google/wiki40b huggingface dataset:
Marek Hovorka

Klubový hokej

Marek Hovorka je odchovancom klubu HK Spartak Dubnica. Na MS 2012 v Helsinkách a v Štokholme získal striebornú medailu. Z Dubnice smerovali jeho kroky do klubu MHC Martin, kde absolvoval premiéru v extralige v sezóne 2003/04. Následne z Martina prestúpil do klubu MHK 32 Liptovský Mikuláš, kde odohral 4 sezóny. Poslednú štvrtú už, ale dohral v klube českej extraligy za klub HC Slovan Ústečtí Lvi. Ďalšiu sezónu  začal v Martine, ale dokončil ju opäť v spomínanom českom klube. V sezóne 2009/10 hrával za tento klub českú 1.ligu. Časť ročníka 2010/11 odohral zaň ešte v 1.lige, ale zvyšok sezóny už dohral v Kladne kde prestúpil. Od tejto sezóny pôsobí stabilne v českej extralige. Práve počas pôsobenia v Kladne sa prepracoval do reprezentácie Slovenska. V priebehu sezóny 2012/13 zmenil v českej extralige dres, keď z Kladna prestúpil do Sparty Praha. Od nasledujúcej sezóny sa stal hráčom HC Energie Karlovy Vary. Pred sezónou 2014/15 podpísal zmluvu s klubom HC Piráti Chomutov v 1. hokejovej lige ČR.
Barycentrum

V astronómii je barycentrum centrom hmoty dvoch alebo viacerých telies, ktoré sa obiehajú navzájom a je bodom, okolo ktorého tieto telesá obiehajú. Je to dôležitá koncepcia v oblastiach astronómie a astrofyziky. Vzdialenosť od stredu hmoty telesa k barycenteru sa môže vypočítať ako problém s dvomi telami.

Problém n telies

Ak chcete vypočítať barycentrum Slnečnej sústavy a skutočný pohyb Slnka, stačí zvážiť pohyby štyroch obrovských planét (Jupiter, Saturn, Urán, Neptún). Príspevky všetkých ostatných planét, trpasličích planét atď. sú zanedbateľné. Ak by štyri obrie planéty boli na rovnej línii na tej istej strane Slnka, centrum hmoty Slnečnej sústavy by ležalo okolo 1,17 polomeru Slnka alebo len o viac ako 810 000 km nad povrchom Slnka.
Barycentrum je hmotný stred sústavy Zem-Mesiac; vzhľadom na pomer hmotností obidvoch telies (81 : 1) leží vnútri Zeme.
ISO 3166-2:YE

Kódy ISO 3166-2 pre Jemen identifikujú 19 krajov. Prvá časť (YE) je medzinárodný kód pre Jemen, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich kraj.

Zoznam kódov

YE-AB Abyan (Zinjibár)
YE-AD 'Adan (Adan)
YE-AM 'Amrán (Amrán)
YE-BA Al-Bayddá' (Al-Bayddá')
YE-DA Ad-Ddáli' (Ad-Ddáli')
YE-DH Dhamár (Dhamár)
YE-HD Hhaddramawt (Al-Mukallá)
YE-HJ Hajjah (Hajjah)
YE-HU Al-Hhudaydah (Al-Hhudaydah)
YE-IB Ibb (Ibb)
YE-JA Al Jawf (Al-Hhazm)
YE-LA Lahij (Tuban)
YE-MA Má'rib (Má'rib)
YE-MR Al-Mahrah (Al-Ghayddah)
YE-MW Al-Mahwít (Al-Mahwít)
YE-SD Ssa'dah (Ssa'dah)
YE-SH Shabwah ('Ataq)
YE-SN Sana'á (Ssana'á)
YE-TA Ta'izz (Ta'izz)
Karol Konárik

