej syna Drusa. Dnes sa usudzuje, že ani jedna z týchto elégii nie je Pedonovo dielo. Consolatio ad Liviam (Útecha Lívii) bola zložená dokonca až v 15. storočí talianskym napodobovateľom klasickej poézie.
Hodžovsko-hattalovská jazyková reforma

Hodžovsko-hattalovská (jazyková) reforma  (iné názvy: Hattalova kodifikácia, hattalovská kodifikácia) bola kompromisná dohoda z októbra 1851 medzi štúrovcami a bernolákovcami o jednotnej podobe spisovnej slovenčiny. Slovenčina, ktorá bola výsledkom tejto reformy sa niekedy nazýva opravená slovenčina. Reforma nahradila Štúrovu slovenčinu a bernolákovčinu a stanovila podobu spisovnej slovenčiny výrazne podobnejšiu tej, ktorú používame dodnes.
Podnetom na reformu bola kritika dovtedy používaného štúrovského pravopisu zo strany M. M. Hodžu, ktorý kritizoval skutočnosť, že išlo o pravopis foneticko-etymologický. Čoskoro nato knižne, v roku 1850, M. Hattala navrhol svoj nový, viac etymologický pravopis, odchylný od štúrovej slovenčiny, češtiny aj bernolákovčiny. Štúr s Hattalovým návrhom v podstate súhlasil, a tak sa v októbri 1851 dosiahla v Bratislave medzi štúrovcami (konkrétne Ľ. Štúr, J. M. Hurban, M. M. Hodža) a bernolákovcami (konkrétne J. Palárik, A. Radlinský, Š. Závodník, M. Hattala) dohoda, že sa prijme v podstate Hattalov návrh reformy. 
Základná normatívna príručka nového pravopisu sa volala Krátka mluvnica slovenská. V roku 1852 ju vypracoval a anonymne vydal (pravdepodobne) M. Hattala. V „Predmluve“ príručku podpísali traja štúrovci a traja bernolákovci.

Prijatie

Pravopisná časť reformy bola úspešná, jej etymologicko-historický pravopis v podstate používame dodnes. Časť reformy týkajúca sa zmeny štruktúry jazyka smerom ku konzervativizmu však úspešná nebola a viacero reformou zavedených nefunkčných archaizmov (napr. slová sluhy, dela, ruce, kosťam, dlaňach, čeho, jednoho, dvúch) nasledujúce kodifikácie zrušili.
Bielozúbka bielobruchá

Rozšírenie a početnosť

Bielozúbka bielobruchá je v Európe rozšírená od Bretónska, cez strednú Európu, Apeninský a Balkánsky polostrov až po severné Španielsko, Taliansko, Grécko a ostrov Lesbos. Obýva stepnú, lesostepnú i polopúštnu oblasť Ruska až po Volgu. Nežije na Britských ostrovoch, Islande, v Dánsku, Pobaltských krajiných a v Škandinávii. Taktiež sa nevyskytuje na juhu Francúzska, na Pyrenejskom polostrove ani na ostrovoch Stredomoria.

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytla v 225 (52,1 % rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach 97 (Streda nad Bodrogom, NPR Tajba) – 1 100 m n. m. (chata Erika na Kojšovskej holi v Slovenskom rudohorí).
Vendine

Poloha

Obec má rozlohu 2,87 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fèves

Poloha

Obec má rozlohu 4,8 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 907 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montigny-la-Resle

Poloha

Obec má rozlohu 16,19 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 605 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Škoula

Klubový hokej

Škoula začínal s hokejom v Litínove. Dres tamojšieho "A" tímu prvýkrát okúsil v play-off v sezóne 1995/1996 v 17 rokoch. Po sezóne 1996/1997 odišiel do zámoria, kde pôsobil v tíme Barrie Colts (OHL). Colorado Avalanche ho draftovalo v roku 1998 z celkového 17. miesta. V sezóne 1999/2000 odohral v drese Colorada 97 zápasov a pripísal si 18 bodov (3 góly, 15 asistencií). O rok neskôr získal s klubom Stanley Cup, v 105 zápasoch zaznamenal 30 bodov. V Colorade hral stabilne až do sezóny 2003/2004, kedy bol vymenený do Anaheimu, kde nastúpil na 21 zápasov v ktorých zaznamenal 9 bodov (2+7). Sezónu 2004/2005 odohral kvôli výluke v NHL v rodnom Litvínove. Nasledujúcu sezónu 2005/2006 začal v klube Dallas Stars, ale odtiaľ ho po 61 odohraných zápasoch získala Minnesota Wild. Pred ročníkom 2009/2010 si ho zo zoznamu nechránených voľných agentov vybral Pittburgh. Začiatkom Marca bol vymenený z Pittsburghu do Toronta za útočníka Ponikarovskiho. Za Toronto neodohral žiadny zápas. Pred sezónou 2010/2011 prestúpil do Avangardu, za Omsk absolvoval spolu 148 duelov s bilanciou 7 gólov a 44 asistencií. V ročníku 2012/2013 odohral v klube 9 stretnutí, pripísal si iba jeden bod za asistenciu, pričom nazbieral až šesť mínusových bodov. Po vzájomnej dohode ukončil s klubom Avangard Omsk spoluprácu a prestúpil do konkurenčného klubu HC Lev Praha.

Reprezentácia

Česko reprezentoval na majstrovstvách sveta v rokoch 2004, 2006, 2011 a olympijských hrách v Salt Lake City 2002.