google/wiki40b huggingface dataset:
VSŽ Košice v sezóne 1988/1989

Herný systém

Spenglerov pohár 1988 hrali 5 tímy, kde každý s každým odohral 1 zápas. Prvé dve tímy si proti sebe zahrali ešte raz vo finále na silvestra presne o 12:00. Turnaj sa hral tradične vo švajčiarskom Davose vo Vaillant Aréne v termíne od 26. Decembra do 31.Decembra 1988.

Herný systém

Ligu hralo 12 klubov. Najskôr sa stretli všetky družstvá dvojkolovo každý s každým, celkovo v 22 zápasov (1 vonku a 1 doma). Po tejto prvej časti nasledovala fáza, kde sa podľa umiestnenia v tabuľke párne družstvá stretli s nepárnymi. Výsledky prvých 22. kôl sa započítavali. Po základnej časti nasledovalo klasické play-off (štvrťfinále, semifinále, zápasy o umiestnenia a finále sa hrali na 3 víťazné zápasy). V play-off pri nerozhodnom výsledku hralo 10 minútové predĺženie; ak sa ani v ňom nerozhodlo, nasledovali samostatné nájazdy. Z každého družstva do série nastúpili 5 hráči; ak sa nerozhodlo nastúpil z každého jeden hráč až do rozhodnutia.

Štatistiky hráčov

Zdroj: Eliteprospects

Herný systém

Pohár IIHF sa hral po lige a hrali ju ligové mužstvá. Mala byť rozdelená na dve skupiny po 7 tímov no nakoniec Dukla Trenčín odmietla účasť a tímy Poldi SONP Kladno a Slovan CHZJD Bratislava hrali prelínaciu súťaž o 1.celoštatnu ligu. Nakoniec sa hrala len skupinová fáza bez finále.
Pílonosotvaré

Pílonosotvaré alebo piliarotvaré (lat. Pristiophoriformes), tzv. piliarotvaré žraloky, sú rad žralokov z nadradu Squalomorphi s jedinou recentnou čeľaďou Pristiophoridae, tzv. piliarovité žraloky. Hlavnými poznávacími znakmi sú: Zaoblené telo, dlhé rostrum (Rovnako ako u piliarov pripomína motorovú pílu) a ústa pod rostrom. Tvarom tela pripomínajú tieto žraloky veľmi piliare (tie sú však rajovidné drsnokožce), dokonca si ich potápači s piliarmi môžu aj spliesť. Na rozdiel od nich však piliarotvaré žraloky nemajú ústa na spodnej strane tela a žiabre majú po bokoch tela.
Mestské časti Buenos Aires

Buenos Aires sa delí na 48 mestských častí, resp. štvrtí, ktoré sa nazývajú "barrios". Mesto sa však podľa novšieho systému delí aj na 15 komún ("comunas"), pričom každá komúna zahŕňa jednu alebo viac mestských častí (barrios).
Saujon

Poloha

Obec má rozlohu 18,07 km². Najvyšší bod je položený 20 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 636 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národné ženské olympijské futbalové družstvo Spojeného kráľovstva

História

Keď v roku 1863 vznikla prvá futbalová asociácia (FA), jej geografické kompetencie neboli jasné: nevedelo sa, či asociácia spravuje len Anglicko alebo celú Veľkú Britániu. Otázku čiastočne vyriešil vznik Škótskej futbalovej asociácie (SFA) v roku 1873. Tretia národná futbalová asociácia, Futbalová asociácia Walesu, vznikla v roku 1876 a štvrtá, Írska futbalová asociácia, (IFA), v roku 1880.
Pergé

Dejiny

Pergé bolo dôležité staroveké mesto Pamfýlie. Bolo založené okolo roku 1000 pred Kr. Nachádza sa medzi dnešnými riekami Düden a Aksu. V roku 546 pred Kr. dobyli Pergé Peržania. Do gréckych rúk sa Pergé opäť dostalo pri ťažení Alexandra Macedónskeho v roku 333 pred Kr. Po rozpade Alexandrovej ríše sa k moci dostali Seleukovci. Napokon ho roku 188 pred Kr. dobyli Rimania. Podľa Skutkov apoštolov (Sk 13,13) navštívil sv. Pavol so sv. Barnabášom Pergé na svojej prvej misijnej ceste.
Avram Iancu (Bihárska župa)