Zo života

Hudobné vzdelanie získal absolvovaním Konzervatória v Žiline. Po prvýkrát začal spievať v Juhoslávii v meste Pula v roku 1969.
So skupinou Scarabeus, päť rokov spieval v oblastiach Blízkeho a Ďalekého východu. Vystupoval napríklad v týchto krajinách: Francúzsko, Švédsko, Švajčiarsko, Nemecko, Kuvajt, Nórsko, Dánsko, Írsko, Sovietsky zväz. Svoje hudobné vystúpenia mali okrem iných predstavení napr. v hoteloch a na zámorských lodiach 
V skupine Scarabeus pôsobili: Karol Konárik (spev), Judita Ivaničová (spev), Dalimíra Peštová (spev), František Kačáni (basgitara), Marián Chupáč, Zoltan Koncz (bicie), Milan Seidl a Ladislav Černák.
Profesionálnu spevácku kariéru skončil v roku 1989, keď začal podnikať. Neskôr už spieval len príležitostne. Okrem rôznych relácii vystupoval napr. v programe Slovenskej televízie s názvom Repete.
Podnikať začal pred rokom 1989. O niečo neskôr založil sieť minilabov na výrobu a spracovanie fotografiií. Neskôr sa stal majiteľom pivovarov v privatizácii. Boli to pivovary:
Martiner v Martine v roku 1992, Gemer v Rimavskej Sobote, Popper v Bytči a pivovar v Ilave .  V roku 1999 pivovary Martiner a Gemer predal firme Heineken.
Vlastní hotel Kaskády v Sielnici pri Banskej Bystrici. Svoje podnikateľské aktivity rozšíril aj o podnikanie v Chorvátsku. Tiež vlastní lodenicu na výrobu lodí. Je ženatý, má štyri deti - Katarínu, Moniku, Karola ml. a Mariána. V roku 2006 naspieval duet „Život je boj“ s Robom Kazíkom na albume To som ja.
Connerré

Poloha

Obec má rozlohu 16,6 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 958 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Macušima

Macušima (jap. 松島 – Borovicové ostrovy macu (松) - borovica a šima (島) ostrov(y)) je skupina ostrovčekov v prefektúre Mijagi v Japonsku. Skupina asi 260 malých ostrovčekov je porastená borovicami, vďaka ktorým získala svoje meno Macušima (Borovicové ostrovy, prípadne Sosnové ostrovy).
Macušima patrí medzi tzv. Tri scenérie Japonska.
Vďaka 30 minút vlakom vzdialenému mestu Sendai (hlavné mesto prefektúry) je Macušima ľahko dostupná pre zástupy turistov.
Napriek silnému zemetraseniu a cunami v Sendai v roku 2011, žiadny z ostrovov nebol významnejšie poškodený, no v oblasti zomrelo 7 ľudí.
Existuje štvorica dobre známych miest, odkiaľ je možno vidieť na Macušimu, ktoré sú známe ako jap. 壮観 (sókan) – Veľkolepý pohľad, jap. 麗観 (reikan) – Nádherný pohľad, jap. 幽観 (júkan) – Očarujúci pohľad a jap. 偉観 (ikan) – Pôsobivý pohľad.
Suizy-le-Franc

Poloha

Obec má rozlohu 6,05 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zámok Náměšť nad Oslavou

Zámok Náměšť nad Oslavou je pôvodne gotický hrad v meste Náměšť nad Oslavou, ktorý bol neskôr rodom Žerotínovcov prestavaný na renesančný zámok. V roku 1949 bol sprístupnený verejnosti a bola v ňom inštalovaná kolekcia tapisérií. V roku 2001 bol zámok vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.

Dejiny

Prvá zmienka o osídlení miesta dnešnej Náměšte nad Oslavou pochádza z roku 1234, kedy bol ako svedok pod darovacou listinou podpísaný Budiš z Náměšte z rodu pánov z Lomnice vlastniacich Náměšťský hrad. Ďalšími majiteľmi hradu boli medzi rokmi 1399 a 1437 páni z Kravař, neskôr Matěj Švamberk zo Skviřičína (1437 – 1448), Znata z Prus a z Melic (1448 – 1455) a Ctibor Tovačovský z Cimburka (1455 – 1464). V roku 1464 sa hrad vrátil do rúk lomnických pánov a počas nasledujúcich rokov bolo okolie spustošené uhorskými vojskami, tento stav trval až do sedemdesiatych rokov.
Svadbou Libuše z Lomnice s Bedřichom zo Žerotína prešli majetky do rúk Žerotínovcov. Žerotínovci hrad prestavali na renesančný zámok a zaslúžili sa aj o presun bratskej tlačiarne do Kralic, kde potom vznikla Kralická biblia. V dobe po bitke na Bielej hore boli majetky panstva predané cisárskemu generálovi Albrechtovi z Valdštejna, ktorý ich prenechal slobodnému pánovi Janovi Křtitelovi Verdovi z Verdenberka. Verdenberkovcom majetky patrili až do roku 1733, do roku 1743 patrilo panstvo Adriánovi z Enkenvoirtu, neskôr prešlo vlastníctvo Hanušovi Leopoldovi z Kufštejna. V roku 1752 získal celé panstvo najvyšší kancelár Českého kráľovstva Bedřich Vilém Haugwitz. Rod Haugwitzovcov sa zaslúžil o ekonomický, hospodársky a hlavne kultúrny rozvoj panstva, ktoré im patrilo až do konca druhej svetovej vojny. Neskôr sa zámok stal majetkom československého štátu a do roku 1947 bol reprezentačným sídlom vlády. Od roku 1949 je sprístupnený verejnosti.
Saint-Pierre-lès-Franqueville

