google/wiki40b huggingface dataset:
Staromestská radnica (Praha)

Staromestská radnica v Prahe bola založená v roku 1338 (ako prvá v Čechách) na základe privilégia udeleného staromestským mešťanom kráľom Jánom Luxemburským. Tvorí ju komplex niekoľkých domov priliehajúcich k Staromestskému námestiu postupne pripojovaných do jedného celku pre potreby správy Starého Mesta pražského.

Založenie radnice

Historicky prvým domom je nárožný ranogotický dom z konca 13. storočia, ktorý mešťania získali z majetku bohatého kupca Wolfina od Kamene. Dominantou Wolfinova domu je mohutná hranolovitá veža, zvýšená v roku 1364. V tejto veži vybudovala v roku 1381 stavebná huť Petra Parlera gotickú radničnú kaplnku. Na začiatku 15. storočia rovnaká huť pripojila k južnej stene veže stavbu Pražského orloja.

Rozširovanie radnice

Po roku 1360 bol na západnej strane prvého domu pristavaný druhý dom v ktorom bola zriadená radná sieň. Táto sieň s dreveným gotickým stropom dodnes slúži ako obľúbené miesto svadobných obradov. V roku 1458 pražskí konšeli prikúpili tretí dom kožušníka Mikša postavený na románskych základoch. 
V rokoch 1805 – 1807 boli na vrchol veže umiestnené nové hodiny a pristavaná ohrada.
Ďalší dom „U kohouta“ bol k radnici pripojený v rokoch 1830 – 1834. V tomto období bolo k radnici pripojené i východné krídlo slúžiace radnici postupne už od 14. storočia. Domy východného krídla však boli čoskoro zbúrané a na ich mieste v rokoch 1838 – 1848 postavili viedenskí architekti Peter von Nobile a Paul Sprenger neogotické krídlo. V roku 1880 bol architektom Baumom novorenesančne prestavaný Mikšov dom.

Požiar radnice

Za Pražského povstania na konci 2. svetovej vojny v máji 1945 slúžila Staromestská radnica ako jedno z ústredí protifašistického odboja. V jej bezprostrednom okolí prebiehali boje medzi povstalcami a nemeckou armádou, ktorých následkom utrpela radnica veľké škody. Požiar zničil novogotické krídlo radnice natoľko, že zostali stáť len obvodové múry. Ťažké škody utrpela pri požiari aj veža a Pražský orloj.
V roku 1947 sa uskutočnila architektonická súťaž, ktorá mala rozhodnúť čo urobiť s obvodovými múrmi novogotického krídla. Nakoniec bolo rozhodnuté múry strhnúť a nechať len jedno krajné pole, ktoré bolo nevyhnutné pre statické zaistenie radničnej veže.

Súťaže na dostavbu radnice

Počas 20. storočia bolo vypísaných niekoľko architektonických súťaží na prestavbu a dostavbu Staromestskej radnice. Prvá súťaž bola vypísaná v dvoch kolách už v rokoch 1899 – 1900. V zadaní bolo, že vtedajšie neogotické krídlo zostane zachované, ale jeho priečelie sa môže zmeniť. Súťaž skončila bez víťaza podobne ako ďalšia podobná súťaž z roku 1905. Víťaza mala až súťaž z roku 1908, ale víťazný návrh nebol nikdy realizovaný. S väčšími či menšími časovými odstupmi potom nasledovali ďalšie súťaže, ktoré si najmä od vojnového požiaru dávajú za cieľ zaplniť priestor po zbúranom novogotickom krídle radnice. Všetky však buď skončili bez víťazov alebo sa víťazné návrhy nerealizovali.
Lawrence Kaplow

Lawrence "Larry" Kaplow je americký televízny scenárista a producent známy vďaka jeho práci na seriáli televízie FOX Dr. House. Vyhral ocenenie Writers Guild of America za "hlavný televízny scenár, epizodická dráma" za epizódu seriálu Dr. House "Pitva" (2x02).
Okrem scenáru k Dr. Houseovi, Kaplow napísal scenár pre seriáli Family Law, Hack a K-Ville. Od písania scenáru k Dr. Houseovi odišiel po tretej sérii kvôli vývojovej zmluve s 20th Century Fox, ale vrátil sa k 5. sérii ako scenárista a výpomocný výkonný producent.
New Ulm (Minnesota)

História

Mesto New Ulm založili nemeckí imigranti Christian Ludwig Meyer, Alois Palmer, Athanasius Henle, and Franz Massopoust v roku 1854, a svoj názov mesto dostalo po nemeckom meste Ulm.
V Dakotskej bitke v roku 1862 bolo mesto napadnuté a vypálené Taoyatedutom a jeho Dakotskými siouxskými bojovníkmi.
Dňa 15. júla 1881 bol New Ulm zrovnaný veľkým tornádom, pri ktorom prišlo o život 6 ľudí a 53 bolo zranených.
Framecourt

Poloha

Obec má rozlohu 2,28 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Downov syndróm

Fyzické príznaky

U ľudí s Downovým syndrómom sa môžu vyskytovať nasledujúce fyzické charakteristiky: malá brada, šikmé oči, slabý svalový tonus, široký koreň nosa, neprerušená priečna ryha na dlani. Vyčnievajúci jazyk v dôsledku malých úst a pomerne veľkého jazyka spôsobuje obštrukčné spánkové apnoe asi u polovici jedincov s DS. Medzi ďalšie časté znaky patria: plochá a široká tvár, krátky krk, nadmerná ohybnosť kĺbov, medzera medzi palcom a druhým prstom nohy, neobvyklé vzory papilárnych línií na bruškách prstov a krátke prsty. Nestabilita atlantoaxiálneho kĺbu sa vyskytuje asi u 20 % jedincov a môže viesť k poraneniu miechy (1–2 % výskyt). Takmer u tretiny jedincov s DS sa môže vyskytnúť dislokácia bedrového kĺbu (bez traumy). 
Rast výšky je pomalší, čo vedie k tomu, že dospelí majú zvyčajne nízky vzrast - priemerná výška u mužov je 154 cm a u žien 142 cm. Starnutím sa zvyšuje riziko rozvoja obezity. Pre deti s Downovým syndrómom boli vytvorené špeciálne rastové krivky.

Prognóza

V minulosti zomieralo 75% pacientov s DS pred pubertou a 90% pred 25. rokom. V súčasnosti sa vďaka včasnej liečbe sprievodných ochorení priemerná dĺžka života posúva vyššie. Ľudia s DS sa môžu dožiť 50 rokov a viac.

Terapia

Samotné ochorenie lekári zatiaľ nevedia liečiť. Liečiteľné sú však sprievodné prejavy, ako srdcové chyby, poruchy zraku, ...
Molpré

Poloha

Obec má rozlohu 2,73 km². Najvyšší bod je položený 879 m n. m. a najnižší bod 739 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 26 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Château (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 14,04 km². Najvyšší bod je položený 573 m n. m. a najnižší bod 284 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 249 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hmlovina (astronómia)

Hmlovina alebo nebula (z lat. nebula - „hmla“) je viditeľný medzihviezdny oblak plynu a prachu. Pôvodne sa názov hmlovina používal ako všeobecné pomenovanie rozľahlého astronomického objektu, zahŕňajúce galaxie mimo Mliečnej cesty (niektoré príklady starého používania tohto pomenovania ostali dodnes; napríklad galaxii Androméda sa niekedy hovorí hmlovina Androméda).
Hmloviny mávajú obrovské rozmery, až stovky svetelných rokov v priemere a môžu sa v nich nachádzať hviezdy aj hviezdokopy. Napriek majestátnemu vzhľadu je hmota hmlovín nesmierne riedka. Takú nízku hustotu, akú má typická hmlovina nedokážeme napodobniť ani v pozemských laboratóriách. 
Z takzvaných hviezdotvorných hmlovín môžu gravitačným kolapsom vznikať hviezdy. Po svojom zániku sa časť hmoty hviezdy stáva opäť hmlovinou. Aj počas svojho života hviezdy veľmi ovplyvňujú hmloviny: obohacujú ich hmotu o častice hviezdneho vetra, alebo naopak spôsobujú ich pomalé vyparovanie v dôsledku fotónovej erózie. 
V Mliečnej ceste je charakteristická koncentrácia hmlovín v blízkosti galaktického rovníka a len málo ich nájdeme pri galaktických póloch.

Chemické zloženie

Najzastúpenejším chemickým prvkom v celom vesmíre je vodík. Je preto zrejmé, že vodík je tiež najbežnejším prvkom vo hviezdach a teda aj v hmlovinách, ktoré sú s hviezdami vývojovo zviazané. Napriek tomu, že vodík je najľahší chemický prvok, hmotnostne tvorí až 70 % hmlovín. Ďalších 28 % potom pripadá na hélium, druhý najrozšírenejší (a tiež druhý najľahší) prvok v medzihviezdnom prostredí a len 2 % na ostatné prvky.
Nakoľko hmota hmlovín je veľmi riedka a je priamo vystavená kozmickému žiareniu, jej atómy sú často excitované, prípadne až jeden či viackrát ionizované. Vznik molekúl preto nie je taký bežný. Najrozšírenejšou molekulou v hmlovinách je molekulárny vodík (H2), v ktorom je však viazaných maximálne 10 % atómov vodíka hmloviny. Energiu k vzniku molekulárneho vodíka dáva atómom vodíka ultrafialové žiarenie, ktoré ich ale tiež štiepi na jednotlivé atómy.
V medzihviezdnom prostredí však bolo k roku 2002 nájdených viac než 140 rôznych druhov molekúl. Veľké percento pripadá na organické zlúčeniny, čiže zlúčeniny uhlíka.
Saint-Victor-de-Morestel

Poloha

Obec má rozlohu 13,13 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 135 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lodina

Lodina je potok na strednom Spiši, preteká územím okreso Levoča a Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hornádu a má dĺžku 19 km.
Prameň: v Levočských vrchoch, v podcelku Levočské planiny, na južných svahoch Zimnej hôrky (952,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 815 m n. m.
Smer toku: od prameňa na juh, východne od Levoče sa stáča na juhovýchod, od sútoku s Dolianskym potokm po obec Domaňovce opäť severojužným smerom, potom k ústiu na juhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Levočské vrchy, podcelok Levočské planiny, časť Levočské úbočie, 2.Hornádska kotlina, podcelky Medvedie chrbty, Podhradská kotlina a Hornádske podoli
Prítoky: sprava prítok (446,8 m n. m.) spod Medvedích vrchov, zľava prítok z oblasti obce Uloža (664,0 m n. m.), potok z Roškoviec, Doliansky potok, Hrušov
Ústie: do Hornádu na území obce Vítkovce v nadmorskej výške približne 339 m n. m.
Obce: Spišský Hrhov, Domaňovce (okrajom), Spišský Hrušov (okrajom) a Vítkovce
Rudolf Králik

Životopis

Pomocný, potom odborný robotník v št. železiarňach v Podbrezovej. Člen Česko-slovenskej sociálne demokratickej strany robotníkov a jej odborov, 1920 spoluzakladateľ organizácie Robotníckej telovýchovnej jednoty v Podbrezovej, zakladajúci člen organizácie KSČ v Podbrezovej, člen jej OV v Brezne. Organizátor triednych bojov pracujúcich, 1932 – 1933 org. zjazdy horehronského ľudu, protiexekučné vzbury v Bacúchu a v Polomke. Účastník ilegálneho protifašistického hnutia, 1944 člen RNV, účastník podbrezovskej konferencie závodných výborov a dôverníckych zborov v októbri 1944. Zahynul pri ústupe SNP do hôr.
Mittelbronn

Poloha

Obec má rozlohu 7,71 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 661 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drudas

Poloha

Obec má rozlohu 11,17 km². Najvyšší bod je položený 274 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Berhet