Turisticky atraktívne lokality

Ruina rímskokatolíckeho kostola v dedine Tămașda, postaveného v 13. storočí v románskom slohu a neskôr pristavanými gotickými prvkami. Kultúrna pamiatka.
Rímskokatolícka cyrilometodská bohoslovecká fakulta Univerzity Komenského v Bratislave

Rímskokatolícka cyrilometodská bohoslovecká fakulta Univerzity Komenského v Bratislave (skr. RKCMBF UK) je jedna z trinástich fakúlt Komenského univerzity v Bratislave. Vzdeláva klerikov, kandidátov na kňazstvo a laikov vo filozoficko - teologických katolíckych disciplínach. Je najstaršou existujúcou teologickou fakultou na Slovensku.

História

Rímskokatolícka cyrilometodská bohoslovecká fakulta bola zriadená 24. júla 1919 zákonom č. 441/1919 Sb.z. a n., erigovaná Posvätnou kongregáciou pre katolícku výchovu dekrétom č. 756/1935 dňa 15. augusta 1935 a vládnym nariadením č. 112/1936 dňa 24. apríla 1936 na vykonanie zákona č. 441/1919 ako súčasť Univerzity Komenského. V rokoch 1946/1947 bola vyňatá zo zväzku s Univerzitou Komenského. Vládnym nariadením zo dňa 14. júla 1950 č. 112/1950 Zb. o bohosloveckých fakultách sa zaviedla nová organizácia bohosloveckého štúdia. Zákonom č. 163/1990 Zb. o bohosloveckých fakultách z 3. mája 1990 bola znovu začlenená do zväzku Univerzity Komenského.
Právnym základom činnosti fakulty je zákon č. 131/2002 Z.z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov a zákon č. 163/1990 Zb. o bohosloveckých fakultách. Z hľadiska kánonického práva sa fakulta riadi apoštolskou konštitúciou Jána Pavla II. „Sapientia Christiana“ z roku 1979, „Ordinationes“ Kongregácie pre katolícku výchovu z roku 1979 a normami kánonického práva (kán. 815 – 820 CIC). V súlade s kán. 817 CIC fakulta udeľuje akademické stupne, ktoré majú v Cirkvi kánonické účinky. Fakulta podľa kánonického práva podlieha Veľkému kancelárovi, ktorým je arcibiskup metropolita Bratislavskej arcidiecézy, v súčasnosti Stanislav Zvolenský.
Hlavné sídlo fakulty sa nachádza na Kapitulskej ulici č. 26 pri Kňazskom seminári sv. Cyrila a Metoda v Bratislave, kde študujú seminaristi za Bratislavskú a Trnavskú arcidiecézu. Dennou ako aj externou formou štúdia v Bratislave študujú aj laici. Okrem toho má fakulta v súčasnosti aj Teologický inštitút pri Kňazskom seminári sv. Gorazda v Nitre, kde študujú seminaristi za Nitriansku a Žilinskú diecézu. V Nitre nie je možnosť dennej formy štúdia pre laikov, a tiež Teologický inštitút pri Kňazskom seminári sv. Františka Xaverského v Banskej Bystrici - Badíne, kde študujú seminaristi Banskobystrickej diecézy, ako aj laici v dennej alebo externej forme štúdia.
Fakulta má svoju vlastnú knižnicu, ktorá sídli vedľa budovy na Kapitulskej ulici v Bratislave. Je možné nájsť bohatú ponuku literatúry z teologickej, filozofickej a pedagogickej oblasti štúdia. Knižnica realizuje tiež aj predaj a distribúciu vedeckých časopisov RKCMBF (Acta Facultatis Theologicae Universitatis Comenianae Bratislaviensis a Studia Biblica Slovaca), knižné novinky a iné zaujímavé publikácie. 
Dňa 15. decembra 2015 bola Aula fakulty v Bratislave slávnostné pomenovaná na Aulu Benedikta XVI., ako spomienku na návštevu  kardinála Josepha Ratzingera, prefekta Kongregácie pre náuku viery 1. apríla 1992, budúceho pápeža Benedikta XVI.
Myrón zo Sikyónu

