google/wiki40b huggingface dataset:
Čakan

Čakan alebo krompáč je nástroj na jednej strane s plochým ostrím, na druhej strane s hrotom na kopanie tvrdej zeminy. Skladá sa z drevenej, obvykle bukovej násady a dvojstrannej oceľovej časti s hrotom. Čakan je na jednej strane jednoduchý nástroj, ale práve z tohto dôvodu potrebuje mať robotník pracujúci s ním dennodenne zručnosť a poznať správnu efektívnu techniku práce s ním. Počas prvej svetovej vojny mali zákopníci dennú normu 3 metre kubické (m³) zeminy (ekvivalent 660 plných stredne veľkých lopát zeminy). Aby bolo možné takúto ťažkú prácu vydržať, záležalo na každom jednom pohybe. Na krompáč sa netlačí, zdvíha sa len presne do potrebnej výšky a kopanie sa vykonáva len energiou vznikajúcou pri jeho voľnom páde. Princíp spočíva v stále rovnakom odkrajovaní zeminy širšou stranou čakana. Na tvrdšie alebo kamenné podložie sa dá použiť aj špicatý koniec krompáča, ktorý ľahšie rozruší a prenikne podkladom.
Rôzne typy čakanov sa používajú aj ako horolezecká pomôcka.
Vojenská prísaha

Vojenská prísaha je slávnostný sľub, ktorým vojaci deklarujú svoju vernosť vlasti. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky tento slávnostný sľub vojaci spravidla skladajú po skončení základného vojenského výcviku.
Šamanizmus

Šamanizmus je inštitucionálne, formálne blúznivé spojenie človeka s nadprirodzenou bytosťou v službách príslušnej sociálnej skupiny.
Henrik Tallinder

Henrik Tallinder (* 10. január 1979, Štokholm, Švédsko) je švédsky hokejový obranca, od sezóny 1997/98 hrajúci za tím Buffalo Sabres v NHL.

Klubový hokej

Henrik Tallinder meria 192 centimetrov a váži 95 kilogramov. Strieľa pravou rukou. Svoju hokejovú kariéru začínal s tímom AIK Solna v švédskej súťaži Elitserien, odkiaľ po piatich rokoch odišiel roku 2000 do tímu TPS Turku vo fínskej SM-liige. Tallinder bol draftovaný v úvodnom drafte NHL roku 1997 v druhom kole ako 48. v celkovom poradí tímom Buffalo Sabres.

Reprezentácia

Tallinder reprezentoval Švédsko v juniorskej kategórii na Majstrovstvách sveta v roku 1998.
Šancová ulica (Bratislava)

Pôvod názvu

Ulica je pomenovaná podľa slova šance, ktoré pochádza z nemeckého Die Schanze - označovali sa ním mestské hradby, nachádzajúce sa v minulosti na týchto miestach. Za socializmu mala názov Malinovského ulica, na počesť sovietskeho vojenského veliteľa Rodiona Jakovleviča Malinovského (1898 – 1967), 1. apríla 1991 získala opäť pôvodný názov.

Národné kultúrne pamiatky

Na ulici sa nachádzajú budovy, ktoré sú národnou kultúrnou pamiatkou, majú čísla 1, 2, 4, 6 a nepárne čísla 21 – 63.
Na Šancovej 1 sa nachádza budova pôvodnej hlavnej železničnej stanice z roku 1848 postavená v slohu neskorého klasicizmu. V skladových priestoroch budovy má sídlo Múzeum dopravy.
Eklektický nájomný dom na Šancovej 2 bol postavený po roku 1908. V rovnakom slohu bol postavený nájomný dom na Šancovej 4 z 90. rokov 19. storočia. a nájomný dom na Šancovej 6 postavený pred rokom 1906.
Budovy na Šancovej 21 – 63 tvoria obytný komplex Unitas, ktorý bol postavený začiatkom 30. rokov 20. storočia pre sociálne slabšie vrstvy obyvateľstva podľa návrhu architektov Fridricha Weinwurma (1884 – 1942) a Ignáca Vécseia (1883 – 1944). Ide o pavlačové domy s malými bytmi.