Poloha

Saint-Pierre-lès-Franqueville má rozlohu 7 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Pierre-lès-Franqueville má 62 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marián Leško

Ocenenia

1999 - Krištáľové krídlo v kategórii publicistika a literatúra
Rouairoux

Polohopis

Rouairoux má rozlohu 28,48 km². Najvyšší bod je položený 863 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Rouairoux má 373 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Diokles (syn Orsilocha)

Diokles alebo Dioklés (starogr. Διοκλῆς – Diokles/iný prepis:Dioklés) je v gréckej mytológii syn Orsilocha z messénskeho mesta Farai.
Diokles bol otcom achájskych hrdinov Kréthóna a Orsilocha, ktorí bojovali a padli v trójskej vojne. Hovoria o tom Homérove verše v piatom speve Iliady:„Danajcov popredných mužov zas Aineas zabil – dvoch synov Diokla: Orsilocha a Krethóna, ich praded, mal sídlo v pohľadnej Férai, oplýval bohatstvom a rodom pochádzal z Alfeia rieky, ktorá územím pylským svoje prúdy široko valí. Život dala Orsilochovi, ktorý premnohým mužom bol radcom; Orsilochos mal potom syna Dioklea veľkoduchého; Dioklés Kréthóna splodil a Orsilocha, dvoch synov, dvojčatá, a tí čoskoro sa vyznali v kdejakej bitke. Ale keď dospeli potom, tu na svojich koráboch čiernych do Tróje bohatej koňmi sa vydali s argejským vojskom, aby tam Menelaovi aj jeho bratovi Agamemnónovi pomohli k pomste – však padli a smrť im zastrela oči..."
Podľa antického autora Pausania bol otcom aj dcéry Antikleie, ktorá sa vydala za Machaóna, syna boha lekárstva Asklépia. V Homérovej Odysee sa Télemachos s Nestorovým synom Peisistratom cestou z Pylu do Sparty zastavili v meste Férai, kde ich kráľ Diokles vo svojom dome pohostinne prijal.
Farná

Polohopis

Obec leží na pravom brehu rieky Hron v dolnohronskej nížine, na križovatke štátnych ciest Želiezovce-Nové Zámky a Levice-Štúrovo. Severovýchodne od vrchu Sporné sa nachádza samota Pereš, prístupná po spevnenej ceste z obce.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1156, kde sa uvádza ako Fornod a patrila do Tekovskej župy. V listine z roku 1283 sa obec uvádza pod menom Furnod a do roku 1848 bola súčasťou Ostrihomského arcibiskupského panstva. V súčasnosti patrí obec do okresu Levice, kraj Nitra.
Bostonské pitie čaju