Myrón (starogr. Μύρων – Myrón) bol tyran v starovekom gréckom meste Sikyón v 7. stor. pred Kr.
Myrón zo Sikyónu zvíťazil v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) na 33. olympijských hrách v roku 648 pred Kr. Tethripon zaviedli na 25. olympijských hrách v roku 680 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že Myrón dal po svojom olympijskom víťazstve vybudovať v Olympii pokladnicu, zvanú Sikyónska, ktorá sa nachádzala v Altide na vápencovej terase pri severnej strane Hérinho chrámu, za Kronovým pahorkom (Kronion). Na tejto terase boli pokladnice, podobné pokladniciam v Delfách, ktoré tam Gréci postavili na počesť boha Apolóna. Pokladnice boli menšie stavby v podobe chrámu (in antis) a slúžili k ochrane a vystavovaniu obetných darov jednotlivých miest Grécka.
Sikyónska pokladnica mala podľa opisu Pausania dve miestnosti, jednu postavenú v dórskom a druhú v iónskom slohu. Steny miestností boli obložené medenými plátmi. Váha tohto kovu, pochádzajúceho z ďalekej Ibérie, (meď sa ťažila v okolí rieky Baetis) mala podľa uvedeného nápisu na stene až päťsto talentov (13 098 kg.). Okrem mnohých vzácnych obetných darov (meča so zlatou rukoväťou, rohu zo slonoviny a iných) boli v tejto pokladnici uložené aj tri disky, ktoré sa používali pri pretekoch v päťboji.
Montvert

Poloha

Obec má rozlohu 11,37 km². Najvyšší bod je položený 684 m n. m. a najnižší bod 392 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krvotvorba

Krvotvorba alebo hematopoéza alebo hemopoéza je proces tvorby a obnovy krvných elementov. Umožňuje ju existencia kmeňových buniek kostnej drene a lymfatického tkaniva.
Letenský obvod

Letenský obvod (maď. Letenyei kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Letenye.
Triumvirát

Slovo triumvirát je bežne používané na označenie politického režimu, v ktorom vládnu traja silní politickí a/alebo vojenskí vodcovia. Dohoda môže byť formálna, alebo neformálna, a i keď sú si títo traja zvyčajne rovní na papieri, zriedkakedy je to aj v realite. Slovo možno tiež použiť na označenie štátu s troma rôznymi vojenskými vodcami, pričom každý z nich sa vyhlasuje za zvrchovaného panovníka v štáte.

Etymológia

Slovo sa odvodzuje z koreňa triumvir (označuje jednotlivo každého z trojice), zo starolatinskej frázy trium virum, nominativ množného čísla od tres viri „traja muži“ (tres = traja + viri, množné číslo od slova vir = muž)
Cudzie hriechy

Cudzie hriechy sú v katolíckej tradícii hriechy, ktoré človek nespácha priamo, ale prostredníctvom iných ľudí.
Cudzím hriechom človek získava podiel na hriechu iného a naviac sa cudzí hriech berie ako ublíženie druhému človeku, čím sa proti nemu previňuje. Cudzím hriechom je napríklad dávať niekomu radu na hriech, nahovárať ho na hriech, povzbudzovať ho na hriech, prikazovať mu spáchať hriech, súhlasiť s jeho hriechom, mlčať pri jeho hriechu, pomáhať mu hrešiť, schvaľovať a zastávať sa jeho hriechu, chváliť jeho hriech, netrestať jeho hriech atď.
Hans Sachs

