google/wiki40b huggingface dataset:
Pyramída v južnej Sakkáre

Pyramída a komplex

Z pyramídy sa nad zemou zachovalo nedokončené jadro zo sušených tehál a celá subštruktúra z vápenca, podobná severnej pyramíde v Mazghúne, s pozoruhodne vypracovanou výzdobou, ktorá je pokladaná za najkrajšiu z výzdob kráľovských pyramíd svojho obdobia. Vstup do objektu je pri východnej stene, zostupuje sa schodiskom, ktoré po určitej vzdialenosti prechádza do vodorovnej chodby, ktorá sa trikrát lomí. V miestach zlomov sú rozšírené siene. Chodba pokračuje do predsiene a následne do dvoch pohrebných komôr. Hlavná pohrebná komora je z jedného obrovského bloku kremenca s hmotnosťou 150 ton, v ktorom je vytesaná jama pre sarkofág, kanopy a pohrebnú výbavu. Nad ňou sa nachádzajú tri stropné dosky, ktoré sa po pohrebe mali spustiť na kremencový blok, a tým navždy uzatvoriť sarkofág s kráľovou múmiou. Podľa súčasnej polohy týchto blokov možno povedať, že tu neprebehol žiadny pohreb. Druhá pohrebná komora mohla slúžiť pre kráľovnú, alebo ako návnada pre zlodejov. Pozdĺž celej chodby boli rozmiestnené tri uzatváracie bloky, ktoré neboli nikdy spustené. Okolo pyramídy obiehal zvlnený múr z nepálených tehál. V západnej stene v osi pyramídy bol vstup do areálu. Nad vstupom do pyramídy sa našli dve pyramidiá z čiernej žuly bez akéhokoľvek nápisu. Je otázkou pre súčasnú egyptológiu prečo práve dve. Dôkazy kultových stavieb z areálu dodnes chýbajú. Podľa relatívne kvalitnej práce na pyramíde sa dá predpokladať, že bola určená pre ambiciózneho, alebo dokonca významného panovníka 13. dynastie.

Výskum

Pyramídu objavil roku 1929 švajčiarsky egyptológ Gustave Jéquier pri skúmaní okolia Faraónovej mastaby.
Augustín Brychta

Životopis

Gymnázium absolvoval v Bratislave, právo študoval v Bratislave a v Budapešti. Notár v Bernolákove, neskôr hlavný župný notár v Bratislave, v roku 1940-1941 župan Pohronskej župy v Banskej Bystrici, pracovník Ministerstva vnútra, od roku 1945 Povereníctva vnútra v Bratislave. Pri vzniku ČSR predseda miestnej SNR v Rači.
Mária Jozefa Habsburská

Životopis

Mária Jozefa bola najstaršie dieťa cisára Jozefa I. a Amálie Vilhemíny Brunšvicko-lüneburskej. Mala dvoch mladších súrodencov: brata Leopolda Jozefa (* 1700 – † 1701) a sestru Máriu Amáliu * (1701 – † 1756).
20. augusta 1719 sa vydala za saského kurfirsta Friedricha Augusta II. (1696 – 1763), ktorý sa stal v roku 1734 kráľom Poľsko-litovskej únie ako August III. Saský.
Prostredníctvom tohto sobáša medzi Wettinovcami a Habsburgovcami ženíchov otec August II. Silný dúfal, že zaistí Sasku lepšiu pozíciu po vojne o následníctvo Habsburskej monarchie. Najstarší syn páru Fridrich Kristián Saský ale nasledoval svojho otca a stal sa tiež saským kurfirstom.
Tupolev Tu-154