Poloha

Obec má rozlohu 3,23 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Étrépagny (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 20,38 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 834 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kláštor Ferrières

Kláštor Ferrières (franc. Abbaye Saint-Pierre-et-Saint-Paul de Ferrières) je benediktínsky kláštor vo Ferrières-en-Gâtinais v departemente Loiret v centrálnom Francúzsku.
Bol založený pravdepodobne v 7. storočí a v 9. storočí v ňom fungovalo významné scriptórium. Budova kostola zasväteného sv. Petrovi a Pavlovi pochádza z 12. a 13. storočia. Bližšie informácie o dejinách konventu nie sú zachované.
V roku 1921 bol kláštor zaradený medzi monument historique.
A Momentary Lapse of Reason Tour

História

Spočiatku nebolo isté, či sa skupina vôbec vydá na nejaké turné. Pink Floyd mali posledné koncerty v roku 1981, kedy vystupovali s albumom The Wall na The Wall Tour. Ich posledným „poriadnym turné“ bolo In the Flesh Tour, kde okrem vtedy nového albumu Animals zahrali aj ich staršie hity. Waters opustil skupinu v 1985, veriac, že tým ukončil existenciu Pink Floyd. Gilmour a Mason sa ale nechystali ukončiť prácu v skupine, a tak sa rozhodli pokračovať bez Watersa.
Vďaka obrovskému úspechu s predošlým turné musela skupina vytvoriť väčšie a prepracovanejšie koncerty. Turné bolo tak úspešné, že ho museli predĺžiť o dva roky, končiac v 1989. Pink Floyd zahrali 197 koncertov s celkovou návštevnosťou 5,5 milióna ľudí. Skupina po prvýkrát navštívila tieto krajiny: Rusko, Nórsko, Španielsko a Nový Zéland.
Koncerty boli zdokumentované na Delicate Sound of Thunder (album aj video) a Live at Knebworth '90 (video).
Súvrstvie Hell Creek

Rozšírenie

Názov dostalo podľa riečky Hell Creek tečúcej neďaleko mesta Jordan v Montane (USA). Súvrstvie definoval v roku 1907 americký paleontológ B. Bown. Okrem štátu Montana sa sedimenty tohto súvrstvia vyskytujú aj v Severnej Dakote, Južnej Dakote a Wyomingu. Vo Wyomingu sa označujú ako súvrstvie Lance a v Kanade ako súvrstvie Frenchman a Scollard.

Sedimentológia

Tvoria ho sladkovodné až brakické ílovce, prachovce a pieskovce usadené počas mástrichtu až najspodnejšej časti paleocénu - dánu. Pieskovce sú väčšinou tmavosivé, sivozelené bridličnaté ílovce sú niekedy karbonatické, sivé až hnedé prachovce často obsahujú stopy po koreňoch rastlín. Súvrstvie je bohaté na kosti dinosaurov. V menšej miere obsahuje aj preplástky hnedého uhlia a lignitu. Stratigrafia súvrstvia sa v rôznych lokalitách líši a tvorí ho viacero členov.
Horniny sa usadzovali v korytách riek, deltách a občasných rašelinískách, ktoré vo vrchnej kriede ležali v oblasti západnej vnútornej morskej cesty. V tej dobe v oblasti vládlo mierne až subtropické podnebie bez dlhšie trvajúcich chladných období, čo naznačuje prítomnosť fosílií krokodílov. Súvrstvie Hell Creek obsahuje vo svojej vrchnej časti aj vrstvu obohatenú s irídium, ktorá predstavuje hranicu medzi kriedou a paleogénom. Hrúbka súvrstvia je 50-140 m.

Vek

Vek súvrstvia je diachrónny, teda mení sa z východu na západ. Podľa súčasných poznatkov začalo usadzovanie súvrstvia na západe v štáte Montana skôr, možno už vo vrchnom kampáne, zatiaľ čo na východe v Severnej Dakote asi milión rokov neskôr. Na východe na viacerých miestach skončilo usadzovanie už pred hranicou mástrichtu a dánu, zatiaľ čo na západe možno pozorovať pokračovanie sedimentácie lokálne aj krátko po tejto hranici.

Paleontológia

Súvrstvie Hell Creek obsahuje veľké množstvo fosílnych spoločenstiev rastlín, cicavcov, rýb, plazov a obojživelníkov. Najznámejšie sú predovšetkým pozostatky dinosaurov, vrátane populárnych rodov Triceratops a Tyrannosaurus. Boli tu tiež nájdené dobre zachované pozostatky Hadrosaurov. Na brehoch Hell Creek sa dajú bežne nájsť aj zuby žralokov a rají, čo naznačuje, že niektoré z týchto druhov museli byť schopné krátkodobo žiť aj v sladkej vode.
Campbon

Poloha

Obec má rozlohu 49,82 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 764 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Totálne divadlo (divadlo)

Totálne divadlo je simultánne využitie rozličných divadelných prostriedkov (napr. textu, hudby, hereckého prejavu, réžie, tanca). Slovo pochádza z latinčiny, a znamená celok, „celý“. Vo Wagnerovej myšlienke pokračoval na prelome storočia E. Gordon Craig. V praxi sa to vyvíjalo v Nemecku v divadle Maxa Reinhardta a v epickom divadle Erwina Piscatora. S novými variantmi sa pokúšalo hnutie Bauhausu, v prvom rade v scéne, v divadelnom a javiskovom technike s využitím variabilných možností divadelnej architektúry. Najskôr to bol triadický balet – pohyb herca v abstraktom kubickom prostredí, experimenty pokračovali v mechanicko balete – s pohybom mechanických konštrukcií v mechanickej scéne s koľajnicami, točňami a povestnými mechanickými bábkami s vysoko abstrahovaným telom. Najďalej zašli kinetické a svetelné partitúry Moholy-Nagya.
Nazval ich excentrická mechanika, v ktorej do totálneho divadla vstupuje pohyb, zvuk, svetlá a farebné reflektory, filmové projekcie, vône, pachy… Spoločným estetickým kritériom je krása funkčnej konštrukcie.
Je to až taký návrat k molierovskému typu divadla, kde sú zmazané rozdiely medzi jednotlivými divadelnými žánrami – činohry, opery, tanca, spevu, vizuálnych vecí. Ale nespája sa formou muzikálu. Herec chvíľu hrá, potom tancuje, potom tanečník rozpráva, všetci robia všetko, a nevedno či je to opera, alebo balet alebo činohra.

Pokusy o totálne divadlo na Slovensku

Divadelné predstavenie Labuťko
Nové predstavenie Štúdia L+S Labuťko zmazáva hranice medzi tancom, spevom a činohrou, je pokusom o totálne divadlo.
Je to multižánrový projekt – tanečno/činoherno/hudobného predstavenia. Vzniká s odkazom na jedno z najznámejších a zároveň najkrajších diel klasiky svetového baletu autora P.I.Čajkovského. Táto skvelá a vždy aktuálna predloha však v tomto prípade slúži "len" ako akési pozadie.
Dej: Prebieha jedna z repríz Labutieho jazera a očami zostarnutého tanečného sólistu dívame sa na mladú nastupujúcu hviezdu, očarujúcu labuť zo všetkou jej nevinnosťou a talentovanou genialitou. Je to interpretácie klasickej látky, pripravovanej v spojení činohry (Geišberg, Pocisková) tanca a spevu.
Ide o totálne divadlo so snahou o čistý emocionálny zážitok, v štylizovanej forme, kde splynú v jedno autentický pocit, jednoduché gestop a tragikomický tón v príbehu starnúceho tanečníka v kontraste so silou tvorivej energie mladosti.
Saccourvielle

Poloha

Obec má rozlohu 3,41 km². Najvyšší bod je položený 1 781 m n. m. a najnižší bod 833 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vieux-Habitants

Polohopis

Vieux-Habitants má rozlohu 58,7 km².

Obyvateľstvo

Vieux-Habitants má 7697 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Villeblevin

Poloha

Obec má rozlohu 7,36 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 808 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fuzáč alpský

Rozšírenie

Je to charakteristický druh hmyzu pôvodných bukových lesov vyšších polôh od 600 – 1 000 m n. m. Rozšírený je v strednej a južnej Európe, ale aj v južnom Švédsku, zasahuje až do Malej Ázie, na Krym, Kaukaz a Zakaukazsko. V Česku je už veľmi vzácny, na Slovensku je miestami hojný (Malé Karpaty, Biele Karpaty, Strážovské vrchy, Malá Fatra a Veľká Fatra, Slovenské rudohorie, Vihorlat a iné).

Stavba tela

Jeho telo dosahuje veľkosť 15 – 38 mm, je dosť ploché a dlhé. Vrch tela je zafarbený sivo, modrosivo až modro. Tykadlá samčekov sú takmer dva razy také dlhé ako telo, kým u samičiek sotva presahujú koniec tela. Na štíte a krovkách sú typické čierne, bledo obrúbené škvrny (veľká predná, spoločná priečna a malá zadná škvrna), dosť premenlivé. Pre menlivosť kresby kroviek bola príčinou opisu veľkého počtu (viac ako 100) farebných odchýlok (aberácií). To podporuje záujem zberateľov, ktorí ho pre pôvabný vzhľad, najmä pre premenlivé zafarbenie, zbierajú dokonca v sériách.

Život

Imága (dospelé jedince) poletujú od júna do augusta za teplých, slnečných dní okolo stromov, z ktorých sa vyliahli, a v blízkom okolí. Živia sa miazgou poranených stromov. Najpočetnejšie populácie sa viažu na pôvodné pralesné porasty s čerstvo padnutými alebo odumierajúcimi bukmi. Iné hostiteľské stromy sú smrek, borovica, topoľ, vŕba, hloh, orech, hruška. Imága obvykle uprednostňujú južné, teplé svahy.
Oplodnená samička kladie vajíčka do čerstvo zoťatých, padnutých alebo odumierajúcich bukov, do rán alebo štrbín kôry. Z vajíčok sa vyvinú larvy belavej farby, valcovitého tvaru s malou priečnou hlavou. V dreve žijú niekoľko rokov a potom sa pod povrchom kmeňa zakukľujú. Larvám pomáhajú tráviť buničinu symbiotické organizmy, ktorými sa larvy infikujú pri prežieraní cez vaječný obal. Na vajíčka sa dostanú z čreva samičky pri ich kladení. Imágo sa prehryzúva na povrch kmeňa výletovým otvorom. Vývin trvá 2 – 3 roky. Keďže samička kladie vajíčka väčšinou do chorého dreva a larvy sa vyvíjajú v odumierajúcom dreve, nie je možné pokladať fuzáča alpského za škodlivého  – škody sú zanedbateľné. V prírode počet lariev znižuje ďateľ, počet imág lesné vtáctvo, jašterice a hmyzožravce.

Ochrana

Fuzáč alpský je významným zástupcom našej horskej fauny. Je zákonom chránený a nie je predpoklad, že by bol bežnými zberacími metódami ohrozený jeho početný stav (existuje finančný postih). Napriek tomu sa počet vhodných lokalít z roka na rok zmenšuje. Príčinou sú zásahy do jeho životného prostredia, predovšetkým vyrubovanie pôvodných bukových lesov a ich náhrada ihličnanmi. Okrem toho má veľký podiel na decimovaní populácie zoťaté a popílené bukové drevo ponechané cez leto v lese. Sem sa totiž sústreďuje väčšina znášok vajíčok, ktoré po odvoze dreva na jeseň a neskôr prídu vlastne navnivoč. Ak samičky nakladú vajíčka do zvyškov bukového dreva po ťažbe, vývin úspešne skončí len časť populácie, pretože toto drevo podlieha rýchlemu rozkladu zapríčinenému drevokaznými hubami. Takto sa možnosti vývinu obmedzujú na vývraty uviaznuté v korunách okolo stojacich stromov, suché haluze alebo časti kmeňov. To všetko sa však odstraňuje ako potenciálny zdroj nákaz a škodcov.
Garchy

Poloha

Obec má rozlohu 21,18 km². Najvyšší bod je položený 198 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Élincourt-Sainte-Marguerite

Poloha

Obec má rozlohu 10,98 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 863 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Opísaná kružnica

Opísaná kružnica je kružnica, na ktorej ležia všetky vrcholy rovinného útvaru.

Kružnica opísaná trojuholníku

Stred kružnice opísanej trojuholníku je priesečník osí strán trojuholníka, polomer sa rovná vzdialenosti stredu od ľubovoľného vrcholu. Každému trojuholníku možno opísať kružnicu.

Simsonova priamka

Ak z ľubovoľného bodu X opísanej kružnice vedieme kolmicu k jednotlivým stranám, päty kolmíc ležia na priamke. Nazýva sa Simsonova priamka. Ak tento bod X spojíme s ortocentrom (priesečník výšok trojuholníka), potom Simsonova priamka prechádza stredom tejto úsečky. Simsonova priamka sa volá podľa anglického matematika Roberta Simsona (1687-1768). Niekedy sa označuje aj ako Wallaceova priamka.

Kružnica opísaná štvoruholníku

Stred opísanej kružnice štvorca alebo obdĺžnika je priesečník uhlopriečok daného rovnobežníka.
Thursday’s Child

Video

Videoklip k piesni režíroval Walter Stern, známy predovšetkým ako autor videoklipov pre Madonnu ("Drowned World/Substitute For Love") alebo Prodigy ("Firestarter"). Podobne ako celý album, aj videoklip sa odohráva v pochmúrnej, retrospektívnej atmosfére. Pozerajúc sa na samého seba v kúpeľňovom zrkadle, začne Bowie putovať v čase a jeho odraz sa mení na obraz mladého muža. Jeho partnerka vymieňajúca si kontaktné šošovky prejde podobnou zmenou. Odraz a realita začnú vzájomne pôsobiť, rozmýšľajúc nad tým, čo je, čo bolo a čo mohlo byť, keby…
AKSM-1M

V roku 1996 sa bieloruská spoločnosť Belkommunmaš rozhodla vyvinúť vlastný typ električky. Vznikol tak prototyp vozňa AKSM-1M, ktorý sa v roku 2000 zaradil do premávky s cestujúcimi, ale výroba vozidiel bola ukončená už v roku 2001. Nástupcom typu je model AKSM-60102.
Dóm svätého Bartolomeja (Frankfurt nad Mohanom)

Dóm svätého Bartolomeja (nem. Kaiserdom St. Bartholomäus – tzn. Cisársky dóm) je veľká nemecká katedrála vo Frankfurte nad Mohanom, najväčšia a najstaršia v tomto meste. Začiatky tohto chrámu siahajú do čias, kedy bola na území Nemecka Franská ríša. Tento dóm však nie je skutočnou katedrálou – nikdy nebol sídelným chrámom biskupa, ale len obyčajným farským kostolom.

Dejiny

Prvá kaplnka na mieste tohto kostola stála už za čias Merovejovcov, vznikla okolo roku 680. Ďalšia kaplnka sa na tomto mieste datuje do doby Karolínskej renesancie, konkrétne do roku 852, kedy bola ustanovená „Zlatou bulou“. V roku 1200 obdržal kolegiálny chrám lebku sv. Bartolomeja. V roku 1239 bol chrám zasvätený tomuto svätcovi. Medzi rokmi 1562 a 1792 v sa v chráme uskutočnilo 10 cisárskych korunovácií.

Architektúra

Súčasná podoba 96 metrov vysokej katedrály pochádza z roku 1867, kedy bola opravená po požiari. Ten tiež poničil všetky historické zvony na veži.
Katedrála má dva organy – chórové a na hlavnej kruchte.