Životopis

Otec Hansa Sachsa bol krajčír. Sachs v Norimbergu navštevoval významnú latinskú školu. V 14 rokoch sa stal obuvníckym učňom. Po vyučení v 17 rokoch sa vydal na „Wanderjahre“, čo znamenalo, vandrovať po mnohých mestách Nemecka. Neskôr sa rozhodol stať meistersingerom v Innsbrucku (písal sa rok 1513). V tom istom roku sa stal aj meistersingerom v Mníchove. Tu sa zdokonaľoval v básnickom umení až do roku 1516, kedy sa natrvalo usadil v Norimbergu a zostal tu až do konca svojho života. 
1. septembra 1519 sa oženil s Kunigundou Creutzerovou (1502 – 1560). Po jej smrti sa 2. septembra 1561 oženil znovu s mladou vdovou Barbarou Harscherovou. Z prvého manželstva mal päť dcér a dvoch synov, ale všetci zomreli skôr ako Sachs. S druhou manželkou prišlo na svet šesť detí. Norimbergské obdobie sa považuje za jeho najtvorivejšie, pričom písal najmä divadelné hry s komediálnym obsahom (O figliarovi Eulenspieglovi), alebo tragédie (O doktorovi Faustovi). Na konci života výrazne podporoval reformátora Martina Luthera, avšak protestantom sa nikdy nestal.
2005 BS1

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História

Planétku objavili 16. januára 2005 okolo 08:20 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory ETS. Dňa 13. januára 2005 v 10:11 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 269 tis. km od stredu Zeme.
Pretože neboli nájdené žiadne záznamy o jej pozorovaní v minulosti, sú parametre jej dráhy veľmi neisté a preto bude aj ťažké ju nájsť pri budúcich návratoch do blízkosti Zeme.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 57 tis. km. K najbližšiemu veľkému priblíženiu k Zemi na vzdialenosť 11,0 mil. km má dôjsť 21. januára 2016. V 21. storočí dôjde k podobným priblíženiam ešte v rokoch 2073 a 2096. Kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou do konca 21. storočia nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 8,2×10⁻⁵.  Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej −4,51. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne 16,64 km/s.  Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
William Faulkner

Životopis

Vyrastal v Oxforde v štáte Mississippi ako syn bohatej a váženej južanskej rodiny. Tu strávil väčšinu svojho života, okrem obdobia, keď slúžil v Britských kráľovských vzdušných silách v Kanade v roku 1918, nejaký čas strávil ako reportér a bohém v New Orleans a v roku 1925 krátko pobudol aj v Európe.
Študoval na gymnáziu a dva roky strávil na Oxforde. Jeho jediným lákadlom na vysokej škole bol futbal, a pokušenia ako lovenie, popíjanie a párty, až kým ho v roku 1915 nevyhodili. Jeho rodina dohliadla na to, aby sa zamestnal v banke jeho starého otca. Jeho záškoláctvo bolo jasným znamením toho, že akademická práca nie je nič pre neho. 
V New Orleans sa Faulkner začal zaujímať o poéziu a avantgardných spisovateľov, ako T. S. Eliot a J. Joyce, a o francúzskych symbolistov S. Mallarmé a P. Verlaine. Faulkner vydal dve básnické zbierky: The Marble Faun (1924) a A Green Bough (1931).
V New Orleans spoznal Sherwooda Andersona, ktorý mu pomohol vydať jeho prvý román - The Soldier's Pay (1926, Vojakov žold).
V roku 1929 si Faulkner zobral za ženu Estelle Franklin, jeho bývalú lásku, ktorá sa rozviedla s prvým manželom a vrátila sa do Oxfordu aj so svojimi dvoma deťmi. Spolu s Faulknerom si kúpili dom v Rowan Oak, kde sa im narodila dcéra, a tu sa aj natrvalo usadili. 
Faulkner verejne komentoval rasové vzťahy počas boja za desegregáciu škôl, uznával ľudské práva a dôstojnosť černochov, kritizoval brutalitu a nespravodlivosť, ktorá bola na nich vykonávaná.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2010

Juhozápadná Ázia (WAFF)

Kvalifikačný turnaj prebiehal od 13. – 18. októbra 2009 v Dauhe, v Katare, za účasti 6 tímov. Postúpili 3 najlepšie družstvá.

Východná Ázia (EAFF)

Kvalifikačný turnaj prebiehal od 24. – 29. novembra 2009 v Pekingu, v Číne, za účasti 7 tímov. Postúpili 3 najlepšie družstvá.

Juhovýchodná Ázia (AFF)

Kvalifikačný turnaj prebiehal od 20. – 25. februára 2010 v Jakarte, v Indonézii, za účasti 7 tímov. Postúpili 3 najlepšie družstvá.
Nicholas Sparks

Životopis

Narodil sa v Omahe v Nebraske ako prostredný z troch detí profesora Patricka Michala Sparksa a jeho ženy Jill Emmy Marie Sparksovej. Má ešte staršieho brata Michaela Earla (* 1964), sestra Danielle (* 1967 - † 2000), ktorá zomrela na leukémiu, mu bola inšpirácou na vytvorenie hlavnej postavy románu Nezabudnuteľná cesta. 
V mladosti sa rodina často sťahovala zo štátu do štátu. Sparks študoval na Bella Vista High School, ktorú ukončil ako valedictorian (primus ročníka), potom sa stal študentom katolíckej University of Notre Dame (1984). Dosť času venoval športu, konkrétne atletike, v roku 1985 jeho tím vytvoril doteraz platný rekord školy v štafete na 4 x 800 metrov. Štúdium finančníctva ukončil s vynikajúcim prospechom v roku 1988. V roku 1988 sa Sparks počas jarných prázdnin stretol s Cathy Cole z New Hampshire, v júli 1989 sa vzali a potom žili v  Sacramente v Kalifornii. V nasledujúcich rokoch Sparks vyskúšal celý rad povolaní. V roku 1993 sa rodina presťahovala do New Bernu, kde napísal svoj prvý publikovaný román The Notebook (1996). V súčasnosti stále žije v New Berne s manželkou a piatimi deťmi: tromi synmi (Miles Andrew, Ryan Cote a Landon) a dvoma dcérami-dvojčatami (Lexie Danielle a Savannah Marin). Sparks prispieva do národnej a miestnej charity a podieľa sa na programe kreatívneho písania University of Notre Dame.

Tvorba

Svoj prvý, nikdy nepublikovaný román The Passing, napísal Sparks v roku 1985, počas štúdia na Notre Dame. Druhý román, The Royal Murders, (tiež nikdy nepublikovaný) napísal v roku 1989. Ďalší román The Notebook, z roku 1994 zaujal literárnu agentku Theresu Parkovú, ktorá zariadila jeho vydanie v Time Warner Book Group. Keď v októbri 1996 vyšiel, zaznamenal obrovský úspech - prvý týždeň viedol rebríček bestsellerov v New York Times a úspech sa dostavil aj na medzinárodnej scéne. 
Sparks, ktorého jeho prvý román finančne dokonale zabezpečil, sa potom oddal literárnej tvorbe a napísal mnoho ďalších, medzinárodne veľmi úspešných bestsellerov. Jeho tvorba je preložená do viac ako 35 jazykov, vrátane slovenčiny (pozri zoznam publikovaných diel). Podľa námetov troch jeho románov vznikli celovečerné filmy, ktoré dohromady zarobili viac ako štvrť miliardy dolárov.
Michel Miklík

Klubový hokej

Je odchovancom Piešťan. V roku 2001 debutoval v slovenskej extralige v drese Liptovského Mikuláša, neskôr pôsobil v kluboch MsHK Žilina, Dukla Trenčín a v Košiciach, s ktorými získal dva tituly majstra Slovenska. Počas štyroch sezón v drese Košíc nastúpil na 218 zápasov, v ktorých získal 141 bodov (84+57). Pred sezónou 2012/13 sa s klubom HC Slovan Bratislava dohodol na zmluve na dve sezóny do 30. apríla 2014. Po základnej časti sezóny 2013/14 bol v KHL druhým najproduktívnejším Slovákom, keď v 54 zápasoch zaznamenal 31 bodov (14+17). Pred MS 2014 v ľadovom hokeji, v ktorých sa stal s 11 bodmi (4+7) najproduktívnejším Slovákom, podpísal dvojročnú zmluvu s Amurom Chabarovsk (KHL). V sezóne 2014/15 bol s 28 bodmi (13+15) druhým najproduktívnejším hráčom Amuru. Sezónu 2015/2016 začal v Amure, no už po šiestich odohraných zápasoch sa do konca sezóny upísal Slovanu Bratislava. Sezónu 2016/2017 začal zápasom v II. hokejovej lige v tíme ŠHK 37 Piešťany, kde nastúpil na jeden zápas v ktorom strelil jeden gól a pridal dve asistencie. V polovici októbra 2016 podpísal zmluvu na jeden mesiac s extraligovým tímom HC Košice a následne sa dohodol na zmluve s českým klubom HC Kometa Brno. Po necelom mesiaci - ukončil svoje pôsobenie v Komete a súťažný ročník 2016/2017 dohral vo fínskom tíme JYP Jyväskylä.

Reprezentácia

V slovenskom drese odohral 100 zápasov, strelil 18 gólov. Slovensko reprezentoval na Majstrovstvách sveta v roku 2012 a 2013. Na majstrovstvách sveta v roku 2014 bol najproduktívnejším Slovákom na turnaji.00100
Steinsel

Poloha

Obec má rozlohu 21,81 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 241 m n. m.

Obyvateľstvo

Steinsel má 4754 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.89% bolo v Steinsel nezamestanosť nižšia o 2.08 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Estadens

Poloha

Obec má rozlohu 17,47 km². Najvyšší bod je položený 805 m n. m. a najnižší bod 396 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Whitechapel (stanica metra)

História

Stanica Whitechapel bola pôvodne otvorená v roku 1876, keď bola linka East London Railway (ELR) predĺžená severne od staníc Wapping a Liverpool Street. Spoločnosť ELR vlastnila stanice a koľajnice, ale nevlastnila vlaky. Zo začiatku viaceré spoločnosti zabezpečovali dopravu cez Whitechapel, London, Brighton & South Coast Railway (LB&SCR), the London, Chatham & Dover Railway (LC&DR) a South Eastern Railway (SER). Neskôr Great Eastern Railway (GER) riadili prevádzku stanice.
6. októbra 1884 Metropolitan District Railway (MDR, dnes District Line) otvorila novú stanicu vedľa už existujúcej stanice ELR. Táto slúžila ako konečná stanica predĺženej linky zo stanice Mansion House. Nová stanica dostala meno Whitechapel (Mile End). Servis stanice ELR z Liverpool Street bol zrušený v roku 1885. Stanica získala svoje súčasné meno 13. novembra 1901.
1. februára 1902 bola stanica MDR dočasne uzavretá pre rekonštrukciu. Bola znovu otvorená 2. júna 1902 keď MDR otvorili Whitechapel & Bow Railway, spoločný podnik s London Tilbury & Southend Railway (LT&SR). Nové predĺženie linky smerovalo východne, k stanici Bromley-by-Bow, kde sa stretlo s linkou LT&SR. Prevádzka MDR potom fungovala pravidelne na stanicu Upminster a počas leta až do mesta Southend-on-Sea.
Linka MDR bola elektrifikovaná v roku 1905 a parné vlaky boli nahradené vlakmi s elektrickým pohonom. Prevádzka východne bola znížená kvôli limitu elektrifikácie v East Hame a neskôr znovu obnovená do Barkingu v roku 1908 a do Upministru v roku 1932. 3. decembra 1906 Metropolitan Railway (dnes Metropolitan Line) rozšírila svoju trať do Whitechapelu ako východná konečná stanica.
Metropolitan Railway tiež prevádzkovala vlaky cez južnú sekciu ELR (cez St Mary's) medzi koľajnicami MDR západne od Whitechapelu a koľajnicami ELR severne od stanice Shadwell. Keď bola v roku 1913 linka ELR elektrifikovaná skončila sa prevádzka na stanicu MDR, ale predĺžila sa trať cez Whitechapel až do Shoreditchu (dlhú dobu bol Shoreditch končnou stanicou, ale v súčasnosti je stanica zatvorená). Táto zmena nastala 31. marca 1913.
30. marca 1936 tu začal opäť s prevádzkou linka Metropolitan Line, operovala cez District Line až do Barkingu. Dnes touto trasou premáva Hammersmith & City Line.
25. marca 1995 bola East London Line zatvorená kvôli opravám na Thames Tunnel. Boli vykonané hlavné renovácie a nové signalizácie boli inštalované na trati. Stanica bola otvorená 25. marca 1998 južne a 27. septembra 1998 severným smerom.
V príprave na budúce predĺženie East London Line na Dalston a Islington bola severná časť linky zruešná. Prevádzka medzi stanicami Whitechapel a Shoreditch bola zatavená 9. júna 2006. Pred tým metro premávalo na Shoreditch v čase dopravnej špičky a nedeľu ráno. Spojenie medzi stanicami zabezpečuje autobusová doprava.
Galandova ulica

Národné kultúrne pamiatky

Na ulici sa nachádzajú národné kultúrne pamiatky – vily so záhradami, ktoré majú čísla 1, 3, 4, 5 a 8.
Na Galandovej 1 sa nachádza secesná vila z roku 1919, ktorá patrila rodine Steinerovcov. Vila na Galandovej 3 bol postavená v roku 1915 v eklektickom slohu.
Secesná vila sa nachádza na Galandovej 4. Na Galandovej 5 stojí eklektická vila, v rovnakom slohu je postavená vila profesora Machera na Galandovej 8 z roku 1912.
Computational Engineering

CES je skratka pre Computational Engineering Science (alebo jednoducho Computational Engineering), v roku 1997 v Nemecku zavedený študijný odbor. Tento odbor ponúka interdisciplinárne vzdelanie a ponúka prepojenie troch disciplín - inžinierstva, matematiky a informatiky. Hlavným cieľom tohto programu je modelovanie a simulácia inžinierskych problémov pomocou výpočtovej techniky. Riešenie týchto inžinierskych problémov si vyžaduje aplikáciu teórie numerického riešenia parciálnych diferenciálnych rovníc.
Veľký Polom

Turistika

Veľký Polom, jeho okolie a hrebeň patrí medzi obľúbené turistické ciele. Je tu niekoľko chát: Skalka, Severka, Kamenná chata.
Nitriansky kódex

Nitriansky kódex, latinský evanjeliár, je najstaršou listinnou ručne písanou pamiatkou na území Slovenska.
Pochádza pravdepodobne z roku 1083. Nitriansky kódex je kniha písaná úhľadným písmom s kolorovanými inicálkami, obsahujúca liturgické lexty. Listy sú zviazané vo väzbe z pozláteného mosadzného plechu. Z nej zaujme najviac predná doska, ktorej výzdoba je ozajstným umeleckým skvostom. Dominuje jej byzantský relikviárny dvojitý kríž so strieborného alebo pocínovaného plechu s dutým vnútrom obsahujúcim relikvie - úlomky dreva a kúsok hrubej tkaniny. Tie podľa legendy pochádzajú z kríža, ktorý v 4. storočí údajne objavila na vrchu Golgota matka rímskeho cisára Konštantína Veľkého Helena.
Kniha písaná v latinčine vznikla v benediktínskom kláštore v Hronskom Beňadiku. Obsahuje výňatky z evanjelií čítaných pri bohoslužbách, tzv. perikopy. Okrem toho Nitriansky kódex obsahuje mená svätcov ako i zoznam liturgických sviatkov slávených v čase jeho vzniku.
Po svojom vzniku bol kódex dlho uchovávaný za múrmi kláštora. Po smrti benediktínskeho opáta Jána III. v roku 1510 začal kláštor materiálne a duchovne upadať. V súvislosti s tým kódex v roku 1556 pripadol darom Ostrihomskej kapitule. Na jeho znovuvrátení na Slovensko má veľkú zásluhu arcibiskup Juraj Slepčiansky-Pohronec (1595 - 1685). Jeho pričinením sa táto vzácna písomná pamiatka európskeho významu dostala do Nitry. V rokoch 1919 - 1942 bola však opäť uložená v Ostrihome ako chrámový poklad tunajšej baziliky. Definitívne sa späť kódex dostal v roku 1942 kedy bol uložený na Nitrianskom hrade a dnes je majetkom biskupského úradu.
Nitriansky kódex je zapísaný v zozname národných kultúrnych pamiatok v archívoch Slovenskej republiky, kde má poradové číslo jeden.