google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Germain-en-Laye (mesto)

Dejiny

Pôvodne kráľovské mesto založil Róbert II. v roku 1020, králi sídlili v miestnom zámku postavenom na mieste bývalého hradu medzi rokmi 1364 a 1367. Okrem iných sa tu narodil a dvadsať rokov sídlil Ľudovít XIV., narodil sa tu aj jeho brat vojvoda Filip I. Orleánsky a v čase svojho exilu tu pobýval anglický kráľ Jakub II., ktorý je pochovaný v miestnom kostole.
Francúzska revolúcia mesto premenovala na Montagne-du-Bon-Air, neskôr však mesto získalo späť historický názov. V roku 1867 tu Napoleon III. zriadil Musée des Antiquités Nationales, Múzeum národných starožitností. V roku 1919 tu bola uzavretá Saintgermainská zmluva, ktorá definitívne spečatila osud Rakúsko-Uhorska. Počas druhej svetovej vojny tu bol hlavný stan nemeckej armády na západe.
Châteaufort (Alpes-de-Haute-Provence)

Poloha

Châteaufort má rozlohu 13,73 km². Najvyšší bod je položený 1 280 m n. m. a najnižší bod 541 m n. m.

Obyvateľstvo

Châteaufort má 23 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Európa

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 - Európa prebiehala v ôsmich šesťčlenných skupinách a jednej päťčlennej skupine.
Osamelí bežci

Osamelí bežci bola básnická skupina, ktorú tvorili traja autori slovenskej modernej poézie a prózy – Ivan Laučík, Peter Repka a Ivan Štrpka.
Skupina vznikla v roku 1963 pokusom publikovať v časopise Mladá tvorba svoj manifest. Uverejnili v ňom napokon manifesty dva – prvý pod názvom Návrat anjelov spolu so svojimi básňami v čísle 1/1964 a druhý v čísle 5/1964 pod názvom Prednosti trojnohých slávikov. Ich manifesty boli na tú dobu veľmi provokatívne, nakoľko odmietali oficiálne hodnoty. Vojnu a komunizmus považovali za abstraktné pojmy pre svoju generáciu, ale taktiež odmietali tvorbu niektorých etablovaných autorov (napr. Andreja Plávku). Odmietali tiež zasahovanie ideológie do literárnej tvorby a protestovali proti vtedajšiemu spoločenskému systému.
Všetci traja autori debutovali v rokoch 1968 – 1969 a svojou originálnou tvorbou sa odlišovali nielen od súdobej slovenskej lyriky, ale dokázali sa odlíšiť i jeden od druhého. Rozvíjali vlastnú básnickú viacvýznamovosť a básne pre nich znamenali možnosť neobmedzeného sebavyjadrenia. Okrem Štrpku sa v období normalizácie odmlčali a znovu začali pôsobiť až koncom 80. rokov (Laučík), resp. začiatkom 90. rokov (Repka).
Gore-Tex

História

Membrána Gore-Tex bola objavená na začiatku 70-tych rokov 20. storočia. Prvý textilný materiál s touto štruktúrou bol na trh uvedený v roku 1980. V súčasnosti sa vyrába niekoľko druhov Gore-Texových materiálov (GORE-TEX Jura, GORE-TEX XCR, GORE-TEX PacLite, GORE-TEX Sierra, ...) s rozličnými parametrami (odolnosť voči vode, priedušnosť) a určením (oblečenie, obuv, ...). V súčasnosti je technicky najlepšia membrána GORE-TEX Pro Shell, ktorá nahrádza membránu GORE-TEX XCR. Tá sa už v súčasnosti nevyrába.
La Motte-Tilly

Poloha

Obec má rozlohu 11,59 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Federálny pracovno-študijný program

Federálny pracovno-študijný program (angl. Federal Work-Study Program) je federálne financovaný program v USA zabezpečujúci zamestnanie na čiastkový úväzok študentovi, ktorý potrebuje finančnú pomoc, aby mohol začať alebo pokračovať vo svojom vzdelávaní, obyčajne po absolvovaní strednej školy. Pri pracovno-študijných programoch ide spravidla o vysokoškolské programy technicko-odborného štúdia kombinujúceho štúdium a prácu v zamestnaní, ktoré môže byť vyčíslené. Pracovno-študijné programy majú poskytovať odborné skúsenosti v určitom odbore práce.
Bohumil Kubišta

Životopis

Od roku 1903 študoval na Umeleckopriemyselnej škole v Prahe, už nasledujúci rok prešiel na Akadémiu výtvarných umení do ateliéru Vlaha Bukovaca. Ani tam dlho nevydržal a z akadémie odišiel.
Krátko cestoval - do Florencie a do Paríža. Zúčastnil sa oboch výstav Osmy v rokoch 1907–1908. Z existenčných dôvodov vstúpil do armády, kde pôsobil ako dôstojník delostrelectva v chorvátskej Pule. Krátko po konci prvej svetovej vojny zomrel na španielsku chrípku.

Dielo

Zo začiatku boli jeho diela neskoroimpresionistické, neskôr prešiel ku kubizmu, postupne bol ovplyvňovaný fauvizmom a futurizmom.
Hyperbios (syn Aigypta)

Hyperbios (starogr. Ὑπέρβιος – Hyperbios) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho družky Héfaistiny.
Hyperbios bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Hyperbios sa ženil s Kelaino, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, Kelaino a ako aj ostatné jeho dcéry príkaz otca splnili a od bohov si vyslúžili večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Pont d’Iéna

Pont d’Iéna (Jenský most) je cestný most cez  rieku Seinu v Paríži. Spája 16. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa bitky pri Jene v roku 1806, v ktorej Napoleon Bonaparte porazil pruskú armádu. Od roku 1975 je most zaradený medzi historické pamiatky.

Dejiny

Impulz k postaveniu mosta vzišiel od cisára Napoleona, ktorý v roku 1807 vydal dekrét ktorým bolo rozhodnuté i mene mosta. Stavba prebiehala v rokoch 1808 – 1814. Počas okupácie Paríža pruskými vojakmi chcel generál Blücher, ktorý bol v bitke pri Jene porazený, vyhodiť most do vzduchu, ale kráľ Ľudovít XVIII. tomu zabránil. Most bol premenovaný na Pont de l’École Militaire (Most Vojenskej školy) a boli znesení orli, ktorí ho zdobili. Názov i výzdoba sa mostu vrátila až za vlády Ľudovíta Filipa. Počas svetovej výstavy v roku 1900 slúžil most na výstavné účely a doprava bola odklonená. Most bol tiež pri tejto príležitosti rozšírený na 24 metrov o kovové chodníky. Ďalšie rozšírenie mostu na súčasných 35 metrov prebehlo pred svetovou výstavou v roku 1937.

Architektúra

Most je kamenný s piatimi oblúkmi s rozpätím 28 metrov, jeho celková dĺžka je 155 metrov a šírka 35 metrov.
Jeho štyri piliere zdobia cisárski orli. V roku 1853 pribudli na koncoch mosta štyri sochy. Na pravom brehu je galský bojovník (autor Antoine Préault) a rímsky bojovník (Louis Daumas). Na ľavom brehu je arabský bojovník (Jean-Jacques Feuchère) a grécky bojovník (François Devault).
Strand (Londýn)

Strand je jednou z významných londýnskych ulíc spájajúcich dva hlavné mestské obvody, a to City of London a City of Westminster. Ulica začína na Trafalgarskom námestí pri železničnej stanici Charing Cross a končí pri Temple Bar, kde sa spája s Fleet Street.

História

Pomenovanie Strand pochádza zo staroanglického slova pre pobrežie alebo nábrežie rieky. Dáni, Nóri, Nemci a Holanďania si taktiež odvodili výraz pre pláž z tohto slova. Predtým ako bolo vybudované Thames Embankment bola Strand najbližšou cestou pri Temži.
Oblasť Aldwych a Strand bola osídlená už v dobe anglosaskej, keď vznikla osada v oblasti tesne za pôvodnými rímskymi hradbami. V stredoveku bola táto oblasť centrom výstavby a rozvoje medzi centrom obchodu v City a politickým centrom vo Westminsteri. V 17. storočí práve Strand tvorila hlavnú spojnicu medzi týmito dvoma centrami.
Na Strand sa nachádzajú v oddelených ostrovčekoch mimo hlavný dopravný ruch dva kostoly. Prvým z nich je St Clement Danes, vybudovaný asi v 9. storočí, i keď väčšina súčasnej stavby pochádza zo 17. storočia a jej autorom je architekt Christopher Wren. St Mary-le-Strand bol dokončený v roku 1717 a jeho autorom je James Gibbs.
Eridanus (súhvezdie)

Mytologický pôvod

Toto dlhé súhvezdie vinúce sa od Orióna hlboko na juh už oddávna pripomínalo ľuďom rieku. Egypťania v ňom videli obraz posvätného Nílu, antickí Európania pravdepodobne zase severotaliansku rieku Pád. S Pádom ho stotožňuje aj antická báj o Faethónovi, synovi boha Slnka Helia. Faethón raz uprosil otca, aby mu požičal jeho slnečný voz. Márne ho Helios odhováral, že riadenie voza je ťažké a nebezpečné, Faethón trval na svojom. Jazdu na slnečnom voze skutočne nezvládol, pretože jeho kone sa zľakli obrovského škorpióna na oblohe. Zdesený Faethón pustil otiaže z rúk a neriadený záprah pobiehal zmätene po oblohe. Žiar sálajúci z ohnivého voza ničil Zem a všetko živé na nej. Aby Zeus zachránil svet, zrazil Faethóna bleskom zo slnečného vozu dole. Nešťastný Faethón letel vesmírom ako padajúca hviezda a utopil sa vo vodách Eridanu. Jeho sestry Heliady nariekali nad jeho krutým osudom. Boli preto premenené na topole po oboch stranách rieky. Iná povesť hovorí, že po Eridane sa plavil Iáson na bájnej lodi Argó na svojej ceste za zlatým rúnom.

Hmloviny

V blízkosti Rigelu, trochu západne od neho, sa nachádza hmlovina IC 2118 s názvom Hlava čarodejnice. Je to modrá prachová reflexná hmlovina, ktorej jemný prach odráža svetlo Rigelu. Nachádza sa vo vzdialenosti asi 1000 svetelných rokov. Vizuálne je nepozorovateľná, ale zobrazí sa na snímkach s dlhou expozičnou dobou. Jej uhlový premer je 180 oblúkových minút.
Na severnej strane súhvezdia možno pozorovať planetárnu hmlovinu NGC 1535. Jej celková jasnosť je 9 magnitúd a dá sa vyhľadať len 10 a viac centimetrovým ďalekohľadom.

Galaxie

V súhvezdí Eridana je množstvo galaxií, ale všetky sú slabé. Najjasnejšia z nich je NGC 1291 s magnitúdou 10,2 (podľa iného zdroja až 8,5). Asi 3° severne od hviezdy tau4 leží amatérskym ďalekohľadom ťažko pozorovateľná, zato zo snímok Hubbleovho ďalekohľadu známa galaxia NGC 1300. Je to pekný príklad špirálovej galaxie s priečkou. Celková jasnosť tohto objektu je 11,3 (10,4) magnitúd.
NGC 1332 a NGC 1407 sú dve eliptické galaxie s jasnosťami 10,3 a 9,8 mag. NGC 1132 je tiež eliptická galaxia nachádzajúca sa takmer na hranici s Veľrybou. Dosahuje jasnosť len 14. magnitúd, ale je na nej pozoruhodné to, že na rozdiel od iných eliptických galaxií je osamotená, teda nie je členom nijakej kopy galaxií. NGC 1309 je špirálová galaxia s jasnosťou 11,6 mag., na ktorú sa dávame priamo zhora. NGC 1531 a NGC 1532 sú dvojicou tzv. interagujúcich galaxií, čiže galaxií, ktoré sú fyzicky tak blízko seba, že sa gravitačne navzájom deformujú. Napokon je tu ešte mladá eliptická galaxia NGC 1700 vo východnej časti súhvezdia, ktorá vykazuje známky rotujúceho disku o šírke 90 000 svetelných rokov s teplotou mnoho miliónov stupňov. Tento jav neobvyklý pre eliptickú galaxiu sa tiež pripisuje gravitačnému splynutiu dvoch galaxií v minulosti.
Jan Matejko

Rodina a detstvo

Matejkovi starí rodičia boli českí roľníci v Roudnici. Otec František bol rodákom z Hradca Králové a v Haliči pôsobil ako vychovávateľ a učiteľ hudby. Zo začiatku pracoval u rodiny Wodzických v Koscielnikoch (dnes súčasť Novej Huty) a neskôr sa presťahoval do Krakova, kde uzavrel manželstvo s Katarínou Rosbergovou, ktorá pochádzala z poľsko-nemeckej rodiny zámožných sedlárov. 
Jan bol ich deviate dieťa z celkovo jedenástich. Už od raného detstva prejavoval nevšedné výtvarné nadanie, čo mu umožnilo postup do vyšších tried, keďže v takmer všetkých ostatných predmetoch prepadal. Nikdy sa nenaučil žiadny cudzí jazyk a problémy mu robila aj poľština.

Maliarska tvorba

V mladosti prežil ostreľovanie Krakova Rakúšanmi v roku 1848, takisto bol svedkom Decembrového povstania, ktoré podporoval finančne. Pod vplyvom týchto národných tragédií sa začal venovať historickej maľbe, namiesto dovtedajšej cirkevnej tvorbe. Často umiestňoval na svojich plátnach osoby, ktoré sa v skutočnosti na danej udalosti nezúčastnili (napr. Hugo Kollataj a generál J. Wodzicki na obraze Bitka pri Racławiciach), nešlo mu však o presné zmapovanie histórie, ale o symbolicko-filozofické pôsobenie diela a edukačný účinok.

Súkromný život

V roku 1864 sa oženil s Teodorou, rodenou Giebułtowskou, s ktorou mal päť detí: Beatu, Helenu, Tadeáša, Juraja a Reginu. Posledná, Regina, zomrela ešte v dojčenskom veku. Žena pre neho bola inšpiráciou a modelom k početným dielam (napr. kráľovná Bona Sforza v „Pruskom holde”). Ešte počas svojho života si vydobyl svojou tvorbou celonárodné uznanie a stal sa všeobecne uznávaným klasikom. Jeho sláva bola celosvetová (úspešné boli najmä výstavy v Paríži). On sám unikal pozornosti verejnosti a osobná účasť na oficiálnych spoločenských udalostiach bola pre neho značne stresujúca. V dome, kde Matejko v Krakove býval, je dnes Matejkovo múzeum. 
Bol prvým rektorom Výtvarnej akadémie v Krakove. Z jeho žiakov sú najslávnejší Maurycy Gottlieb, Jacek Malczewski, Józef Mehoffer, Witold Pruszkowski, Leon Wyczółkowski a Stanislaw Wyspianski.
Matejko je pochovaný v čestnej aleji Rakowického cintorína v Krakove.
Opel Manta

Rely a špeciálne verzie

V roku 1979 boli začaté práce na projekte rally-spec Opel. Obidve Ascona B a Manta B boli na tento projekt použité. Hoci Ascona 400 bola úspešnejšia, ale v skutočnosti Manta B bol pozruhodný automobil. Opel spojil sily z nemeckým tunerom Irmscher a britským Cosworth aby spoločne vytvorili Mantu 400. Cosworth dostal za úlohu vytvoriť 16-ventilovú hlavu valcov s dvomi vačkovými hriadeľmi pre blok motora špecikikácie CIH a Irmscher zas dostal za úlohu vypracovať dizajn interiéru a exteriéru auta. Spoločné výsledky nedopadli zle, avšak najväčším problémom bol motor.
Prvá myšlienka vytvoriť 2-litrový motor s použitím 16-ventilovej hlavy valcov z Cosworthu nedávala proste dostatočný výkon. Lenže problémom bolo, že hlavy valcov už boli vyrobené takže hlavy boli iba upravené aby sa vošli do 4-valcového CIH bloku motora. Tak postavili neobvyklý motor s objemom 2 litre ktorý prevŕtali, použili väčšie piesty, kľukový hriadeľ použili zo vznetového motora 2.3 rovnakého typu (CIH) a výsledný objem valcov bol 2,4 litra. To bola príležitosť aby sa vytvorilo niekoľko upravených verzií pre rely.
Opel dodal prvých 23 exemplárov v roku 1981, ktoré boli rozoznateľné vďaka prednej maske s dvomi otvormi. Vozidlá boli dodávané aj ako street automobily odvodené z rally špeciálov. Tieto street verzie, známe ako Phase cars boli luxusné verzie modelu Manta B Coupé.

Phase 1

Verzia Phase 1 boli vozidlá dodávané so sedačkami Recaro s vyšitým znakom Opel, koženým volantom Irmscher a dokonca aj ostrekovačmi predných svetiel. Vozidlá boli vo farbe Arctic White s bielymi ľahkozliatinovými diskami Ronal veľkosti 7x15". Motor bol vybavený vstrekovačmi Bosch LE a výkon mal 107 kW / 144 HP.

Phase 2

Verzia Phase 2 však bola úplne odlišná. Bola s veľkými rozšírenými blatníkmi z exotických materiálov ako je kevlar a karbón, ktoré podstatne znižovali hmotnosť auta. Odľahčené boli aj dvere, kapota, spojlery a okná. Disky boli rovnaké Ronal, ale mali rozmery 8x15" vpredu a 10x15" vzadu. Výkon motora bol 172 kW / 230 HP s použitím sady 48 mm karburátorov typu DCOE. Používali sa rôzne prevodovky od výrobcu ZF a samosvorný diferenciál zadnej nápravy.

Phase 3

Phase 3 je termín používaný, keď sa hovorí o verzii i400. Veľa pretekárov z tej doby upravovalo tento motor na vyššie výkony. Niektorí sa dostali cez hranicu 300 koní a dokonca aj dnes dokážu tieto motory vyladiť aj na viac ako 340 koní bez použitia prepĺňania.
Utrecht

Dejiny

Okolo roku 47 bolo mesto osídlené Rímanmi a bolo pôvodne postavené z dreva na rieke Rýn. Pôvodný názov mesta bol Traiectum a v stredoveku bolo na mape označované ako Ultra Traiectum. O pár desiatok rokov neskôr sa mestu začalo hovoriť jeho súčasným názvom Utrecht.
Počas stredoveku bol Utrecht najdôležitejším centrom na severe Holandska. Mesto bolo tiež diecézou, ktorú spravoval arcibiskup. Rozrastajúcemu mestu boli udelené mestské práva v roku 1122.
V roku 1579 podpísalo sedem severných provincií Utrechtskú úniu, v ktorej sa rozhodli bojovať proti španielskej nadvláde. 
Roku 1843 spojila železnica Utrecht s Amsterdamom, neskôr sa postupne Utrecht stal stredom holandskej železničnej siete. 
V rokoch 1920 - 1930 sa v Utrechtu vybudovali hlavné obytné pásma nazývané Tuindorp, Oog in Al. Počas druhej svetovej vojny bol Utrecht v zajatí Nemcov, od ktorých ho 7. mája 1945 oslobodili kanadskí vojaci.

Demografia

Obyvatelia mesta sa nazývajú Utrechter alebo zriedkavejšie aj Utrechtenaar. K 1. januáru 2007 malo mesto 288 395 obyvateľov.
Zloženie je následovné: 68% Holanďanov, 9% Maročanov, 5% Turkov, 3% Surinamcov a 15% ostatných etnických skupín. Predpokladá sa, že v roku 2017 by mesto mohlo mať 350 000 obyvateľov.

Panoráma mesta

Utrecht je známy svojou katedrálou - Kostolným dómom. Veža kostola, ktorá má výšku 112 m je dominantou panorámy mesta. Utrechtská univerzita je najväčšou holandskou univerzitou a v meste sa tiež nachádza futbalový klub FC Utrecht, ktorý má sídlo na štadióne Nieuw Galgenwaard.
V Utrechtu sa nachádza aj centrálne nádražie Utrecht Centraal, ktoré je hlavným dopravným uzlom holandskej železničnej dopravy.
V súčasnosti sa v Utrechte stavia ďalšia dominanta mesta, veža, ktorá by mala byť dokončená v roku 2009 a mala by byž 109 metrov vysoká.

Vzdelanie

Utrechtská univerzita je najväčšou holandskou univerzitou a k roku 2004 tam študovalo celkom 26 787 študentov. Univerzita sídli v centre mesta, ale má budovy aj na východe Utrechtu (univerzitný kampus De Uithof). Utrechtská univerzita je na 39. mieste (7. v Európe) v hodnotení prestížnych univerzít z roku 2006.
V Utrechte sa nachádzajú aj ďalšie vzdelávacie inštitúty; vysoké školy Hogeschool Utrecht (30 000 študentov) a HKU Utrecht School of the Arts (3 000 študentov) a viaceré základné a stredné školy.
Ján Kellner (mešťanosta)

Životopis

Školské vzdelanie nadobudol v Banskej Bystrici. Majstrom klobučníckeho cechu sa stal v Banskej Bystrici (1750). Písal rodinnú kroniku, aj udalosti kronikárskeho charakteru o Banskej Bystrici.
Svatomariánské údolí

Ochrana

Predmetom ochrany je zachované, prirodzene sa utvárajúce koryto rieky Doubravy s výskytom lužných jaseňových jelšín v nadväzujúcej nive a s výskytom vzácnych a zvlášť chránených druhov rastlín a živočíchov.
Počas vertebratologického prieskumu pred vyhlásením rezervácie tu bolo zaznamenaných 94 druhov stavovcov (9 rýb, 4 obojživelníci, 2 plazy, 64 vtákov a 15 cicavcov). Svojim romnožovacím cyklom je na územie rezervácie viazaných 69 druhov.
Derrick Atkins

Osaka 2007

Skončil na druhom mieste časom 9,91 s. Na préveho Tysona Gaya mal stratu šesť stotín a náskok pred tretím Asafom Powellom päť stotín. Štartovú reakciu mal ako druhý najlepší (lepšiu mal len Nigérijčan Olusoji Fasuba).
Thugny-Trugny

Poloha

Obec má rozlohu 13,41 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Prosečné (geomorfologický podcelok)

Vymedzenie

Podcelok zaberá východnú časť Chočských vrchov, od západne ležiacich Sielnických vrchov je oddelený Sestrčskou dolinou s potokom Sestrč. Na severe leží Zuberská brázda, patriaca do Podtatranskej brázdy, východne je hranica Západných Tatier vedená Suchou dolinou a na juhu terén klesá do Liptovskej kotliny, podcelku Podtatranskej kotliny.

Pamiatky

V tejto časti pohoria sa nachádzajú plošne rozsiahle národné prírodné rezervácie Prosiecka a Kvačianska dolina.
Medzinárodná basketbalová federácia

Medzinárodná basketbalová federácia (fr. Fédération internationale de basket-ball, skr. FIBA; do roku 1986 Medzinárodná federácia amatérskeho basketbalu - Fédération internationale de basket-ball amateur, skratka rovnaká ako dnes) je nezávislá asociácia združujúca 213 národných basketbalových organizácií na celom svete, sídliaca vo švajčiarskej Ženeve. Je neziskovou organizáciou, nesleduje žiadne ciele hospodárskej povahy pre dosiahnutie vlastného zisku. Medzinárodným olympijským výborom je pokladaná za jediný kompetentný orgán v oblasti basketbalu.

