google/wiki40b huggingface dataset:
Zelený štvrtok

Zelený štvrtok v rímskokatolíckej cirkvi

Pri dopoludňajšej liturgii (ktorá sa koná iba v katedrálach) biskup žehná oleje katechumenov, chorých a krizmu. Večernou liturgiou sa začína veľkonočné trojdnie. Pripomína sa pri nej posledná Ježišova večera, ustanovenie eucharistie a Ježišovo umývanie nôh jeho učeníkov.
Naposledy pred Veľkou nocou pri večernej omši zaznejú zvony. Zvuk zvonov až do Veľkej noci nahrádzajú rapkáče a klapačky.
Názov vznikol prešmyčkou nemeckého názvu Greindonnerstag (plačlivý štvrtok) na Gründonnerstag (Zelený štvrtok), pretože niekedy sa v tento deň konalo zmierenie kajúcnikov. Biskup ich rozhrešil a prijal do spoločenstva veriacich.
V tento deň na niektorých miestach sa používalo rúcho zelenej farby a aj zvyk požívať v tento deň veľa zeleniny podporovali názov tohto dňa.

Missa chrismatis

Biskupi na pamiatku ustanovenia sviatosti kňazstva slúžia svätú omšu so všetkými kňazmi svojej diecézy. Pri tejto omši nazývanej Missa chrismatis - Omša svätenia olejov, biskup svätí tri druhy oleja: krizmu, olej katechumenov a olej chorých. Táto omša je prejavom jednoty kňazov s biskupom. Po homílii nasleduje obnovenie kňazských sľubov.

Pamiatka Pánovej večere

Večerná omša sa slávi na pamiatku Pánovej večere. V liturgii Zeleného štvrtka sa už začína akoby slávenie Veľkého piatku. Umývanie nôh učeníkom, ustanovenie Eucharistie pri Poslednej večeri, Ježišova modlitba na Olivovej hore v Getsemanskej záhrade a napokon jeho zajatie, sú hlavnými témami večera a noci. V slávení večere je zjavné, čo znamená Ježišovo utrpenie, smrť a zmŕtvychvstanie pre neho samého i pre veriacich. Ježiš ohlasuje svoju smrť a vysvetľuje jej zmysel.

Obnažovanie oltárov

Kňaz v tichosti po večernej sv. omši obnažuje oltár. Pripomína to, že Ježiš v Getsemanskej záhrade bdel v modlitbe. Apoštoli od únavy zaspali. Ježiš ostáva sám. Túto opustenosť symbolizuje nielen otvorený prázdny svätostánok a zhasnuté večné svetlo pred ním, ale aj obnažovanie oltárov a odnášanie všetkých predmetov z nich.
Široký potok (prítok Lesnianky)

Prameň

Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, v časti Kľak, na severnom svahu Kútika (1 063,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 945 m n. m.
Okarína

Okarína je starodávny dychový nástroj okrúhleho alebo vajcovitého tvaru, pokladaný za jeden z najstarších hudobných nástrojov vôbec. Ide o typ flautového nástroja pri ktorom sa tóny tvoria dýchaním do náustku a zakrývaním okrúhlych otvorov. Okarína bola pôvodne vyrábaná z pálenej hliny alebo porcelánu. Súčasné nástroje sa však vyrábajú aj z kovu, dreva, či skla. Okaríny sú často zdobené ručným maľovaním v závislosti od krajiny pôvodu.

Pôvod

Pôvod nástroja je v legendách často prisudzovaný Giuseppe Donatimu (*1836 – †1925), ktorý mal nástroj zostrojiť v 19. storočí ako sedemnásťročný. V skutočnosti je vynálezcom jeho novšieho variantu, ktorý sa nazýva podľa Donatiho talianskeho bydliska, Budrio. Napriek tomu existuje viacero dôkazov podľa ktorých sa vek okaríny odhaduje na vyše 12 000 rokov, pričom nástroj má pôvod vo viacerých kultúrach, napr. v mayských či indických. Mnohé z nájdených terakotových okarín mali tvar malých vtákov či iných zvierat, prípadne zemiakovitý tvar ktorý si v kombinácii s príjemným zvukom vyslúžil pomenovanie ,,sladký zemiak".
Viscomtat

Poloha

Obec má rozlohu 25,44 km². Najvyšší bod je položený 1 123 m n. m. a najnižší bod 606 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 624 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tracy-le-Val

Poloha

Obec má rozlohu 4,69 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 988 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frapelle

Poloha

Obec má rozlohu 4,55 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 375 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 219 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eva Pilarová

Životopis

Spievala už od detstva a to aj vážnu hudbu. V roku 1960 sa stala členkou divadla Semafor, kde vystupovala, okrem iného, aj s legendárnou dvojicou Jiří Suchý a Jiří Šlitr. V roku 1962 na krátky čas odišla spievať do Divadla Rokoko, ale už v roku 1964 sa vrátila späť do Semaforu. V rovnakom roku si tiež zahrala drobnú úlohu vo filme Kdyby tisíc klarinetů (ako výrazná zboristka dievčenskej školy - spolu s Naďou Urbánkovou a ďalšími). 
Počas dlhej speváckej kariéry naspievala veľké množstvo piesní, z ktorých sa stali hity. Veľmi populárne a obľúbené boli jej duety s Waldemarom Matuškom, spievala aj s Karlom Gottom, Jaromírom Mayerom a inými spevákmi. Speváčka má farebne zaujímavý hlas a vynikajúcu spevácku techniku. S pribúdajúcimi rokmi sa stále viac orientuje predovšetkým na žánrovú oblasť jazzu a swingu, navštevuje letné festivaly. V posledných 20 rokoch sa venuje fotografovaniu prírody a miest, poriada výstavy svojích fotografií. Napísala dve kuchárske knihy.
Chalain-le-Comtal

Poloha

Obec má rozlohu 18,36 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 338 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 633 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gemini 10

Priebeh letu

Štart misie Gemini 10 sa uskutočnil 18. júla 1966 na Floride z mysu Kennedy pomocou nosnej rakety Titan II GLV. Posádku Gemini 10 tvorili veliaci pilot John Young a pilot Michael Collins.
Približovací manéver Gemini 10 k raketovému stupňu Agena trval päť hodín – k spojeniu došlo nad Havajskými ostrovmi. Po spojení lode Gemini s cieľovým telesom Agena TV-10 (COSPAR 1966-065A) bol využitý motor Ageny pre zvýšenie obežnej dráhy komplexu na 298 – 762 km, čo v tej dobe znamenalo prekonanie výškového rekordu sovietskeho Voschodu 2. Potom sa celý komplex priblížil k ďalšej Agene TV-8 vo výške cca 405 km nad Zemou. V priebehu takmer trojdňového letu bol na dobu 49 minút otvorený prielez kozmickej lode, čo Collins využil na vykonanie 39-minútového experimentu na povrchu telesa Agena TV-8, teda vo voľnom kozmickom priestore. Po oddelení obidvoch telies od Gemini 10 nasledoval už zostupový manéver. Z hladiny oceánu v západnom Atlantiku, kde 21. júla 1966 pristáli, boli vyzdvihnutí čakajúcou lietadlovou loďou USS Guadalcanal.
Figeac

Poloha

Obec má rozlohu 35,16 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Geografia

Susedné obce: Planioles, Lunan, Faycelles a Viazac.

Ekonomika

V meste sídlia významné spoločnosti podnikajúce v oblasti aeronautiky: Ratier-Figeac a Figeac Aero.
Spoločnosť Ratier-Figeac, založená v roku 1904, je dodnes svetovo významným výrobcom vrtulí; dodáva napríklad vrtule na lietadlo Airbus A400M. Okrem toho vyrába diely do helikoptér a dopravných lietadiel spoločností Airbus a Bombardier Inc. Figeac Aero vyrába súčiastky motorov. Firma v posledných rokoch zaznamenala významný rast a získala niekoľko kontraktov v zámorí.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 773 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Graie

Graie (starogr. Γραῖαι – Graiai, lat. Graiae) sú v gréckej mytológii dcéry morského boha Forkysa a morskej bohyne Kéty.
Graie boli tri a volali sa Enyo, Pefrédo a Deino. Bývali na ďalekom západe v blízkom susedstve bohyne noci Nykty. Narodili sa už ako stareny, ktoré mali spoločný jeden zub a jedno oko. Keď mala oko jedna z nich, ostatné boli slepé a tak to bolo aj so zubom, tá ktorá ho mala, mohla sa najesť. O oko a zub sa večne hašterili a tým si strpčovali už beztak smutný život. Sestrami Graií boli ohavné Gorgony a ich bratom bol drak Ladón strážiaci jabloň so zlatými jablkami v záhrade Hesperidiek
Hrdina Perseus, aby dokázal kráľovi Polydektovi svoj božský pôvod podujal sa na jeho podnet vykonať nadľudský čin, zabiť Medúzu, jednu z troch Gorgón, obludu s hadmi namiesto vlasov, s dlhými ostrými tesákmi a navyše každý pri pohľade na ňu na mieste skamenel. Cestou hľadajúc Medúzu sa Perseus dostal až do pochmúrnej krajiny, kde žili Graie sestry Gorgón, ktoré k nim cestu poznali. Perseus počkal na chvíľu, keď si vymieňali oko a vzal im ho. Potom mu Graie pod hrozbou, že im oko nevydá prezradili cestu ku Gorgonám. Perseus túto úlohu nakoniec splnil aj vďaka trom zázračným darom, ktoré dostal cestou cez háj od dobrosrdečných nýmf, keď od Graií odchádzal.
Saint-Jean-du-Corail

Poloha

Obec má rozlohu 14,04 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 261 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grugé-l’Hôpital

Poloha

Obec má rozlohu 15,71 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 308 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Caignac

Poloha

Obec má rozlohu 9,36 km². Najvyšší bod je položený 310 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 264 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Croix-Fonsomme

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 225 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Theropody

Charakteristika

Zástupcovia Theropoda predstavujú veľmi malé až obrovské, najčastejšie dravé ale aj bylinožravé, hmyzožravé, všežravé zvieratá (výlučne bylinožravé pomerne zriedka). Takmer všetky známe formy patria medzi dvojnohé zvieratá, staršie rody s chrbtom noseným vodorovne, dlhými zadnými končatinami a kratšími prednými končatinami, kým väčšina moderných druhov (napr. vtáky) má nohy relatívne krátke, kým predné končatiny modifikované v krídla.
Teropódy odlišuje od iných dinosaurov napríklad jeden otvor v lebke navyše, strata piateho prsta zadných končatín a redukcia alebo strata štvrtého i piateho prsta predných končatín. Anatómia teropódov svedčí prezencii vzdušných vakov (známe tiež aj u dlhokrkých dinosaurov zo skupiny Sauropoda) napojených na dýchací systém, ktoré boli pôvodne považované za exkluzívnu črtu vtákov. Medzi vyspelými teropódmi menších veľkostí bol rozšírený ďalší pôvodne exkluzívne vtáčí znak – perie.

Začiatky

Najstaršie teropódy (v širšom zmysle slova) patria medzi najstaršie známe dinosaury vôbec. Čo sa týka veľmi primitívnych zástupcov, stále nepanuje zhoda, či už ide o teropóda alebo ešte nie. Mnohé formy (Herrerasaurus, Eoraptor) takto putujú od teropódov až po, v extrémnych prípadoch, nedinosaury. Dinosaury, ktoré môžeme s istotou považovať za teropódy, však dosiahli už koncom triasu značných úspechov (najmä vďaka skupine Coelophysoidea), keď sa stali dominantnými stredne veľkými dravcami, pričom si vytvorili prvé skutočne veľké „super-predátory“ s dĺžkou presahujúcou 10 m.
Silvia Saint

Životopis

Pred vstupom do pornopriemyslu študovala dva roky manažment v Brne a pracovala ako manažérka v jednom z hotelov mesta Zlín. Natáčaniu pornografických filmov sa začala venovať v roku 1997. Počas svojej kariéry natočila cez 400 pornofilmov.
V roku 2001 spoločnosť Private natočila film The Private Life of Silvia Saint, ktorý obsahuje výber jej najlepších scén. Snímka je popretkávaná rozhovormi a zábermi z natáčania jednotlivých scén; Silvia sa v nich vyjadruje k rôznym veciam: K jej obľúbeným partnerom patrí európsky pornoherec Phillip Dean a černošský pornoherec Mr. Marcus, inak jej dlhoročný partner. O mužskom prirodzení hovorí ako o „the bigger the better“ („čím väčší, tým lepšie“).
Silvia ovláda český, anglický a ruský jazyk. Medzi jej záľuby patrí cyklistika a prechádzky v prírode.
Le Hanouard

Poloha

Obec má rozlohu 4,32 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bruges-Capbis-Mifaget

Poloha

Obec má rozlohu 16,55 km². Najvyšší bod je položený 473 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 922 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boissy-en-Drouais

Poloha

Obec má rozlohu 6,03 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trojicko-sergijevská lavra

Trojicko-sergijevská lavra (rus. Тро́ице-Се́ргиева Ла́вра) je najdôležitejší ruský monastier a duchovné centrum ruskej pravoslávnej cirkvi. Nachádza sa v meste Sergijev Posad, asi 78 km severovýchodne od Moskvy smerom na Jaroslavľ. Má status lavry, teda podlieha priamo pariarchovi.

Dejiny monastiera

Monastier založil v roku 1345 jeden z najuctievanejších ruských svätcov, Sergej Radonežský, ktorý na mieste postavil drevený kostol na počesť svätej Trojice. V roku 1355 prijal regulu, ktorá vyžadovala výstavbu ďalších pomocných budov – refektára, kuchyne a pekárne. Táto regula poslúžila ako vzor mnohým Sergejovým žiakom, ktorí neskôr podľa nej založili viac ako 400 kláštorov po celom Rusku, vrátane slávneho Soloveckého monastiera pri Bielom mori, Simonovského monastiera v Moskve a Kirillo-Belozerského monastiera na severe Ruska. 
Svätý Sergej podporoval Dmitrija Donského v jeho boji proti Tatárom. Dvaja spomedzi jeho mníchov sa zúčastnili na bitke na Kulikovom poli (1380). Monastier bol poškodený požiarom pri útoku Tatárov v roku 1408. V roku 1422 bol Sergej Radonežský vyhlásený za patróna Rusi. V tom istom roku postavili srbskí mnísi, ktorí v kláštore našli útočisko po porážke na Kosovom poli, prvú kamennú katedrálu, rovnako zasvätenú svätej Trojici. V katedrále boli uložené relikvie sv. Sergeja. Freskami ju ozdobil najvýznamnejší ruský maliar ikon Andrej Rubľov.
V roku 1476 bol na popud Ivana III. postavený Kostol sv. Ducha, na jeho stavbe sa podieľali pskovskí majstri. Tento kostol je jedným z mála zachovaných exemplárov pravoslávneho kostola so zvonicou na vrchu. Interiér bol ako jeden z prvých vyzdobený glazúrovanými dlaždicami. V roku 1559 Ivan Hrozný nariadil stavbu katedrály Nanebovzatia, ktorá trvala 26 rokov. Tento kostol je oveľa väčší ako jeho predobraz, moskovský Uspenský sobor. Veľkolepý ikonostas z 16.–18. storočia obsahuje majstrovské dielo Simona Ušakova, ikonu Poslednej večere. Interiér vyzdobili roku 1684 modrými a fialovými freskami majstri z Jaroslavle. Na klenbe je zobrazený pohreb Borisa Godunova, členov jeho rodiny a niekoľkých patriarchov z 20. storočia.
Monastier bol centrom stredovekého kronikárstva a ikonopisectva. Oproti jeho múrom vyrástol v 16. storočí Konvent sv. Paraskievy.
Po ruskej revolúcii v roku 1917 bol kláštor nariadením sovietskych autorít v roku 1920 zatvorený. Kláštorné zvony, vrátane 65-tonového Cárskeho zvona, boli zničené. Po roku 1945 sa kláštor vďaka zmierneniu Stalinovej proticirkevnej politiky vrátil do rúk ruskej pravoslávnej cirkvi; bohoslužby boli obnovené  16. apríla 1946. Až do roku 1983 bol monastier sídlom moskovského patriarchu, ktorý dnes sídli v Danilovom monastieri v Moskve. V roku 1993 bola Trojicko-sergijevská lavra zapísaná na zoznam Svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Hamiltonovský graf

Hamiltonovský graf je graf, ktorý obsahuje aspoň jednu hamiltonovskú kružnicu.

História

V roku 1857 William Rowan Hamilton zostrojil matematický hlavolam, ktorého cieľom bolo nájsť takú uzavretú prechádzku po hranách pravidelného dvanásťstena, ktorá by obsahovala každý vrchol práve raz. Ak zabudneme na plochy dvanásťstena a nakreslíme jeho vrcholy a hrany v rovine, tak dostaneme graf nakreslený na obrázku:

Definícia Hamiltonovskej kružnice

Hamiltonovská kružnica grafu je taká cesta, ktorá prejde práve raz všetky vrcholy grafu a skončí v počiatočnom vrchole.
Teda riešením Hamiltonovho hlavolamu je Hamiltonovská kružnica. Zistiť, či má graf uzavretý Eulerovský ťah, je ľahký problém, lebo stačí zistiť súvislosť grafu a paritu stupňov všetkých jeho vrcholov. Je prekvapujúce, že analogický problém pre Hamiltonovské kružnice je ťažký. Tento problém patrí do skupiny takzvaných NP-úplných problémov. Poznáme však veľmi veľa podmienok, ktorých splnenie vynucuje v grafe existenciu Hamiltonovskej kružnice. Jednu z najznámejších postačujúcich podmienok tohto typu dokázal nórsky matematik Øystein Ore v roku 1960 (1. podmienka).

Nutná podmienka

Symbolom c(G) označme počet komponentov grafu G.
Veta (nutná podmienka): Ak graf G = (V,E) je hamiltonovský, tak pre každú neprázdnu podmnožinu S množiny vrcholov V platí:
c(G - S) ≤ |S|
Príklad: Uvažujme graf G na obrázku č. 2. Môžeme si všimnúť, že  S = {u1,u2,u3,u4,u5} je taká podmnožina množiny vrcholov grafu G, pre ktorú platí: c(G - S)= 6 > 5 = |S|, čiže neplatí nutná podmienka. To znamená že graf nie je hamiltonovský.
Katarína Cibulková

Vzdelanie

Katarína Cibulková absolvovala Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave.

Celoštátna úroveň

Bola zvolená na poslankyňu NR SR vo volebnom období 2006-2010 za stranu SDKÚ-DS . Stala sa členkou Ústavnoprávneho a Mandátového a imunitného výboru NR SR. Vo voľbách v roku 2010 bola opätovne zvolená za poslankyňu za stranu SDKÚ-DS  a stala sa členkou Výboru NR SR pre kultúru a médiá, Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny a Mandátového a imunitného výbor NR SR.

Regionálna úroveň

Od roku 2002 do roku 2006 bola poslankyňou mestského zastupiteľstva Piešťany za SDKÚ-DS.

Osobný život

Jej dcéra Dominika je profesionálnou tenistkou.
Baby (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 4,12 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sorbier

Poloha

Sorbier má rozlohu 17,09 km². Najvyšší bod je položený 394 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Sorbier má 294 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bitka na Bajkalskom jazere

Bitka na Bajkalskom jazere bola pravdepodobne jediná bitka zvedená vojnovými loďami československej flotily.

Pozadie

V auguste roku 1918 československí legionári pod velením plukovníka Gajdy bojovali o veľmi dobre chránené horské tiesňavy okolo Bajkalského jazera. Gajdu znepokojovalo to, že Bajkal je úplne ovládaný loďami Červenej armády, čo ohrozovalo tyl československých jednotiek.
Československí legionári pri obsadzovaní bajkalských prístavov získali parníky Sibirjak, Burj a Fedosia. Tie vyzbrojili štyrmi húfnicami a použili k výsadku do nepriateľského tyla.
Volmerange-lès-Boulay

Poloha

Obec má rozlohu 5,96 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 577 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hostýn

Dejiny

Podľa archeologických nálezov sa na Hostýne nachádzalo rozľahlé praveké hradisko opevnené valom. Lokalita v blízkosti Moravskej brány, ktorou viedla Jantárová cesta, mala strategickú polohu. Najstaršie opevnenie vybudoval v období popolnicových polí ľud lužickej kultúry okolo roku 1200 pred Kr., ktorý vystriedal v dobe bronzovej ľud sliezskej skupiny a neskôr v období Halštatu i ľud platěnickej kultúry. Opevnenie následne vylepšili Kelti, ktorých napokon vystriedali Slovania. 
Podľa nepodloženej povesti sa na vrchu ukrývali obyvatelia z okolia pri mongolskom vpáde v roku 1241.
Pravdepodobne už okolo roku 1544 bola na vrchole postavená kaplnka Panny Márie (ktorú rozšírili v 1658) a už z roku 1567 pochádza prvá správa o púti na Hostýn. Výstavba súčasnej baziliky trvala od roku 1721 do 1748, kedy ju vysvätil 28. júla kardinál Julius Troyer. Pútnikom slúžil hostinec, no po reformách Jozefa II. boli v roku 1784 púte zakázané. K obnoveniu chrámu i pútí došlo až v roku 1840. Na konci 19. storočia pribudla na najvyššom mieste kamenná rozhľadňa a v roku 1903 krížová cesta.
Prvá správa o starých valoch sa objavili v roku 1672 a odborné kruhy sa o lokalitu zaujímajú od konca 19. storočia. Novodobé výskumy boli realizované v niekoľkých etapách po roku 1971.

Prístup

Hostýn je najľahšie prístupný cestou z mesta Bystřice pod Hostýnem.
Prírodný park Bohdalov-Hartinkov

Prírodné pomery

Zaujímavá krajina je daná aj pestrou geologickou stavbou od prvohorných bridlíc až po vrchnokriedové usadeniny s vysokým podielom vápnika.
Prírodný park je z veľkej časti lesnatý a tvorený mozaikou poloprírodných a prírode blízkych lúk a pasienkov. Menšie hodnotné územia sú zaregistrované ako významné krajinné prvky (napr. Pěčíkovské stráně, Strážnička, Pramen Teplice). Rastie tu mnoho chránených druhov rastlín (napr. pahorec brvitý) a vyskytuje sa tu mnoho chránených a zaujímavých druhov živočíchov (napr. salamandra škvrnitá, strakoš obyčajný, a i.).

Správa parku

Štátnu správu Prírodného parku Bohdalov-Hartinkov vykonáva Mestský úrad Moravská Třebová, odbor ŽP a Krajský úrad Pardubického kraja, odbor ŽPaZ.
O značenie sa stará Český zväz ochrancov prírody, základná organizácia Moravská Třebová.
Géovreisset

Polohopis

Géovreisset má rozlohu 3,31 km². Najvyšší bod je položený 754 m n. m. a najnižší bod 567 m n. m.

Obyvateľstvo

Géovreisset má 912 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Casteide-Doat

Poloha

Obec má rozlohu 5,34 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
CHK Avangard

O klube

Hokejový klub Avangard Omsk bol založený v roku 1950. Súčasný názov používa od roku 1981. Svoje domáce zápasy hrá v Omsk Aréne s kapacitou 10 318 divákov. Najväčším úspechom klubu je víťazstvo v Ruskej Superlige v roku 2004. Omsk pôsobí v KHL od jej vzniku, sezóny 2008/2009. V prvej sezóne KHL skončili hokejisti Avangardu aj s Jaromírom Jágrom už vo štvrťfinále play-off na hokejkách neskorších víťazov AK Bars Kazaň. Najväčší úspech zaznamenal Omsk v sezóne 2011/2012, kedy ho v úvode viedol tréner Rostislav Čada. Ten však v klube na prelome roku skončil a nahradil ho Fín Raimo Summanen. Summanen využil výbornú pripravenosť hráčov a tím dotiahol až do fínale play-off. V napínavej sérií hokejisti Avangardu aj s hviezdou vyraďovacích bojov Romanom Červenkom podľahli Dinamu Moskva tesne 3:4 na zápasy. V súčasnej sezóne vedie Avangard ďalší fínsky tréner Petri Matikainen. Najväčšou hviezdou tímu je Alexander Frolov, hráč s bohatými skúsenosťami v NHL. V novej sezóne si však veľa sľubujú aj od najlepšieho strelca posledného ročníka SM – liigy Tomáša Záborského, ktorý do Omsku prestúpil v lete.
Turakotvaré

Turakotvaré alebo turaká (iné názvy: turakovce, banániarotvaré/bananiarotvaré, banániare/bananiare, lat. Musophagiformes) sú rad letcov s jedinou čeľaďou turakovité/banániarovité/bananiarovité (Musophagidae). V minulosti sa zaraďovali pod kukučkotvaré.
Obývajú koruny stromov v lesoch a bušoch strednej a južnej Afriky, južne od Sahary. Nie sú dobrí letci, zato dobre lezú po stromoch. Niektoré druhy žijú v pároch, iné v skupinách rodín.
Majú krátke, zaoblené krídla a dlhý, široký chvost. Ich zobáky sú krátke a silné. Veľa druhov má hlavovú ozdobu z pier.
Majú dve farbivá (turacoverdin a turacin), ktoré sa nevyskytujú nikde inde, len na nich.
19. obvod (Paríž)

Geografia

Rozloha tohto obvodu je 6,786 km².

Demografia

19. obvod stále populačne rastie. Podľa posledného sčítania v roku 1999 bol počet obyvateľov 172 730 a v obvode bolo 68 101 pracovných miest.