Bostonské pitie čaju alebo Bostonský čajový večierok (angl. Boston tea party) je udalosť zo 16. decembra 1773, kedy v bostonskom prístave obyvatelia prezlečení za Indiánov potopili 342 debien čaju, ktoré priviezla Východoindická spoločnosť (angl. East India Company). Protestovali tým proti zvýšeniu dane za čaj, ktoré požadovalo Spojené kráľovstvo.
Bostonské pitie čaju bola predohra boja amerických kolónií proti Británii, ktorý viedol k nezávislosti USA.
V roku 1773 Británia poskytla Samuelovi Adamsovi a jeho stúpencom potrebnú iskru. Mocná východoindická spoločnosť, ktorá sa ocitla v ťažkej finančnej tiesni, sa obrátila na britskú vládu, ktorá jej udelila monopol na všetok čaj vyvážaný do kolónií. Vláda dovolila východoindickej spoločnosti priamo zásobovať maloobchodníkov a obísť tak koloniálnych veľkoobchodníkov, ktorí predtým obchod sprostredkúvali. Po r. 1770 prekvital ilegálny obchod natoľko, že väčšina čaju konzumovaného v Amerike bola cudzieho pôvodu, dovážaná ilegálne bez cla. Predajom čaju prostredníctvom vlastných agentov za cenu oveľa nižšiu, ako bola cena zaťažená clom, východoindická spoločnosť dosiahla, že pašovanie stratilo zmysel, a zároveň ohrozila existenciu nezávislých koloniálnych veľkoobchodníkov. Koloniálni obchodníci, pobúrení nielen stratou obchodu s čajom, ale aj monopolistickými praktikami, pridali sa k agitácii radikálov za nezávislosť.
V južných i severných prístavoch atlantického pobrežia boli agenti východoindickej spoločnosti nútení ustúpiť a nové zásielky čaju sa buď vrátili do Anglicka, alebo uložili do skladov. V Bostone však agenti kolonistom vzdorovali a s podporou kráľovského guvernéra urobili prípravy na vylodenie prichádzajúcich zásielok bez ohľadu na odpor. 16. decembra 1773 skupina mužov preoblečených za Indiánov z kmeňa Mohawkov pod vedením Samuela Adamsa prenikla na paluby troch britských lodí kotviacich v prístave a vyhádzala debny s čajom do vody. K tomuto skutku ich viedla obava, že keby čaj vyložili na breh, kolonisti by zaplatili daň a čaj kúpili. Adams a jeho skupina radikálov pochybovali o tom, že by ich krajania zostali verní princípu. Británia musela čeliť kríze. Východoindická spoločnosť konala na príkaz parlamentu, a ak by zničenie čaju zostalo bez potrestania, parlament by pred svetom priznal, že nemá nad kolóniami kontrolu. Verejná mienka v Británii takmer jednomyseľne odsúdila bostonský čajový večierok ako prejav vandalizmu a dovolávala sa zákonných opatrení, ktoré by rebelantských kolonistov priviedli k poslušnosti.
Belcaire

Poloha

Obec má rozlohu 30,68 km². Najvyšší bod je položený 1 546 m n. m. a najnižší bod 696 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 440 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Madačka (osada)

Madačka je osada, časť obce Ábelovej. Fyzicky leží medzi vlastnou Ábelovou a Horným Tisovníkom. Je zaradená do chránených prírodných zón.
Vienna International Centre

Vienna International Centre (ang. ) alebo Internationales Zentrum Wien (nem. ), známe aj ako UNO City, vo Viedni je komplex budov a akademickej pôdy, ktorý spravuje Organizácia Spojených národov vo Viedni.
VIC navrhol rakúsky architekt Johann Staber a bolo postavené v rokoch 1973 až 1979 severne od rieky Dunaj. Obsahuje 6 budov v tvare Y, ktoré obklopujú valcovú konferenčnú budovu v celkovej rozlohe 230-tisíc štvorcových metrov. Najvyššia budova je vysoká 120 metrov a má 28 poschodí.
V komplexe VIC pracuje okolo 5000 ľudí a poskytuje aj stravovacie, bankové, poštové a nákupné služby. Väčšie konferencie sa usporadúvajú v susednom Austria Center Vienna, konferenčnom a výstavnom centre s kapacitou 6000 ľudí.
VIC je oblasť nadregionálneho významu.
Pozičná číselná sústava

Pozičná číselná sústava je dnes prevládajúci spôsob písomnej reprezentácie čísel - dokonca ak sa dnes hovorí o číselných sústavách, sú tým zvyčajne myslené sústavy pozičné. V tomto spôsobe zápisu čísel je hodnota každej číslice daná jej pozíciou v sekvencii symbolov. Každá číslica má touto pozíciou danú svoju váhu na výpočet celkovej hodnoty čísla. Zrejme nevyhnutným predpokladom pre vynájdenie pozičných sústav je objavenie symbolu pre nulu.
Výhodou tohto spôsobu zápisu je veľká pružnosť a pomerne malá množina číslic. Za nevýhodu je považovaná veľmi ľahká zmena hodnoty čísla jednoduchým pripísaním číslica pred pôvodné číslo. Preto sa pred peňažné čiastky v banke zvyčajne píše vlnovka, ktorá taký spôsob falšovania znemožňuje.

Základné informácie

Kľúčovou charakteristikou pozičných sústav je ich základ. To je zvyčajne prirodzené číslo väčšie ako jedna. Váhy jednotlivých číslic sú potom mocninami tohto základu. Zároveň základ určuje počet symbolov pre číslice používané v danej sústave. Základ zvyčajne značíme z, v literatúre sa však možno stretnúť aj so značením ako r z anglického "radix".
V pozičných číselných sústavách má tiež zmysel hovoriť o rádoch čísel. Kde za rád číslice považujeme jej váhu a za rád čísla maximálnu váhu nenulovej číslice.
Desiatková sústava, nazvaná podľa svojho základu (10) má desať symbolov pre číslice: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 a 9. Váhy jednotlivých číslic sú mocniny čísla 10: ...; 1000; 100; 10; 1; 0,1; 0,01; ... Pre sústavy o vyššom základe ako je tradičný počet číslic (teda desať) sa pre vyššie číslice používajú písmená bez akcentov. Napríklad šestnástková sústava tak má symboly: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, A, B, C, D, E a F.

Zápis čísla v danej sústave

Postup pre zápis čísla v danej číselnej sústave sa líši pre jeho celú a zlomkovú časť.
Pre prenos čísla medzi sústavami možno použiť substitučnú metódu pri použití aritmetiky cieľovej sústavy alebo pre celé čísla metódu delenia základom a pre desatinné čísla metódu násobenia základom.
Sérigny (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 24,92 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quartier du Faubourg-Montmartre

Quartier du Faubourg-Montmartre (štvrť Predmestie Montmartre) je 35. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 9. obvodu.
Má rozlohu 41,7 ha a jej hranicu tvoria ulice Rue Lamartine a Rue de Montholon na severe, Rue de Faubourg-Poissonnière na východe, bulváre Poissonnière, Montmartre a Italiens na juhu a Rue Fléchier a Rue Laffitte na západe.
Štvrť nesie meno bývalého parížskeho predmestia, ktoré sa kedysi rozkladalo na južnom úpätí kopca Montmartre.
Saint-Hilaire-la-Gérard

Poloha

Obec má rozlohu 8,9 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chanteraine

Poloha

Obec má rozlohu 22,4 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ardeny (pohorie)

Názov

Názov Ardeny pochádza pravdepodobne z keltčiny, v ktorej slovo ard znamená vysoký.

Poloha a prírodné pomery

Pohorie sa rozprestiera na juhu Belgicka, vo Francúzsku a Luxembursku na ľavom brehu Rýna. Je pokračovaním Porýnskej bridličnatej vrchoviny. Ardeny stúpajú od západu smerom na východ. Najvyšší bod vo Francúzsku je Croix-Scaille (504 m n. m.) a Signal de Botrange (694 m n. m.) v Belgicku pri nemeckej hranici. Vodu z pohoria odvádza rieka Mása a hlavne jej pravostranný prítok Ourthe. Vyskytujú sa tu brezové, jedľové a dubové lesy.

Geológia

Ardeny sa spolu s Porýnskou bridličnatou vrchovinou nachádzajú južne od brabantského masívu a holandskej tabule. Predstavujú hercýnske vrásovo-šupinové pásmo so severozápadnou vergenciou. Na severozápade je pohorie nasunuté na namursko–vestfálsku predhlbeň. Ardeny sú fragmentom rhenohercynika. Prevažujú tu nemetamorfované alebo iba slabo metamorfované sedimenty devónu a karbónu. Nachádzajú sa tu ložiská železných rúd.
Le Girouard

Poloha

Obec má rozlohu 25,1 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žralok tigrí

Telesné vlastnosti

Klinový tvar hlavy umožňuje žralokovi tigriemu vykonávať rýchly pohyb do strán, a to vďaka nízkemu odporu vody. Žralok tigrí má na tele drobné otvory s elektrickými senzormi, ktoré mu umožňujú zachytiť aj ten najmenší pohyb jeho koristi. Vďaka týmto receptorom dokáže žralok svoju korisť okamžite zamerať i v tme.

Rozšírenie

Počas leta sleduje teplé morské prúdy až na juh k Novému Zélandu alebo smerom k Japonsku, dokonca sa objavil i pri New Yorku. V zime zostáva v teplých moriach pri rovníku a potravu si hľadá pri koralových útesoch v Tichom i Indickom oceáne alebo v Karibiku.

Potrava

Niekedy je tento žralok nazývaný aj „smetiarom mora“, pretože si potravu nevyberá. Pri love bez ohľadu na výživnú hodnotu zožerie všetko, čo sa mu podarí uloviť. Okrem bežnej koristi ako sú ryby, sépie, chobotnice, menšie druhy žralokov (vrátane mladých žralokov tigrích), malé korytnačky a tulene, môžu v jeho žalúdku skončiť i pozostatky mŕtvych zvierat a odpadky.
Tento žralok je charakteristický svojimi priečne položenými veľkými ústami na dolnej strane tela s masívnou čeľusťou, ktorá je vybavená veľkým počtom nožovitých zubov v tvare trojuholníka. Zuby vyrastajú v niekoľkých radách, postavené za sebou. Zlomené, vypadnuté alebo inak poškodené zuby sa žralokom obnovujú. Žralok vyniká veľmi dobre vyvinutým zrakom, pri love sa však spolieha predovšetkým na iné zmysly. Svojim vynikajúcim čuchom je schopný zaznamenať i tie najmenšie stopy krvi vo vode.

Správanie

Cez deň sa tento žralok pohybuje prevažne na otvorenom mori, v noci pri pobreží. Žije väčšinou osamote, ale  viacero jedincov sa môže zhromaždiť na jednom mieste kvôli potrave. Niekedy migruje na veľké vzdialenosti.

Rozmnožovanie

Je jediným vajcoživorodým žralokom v čeľadi Carcharhinidae. Počas života môže mať 10-82 mláďat. Gravidita trvá dlhšie ako rok. K oplodneniu dochádza v tele matky, rovnako ako u cicavcov. Zaujímavosťou je, že žraloky síce produkujú vajíčka, ale mláďatá sa rodia živé a úplne pohyblivé. 
Počas párenia používa samec svoje brušné plutvy ako kopulačný orgán. Jednu z plutiev zavedie do pohlavného otvoru samice a vykoná insemináciu. Pre samicu môže byť takýto akt párenia veľmi bolestivou záležitosťou, pretože samček sa často pokúša udržať družku v pokoji pomocou zubov.

Žralok tigrí a človek

Tento žralok je zodpovedný za viac fatálnych útokov na človeka ako akýkoľvek iný druh žraloka. Podľa štatistík ISAF má tento žralok na svedomí 12 percent všetkých útokov na potápačov.

Potápanie so žralokom tigrím

Najväčšia šanca stretnúť sa s týmto žralokom je na východnom pobreží Afriky, na Havaji, na útese Ningaloo v Austrálii a v západnom Pacifiku. Cielene, s prikrmovaním a bez klietky, sa s týmto žralokom potápa len pri brehu mestečka Umkomaas v Juhoafrickej republike.
Istria

Istria (-slov. normovaný názov; slovin. a chorv. Istra, tal. Istria, nem. Istrien) alebo Istrijský polostrov je polostrov v Chorvátsku (Istrijská a Prímorsko-gorskokotarská župa), Slovinsku (Obalno-kraška regija) a Taliansku (provincia Trieste). Je najväčším polostrovom v Jadranskom mori medzi Terstským a Kvarnerským zálivom.
Zermezeele

Poloha

Obec má rozlohu 4,83 km². Najvyšší bod je položený 54 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tisza-tavi Ökocentrum

Tisza-tavi Ökocentrum je zoologická záhrada a relaxačné centrum v Maďarsku, kde sa nachádzajú rôzne druhy flóry a fauny jazera Tisa a miestnej biosféry.
Ekocentrum sa začalo plánovať v roku 2003, po znečistení Tisy kyanidom. Cieľom bolo vytvorenie jedinečného návštevníckeho centra európskeho významu, ktoré spája turizmus s ochranou prírody. Ekocentrum bolo otvorené 27. apríla 2012 v Poroszló.

Budova ekocentra

Hlavnú budovu v tvare vzlietajúceho vtáka vybudovali podľa plánov architekta Lászla Kertaia v 7 hektárovom parku. Na 4 poschodiach a ploche 2 600 m² sa nachádza sústava akvárií. V nádrži s objemom 735 tisíc litrov sa nachádza 50 druhov miestnych rýb, 14 druhov obojživelníkov a 13 druhov plazov. Najobdivovanejšou atrakciou v presklenom tuneli sú 1,5 – 2 m dlhé vizy, bývalí obyvatelia Dunaja. Súčasťou je aj 3D kino a konferenčné priestory a na prízemí je umiestnená tematická výstava „Na zemi, vo vode, vo vzduchu“.
Parigny (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 446 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE