Metalcore

Metallic hardcore (90. roky)

V období od roku 1989 do roku 1995 sa objavila nová vlna hardcorových skupín. Patria sem kapely Merauder, All Out War, Integrity, Biohazard, Earth Crisis, Converge, Shai Hulud, Starkweather, Judge, Strife, Rorschach, Vision of Disorder a Hatebreed. Integrity čerpala inšpiráciu priamo z japonského hardcorového terorizmu skupiny GISM a metalu skupiny Slayer, a tiež sa inšpirovala dômyselnejšími prvkami skupín ako Septic Death, Samhain, Motörhead a Joy Division, zatiaľ čo Earth Crisis, Converge a Hatebreed čerpali priamo z death metalu. Dôležitý bol predovšetkým album Earth Crisis z roku 1995 Destroy the Machines. Slovami gitaristu Scotta Crousea, 
Boli to veľmi zmiešané reakcie. Často uvádzajú, že som povedal, že Earth Crisis bola prvou hardcorovou kapelu s metalovým soundom. Samozrejme, že sme neboli prví, ale myslím, že sme to definitívne posunuli na inú úroveň. Počuli sme kopu rečí typu ‘títo maníci sa snažia byť Panterou’, čo sme všetci brali ako veľký kompliment!
Biohazard, Coalesce a Overcast patrili medzi najdôležitejšie kapely raného metalcoreu. Tieto skupiny bývajú občas označované ako „metallic hardcore“. Ako píše novinár Lars Gotrich, „Give Them Rope, je popri kľúčových nahrávkach od Dillinger Escape Plan a Botch, undergroundovým míľnikom, ktorý pomohol raziť cestu štýlu, ktoré mal byť čoskoro známy ako ‘metalcore’. Napriek riziku, že bude znieť príliš redukovane – príliš neskoro! – metalcore bol prirodzeným vyústením spojenia extrémneho metalu a hardcoreu, avšak zo špirálovitým taktom, ktorý znel dajako agresívnejšie.“ Koncom dekády mal obvzlášť veľký vplyv predovšetkým album Shai Hulud Hearts Once Nourished with Hope and Compassion.

Komerčný úspech (prvá dekáda 21. storočia)

V polovice prvej dekády 21. storočia sa metalcore ukázal ako silná komerčná sila, podporovaná niekoľkými nezávislými nahrávacími spoločnosťami ako Century Media a Metal Blade, ktoré podpisovali zmluvy s metalcoreovými kapelami. Okolo roku 2004 bol už metalcore natoľko populárny, že nahrávky The End of Heartache od Killswitch Engage a The War Within od Shadows Fall sa dostali na 21. a 20. miesto v albumovej hitparáde Billboard. V Spojených štátoch bodoval singel „Two Weeks“ od skupiny All That Remains na 9. mieste rebríčka Mainstream Rock Tracks a v rebríčku Modern Rock Tracks sa umiestnil na 38. mieste. V roku 2007 bola skladba „Nothing Left od As I Lay Dying nominovaná na cenu Grammy v kategórii „Najlepší metalový výkon“. An Ocean Between Us (album obsahujúci "Nothing Left") mal sám osebe komerčný úspech, debutujúc na 8. mieste v rebríčku „Billboard 200“. Scream Aim Fire, druhý štúdiový album waleskej metalcoreovej skupiny Bullet for My Valentine, sa okamžite vyšplhal na 4. priečku Billboard 200. Ešte úspešnejší bol ich tretí album, Fever, ktorý v roku 2010 bodoval na tretej priečke, a s ktorého sa len v Spojených štátoch predalo viac než 71 000 kópií hneď prvý týždeň a 21 000 v Spojenom kráľovstve. Piaty album Underoath nazvaný Define the Great Line, vydaný roku 2006, sa umiestnil v rebríčku Billboard 200 na druhom mieste, keď sa z neho za prvý týždeň predalo 98 000 kópií. 
The Devil Wears Prada dosiahli so svojím albumom With Roots Above and Branches Below veľký komerčný úspech, bodujúc ihneď po vydaní na 11. mieste v rebríčku Billboard 200. Trivium boli tiež veľmi úspešní, bodujúc v rebríčkoch top 25 v niekoľkých krajinách vrátane Spojených štátov, a v top 10 rebríčkoch v Austrálii a v Spojenom kráľovstve, kde dokonca dostali zlatú platňu. Takisto Hatebreed, God Forbid a As I Lay Dying bodovali v hitparádach. 
Album Underoath Lost in the Sound of Separation sa umiestnil na ôsmej pozícii v rebríčku Billboard 200 s 56 000 predanými kópiami za prvý týždeň len v USA. Rovnomenný album Killswitch Engage v Billboard 200 dosiahol siedmu priečku, keď sa z neho predalo 58 000 kópií. V poslednom čase bol úspešný album Reckless & Relentless britskej skupiny Asking Alexandria, ktorý sa dostal na deviatu priečku Billboard 200 s 31 000 predanými nahrávkami za prvý týždeň. Nahrávka z roku 2011 Dead Throne od The Devil Wears Prada debutovala na deviatej priečke v Billboard 200 s 32 400 predanými nahrávkami za prvý týždeň.

Spev

Vokálna stránka metalcoreu pozostáva prevažne zo screamingu, čo bolo bežné predovšetkým v 90. rokoch. Dnešné kapely kombinujú screaming s normálnym spevom, najmä počas interlúdia (medzihry, angl. bridge) alebo refrénu piesne.

Inštrumentálna stránka

Metalcore sa vyznačuje harmonickými gitarovými riffami, dvojkopákovými bicími a breakdownami. Takmer vždy sa používa drop ladenie, rané kapely zväčša používali ladenie Drop D, C# alebo C. V poslednej dobe niektoré kapely začali svoje gitary podlaďovať až na Drop G1 či dokonca F#1. Bubeníci väčšinou používajú množstvo techník dvojkopákového bubnovania a celkovo rôzne štýly bubnovania. Niekedy možno počuť taktiež blast beaty.

Ideológie

Metalcore pochádza z prostredia hardcore punkovej subkultúry youth crew, v ktorej množstvo skupín vyznávalo filozofiu straight edge, aj keď Integrity patrili medzi výnimky. Converge boli známi tým, že sa zameriavali na osobné strasti a neúspechy v láske. Dwid Hellion, frontman Integrity, patril medzi zástancov „Cirkvi svätého teroru posledného zúčtovania“, apokalyptického systému viery príbuzného gnosticizmu a katarstvu. Viacero členov súčasných metalcoreových kapiel sú praktizujúci kresťania, napríklad členovia Zao, The Devil Wears Prada, As I Lay Dying, Killswitch Engage, August Burns Red, Texas in July, Demon Hunter, Oh, Sleeper a Underoath.

Melodický metalcore

V prvej polovici 90. rokov prišla tretia vlna metalcoreových skupín, ktoré kládli oveľa väčší dôraz na melódiu. Tieto kapely mali sklon miesiť melodický death metal, hardcore punk a občas aj emo. Medzi melodické metalcoreové skupiny sa zaraďujú All That Remains, Atreyu, Bullet for My Valentine, Darkest Hour, Eighteen Visions, Killswitch Engage a Poison the Well. Inšpirácie, podnety a skladateľské štýly čerpali tieto kapely zväčša z melodického death metalu, predovšetkým od kapiel ako At the Gates, Arch Enemy, In Flames a Soilwork. V melodickom metalcore sa dosť často objavuje čistý spev. Niektoré z týchto kapiel, napríklad Shadows Fall, bývajú naklonené glam metalu 80. rokov. V súvislosti s melodickými metalcoreovými kapelami sa spomína, že „poňali klišé metalu 80. rokov“ ako „nadmerné množstvá výrobníkov hmly, excelentné sóla [a] tri basové bubny.“