Vznik a vývoj

Tu-154 bol vyvinutý ako lietadlo, ktoré malo nahradiť na linkách prúdové dopravné lietadlá Tu-104, turbovrtuľové Il-18 a An-10. Prvý prototyp lietadla Tu-154 vzlietol 4. októbra 1968, potom bol testovaný a do pravidelnej letovej prevádzky bol nasadený v roku 1972. Lietadlá Tu-154 zakúpili aj Československé aerolínie, používala ho letecká služba Federálneho ministerstva vnútra pre vládne letky a donedávna lietali posledné kusy u letectva Armády Českej republiky. Stroj Tu-154 je najpoužívanejším sovietskym prúdovým dopravným lietadlom. Je hojne používaným dopravným lietadlom v Rusku. Najkratšia linka, na ktorej stroj lieta, je Taškent – Namangan (189 km), najdlhšia Moskva – Jakutsk (6 600 km). Od roku 2003 prebieha v závode Aviakor v Samare výroba novej verzie Tu-154M. Tá zodpovedá súčasným požiadavkám na bezpečnosť a ekonomiku prevádzky moderných lietadiel, je vybavená tzv. „skleneným kokpitom“ a mnohými inými vylepšeniami. Nová verzia je skonštruovaná tak, aby mohla v intenzívnej prevádzke vydržať 30 rokov.
Prvým zákazníkom modernizovaného stroja sa 8. augusta 2012 stalo ruské ministerstvo obrany.

Letové charakteristiky

Vďaka svojej vysokej cestovnej rýchlosti (900 km/h) patrí Tu-154 k najrýchlejším dopravným lietadlám, je schopné vzlietať a pristávať z nespevnených dráh a je schopné operovať v extrémnych arktických podmienkach. Vzhľadom ku koncepcii prúdových motorov s nízkym obtokovým pomerom a vysokej letovej rýchlosti má lietadlo v porovnaní s modernými strojmi vyššiu spotrebu paliva a nevyhovuje už súčasným hlukovým predpisom v EÚ.
Lietadlo Tu-154 malo byť postupne nahradené modernejším a úspornejším Tu-204, avšak po ekonomickom otrase, spôsobenom rozpadom Sovietskeho zväzu, ich bolo vyrobených len niekoľko desiatok kusov a Tu-154 sú dnes častejšie nahradzované západnými strojmi. Do budúcnosti by Rusi chceli vyraďované lietadlá Tu-154 nahradzovať úplne novými strojmi ruskej výroby, typu MS-21. Aeroflot vyradil lietadlá Tu-154 dňa 31. 12. 2009 potom, čo takmer 40 rokov boli základom jeho lietadlového parku.
Dickinsonia

Dickinsonia je vyhynutý rod ediakarskej bioty. Jedinec pripomína bilaterálne symetrický rebrový ovál.
Taxonomická príbuznosť tohto rodu nie je v súčasnosti známa; spôsob rastu jedincov je v súlade s dvojstranne súmernými živočíchmi, hoci niektorí tvrdia, že patria do húb alebo dokonca do „zaniknutej ríše“. Objav molekúl cholesterolu vo fosíliách podporuje myšlienku, že Dickinsonia je živočích.
Našli sa iba odtlačky v pieskovcovom podloží. Nájdené jedince boli dlhé od niekoľko milimetrov až po 1,4 m a hrubé od zlomku milimetra po niekoľko milimetrov. Prvá fosília sa našla v roku 1947 v pohorí Flinders Ranges v Južnej Austrálii, ďalšie jedince sa našli na Ukrajine (formácia Mogilev) a v Rusku. Tieto náleziská sú staré 567 až 550 miliónov rokov.
Predpokladá sa, že boli mobilní a za potravou sa pohybovali.
Je opísaných približne 9 druhov.
Cirkevný zbor ECAV Drienčany

Cirkevný zbor Evanjelickej a. v. cirkvi Drienčany patrí do Rimavského seniorátu. Vznikol v roku 1547. Tvoria ho obce Drienčany (kostol z roku 1793), Ostrany (kostol z roku 1908), Papča (modlitebňa z roku 1911 - nefunkčná) a Teplý Vrch (kostol z roku ?). Bohoslužobnou rečou zboru je slovenčina. K 31. decembru 2013 zbor počítal 184 členov.
V zbore pôsobil ako farár Pavol Dobšinský.