Súčasnosť

Na križovatke s Karpatskou ulicou v blízkosti budovy YMCA mala byť postavená budova s 34 nadzemnými podlažiami, investor však nedostal na takú vysokú stavbu povolenie a do júla 2006 mal schválených iba osem nadzemných podlaží. V roku 2008 však dostal povolenie na výstavbu 22 podlaží a tak sa v 1. kvartáli roka 2009 začalo s dostavbou rozostavaného objektu.
Ondrej Záturecký

Životopis

Pochádzal zo šľachtického rodu Záturecký zo Záturčia (Zathureczky de Zaturcsa). Divadelný ochotník a režisér v Banskej Bystrici-Radvani (od 1936), v Mestskom divadelnom združení v Banskej Bystrici; učiteľom a vzorom mu bol Ján Kováč. Účinkoval vo vyše 120 inscenáciách, z ktorých 23 režíroval. Riaditeľ PKO v Banskej Bystrici (1948-1969), riaditeľ ZK ROH Slovenska v Banskej Bystrici (1969-1982).
Konštruktívny okraj

Konštruktívny okraj alebo divergentný/extenzný okraj platne je v platňovej tektonike hranica medzi tektonickými platňami, ktoré sa pohybujú smerom od seba. Na mieste kde sa platne rozchádzajú z astenosféry preniká magma, ktorá na preniká cez riftové údolia v strede stredooceánskych chrbtoch a spôsobuje bazaltový podmorský vulkanizmus. V dôsledku gravitácie sa bazalty vzďaľujú od stredu do strán, do vzniknutých prasklín vniká nová magma, ktorá spôsobuje ďalšie zaťaženie a oddialenie hornín. Proces sa neustále opakuje spôsobuje rozchádzanie oceánskeho dna.

Vznik

Takéto okraje sa vyvíjajú na miestach kontinentálnych riftov, ktoré prejdú do štádia rozchádzania oceánskeho dna. Divergentné okraje sú preto najmä medzi oceánskymi platňami. Rifty vznikajú v miestach vyklenutia astenosféry s vysokým tepelným tokom dodávaným z plášťa.
Vyklenutá astenosféra v novo vznikajúcej riftovej oblasti najprv nataví kontinentálnu kôru a neskôr zmení jej felzický charakter na bázický. Po zlomoch a prasklinách v kôre potom na povrch preniká bazaltová magma. Oblasti riftov sú neskôr väčšinou zaplavené morom. Podmorský vulkanizmus pokračuje okolo zlomov, ktoré na povrch privádzajú novú magmu, vzniká stredooceánsky chrbát. Vyvrhovanie magmy, ktorá preniká na povrch vďaka vyklenutiu astenosféry spôsobuje, že boky vyvýšeného stredooceánskeho chrbta sa rozchádzajú v dôsledku gravitácie a novo vzniknuté extenzné trhliny ešte viac podporujú prienik magmy. Dôsledkom týchto procesov je fakt, že najmladšie horniny sú blízko stredooceánskeho chrbta a najstaršie blízko pri kontinente. Možno pri tom po oboch stranách stredooceánskeho chrbta pozorovať symetrické pásy rovnako starých hornín.
Priemerný prírastok novej oceánskej kôry na konštruktívnom okraji je okolo 2 cm za rok. Takáto rýchlosť je porovnateľná s rastom ľudských nechtov. Avšak v priebehu desiatok miliónov rokov sa tak platne mohli posunúť o tisíce kilometrov. Typickým prejavom vulkanizmu na okrajoch platní sú pokojné výlevy málo viskóznej magmy, za vzniku typických poduškových láv. V oblastiach divergencie platní vznikajú iba plytké zemetrasenia. Predpokladá sa, že rifty a divergentné okraje vznikajú nad stúpajúcimi konvekčnými prúdmi astenosféry.
Rétorika (rečnícke umenie)

Rétorika (iné názvy: rečníctvo, rétorstvo; z starogr. ῥητορική) je rečnícke umenie a náuka o verbálnom prejave.
Rétorika bola (v stredoveku) tretie zo siedmich slobodných umení. Vznikla v starovekom Grécku. V tomto čase to bola súčasť stredného vyššieho vzdelania a často od svojho prejavu závisel ich úspech. Rétoriku vyučovali rétori-učitelia rétoriky. Najvýznamnejší rétorici boli grécki filozofi, ako napríklad Demostenes, Gorgias z Leontín, Sokrates a jeho žiak Platón. Aristoteles ako najvýznamnejší rečník napísal diela Rétorika a Poetika. Tézy z týchto diel tvoria základ i pre súčasnú rétoriku.
Podľa Aristotela rétorika chce presvedčovať bez toho, aby si robila starosti o pravdivosť či len zdanlivosť toho, o čom sa hovorí.
Fresselines

Poloha

Obec má rozlohu 30,78 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 624 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sai

Poloha

Obec má rozlohu 5,04 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Catalão

Catalão je hlavné mesto štátu Goiás v juhovýchodnej Brazílii. Nachádza sa 254 km od hlavného mesta Goiânia. Má rozlohu 3 778 km² a asi 74 400 obyvateľov.
OpenNet Iniciatíva

OpenNet Iniciatíva je spoločný projekt, ktorého cieľom je monitoring praktík internetového filtrovania a kontroly jednotlivými štátmi. Projekt používa množstvo technologických prostriedkov, tak isto ako medzinárodnú sieť vyšetrovateľov, na zistenie rozsahu a povahy vládami riadeného programu na filtrovanie Internetu. Na programe sa podieľajú akademické inštitúcie, medzi ktoré patrí Citizen Lab v Centre pre Medzinárodné Štúdie, Univerzita v Toronte, Centrum Berkman pre Internet & Spoločnosť na Univerzite Harvard, Advanced Network Research Group na Cambridge Bezpečnostnom Programe, Universita Cambridge, a Oxford Internetový Inštitút, Univerzita Oxford.

Psiphon

Psiphon je riešenie na obchádzanie cenzúry, ktoré užívateľom umožňuje prístup k blokovaným stránkam v krajinách, kde je Internet blokovaný. Psiphon umožňuje bežnému osobnému počítaču tváriť sa ako osobný proxy server, ktorý umožňuje administrátorovi zadať užívateľské meno a heslo, ktoré je obratom dané niekomu v krajine, kde prevláda cenzúra Internetu, takže užívatelia v danej krajine sú schopný bezpečného a necenzurovaného pripojenia na Internet.

Správa o Výskume Cenzúry

Zo strany ONI existuje množstvo štúdií, ktoré ukazujú, aká častá je internetová cenzúra v niektorých krajinách alebo regiónoch. Témy rozoberané v týchto štúdiách pokrývajú oblasti od zavedených softvérov alebo riešení konkrétnych skupín na cenzúru Internetu, aké druhy obsahu sú blokované (politický, pornografický alebo iný).

Access Denied

ONI publikovalu svoju prvú knihu, ACCESS DENIED: The Practice and Politics of Internet Filtering, vydanú cez MIT Press v r. 2008.
Európska cesta 25

Dôležité mestá

Dôležité mestá, ktorá ležia na E25 sú holandské mestá Utrecht, ’s-Hertogenbosch, Eindhoven a Maastricht. V Belgicku to sú mestá Liège a Bastogne, v Luxembursku je to mesto Luxemburg. Dôležité francúzske mestá na E25 sú Metz, Saint-Avold, Strasbourg a Mulhouse, v Švajčiarsku E25 prechádza cez dôležité mestá Bazilej, Olten, Bern, Lausanne a mesto Ženeva. E25 sa ďalej vracia do Francúzska do obce Chamonix-Mont-Blanc, pokračuje cez Tunel Mont-Blanc do Talianska. Tu sa cez mestá Courmayeur, Aosta a Alessandria končí cesta E25 v meste Janov.
Solignac

Poloha

Obec má rozlohu 16,54 km². Najvyšší bod je položený 392 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 501 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vauchelles-lès-Domart

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš II. (Rusko)

Detstvo

Narodil sa v rodine cárovnej Márie Fiodorovny a cára Alexandra III. ako jedno zo šiestich detí. Už vo včasnej mladosti mal Mikuláš milenku – balerínu Matyldu Krzesinskú, ktorú opustil a po smrti svojho otca sa oženil s Alicou Hessensko-Darmstadskou, vnučkou kráľovnej Spojeného kráľovstva Viktórie, ktorá po sobáši v roku 1894 prijala nové náboženstvo a meno Alexandra Fiodorovna.

Rodinný život

V roku 1895 sa cárskemu páru narodila prvá dcéra, Oľga Nikolajevna; v roku 1897 prišla na svet ďalšia dcéra, Tatiana Nikolajevna. Cárovná si veľmi želala chlapca, ale v roku 1899 sa jej narodila ďalšia dcéra – veľkokňažná Mária Nikolajevna, tak isto ako aj v roku 1901, keď sa narodila ich štvrtá dcéra – Anastázia Nikolajevna. Cárovná s cárom zúfalo túžili mať syna a ich želanie sa napokon splnilo v roku 1904, keď sa narodil cárovič Alexej Nikolajevič, no cár sa z neho nikdy nestal. U Alexeja sa v detstve prejavila závažná porucha zrážanlivosti krvi  – hemofília, ktorá sa vyskytovala v rodine cárovnej, hoci samotná cárovná nemala nijaké príznaky tejto choroby, iba ju prenášala.

Na čele krajiny

Mikuláš bol napriek svojej miernej povahe veľkým obdivovateľom svojho otca Alexandra III. Presadzoval cársku absolutistickú moc, ale sám bol nerozhodný a neschopný riešiť zásadné problémy, v ktorých sa krajina nachádzala. Mikuláš II. sa zúčastňoval na vedení bojových operácií počas rusko-japonskej vojny v rokoch 1904 až 1905. Pričom výrazne podcenil nepriateľské sily. Po neúspechoch Ruska, ako aj prehlbujúcej sa nespokojnosti obyvateľstva s podmienkami v krajine sa začala prvá ruská revolúcia, ktorá otriasla pozíciou cára. Mikuláš II. bol preto nútený prisľúbiť vytvorenie ústavy a vznik parlamentu – Štátnej dumy. Vznik parlamentu a dumy považoval za veľkú chybu a po celý čas sa pokúšal oslabovať jeho moc.
Mikuláš podporoval viaceré spiatočnícke a kontrarevolučné organizácie ako boli napr. radikálni černosotenci, kde bol čestným členom.
V roku 1914 Rusko držalo ochrannú ruku nad Srbským kráľovstvom, ktorému Rakúsko-Uhorsko po atentáte na následníka trónu Ferdinanda d’Este, vyhlásilo nesplniteľné ultimátum, čo malo za následok vypuknutie 1. svetovej vojny. Cár odišiel na front. Cárovná sa starala o chorého cároviča Alexeja s pomocou ruského mystika Rasputina. Spolu so svojimi dcérami sa až do roku 1916 starali v cárskej nemocnici v Cárskom Sele o zranených vojakov. Vo februári 1917 po štátnom prevrate cársku rodinu deportovali do vyhnanstva na Sibír. Rok 1917 strávili v Toboľsku spolu s niekoľkými dvornými dámami a služobníctvom (tí s cárskou rodinou odišli dobrovoľne a niektorí z nich sa už nikdy nevrátili). Tu ich zastihla aj boľševická októbrová revolúcia.

Poprava cára a jeho rodiny

Na začiatku roka 1918 ich deportovali do Jekaterinburgu, kde žili v dome Ipaťjeva. V suteréne tohto domu cársku rodinu 17. júla 1918 vyvraždili, keď sa k mestu blížili oddiely bielogvardejcov. V tom istom roku zavraždili aj cárovho brata Michaila Alexandroviča Romanova a sestru cárovnej, Alžbetu (Ellu) – ženu cárovho strýka Sergeja.
Frank CFA

Frank CFA (franc. franc CFA alebo v afrických krajinách hovorovo iba franc) je súhrnné označenie pre 2 (úplne samostatné) meny: frank BEAC/CFA a frank BCEAO/CFA. Tieto meny používa 12 bývalých francúzskych afrických kolónií, Guinea-Bissau (bývalá kolónia Portugalska) a Rovníková Guinea (bývalá španielska kolónia). Obe meny sú pevne naviazané na euro v rovnakom pomere 100 frankov CFA = 0,152449 eur.
Stabilitu eura tieto meny neovplyvňujú, pretože HDP všetkých 14 štátov dohromady je nižší než HDP Slovenska.

Skratka CFA

Skratka CFA v názve pôvodne v rokoch 1945 - 1958 znamenala Colonies françaises d'Afrique (Francúzske kolónie Afriky), potom po roku 1958 Communautés françaises d'Afrique (Francúzske africké spoločenstvá – francúzska obdoba Commonwealthu). Teraz má dva významy podľa meny - pozri v článkoch frank BEAC/CFA a frank BCEAO/CFA.
Swap na kreditné zlyhanie

Citáty

[4] a [5] sú z článku credit default swap na cs wikipedii
Eteokles (syn Oidipa)

Eteokles alebo Eteoklés (starogr. Ἐτεοκλῆς – Eteokles, lat. Eteocles) je v gréckej mytológii syn tébskeho kráľa Oidipa a jeho manželky a matky Iokasty.
Životný príbeh Eteokla je podobný príbehu jeho brata Polyneika, len videný z druhej strany. Ich otcom bol Oidipus, tébsky kráľ, s ktorým sa osud zahral veľmi nemilosrdne. Keď naplnil, ukázalo sa, že Oidipus pred rokmi zabil svojho otca, kráľa Laia a vzal si za ženu jeho vdovu, svoju vlastnú matku. To všetko bez toho, aby Oidipus čokoľvek tušil.
Po tom čo sa jeho príšerná vina preukázala, Oidipova manželka a matka v jednej osobe spáchala samovraždu a Oidipus sa vlastnou rukou oslepil. Počas krátkej doby stratil priazeň svojho ľudu, zavrhli ho aj synovia Eteokles a Polyneikes, dcéra Isména ho nezavrhla, ale jedine dcéra Antigona stála pri ňom a odprevadila ho slepého, opusteného do vyhnanstva. Na konci tejto cesty našiel útočisko u aténskeho kráľa Thésea a tiež miesto svojho posledného odpočinku.
V Tébach po kráľovom vyhnaní nastali čoskoro spory medzi obomi synmi o následníctvo. Spolu so strýkom Kreónom sa nakoniec dohodli, že sa budú vždy po roku striedať. Prvý sa ujal vlády Eteokles, avšak po uplynutí prvého roka odmietol vládu svojmu bratovi odovzdať. Polyneikes sa preto uchýlil do Argu, kde ho tamojší kráľ Adrastos vľúdne prijal a čoskoro sa stal jeho zaťom. Svojho nároku o tébsky trón sa však nevzdal a pomocou svojho svokra začali onedlho zhromažďovať vojsko na ťaženie proti Tébam. Následne pod vedením siedmich vodcov vytiahli do vojny, nazývanej Siedmi proti Tébam.
Eteokles vyhlásil Polyneika za zradcu a zhromaždil všetkých mužov k obrane mesta. Vojnový stret však nepriniesol rýchle riešenie. Dohodli sa preto, že vojnu vybojujú sami bratia a čie bude víťazstvo vo vzájomnom súboji, toho bude aj víťazstvo vo vojne. Bojovali tvrdo a neľútostne, vo vyrovnanom boji nakoniec uštedril smrteľnú ranu svojmu bratovi Eteokles. Keď však chcel vziať jeho zbroj ako trofej, Polyneikes pozbieral svoje posledné sily a prebodol ho. Obrancovia mesta potom vyrazili proti dobyvateľom a Argejčania sa dali na útek. Vojna tak skončila a Téby neboli pokorené.
Kým Eteoklovi - obrancovi Téb - vystrojili pohreb so všetkými poctami, telo Polyneika – zradcu Téb – nesmelo byť z príkazu Kreóna pochované. Tomuto príkazu sa vzoprela Antigona, s pomocou bohov telo svojho brata pochovala, aby jeho duša našla večný pokoj. Kreón ju za to nechal zamurovať do rodinnej kobky. Keď sa zdvihol odpor bohov i poddaných, poslal svojho syna Haimóna, aby ju vyslobodil. Antigona však už bola mŕtva. Haimón sa z nenaplnenej lásky k nej prebodol mečom. Život si vzala aj jeho matka Eurydika.
Téby zničila po desiatich rokoch vojna, ktorú viedli Epigoni (Potomkovia). Brány Téb boli prelomené, hradby zbúrané a mesto zničené.
Lintot-les-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 2,81 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Múzeum opevnení Hlučín

Múzeum opevnení v Hlučíne predstavuje časť obrannej linie Česko-Slovenska, ktorá bola budovaná v rokoch 1935 – 1938. Múzeum tvoria pechotné zruby MO S-18 "Obora", MO S-19 "Alej" a MO S-20 "Orel" a ľahké opevnenie objektu vz. 37A. Objekty múzea predstavujú rôzne rozdiely v projekčných a strelecko-taktických vlastnostiach a súčasne aj rôzne odolnostné stupne. Ide o dôležitú vojensko-taktickú pamiatku. Múzeum sa nachádza v mierne zvlnenej Hlučínskej pahorkatine na Hlučínsku, v okrese Opava, medzi mestom Hlučín so známou rekreačnou oblasťou, a dedinou Šilheřovice so zámkom a jeho veľkým zámockým parkom, ktorý slúži aj pre golfistov.

MO S-18 "Obora"

Pechotný zrub MO S-18 "Obora" je jednostranný objekt II. stupňa odolnosti s bojovým a tylovým podlažím a jedným zvonom. Zvonka je rekonštruovaný do originálneho vzhľadu vrátane časti obvodových prekážok. V jeho vstupnej chodbe je nainštalovaná pamätná tabuľa venovaná veliteľovi objektu z roku 1938 Jaroslavu Švarcovi, neskoršiemu účastníkovi hnutia odporu, parašutistovi padlému v boji proti nacistom v Prahe počas Heydrichiády.

Ľahký objekt

Ľahký objekt vzor 37A-140Z číslo 829 je rekonštruovaný a jeho vnútrajšok obsahuje základné vybavenie (lafety, periskop, ventilátor…).

MO S-19 "Alej"

Pechotný zrub MO S-19 "Alej" je dvojstranný objekt III. stupňa odolnosti, s bojovým a podzemným podlažím, s tromi pancierovými zvonmi je hlavným expozičným objektom. Po neľahkej a veľkej rekonštrukcii predstavuje konštrukčnú a technickú dokonalosť česko-slovenských opevnení, tvoriacich vrchol európskych opevňovacích systémov tridsiatych rokoch 20. storočia. Vonkajší a vnútorný vzhľad, systém prekážok a reinštalovaná dobová výzbroj a vybavenie dosahuje takmer stav z roku 1938.
Objekt je vybavený tromi mohutnými pancierovými vežami. Najväčší exemplár je strelecká miestnosť (kasemata), ktorá je úplne zrekonštruovaná, znovuvyzbrojená a znovuvybavená. Je tu možné vidieť vrcholný pevnostný kanón vz. 36, dnes jediný exemplár v Česku. Ďalej je možné vidieť dvojicu spražených guľometov vz. 37 a samopal vz. 26. Zbrane sú v originálnych lafetách s originálnou a vynikajúcou optikou. V objekte je možné ďalej vidieť expozičnú miestnosť, telefónnu ústredňu, filtroventiláciu, WC a rad ďalších miestností.

MO S-20 "Orel"

Pechotný zrub MO S-20 "Orel" je príkladom pevnostného objektu, ktorého železobetónové steny a strop dosahujú 3,5 m, čo znamená, že objekt bol vybudovaný v najväčšom stupni odolnosti, teda v IV. stupni. Je to dvojstranný objekt, ktorý mal tri pancierové zvony. Do podzemia vedie šachta so schodišťom 26,25 m hlbokým. Tu sa mal objekt spojovať s podzemným systémom chodieb, ubikácií, galérií, muničných skladov… plánovanej, no nevybudovanej delostreleckej pevnosti „Orel“. Objekt je ponechaný v poškodenom stave ukazujúc pustošenie česko-slovenských opevnení a ich zneužitie v roku 1945.
Turín (prítok Oravy)

Prameň

Tečie v geomorfologickom celku Oravská vrchovina, kde pramení na západnom úpätí vrchu Lysec (944,6 m n. m.), v lokalite Prípor, v nadmorskej výške približne 660 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie najprv smerom na severozápad, na juhozápadnom úpätí vrchu Osičiny (763,1 m n. m.) sa stáča a prechodne tečie na západ. Následne priberá ľavostranný Stojkov potok (Štokov potok) a mení smer toku opätovne na severozápad. Východne od obce Dlhá nad Oravou sa v nadmorskej výške cca 525 m n. m. vlieva do Oravy.
Mnasitimos z Rodosu

Mnasitimos (starogr. Μνασίτιμος) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.
Mnasitimos, syn Telesóna z Rodosu, bol činný v 2. polovici 3. storočia pred Kr. Bol otec sochára Telesóna. Od tohto umelca, člena rozvetvenej rodoskej sochárskej rodiny, je známych niekoľko jeho menom signovaných podstavcov zo sôch, datovaných do rokov 244 až 215 pred Kr., nájdených na ostrove Rodos (v mestách Lindos a Kameiros).
Sainte-Anne (Loir-et-Cher)

Poloha

Sainte-Anne má rozlohu 5,13 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Sainte-Anne má 369 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Linuxová distribúcia

Linuxová distribúcia alebo distribúcia Linuxu, prípadne iba distribúcia, je označenie operačného systému zloženého z linuxového jadra a sady slobodného alebo aj komerčného softvéru. Obyčajne obsahuje sadu nástrojov GNU, X server, kompletné desktopové prostredie (napríklad KDE, Gnome alebo XFCE), kancelársky balík, (napr. OpenOffice.org alebo LibreOffice), internetový prehliadač (napr. Mozilla Firefox), komunikačné a iné nástroje. Dnes je súčasťou skoro vždy tiež preklad do niekoľkých jazykov.
Linuxové distribúcie boli spočiatku zložené iba zo slobodného softvéru, časom sa však objavili aj komerčné distribúcie, poskytujúce lepšiu podporu používateľom. Prevažná väčšina súčasných distribúcií je však aj naďalej slobodná. Odvodzovanie umožňuje licencia GNU GPL, podľa ktorej je možné použiť zdrojové balíčky rôznych distribúcií, upravovať ich a upravené verzie šíriť pri dodržaní podmienok.
Vznik nových distribúcií je najčastejšie odvodením od už existujúcej distribúcie. Častým vzorom pre nové distribúcie je napríklad Red Hat a od neho odvodené CentOS alebo Fedora.
Linuxové distrúcie sú prispôsobované svojou veľkosťou často na 1CD alebo 1DVD, väčšie projekty majú svoje ISO obrazy vytvárané pre viac rôznych počítačových architektúr a dajú sa stiahnuť alebo objednať z internetu. Pri sťahovaní linuxových distribúcií sa často používa BitTorrent.
Rekognícia

Rekognícia je osobitná kriminalisticko-taktická metóda. Jej podstata spočíva v tom, že určitá osoba znovupoznáva a tým stotožňuje alebo diferencuje určitú osobu, zviera, alebo vec, ktorú pred tým sama bezprostredne vnímala v súvislosti s udalosťou trestného činu. Je upravená v § 126 Trestného poriadku.
Znovupoznávaná môže byť živá aj mŕtva osoba. Pri rekognícii živých osôb sa spravidla k vykonaniu úkonu priberajú ďalšie osoby. Počet pribratých osôb závisí od konkrétnej vyšetrovanej udalosti, v praxi najčastejšie 6 osôb. V prípade rekognície mŕtvol sa ďalšie mŕtvoly nepriberajú. Znopovupoznávané môžu byť takisto hnuteľné (napr. zbrane) ako aj nehnuteľné veci.
Couflens

Poloha

Obec má rozlohu 56,26 km². Najvyšší bod je položený 2 865 m n. m. a najnižší bod 559 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chris Brown (atlét)

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne behu 400 metrov na štvrtom mieste výkonom 44,84 s. K tretiemu miestu Davida Nevilla mu chýbali 4 stotiny sekundy.
Gayan

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wignehies

Poloha

Obec má rozlohu 13,86 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 138 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE