google/wiki40b huggingface dataset:
Alena Šeredová

Životopis

Narodila sa a takmer celé svoje detstvo prežila v pražských Vinohradoch. Do modelingu nastúpila ešte ako dieťa, už v pätnástich fotila s českým módnym fotografom Jadranom Šetlíkom. O rok neskôr odišla za prácou do Grécka. V sedemnástich rokoch prišla Alena Šeredová prvýkrát do Milána, talianskeho centra módy.
V roku 1998 sa stala prvou vicemiss Českej republiky, na súťaži Miss World, na ktorú tak postúpila a skončila na štvrtom mieste. Tento úspech prekonala až 20. septembra 2006 Taťána Kuchařová, ktorá v 56. ročníku súťaže Miss World zvíťazila. Jej umelecká kariéra začala v divadle v roku 1999. Vtedy v Prahe hrala vo významnej komédii pomerne dôležitú postavu. Pokračovala alternovaním módy a televízie, pričom dosahovala stále väčších úspechov, ktoré vyvrcholili veľmi sledovaným programom talianskeho kanála RAI autora Panariella Torno Sabato - La Lotteria (Vrátim sa v sobotu - Lotéria), čo bol prakticky víťazný program súťaže Telegatto (určitá obdoba českej sútaže TýTý). Vďaka nemu sa dostala do povedomia širokej diváckej verejnosti a stala sa tak jedným z najprestížnejších hosťov dôležitých televíznych programov.
V roku 2002 získala niekoľko cien a bola okrem iného označená za objav talianskej televízie. V roli „testimonial“ patrí medzi stálych protagonistov módy a reklamy najslávnejších módnych domov Made in Italy. Pretože výborne zvládla znalosť talianskeho jazyka a mohla tak ukázať aj komickú a ironickú stránku svojej osobnosti, vyskúšala si v rokoch 2002 – 2003 aj účinkovanie v talianskom divadle, kde hrala hlavnú úlohu v jednej brilantnej komédii.
V roku 2004 sa objavila ako hlavná hrdinka v mnohých umeleckých oblastiach – pózovala pre najžiadanejší kalendár mesačníku MAX, bola protagonistkou divadelnej hry La Signora in rosso (Dáma v červenom) a hrala v očakávanom vianočnom filme Christmas in Love (Zamilované Vianoce), ktorý mal premiéru v talianskych kinách 17. decembra 2004.
Alena Šeredová je (obzvlášť v Taliansku) centrom pozornosti bulvárnej tlače, ktorá často píše taktiež o jej partneroch, medzi ktorými sa objavuje mnoho známych mien. Jedným z jej prvých partnerov bol moderátor Bořek Slezáček, k ďalším známym menám patrí taliansky herec Edoardo Costa, či režisér Luigi De Laurentiis. V istom období sa veľa písalo o jej vzťahu s Flavio Briatorem, podľa tvrdení Aleny Šeredovej však išlo o výmysel bulváru a nešlo o nič viac než o bežnú pracovnú zákazku.
Často sa zapája do charitatívnych a sociálnych aktivít a zúčastňuje sa mnohých benefičných akcií v Taliansku aj ďalších krajinách EU.
Inštinkt

Inštinkt (z lat. instinctus = popud, vnuknutie, pud) je vrodená dispozícia k určitej činnosti alebo k dosahovaniu určitého cieľa. Sú to vrodené, zdedené spôsoby správania, ktorým sa ani človek, ani zviera nemusia učiť. Inštinkt je zložitý komplex a reťazec nepodmienenych reflexov.
Tieto rôzne zložité, komplexne vrodené schémy správania majú nezastupiteľný význam pri zabezpečovaní rozhodujúcich potrieb organizmov, napr. pri rozmnožovaní, získavaní potravy, obrane pred nebezpečenstvom, komunikácii, sociálnych prejavoch atď. Problematikou inštinktov sa v súčasnosti zaoberá etológia, ktorá okrem iného skúma vrodené prejavy detí v ranom veku (vpečaťovacia fáza - imprinting period a jej zvláštnosti v 4. až 7. mesiaci života).
Podľa Junga je inštinkt nevedomý fyzický popud k akcii, fyzický proťajšok archetypu.
Syntetický súd

Syntetický súd je súd spájajúci pojmy, ktoré nie nevyhnutne spolu súvisia, napr. súd telesá sú ťažké.
Bure-les-Templiers

Poloha

Obec má rozlohu 35,03 km². Najvyšší bod je položený 483 m n. m. a najnižší bod 302 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Isla Fisherová

Životopis

Isla sa narodila 3. februára 1976 v arabskom Ománe, v meste Maskat. Jej rodičia sú škótskeho pôvodu a do Ománu sa presťahovali, pretože tam jej otec pracoval pre OSN. Má štyroch bratov a keď mala Isla sedem rokov, presťahovali sa do austrálskeho mesta Perth.

Kariéra

Zhruba v jej deviatich rokoch sa prvý krát objavila v reklame jednej austrálskej televízie. Časom sa objavila v austrálskych seriáloch v menších rolách. V sedemnástich rokoch dostala prvú väčšiu rolu v televíznom seriáli Domov v zálive, kde účinkovala tri roky. Následne študovala na umeleckej škole v Paríži s odborom mimika a komédia.
Po čase sa presťahovala do Londýna, kde sa objavovala v muzikáloch a pantomimických predstaveniach pre televíziu BBC.
V roku 2002 dostala ponuku zahrať si v komédií Scooby-Doo, kde stvárnila postavu Mary Jane, kvôli ktorej mala počas celého natáčania blond parochňu. Vo filme sa tiež objavili herci ako Sarah Michelle Gellarová či Rowan Atkinson. Postupne dostávala viac ponúk z Hollywoodu, a tak sa objavila popri komikoch Owenovi Wilsonovi či Vince Vaughnaovi v komédií Ako uloviť družičku z roku 2005. Film Isle priniesol cenu MTV Movie Award v kategórií prelomový herecký výkon.
V roku 2007 sa na hereckom pľaci stretla s hercami ako sú Joseph Gordon-Levitt či Jeff Daniels vo filme Ten, kto dáva bacha. Pôvodne sa mala objaviť aj vo filme Simpsonovci. Venuje sa tiež dabingu a v roku 2010 dabovala postavičku v animovanej rozprávke Horton.
V roku 2009 stvárnila v snímke Spoveď nákupnej maniačky absolventku vysokej školy Rebeccu Bloomwoodovú, ktorá pracuje ako redaktorka, závislá na nakupovaní. Napriek kritike jej postava vyniesla tretiu nomináciu na Teen Choice Awards. V roku 2013 sa objavila v trháku Veľký Gatsby s hercami ako Leonardo DiCaprio či Tobey Maguire, ako aj v trileri Podfukári, kde si zahrala popri Morganovi Freemanovi. V druhej časti, ktorá sa natáčala v roku 2016, sa Isla kvôli tehotenstvu neobjavila.

Osobný život

Od roku 2010 je vydatá za herca Sacha Baron Cohena, s ktorým má tri deti. Zoznámili sa v roku 2002 na párty v Austrálií a o dva roky sa zasnúbili. Kvôli svadbe so Sachom konvertovala na židovskú vieru. Jej herecké plány do budúcna nie sú moc známe.
Hrvatske autoceste d.o.o.

Hrvatske autoceste d.o.o. (HAC) (doslova Chorvátske diaľnice, spol. s r. o.) je najväčší chorvátsky prevádzkovateľ diaľnic. Spoločnosť bola založená v roku 1991 po osamostatnení Chorvátska so 100% vlastníctvom ministerstva dopravy.
Spoločnosť spravuje diaľnicu A1 na úseku Bosiljevo-Ravča a diaľnice A3, A4, A5, A11, A12 na celej ich dĺžke. Takisto má na starosti projektovú prípravu a výstavbu diaľnic A10 a A13.
Thomas Sørensen

Kariéra

Profesionálnu kariéru začal v roku 1994 v klube Obensel BK, ale neodohral tam ani jeden zápas. Dvakrát bol na hosťovaní, prvýkrát v klube Vejle BK roku 1996. Druhýkrát v klube Svendbork FB v sezóne 1997-98. Odohral tam 50 zápasov. V roku 2003 ho angažoval anglický klub Sunderland AFC. Odohral 5 sezón a v roku 2003 prestúpil do ďalšieho anglického klubu Aston Villa. Od roku 2008 hrá za nováčika prvej anglickej ligy Stoke City FC. A dokázal sa s ním prekvapivo udržať v prvej anglickej lige,keď skončili na dvanástom mieste.

Reprezentácia

V reprezentácii za Dánsko debutoval v novembri 1999. Na EURO 2000 bol náhradníkom za Petra Schmeichela, ale na majstrovstvách sveta v roku 2002 bol jednotkou a oporou mužstva. Dáni vyhrali skupinu pred Francúzskom, Senegalom a Uruguajom. Ale v osemfinále proti Anglicku dostal až tri góly a jeden po vlastnej chybe.
Master of Ceremonies

Master of Ceremonies alebo skrátene MC je v hudbe hip-hop, rap, reggae či v príbuzných žánroch raper, ktorý zabáva publikum svojou improvizáciou často na témy navrhované publikom. MC musí byť schopný ihneď skladať rýmy. V rapovom slangu sa to nazýva freestyle. Ako povedal Kool G Rap: "master of ceremonies, z ktorého pochádza skratka MC, znamená udržiavať párty nažive".
Prví MC sa objavili začiatkom 70. rokov v USA pri vzniku rapu.
Courchaton

Poloha

Obec má rozlohu 13,53 km². Najvyšší bod je položený 532 m n. m. a najnižší bod 303 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 450 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Igric

Igric bol stredoveký hudobník a spevák v slovanských oblastiach (slovanská analógia francúzskeho jongleura, nemeckého spielmanna). Slovanský pôvod dokazuje etymológia slova igric-igrať = hrať.

Pôvod

Dejiny igricov siahajú až do obdobia Veľkomoravskej ríše, ich pôsobenie nadobúda vrchol v stredoveku. Nemožno ich chápať ako jednoliatu sociálnu vrstvu, delili sa podľa svojho pôsobenia na igricov v službách vládnúcej triedy (na šľachtických dvoroch, hradoch) a na igricov pôsobiacich medzi pospolitým ľudom (na ľudových zhromaždeniach, jarmokoch, v krčmách). Touto funkčnosťou bol determinovaný ich repertoár. Igrici sa organizovali v spolkoch, korporáciách. Usádzali sa v osadách, ktoré podľa vtedajších zvyklostí preberali pomenovanie podľa prevažného povolania obyvateľov. Dokumentujú to miestne názvy najmä na južnom Slovensku (obec Igram, ďalšie, dnes už neexistujúce obce na Žitnom ostrove Igric-Karča).

Repertoár

Okrem niekoľkých sporadických zmienok v kronikách a listinách o existencii igricov nezachovali sa doklady o ich repertoári, pretože ho predvádzali naspamäť. Predpokladá sa, že išlo o široký a rozmanitý repertoár od historickej epiky, legiend, balád, tanečných, lyrických, satirických, pijackých piesni až po monodrámy (scénické výjavy so spevmi), pantomímu a pod. Sprevádzali sa prevažne na sláčikových nástrojoch.

Zánik

Igrici boli takmer jediní nositelia inštrumentálnej hudby v stredoveku (zmienky v kronikách o gusliaroch, kobzaroch, lutnistoch). Títo predstavitelia svetského elementu boli často vystavení útokom cirkvi. Osudy igricov záviseli od vládnúcej triedy. Preto so zánikom feudalizmu zanikli aj igrici.
Sussey

Poloha

Obec má rozlohu 21,11 km². Najvyšší bod je položený 526 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 242 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buzica

Polohopis

Obec sa nachádza v južnej časti okresu Košice-okolie v bezprostrednej blízkosti štátnej hranice s Maďarskom. Najbližšími obcami sú Nižný Lánec ležiaci 2 kilometre na východ a Rešica, ktorá sa nachádza 3 kilometre západnejšie.

Dejiny

Buzica sa prvýkrát spomína v roku 1262 ako villa Bozita. Názov obce sa v priebehu histórie menil len čiastočne - v roku 1773 sa obec spomína ako Buzitha, Buzicze, v 1786 ako Buzitta, Buzicze a v roku 1808 pod názvami Buzita, Buzyce. Od roku 1863 sa používal už len názov Buzita, ktorý zostal v platnosti až do roku 1948.
V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako prevažne maďarská s 1 148 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Buzici 1 088 obyvateľov prevažne maďarskej národnosti.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no druhej svetovej vojne sa Buzica vrátila späť do teritória Česko-Slovenska. V roku 1948 došlo k zmene názvu obce poslovenčením koncovky -ita na Buzica.
Tanques

Poloha

Obec má rozlohu 6,22 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heydukova ulica (Bratislava)

Národné kultúrne pamiatky

Na Heydukovej 11 a 13 sa nachádza sa jediná synagóga v Bratislave – ortodoxná synagóga, postavená v rokoch 1923 – 1926 podľa projektu architekta Artúra Szalatnaia-Slatinského (1891 –1961].
Národnými kultúrnymi pamiatkami sú aj budovy s číslami 3, 6, 17, 19 a 23.
Na Heydukovej 3 a 6 sa nachádzajú eklektické nájomné domy z roku 1905, Na Heydukovej 17 sa nachádza nájomný dom postavený okolo roku 1900, ktorého prevládajúce slohy sú historizmus a secesia. Eklektický nájomný dom na Heydukovej 19 bol postavený začiatkom 20. storočia. V štýle kubizmu bol postavený nájomný dom na Heydukovej 23 z roku 1923, ktorý navrhol architekt Klement Šilinger.
Peter Tomeček

Ing. Peter Tomeček (* 3. december 1961, Trnava) bol predsedom Trnavského samosprávneho kraja vo volebnom období 2001–2005. 
Je ženatý a má jedno dieťa.
In the Woods…

Vznik

Skupina vznikla v Kristiansande, odchodom bubeníka Adersa Kobra a dvojčiat Christiana (gitara) a Christophera (basgitara) Botteriových zo skupiny Green Carnation. Do skupiny pribrali ešte druhého gitaristu (Oddvar Moi) a speváka Jana Kennetha Transita.

Nahrávky

Táto zostava nahrala medzi júnom a septembrom roku 1993 demo nahrávku pod názvom Isle of Men. Žánrovo išlo o netradične podaný black metal. Následne skupina získala možnosť nahrať plnohodnotný album pod hlavičkou (dnes už neexistujúceho) vydavateľstva Misanthropy Records. Album sa nahrával od novembra 1994 do januára 1995 a vyšiel pod názvom Heart of the Ages. Vcelku pokračuje v štýle, v akom bolo zahraté demo.
Do štúdia sa skupina dostala v máji 1996, aby nahrala cover verziu skladby „White Rabbit“ od Jefferson Airplane (americká kapela so silným vplyvom psychedelického rocku). Túto skladbu vydala spolu so s prepracovanou skladbou „Mourning the Death of Aase" (pôvodne vyšla na Heart of the Ages) na 7" vinylovej platni pod názvom White Rabbit. V roku 1996 vyšla reedícia demo nahrávky Isle of Men pod názvom A Return to the Isle of Men. Obsahuje všetky skladby z demo nahrávky a 2 navyše. Na tejto nahrávke sa po prvýkrát predstavila sopranistka Synne Diana.
Od septembra 1996 do marca 1997 skupina In the Woods… nahrávala spolu s producentom Hansom Eidskardom v štúdiu Jailhouse svoj najznámejší album Omnio. Oproti predošlým nahrávkam je značne odlišný, ide o nahrávku skôr patriacu k „avangadnému doom metalu“, obsahuje takmer ambientné časti, album obsahuje aj party nahraté sláčikovým kvartetom.
V roku 1998 kapela vydala 7" vinyl pod názvom Let there be more Light, ktorý obsahuje rovnomerný cover od Pink Floyd z albumu A Saucerful of Secrets z roku 1968.
V auguste 1998 skupina začala nahrávať svoj posledný radový album Strange in Stereo, príklon k avantgarde je ešte výraznejší, zreteľné sú aj vplyvy alternatívneho rocku. Tento album vyšiel 20. apríla 1999.
V roku 1999 (v marci a apríli) nahrala svoj posledný 7" vinyl s názvom Epitaph, ktorý obsahuje rovnomennú cover verziu od skupiny King Crimson z albumu In the Court of the Crimson King z roku 1969 a novú skladbu „Karmakosmik“ (je posledným autorským príspevkom In the Woods...), ktorá voľne nadväzuje na skladbu „Omnio?“ z albumu Omnio.
V roku 2000 kapela na CD vydala kompiláciu všetkých troch 7" a nevydaných skladieb pod názvom Three Times Seven on a Pilgrimage, po vydaní tohoto albumu sa členovia "In the Woods..." rozhodli ukončiť existenciu tejto kapely.

Ukončenie kariéry

Posledný koncert v domovskom Kristiansande skupina odohrala 29. decembra 2000. V roku 2003 vyšiel aj na 2CD po názvom Live at the Caledonien Hall, vo vydavateľstve Karmakosmetix, ako jeho prvé vydané CD. Toto vydavateľstvo zastrešuje aktivity bývalých členov tejto kapely. V roku 2006 vyšlo v limitovanej vinylovej edícii Isle of Men.

Obnovenie

V roku 2014 skupina obnovila svoju aktivitu a v roku 2016 jej vyšiel ďalší štúdiový album s názvom Pure.
Bučina (Kvilda)

Dejiny

V mieste neskoršej osady Bučina vzniklo bezlesie na trase Zlatej cesty (tzv. Horná tiež Kašperskohorská vetva) už v dobe vlády Karola IV. V 17. storočí prestala byť trasa cez Bučinu používaná. Bučina vznikla ako drevárska osada pravdepodobne v roku 1770, ale prvá písomná zmienka pochádza až z roku 1790, kedy tu bolo 13 osadníkov. Rozvoj nastáva hlavne po kalamitách v roku 1870. Najvyššieho počtu obyvateľov dosiahla vtedajšia obec v roku 1890, keď v 30 domoch žilo 466 ľudí. Od tej doby počet obyvateľov stále klesal - v roku 1939 mala obec 320 obyvateľov, z toho 29 Čechov. V roku 1946 boli obyvatelia vysídlení, v roku 1956 bola Bučina zničená.

Súčasnosť

V súčasnej dobe se tu nachádza iba obnovená kaplnka sv. Michala (znovu postavená v roku 1992) a rekonštruovaný hotel Pešlova chata. V mieste je tiež hraničný prechod Bučina - Finsterau do Nemecka. Prechod je iba pre peších a cyklistov, ale na miesto zachádzajú z Kvildy autobusy systému „Zelené autobusy“. Cestujúci na konečnej v prípade záujmu prejdú pešo štátnu hranicu a pokračujú ďalej do Bavorska autobusom nemeckého dopravcu.
V tesnej blízkosti hraničného prechodu sa nachádza pamätník železnej opony, asi stometrový udržovaný úsek s ostnatým drôtom, strážnou vežou a informačnou tabuľou.
Chambly (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 12,87 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 395 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Mrva

Životopis

V roku 1849-1850 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1850-1856 v Banskej Štiavnici, 1856-1860 teológiu v Bratislave a vo Viedni, 1860 vysvätený za evanjelický kňaza. Počas pastoračného pôsobenia v Báčskom Petrovci popredný činiteľ slovenského národného politického a kultúrneho života na Dolnej zemi. Propagátor slovenských kníh, časopisov a novín a organizátor zbierok na Maticu slovenskú a na patronátne gymnázium v Revúcej, iniciátor slovenských divadelných predstavení. Autorsky prispieval do Národných novín, Hlásnika, Černokňažníka a cirkevných časopisov.
Bojovnica smaragdová

Rozmnožovanie

Bojovnica sa rozmnožuje tak, že postaví hniezdo a keď sa mu samička poddá, tak z nej vytlačí v nežnom objatí vajíčka a starostlivo ich poukladá do hniezda, o ktoré sa pozorne stará a odháňa všetkých nevítaných návštevníkov.

Chov v akváriu

Bojovnice sa dobre hodia do spoločenských nádrží, ale iba ku pokojným a neagresívnym druhom, ktoré bojovniciam nebudú obhrýzať ich dlhé plutvy a súčasne nemôžu byť pre bojovnice vizuálnym rivalom, ako napríklad niektoré cichlidy. Ani malé rybky nie sú vhodní spoločníci, pretože by ich bojovnice mohli považovať za potravu. Ideálnym prostredím pre bojovnice je akvárium klasického formátu nad 100 litrov, v ktorom nechýbajú vysoké a voľne plávajúce rastliny. Vhodná teplota pre tieto rybky je medzi 24 – 30 °C a pH vody by malo byť v rozpätí 6,5 – 7,0, pričom je nevyhnutné prostredie udržiavať v uvedených mantineloch. Bojovnice sú veľmi citlivé na nepriaznivé podmienky, môžu trpieť alergiami na niektoré vybavenie akvária, prípadne na premnoženie baktérii a siníc.
Godfrey Khotso Mokoena

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne skok do diaľky na druhom mieste výkonom 824 cm. K prvému miestu Panamčana Irvinga Saladina mu chýbalo 10 cm a pred tretím Kubáncom Ibrahimom Camejom mal náskok 4 cm.
Méharin

Poloha

Obec má rozlohu 12,73 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcell Komor

Komor Marcell (* 7. november 1868, Budapešť - † 29. november 1944, Deutschkreutz, Rakúsko) bol maďarský architekt. Jeden z popredných reprezentantov maďarskej architektúry usilujúci na prelome 19. a 20. storočia o vlastný národný štýl. Zahynul ako obeť fašistickej perzekúcie.
Študoval na Vysokej škole technickej v Budapešti. Po absolvovaní bol pracovníkom stavebnej firmy Hauszmann- Czigler a v roku 1897 sa stal ako 31 ročný spoluvlastníkom stavebnej kancelárie v Budapešti.

Spolupráca s D. Jakabom

V roku 1897 nadviazal spoluprácu s Dezsom Jakabom (1864- 1932). Ich diela majú typický neobarokový ráz, ktorý sa stal súčasťou oficiálnej prezentácie monarchie. Podľa ich projektov postavili bývalú Ľudovú operu, mestské, dnes Erkelovo divadlo, sanatórium park v Budapešti, radnicu v Subotici a Marosille, spoločenský dom v Syentesi a v Oradei. Obaja boli žiakmi O. Lechnera.Treba však povedať, že typický lechnerovský štýl sa na nich prejavil len ojedinele a to napr. na dvorových fasádach bratislavskej Reduty, kde sa objavujú mäkké organické okenné šambrány typické pre lechnerovskú secesiu. Nevydali sa však cestou osobitej lechnerovskej architektúry, ale zvolili si vlastný historizujúci štýl s odkazom na barok.
Précy-sur-Oise

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 271 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hrniec

Hrniec alebo menší hrnček je nádoba s uchom alebo uchami na varenie a prípravu pokrmov nad ohňom alebo na variči. Často je vybavený pokrievkou, vďaka ktorej je v nádobe udržiavaný vyšší tlak, čo pomáha rýchlejšej príprave jedla.
Okrúhly nízky hrniec, ktorý je širší ako hlbší, sa nazýva rajnica alebo kastról. Hrnce sa vyrábajú najmä z ocele, v minulosti hlavne smaltovanej, dnes prevažne nehrdzavejúcej. Novým trendom je použitie viacvrstvovej, tzv. sendvičovej konštrukcie.
Nanterre

Poloha

Obec má rozlohu 12,19 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m. Od centra Paríža je vzdialené 11,1 km.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 89 966 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jeremy Bentham s koncept spravodlivosti

Utilitarizmus a garancia základných ľudských práv

Aplikovanie utilitarizmu do praxe však môže byť často v rozpore so základnými ľudskými právami, pretože etika rozhodovania utilitarizmu je založená na posudzovaní dôsledkov činov jednotlivca. Vo všeobecnosti sa ľudia vo svojom rozhodovaní riadia podľa etických pravidiel, ktoré zakazujú klamstvo alebo vraždu, pretože sa tým koná zlo. Utilitarista však myslí na dôsledky svojich činov a pokiaľ má klamstvo alebo vražda za následok „maximalizáciu šťastia“, je ochotný klamať alebo dokonca zabíjať. Vo svojej podstate tak klamstvo ani vražda pre utilitaristu nie sú zlé a všetko závisí iba na okolnostiach.
Ako príklad utilitaristickej spravodlivosti možno uviesť situáciu, v ktorej by sme zabitím jedného nevinného človeka mohli zachrániť ďalších 10 nevinných ľudí. Osoba posudzujúca dôsledky svojich činov – teda utilitarista – by sa rozhodla obetovať jedného nevinného človeka, pokiaľ by tým zachránila zvyšných desiatich. Avšak osoba, ktorá sa nerozhoduje na základe maximalizácie šťastia čo najväčšieho počtu ľudí, by prehlásila, že zabíjanie ľudí je vo svojej podstate zlé a rozhodla by sa neobetovať jedného človeka, aj keby to znamenalo istú smrť pre ďalších 10 ľudí. Utilitarista v tomto prípade pokladá zabitie človeka za spravodlivé a morálne správne, pretože tým maximalizuje šťastie väčšieho počtu ľudí.
Príkladov na takýto rozpor s garanciou ľudských práv je mnoho. Napr. ak by za lekárom prišiel milionár, ktorý súrne potrebuje transplantáciu orgánov. Pokiaľ dostane vhodný orgán, bude platiť 1000 transplantácií bedrových kĺbov ročne po dobu desiatich rokov. Avšak vyhovenie jeho požiadavke by znamenalo zabitie nevinnej osoby X, ktorá je na vrchole zoznamu ešte žijúcich darcov. Jeho smrť by však znamenala šťastie obrovského množstva ľudí s novými kĺbmi. Pokiaľ by sa lekár rozhodoval na základe Benthamovho utilitarizmu, argumentoval by, že ľudské práva osoby X by mohli byť ignorované, aby sa zvýšilo celkové množstvo ľudského blahobytu v podobe transplantácie nových bedrových kĺbov.
Ďalším príkladom môže byť situácia, v ktorej by Ústredná spravodajská služba Spojených štátov zaznamenala podozrenie na odpálenie veľkej bomby na námestí hlavného mesta. Agenti služby by zachytili hlavného podozrivého, o ktorom by verili, že má informácie o tom, kde sa bomba nachádza. Podľa utilitarizmu by bolo správne, aby podozrivého mučili, kým neprezradí polohu bomby? Podľa utilitaristu áno, pretože morálne správne je podľa neho to, čo produkuje najväčšiu bilanciu výhod oproti škodám, ktoré by mohli byť spáchané na každom postihnutom. Teda zachránenie obrovského množstva ľudí nachádzajúcich sa v centre hlavného mesta by malo z hľadiska utilitarizmu oveľa väčšiu hodnotu, ako zásah do práv podozrivého v podobe mučenia.