Služby Božie

9:30 Drienčany, Teplý Vrch, 13:00 Ostrany, 14:00 Papča – všade 1x za mesiac striedavo.
Cintorín Saint-Ouen

Cintorín Saint-Ouen je cintorín, ktorý sa nachádza v meste Saint-Ouen, ktoré leží v severnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departmente Seine-Saint-Denis. Je tvorený dvoma časťami. Prvá časť, situovaná na Rue Adrien Lesesne, bola otvorená v roku 1860, druhá, na 2 Avenue Michelet, 1. septembra 1872.
Wœlfling-lès-Sarreguemines

Poloha

Obec má rozlohu 6,24 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 681 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čchang-e 4

Lander a rover

Veľká časť dizajnu Čchang-e 4 vychádza z  Čchang-e-3 a jeho roveru Yutu. V skutočnosti bol Čchang-e 4 postavený ako záloha pre Čchang-e 3, ale bol prispôsobený špecifikám novej misie. Lander a rover štartovali šesť mesiacov po satelite Čchüe-čchiao, 7. decembra 2018, 18:23 UTC.
Celková pristávacia hmotnosť je 1200 kg. 
Stacionárny pristávací modul - lander - je vybavený rádioizotopovým ohrievacím zdrojom (RTG) na vykurovanie svojich subsystémov počas dlhých lunárnych nocí a napájanie jeho prevádzky spolu s niekoľkými solárnymi panelmi počas plánovanej jednoročnej misie.
Po pristátí lander spustil rampu, po ktorej zišlo lunárne vozidlo, rover pomenovaný Yutu-2, na mesačný povrch. Yutu-2 meria 1,5 × 1,0 × 1,0 m a má hmotnosť 140 kg. Šesťkolesový rover bol vyrobený v Dongguan, provincia Guangdong. Je poháňaný solárnou energiou a všetky kolesá sú hnacie. Predpokladaný čas prevádzky sú tri mesiace.
Energia je zabezpečená dvoma solárnymi panelmi, ktoré umožňujú prevádzku roveru počas lunárnych dní, ako aj nabíjanie batérií. V noci sa chráni pred príliš chladným prostredím použitím niekoľkých rádioizotopových vykurovacích jednotiek (RHU) s plutóniom-238. RHU poskytujú len tepelnú energiu, nie elektrickú energiu.

Vedecké prístroje

Lander, Rover, Čchüe-čchiao a mikrosatelity nesú vedecké užitočné zaťaženie. Prenosový satelit zabezpečuje komunikáciu, zatiaľ čo Lander a Rover skúmajú geofyziku pristávacej zóny. Tieto užitočné zaťaženia čiastočne zabezpečujú medzinárodní partneri vo Švédsku, Nemecku, Holandsku a Saudskej Arábii.

Miesto pristátia

Miesto pristátia je kráter Von Kármán, ktorý sa nachádza v blízkosti južného pólu, v panve South Pole - Aitkien. Táto panva je najväčším impaktným kráterom na Mesiaci a dokonca najväčším známym v Slnečnej sústave. Má priemer približne 2 500 km a hĺbku až 12 km. Je tiež najstarším a mohol by tak obsahovať informácie o najhlbšej histórii sústavy Zem-Mesiac. Ide naozaj o veľmi atraktívny cieľ, jeden z najzaujímavejších, ktoré na Mesiaci existujú.
Theodore von Kármán bol doktorandom Qian Xuesena, zakladateľa čínskeho vesmírneho programu.

Pokiaľ ide o jeho zloženie, obsahuje asi 10 % hmotnostných oxidu železitého (FeO) a 4 až 5 častí na milión tória, ktoré sa použilo ako náhrada za urán ako jadrové palivo na niekoľkých tóriových reaktoroch.

Pristátie

Pristávací modul s vozidlom Yutu-2 dosadol na povrch Mesiaca 3. januára 2019 o 02:26 UTC na súradniciach 45.457° južnej šírky a 177.588° východnej dĺžky. Stala sa prvou sondou, ktorá pristála na odvrátenej strane Mesiaca.
O 14:22 UTC po rampe z pristávacieho modulu na povrch Mesiaca zišiel aj rover Yutu-2.
Miesto pristátia dostalo názov schválený Medzinárodnou astronomickou úniou (IAU) Statio Tianhe .
Hiéville

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladimír Filo

Životopis

Vladimír Filo študoval na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave. Za kňaza bol vysvätený 25. júla 1962. Pôsobil ako kaplán postupne v Senci, Trnave, Kolárove a Nových Zámkoch. V roku 1966 bol ustanovený za ceremonára na biskupskom úrade v Trnave. Odtiaľ, v roku 1968, bol vyslaný na štúdiá do Ríma. Od roku 1976 bol správcom farnosti Veľký Cetín. Za pomocného biskupa trnavskej arcidiecézy ho vymenoval pápež Ján Pavol II. dňa 17. marca 1990 a zveril mu titulárne sídlo Thucca v Mauritánii. Vysvätený na biskupa bol 16. apríla 1990 v Trnave. V rokoch 1990 a 1991 bol rektorom Kňazského seminára Sv. Cyrila a Metoda v Bratislave a od roku 1990 do 1998 prednášal ako profesor cirkevné právo na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Súčasne od roku 1992 vykonával funkciu súdneho vikára cirkevného súdu. Bol tiež predsedom Slovenskej liturgickej komisie.

Biskup

23. novembra 2002 bol menovaný za biskupa koadjútora pre rožňavskú diecézu. Po nástupe do funkcie k jeho hlavným úlohám mala patriť správa ekonomických záležitostí diecézy a dokončenie reštitúcií. Dňa 27. decembra 2008 pápež Benedikt XVI. prijal rezignáciu biskupa Eduarda Kojnoka a Vladimír Filo sa automaticky stal diecéznym biskupom. Do úradu bol slávnostne inaugurovaný 28. januára 2009.
V júli 2013 požiadal biskup Filo saleziánov, aby opustili Rožňavu i celú diecézu. Dôvody odmietol uviesť. Saleziáni tak po 23 rokoch odišli a diecéza zostala jedinou z rímskokatolíckych diecéz na Slovensku, kde nepôsobia.
Pri príležitosti dovŕšenia 75. roku života požiadal pápeža Františka v súlade s Kódexom kánonického práva o uvoľnenie z postu biskupa. 21. marca 2015 jeho odstúpenie pápež František prijal a za jeho nástupcu vymenoval Stanislava Stolárika, dovtedajšieho pomocného biskupa košickej arcidiecézy. Biskupa Vladimíra Fila poveril ako apoštolského administrátora diecézy až do prevzatia diecézy novomenovaným biskupom. Na sviatok patróna diecézy sv. Jána Nepomuckého 16. mája 2015 bol novomenovaný biskup slávnostne uvedený do úradu a  Vladimír Filo sa stal emeritným diecéznym biskupom Rožňavskej diecézy.
Vladimír Filo zaopatrený kresťanskými sviatosťami umrel 18. augusta 2015 o 22. hodine a 20. minúte v nitrianskej nemocnici. Posledná rozlúčka sa konala v Trnave, v katedrále sv. Jána Krstiteľa 24. augusta 2015. Následne bol, podľa vlastného želania pochovaný vo svojej rodnej obci Gáň.
Villers-lès-Nancy

Poloha

Obec má rozlohu 9,95 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 451 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kotúľka štíhla

Habitát

Tieto malé slimáky žijú v jazierkach so stojatou vodou a mŕtvych ramenách. Tieto biotopy sú však ohrozované sedimentáciou a a sukcesia
V Česku tento druh žije najmä na území s hojným výskytom rastliny Lemna trisulca. Vyhovuje mu voda bez kalnosti s pH od 7 do 7,5, s vápnikom do 40 do 400 mg/l a s elektrickou vodivosťou od 200 do 1 100 mS/m.
Erich Mühsam

Životopis

Narodil sa v Berlíne. V roku 1900 sa stal členom hnutia Neue Gemeinschaft (Nová spoločnosť). V tomto čase sa spoznal s významným nemeckým anarchistom Gustavom Landauerom.

V apríli 1911 založil anarchopacifistický časopis Kain. Po pokuse o povstanie a vytvorenie Bavorskej sovietskej republiky bol odsúdený na 15 rokov väzenia. Bol prepustený po amnestii pre politických väzňov v roku 1924 (touto amnestiou bol prepustený z väzenia aj Hitler).
Od roku 1931 verejne žiadal pracujúcu triedu, aby sa zjednotila v boji proti nacistom, začo po prevzatí moci nacistami ťažko zaplatil. Bol zatknutý po požiari Reichstagu a uväznený v Berlíne. Po odsúdení prešiel viacerými koncentračnými tábormi, až napokon skončil v Oranienburgu, kde sa stal obeťou nacistického sadizmu. Dozorcovia ho oslepili, ohlušili, a vytĺkli mu zuby. Každé ráno ho nechali kopať si hrob a predstierali jeho popravu. Nútili ho čistiť latríny bez nástrojov.
10. júla 1934 ho dozorcovia dobili na smrť, a jeho telo obesili na táborových latrínach, aby to vyzeralo ako samovražda.
Requiem za sen

Príbeh

Sara Goldfarb je osamelá vdova posadnutá sledovaním televízie. Jej jedinou životnou útechou sú sladkosti a televízia. Keď sa dozvie, že bola vybraná aby sa zúčastnila živého nakrúcania v televíznej show, jej život naberie nový zmysel. Rozhodne sa schudnúť pomocou diétnych piluliek, aby sa vošla do svojich červených šiat. Časom pilulky prestanú účinkovať z dôvodu navyknutia jej organizmu na ne. Sara začne nekontrolovane zvyšovať dávkovanie, čím si vybuduje závislosť na diétnych pilulkách a začne mať halucinácie. Pod vplyvom drog sa rozhodne odísť priamo do televízie. Po incidente v budove televízie je Sara hospitalizovaná v nemocnici, kde je liečená neefektívnou liečbou elektrickými šokmi, až sa z nej stane vyziabnutá troska.
Sarin syn Harry so svojou priateľkou Marion sú závislí na heroíne, rovnako ako Harryho najlepší priateľ Tyrone, ktorý sa živí predajom drog. Tyrone zoženie neriedené drogy a obaja začnú predávať zriedené drogy, aby získali peniaze na nákup potrebných dávok. Spočiatku sa im darí, ale neskôr je Tyrone zatknutý a zarobené peniaze použije Harry na to, aby ho dostal z väzenia. V meste sa už viac nedajú zohnať neriedené drogy a tak Harry a Tyrone vycestujú pre drogy na Floridu. Marion netrpezlivo čaká na ich príchod a zároveň bojuje s abstinenčnými príznakmi. Harryho ruka dostane infekciu a Tyrone ho odvezie do nemocnice. Ošetrujúci lekár však rozpozná Harryho drogovú závislosť. Upozorní políciu a obaja muži skončia vo väzení. Harryho infekcia ruky sa stále zhoršuje, až mu ju nakoniec v nemocnici amputujú.
Marion nedokáže bez drog vydržať, preto začne navštevovať pasáka, ktorý má zásoby drog. Ten ich však zásadne nepredáva, ale daruje výhradne za sexuálne služby.

Soundtrack

Soundtrack k filmu zložil Clint Mansell a nahralo ho zoskupenie Kronos Quartet zo San Franciska. Tento soundtrack získal vysoké uznanie a neskôr bol použitý v rôznych formách aj vo filmoch Da Vinciho kód, Píla, Sunshine, Lost a po znovunahraní aj vo filme Pán prsteňov: Dve veže.

Obsadenie

Ellen Burstyn
Jared Leto
Jennifer Conelly
Marlon Wayans
Christopher McDonald
Louise Lasser
Mark Margolis
Dylan Baker
Lacrost

Poloha

Obec má rozlohu 10,53 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 694 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stvorenie

Stvorenie je bezprostredné urobenie niečoho hotového z ničoho alebo zo surovej hmoty - asi tak, ako tvorí umelec alebo remeselník. V súvislosti so svetom sa uvažuje aj o jeho vytvorení buď z absolútnej ničoty alebo z relativnej ničoty (z potenciálneho, z chaosu) alebo zo svojej vlastnej božej podstaty (z ideí v bohu, z prírody v bohu a pod.).

Stvorenie v kresťanstve

Stvorenie z pohľadu kresťanstva je danie, dar bytia. Aby čokoľvek trvale existovalo, treba dar bytia stále uchovávať. Preto hovoríme o stvorení na počiatku, ale aj o neustálom tvorení a uchovávaní. Správy o počiatočnom stvorení sú v Biblii podané literárnou formou, ktorá pripúšťa rôzny výklad. Detaily rozprávania nie sú podstatné; stvorenie neba a zeme znamená, že je stvorený celok skutočnosti, bytosti hmotné i duchovné. Stvorený je človek, a to nielen prvý, ale každý, čo sa netýka jeho biologického pôvodu. Človek je bytosťou duchovnou i telesnou v plnej jednote obojeho. Je otvorený pre Boha. Nie je celý bez Boha, potrebuje byť Bohom doplnený, aby dosiahol svoj cieľ.
Roman Hofbauer

Životopis

V rokoch 1957 – 1962 študoval na Stavebnej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. V rokoch 1962 – 1972 pracoval ako vedúci projektant v bratislavskom Dopravoprojekte, do roku 1979 potom ako zástupca vedúceho výskumu Centra urbanizmu a architektúry v Bratislave.
V rokoch 1979 – 1985 bol zástupcom riaditeľa odboru štátnej expertízy Ministerstva výstavby a techniky Slovenskej socialistickej republiky (MVT SSR). V roku 1980 obhájil ašpirantúru na Fakulte architektúry v odbore urbanizmus a získal vedeckú hodnosť kandidát vied (CSc). V rokoch 1985 – 1988 pracoval ako vedúci odboru štátnej expertízy MVT SSR, bol členom Slovenskej komisie pre vedecký a investičný rozvoj v Bratislave (1988 – 1990).
1. marca 1990 sa stal prvým porevolučným primátorom Bratislavy. V roku 1991 pracoval ako vedúci oddelenia štátnej správy na Ministerstve dopravy a spojov. Od 9. júna 1990 do 6. júna 1992 pôsobil ako poslanec Slovenskej národnej rady, z toho do 30. apríla 1991 za hnutie Verejnosť proti násiliu (VPN) a do 6. júna 1992 za Hnutie za demokratické Slovensko (HZDS). Od 6. júna 1992 do 31. decembra 1992 bol poslancom Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia ČSFR za HZDS.
Od 3. novembra 1994 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za HZDS vo volebných obdobiach 1994 – 1998 a 1998 – 2002. V auguste 2002 po tom, ako ho nezaradili na kandidátku do volieb, z HZDS vystúpil.
Tumo

Tumo (tib.) je vnútorné teplo, vzbudzované určitým jogickým cvičením. Umožňuje chodiť len v ľanovom rúchu aj počas nízkych teplôt.
Villecomte

Poloha

Obec má rozlohu 16,41 km². Najvyšší bod je položený 524 m n. m. a najnižší bod 287 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 266 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cirhóza pečene

Cirhóza pečene je difúzny, chronický, progredujúci proces, ktorého výsledkom je úplná dezorganizácia architektoniky pečene.

Epidemiológia

Ide o pomerne časté ochorenie a stále ho pribúda. Závažný je predovšetkým v posledných rokoch nárast počtu ochorení u žien. Existujú určité geografické rozdiely, ktoré sú dané napríklad sociálnymi pomermi, náboženstvom (arabské národy majú zakázaný alkohol), rozšírením vírusových a parazitárnych ochorení.
Typicky ochorenie postihuje dospelé osoby v produktívnom veku. Častejšie postihuje osoby zo sociálne nižších vrstiev spoločnosti.

Patogenéza

Poškodzujúcim procesom vzniká nekróza pečeňových buniek. Dochádza ku deštrukcii pečeňových lalôčikov. Znižuje sa funkcia pečene. Nekrotické časti sú nahradzované bezcenným väzivom. Zostávajúce zdravé tkanivo začína regenerovať v podobe tzv. „uzlov“. V dôsledku prebehnutých zmien sa mení aj cievne zásobenie pečene, ktoré sa chaoticky prestavuje. Dochádza ku vytvoreniu tzv. „shuntov“, t. j. skratov medzi žilovým a tepenným riečiskom, ktoré majú za príčinu vznik portálnej hypertenzie. Tvoria sa väzivové septá medzi uzlami regenerovaného tkaniva, ktoré ďalej utláčajú cievne riečisko, čo ešte viac prehlbuje portálnu hypertenziu.

Prognóza

Prognóza závisí od miery spolupráce s pacientom, od etiológie ochorenia a od pokročilosti poškodenia pečene. Aj keď je zachovaná len 1/10 zdravého tkaniva pečene, je pečeň schopná plniť svoju funkciu. Hneď ako je prekročený tento limit dochádza ku pečeňovému zlyhávaniu. Príčinou úmrtia môže byť krvácanie z pažerákových varixov, hepatocelulárny karcinóm a hepatorenálne zlyhávanie.

Prevencia

Najdôležitejší je boj proti šíreniu infekcie vírusom hepatitídy B a C a boj proti alkoholizmu.
ENISA

European Network and Information Security Agency (v skratke ENISA) je Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií. Bola založená 15. marca 2004 nariadením  Regulation No 460/2004. Sídli v Irekleio (Grécko). Úlohou agentúry ENISA je zabezpečiť v EÚ potrebnú vysokú úroveň bezpečnosti sietí a prenášaných údajov.
Peklo (prítok Brusnianky)

Prameň

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž, na severozápadnom svahu vrchu Žliabky (1 128,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 055 m n. m.
Ján Kostra

Životopis

Pochádzal z rodiny maloroľníka a vzdelanie získaval v Žiline, v rokoch 1928 – 1934 študoval na umeleckej priemyslovke a na Filozofickej fakulte Karolovej univerzity v Prahe, a pomedzi to ešte v rokoch 1930 – 1933 študoval architektúru na Českom vysokom učení technickom v Prahe. V roku 1934 však štúdium prerušil a už nedokončil. Počas štúdií v Česku sa stal členom slovenského spolku Detvan, ako i literárnej skupiny pokrokovo orientovaných vysokoškolákov v Prahe R-10. Počas štúdií pracoval v Dělnické divadelní obci české a bol tiež členom ich dramatického súboru, s ktorým sa zúčastnil v roku 1933 na Divadelnom festivale v Moskve. Po ukončení vojenskej služby sa usadil v Bratislave, kde pracoval v rokoch 1936 – 1937 ako úradník v banke a v rokoch 1937 – 1938 ako redaktor v Robotníckych novinách. V rokoch 1938 – 1942 bol redaktorom Slovenského rozhlasu v Prešove a Bratislave; v tejto činnosti pokračoval aj po skončení 2. svetovej vojny. V rokoch 1949 – 1956 sa stal tajomníkom slovenskej sekcie Zväzu československých spisovateľov a v rokoch 1952 – 1953 šéfredaktorom týždenníka Kultúrny život, neskôr pracoval v časopise Slovenské pohľady. Od roku 1956 sa venoval výlučne literárnej práci.

Tvorba

Svojou tvorbou sa radí k zakladateľom modernej slovenskej lyriky s mimoriadnym zmyslom pre čistotu tvaru a estetickosť slova. Prvé verše začal publikovať už ako stredoškolák. Svoje diela uverejňoval spočiatku najmä časopisecky (DAV, Svojeť, Mladé Slovensko, Slovenské pohľady, Elán, Slovenské smery, Tvorba, Kultúrny život, Národná obroda, Pravda, Nové slovo a iné). Jeho básne boli prevratne čisté, pritom nenapodobiteľne erotické. V jeho veršoch sa stretávame so všeobecným obdivom k ženám, ktoré sa vďaka jeho hlbokej úcte a láske k matke stávajú preň takmer božstvom. a predstaviteľom impresionisticko-senzuálnej poézie. Jeho tvorbu ovplyvňovali ako slovenskí (Laco Novomeský, Ján Smrek), tak i českí básnici (Vítězslav Nezval, no najmä Jiří Wolker).
Takmer celý život sa venoval aj výtvarnej tvorbe. Svoje diela však považoval za intímnu vec. Jeho básnická zbierka Ave Eva z roku 1943 vyšla s jeho vlastnými ilustráciami. Písal tiež eseje o modernej slovenskej maľbe, napr. o Ľudovítovi Fullovi.
Neolamprologus multifasciatus

Výskyt

Je endemit v jazere Tanganika, vytvára rozsiahle spoločenstvá, v ktorých každý jedinec sídli v prázdnej ulite slimáka Neothauma tanganyicense.

Chov v akváriu

Požiadavky na chov sú rovnaké ako pri iných cichlidách z jazera Tanganika. Výhodou je, že si nevyžadujú veľmi veľké akvárium. Vyžaduje si pieskové dno a vloženie dostatočného počtu vhodne veľkých ulít slimákov. Je vhodné, aby bol počet ulít dvojnásobný, než počet chovaných rýb.