Rebríček FIBA

FIBA zostavuje rebríček, ktorý zoraďuje jednotlivé národné reprezentácie podľa ich dosiahnutých výsledkov. Zostavujú sa rebríčky mužov, žien, dorastencov, dorasteniek a kombinované. Slovensko v rebríčku k 13. októbru 2010 v mužskej časti nezískalo ani bod, v ženskej je medzi ženami na 26. mieste a medzi dorastenkami na 21. mieste, v kombinovanom rebríčku na 38. mieste.
Frouville

Poloha

Obec má rozlohu 7,6 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Numbers from the Beast: An All-Star Salute to Iron Maiden

K dvadsiatemupiatemu výročiu vydania prvého albumu skupiny dostala skupina Iron Maiden 11. októbra 2005 darček od kolegov hudobníkov v podobe albumu Numbers From The Beast: An All-Star Salute To Iron Maiden, na ktorom je jedenásť skladieb. Na obale albumu je neodmysliteľný maskot skupiny, zombík Eddie.
Skladby nahrali: KISS, AC/DC, Motörhead, Anthrax, Dio, Judas Priest, Testement, Twisted Sister, Extreme, Whitesnake, Slaughter, Helmet, Dokken, Ozzy’s band, Led Zeppelin, Mr. Big, Poison, MSG, Styx, UFO, Lynch Mob, Suicidal Tendencies, Rob Zombie Band, Rainbow, The Firm.
Ondřej Smeykal

Ondřej Smeykal je český profesionálny hráč a priekopník hry na didgeridoo a elektrodidgeridoo.
Absolvoval Akadémiu výtvarných umení v Prahe. S hrou na didgeridoo začínal ako samouk a pre značnú nedostupnosť didgeridoo začínal svoje prvé pokusy s osvojením si hry cvičením na obyčajné papierové kobercové rúrky. Neskôr odcestoval na skoro ročný pobyt do Austrálie, kde študoval skalné maliarstva pôvodných obyvateľov Austrálie na univerzite v Canberre ako aj hru na austrálsky domorodý nástroj. Dnes sa venuje výhradne koncertným vystúpeniam, vyučuje hru na didgeridoo a venuje sa obchodu s tradičnými eukalyptovými nástrojmi.
Trélazé

Poloha

Obec má rozlohu 12,2 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 562 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jakub Jakobeus

Životopis

Narodil sa v meštianskej rodine a vzdelanie získaval v Kutnej Hore a na Karlovej univerzite v Prahe. Pôsobil ako pomocný učiteľ v Sušici, v rokoch 1616 – 1617 ako rektor v Písku a v roku 1618 bol vysvätený za utrakvistického kňaza. V rokoch 1618 – 1619 pôsobil ako kaplán, v rokoch 1619 – 1621 ako farár v Starom Měste v Prahe. Po bitke pri Bielej hore bol nútený opustiť Čechy a usadil sa v Sasku. V roku 1624 sa presťahoval na územie dnešného Slovenska, kde sa zdržiaval v Trenčíne, neskôr v Kučíne a napokon v Prešove, kde pôsobil ako učiteľ a neskôr ako duchovný. V rokoch 1627 – 29 pôsobil na evanjelickej základnej škole v obci Soľ (okres Vranov nad Topľou).

Tvorba

Začiatky jeho literárnej tvorby spadajú do rokov 1612 – 1621. Venoval sa písaniu latinskej príležitostnej poézie svetského charakteru a českej náboženskej próze. V neskoršej tvorbe sa venuje najmä tradičným humanistickým motívom, ako je protivojnový postoj a vlastenecké cítenie.
Rouilly-Saint-Loup

Poloha

Obec má rozlohu 11,26 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 547 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nages-et-Solorgues

Poloha

Obec má rozlohu 6,18 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 517 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE