google/wiki40b huggingface dataset:
Vidlové veže

Topografia

Vidlový hrebeň začína ako ostroha z Lomnického štítu v Medenej štrbine. Nasleduje Medený múr, Nižná medená štrbina, Západná Vidlová veža (2 480 m n. m.), hlboko zarezané Vidlové sedlo (2 413 m n. m.), Veľká Vidlová veža (2 522,8 m n. m.), Lieviková štrbina a štíhla Východná Vidlová veža. Južné steny hrebeňa – asi 180 m – spadajú do Cmitera a do Skalnatej doliny, severné do Medenej kotliny  nad Dolinou Zeleného plesa. 
V niektorých horolezeckých sprievodcoch, napríklad od autora Františka Kroutila  Vidlové veže vyjadrujú pomenovanie celého hrebeňa. Je to zastaraný názov, ktorý sa neujal.  Zaužívané sú názvy Vidlový hrebeň a ďalšie známe tvary Hrebeň Vidlových veží, Hrebeň vidiel, Vidly.

Názov

Na mape Buchholtzovcov sú Vidlové veže pomenované ako Cupri (Kopertuyrme) teda Medené veže. Malo to historický základ, lebo v ich oblasti na severnej strane baníci dolovali medenú rudu a hľadali zlato. Iný, možno neskorší názov, mal zrejme podobu Falkturyme – Veže, na ktorých sa ťaží (základ v slovese fal, falen), ktorý sa postupne dostal do podoby Folk, dokonca až Forkturyme. V stredovekej nemčine slovo fork znamenalo vidličku alebo vidly.
Anton Zarevúcky

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1926 – 1930). Kňazskú vysviacku prijal v Banskej Bystrici (23. december 1933). Čestný kanonik Banskobystrickej kapituly (od 1974). Vyznačoval sa aktivitou pri renovácii a stavebných úpravách kostolov i farských budov. V rukopisoch zanechal katalógy kňazov, farností a kostolov banskobystrického biskupstva, katalóg organov v Banskobystrickej diecéze a i. Tlačou vyšiel Schematizmus slovenských katolíckych diecéz.
Potravinársky priemysel

Potravinársky priemysel alebo potravinárstvo je spracovateľské ekonomické odvetvie, ktoré sa zaoberá spracovaním poľnohospodárskych výrobkov z takzvanej prvovýroby hromadným spôsobom a masovou výrobou potravín. Pracovník v potravinárstve sa nazýva potravinár.
Od začiatku 20. storočia prešiel potravinársky priemysel búrlivým rozvojom na základe zvýšenia produktivity poľnohospodárskej produkcie postupnou mechanizáciou a od prvých mechanických a poloautomatických liniek sa rozvinul do plnoautomatizovanej masovej výroby a rozčlenenia na jednotlivé odbory potravinárstva. V posledných rokoch 20. storočia sa čiastočne vrátil k produkcii v malých sériách a diverzifikoval podľa prvovýroby na lokálne tradičné výroby, biopotravinárstvo a bezodpadové technológie spracovania potravín.
Magneux (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,19 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prírodný park Vračanský Balkán

Opis

Prírodný park Vračanský Balkán bol založený v roku 1989, nachádza sa na západe pohoria Stará planina, v časti nazývanej Vračanská planina, pričom zaberá väčšinu jej plochy. Pri zakladaní nebol uvedený špecifický dôvod ochrany.

Ochranný štatút

Prírodný park s výmerou 30129.9 hektára od roku 1989.
Mont-lès-Lamarche

Poloha

Obec má rozlohu 7,1 km². Najvyšší bod je položený 487 m n. m. a najnižší bod 312 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breathe (Pink Floyd)

Autorstvo a kompozícia

Autormi skladby sú David Gilmour, Richard Wright (hudba) a Roger Waters (text). Skladba je pomalšia, Gilmour hrá na elektrickú gitaru a na slide gitaru. Na pôvodnom albume skladba oddeluje koniec predchádzajúcej skladby „Speak to Me“. Odvtedy, čo táto bola spojená so skladbou „Breathe“, sú súčasťou väčšiny CD vydaní albumu The Dark Side of the Moon.
Sampigny

Poloha

Obec má rozlohu 20,53 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 221 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 742 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-du-Falga

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2673 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buysscheure

Poloha

Obec má rozlohu 6,15 km². Najvyšší bod je položený 50 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 510 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazoilles-et-Ménil

Poloha

Obec má rozlohu 5,77 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montigny (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 5,36 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Escherichia coli

Význam

Jej prítomnosť vo vode indikuje čerstvé znečistenie výkalmi a vylučuje použitie vody ako pitnej vody. Niektoré vzácne kmene E. coli sú alebo za určitých podmienok môžu byť patogénne. Môžu spôsobiť rôzne zápaly ako napr. zápal močového mechúra.
E. coli sa používa ako dôležitý modelový organizmus v genetike a mikrobiológii, ktorý je významný hlavne pre všeobecnú modelovú štúdiu baktérii. Ďalej je významná ako nástroj používaný kvôli svojej relatívnej jednoduchosti v biotechnológiách napr. pri konzervovaní požadovaných častiach DNA, pri prenose rekombilantných DNA pomocou konjugácie do iných organizmov (Agrobacterium v rastlinných biotechnológiách) a iné.

Biotechnologické použitie

Escherichia coli je všeobecne najpoužívanejším systémom na produkciu, tzv. expresiu rozličných proteínov. Zaslúžila sa o to dobrá znalosť jej genómu, ako aj nenáročnosť kultivácie a rýchle množenie sa tohto druhu baktérie. Geneticky modifikované E. coli dokážu produkovať na priemyselné alebo farmaceutické účely proteíny v množstvách, ktoré predstavujú až 30 % všetkých proteínov vytváraných baktériou. Pri produkcii eukaryotických, napríklad ľudských proteínov, však práca s E. coli naráža na mnohé problémy. Proteíny v ľudských bunkách totiž po samotnej proteoysntéze často ešte podstupujú ďalšie zložité úpravy, ako je napríklad glykozylácia či tvorba disulfidických mostíkov medzi cysteínmi. Tieto úpravy E. coli robiť nevie. Navyše, z dôvodu, že eukaryotické proteíny sú pre ňu cudzie, môžu na ňu pôsobiť toxicky až ju usmrtiť.

Výroba inzulínu

Escherichia coli je využívaná tiež ako pomocná zložka výroby HM inzulínu (humánny inzulín). HM inzulín je z pohľadu usporiadania aminokyselín totožný s inzulínom produkovaným ľudským pankreasom (podžalúdkovou žľazou).
Vyrába sa semisynteticky z inzulínu ošípaných zámenou pôvodnej aminokyseliny aminokyselinou obsiahnutou v ľudskom inzulíne. Ďalšou možnosťou je biosyntetická výroba pomocou prenosu génu pre inzulín do bunky baktérie Escherichia coli alebo Saccharomyces cerevisiae, ktorý sa za vhodných podmienok rýchlo namnoží a produkuje inzulín. Potom sa z týchto baktérii izoluje čistý ľudský inzulín.
Holmenbruene

Holmenbruene je trojica železničných mostov premosťujúcich ramená rieky Drammenselva oddelené ostrovom Holmen v meste Drammen v nórskom kraji Buskerud. Niekedy sú takto označované aj ďalšie dva mosty v tejto lokalite, a to cestné mosty Holmenbrua a Strømsøbrua spájajúce mestské časti Bragernes na severnom brehu Drammenselvy a Strømsø na južnom brehu s Holmenom.
Prvé mosty, ktoré boli súčasťou železničnej trate Drammenbanen v Drammene, boli postavené v roku 1872. Tieto mosty boli drevené a ich celková dĺžka bola 1 082 m. V roku 1930 boli nahradené za novšie mosty. Most, ktorý premosťoval rameno Bragernesløpet severne od Holmenu, bol v roku 1996 nahradený za dnešný oblúkový, zatiaľ čo nový most premosťujúci rameno Strømsøløpet južne od ostrova bol vybudovaný paralelne so starým, ktorý stojí dodnes. Mosty cez Strømsøløpet sú s dĺžkami 453 m (nový) a 451 m (starý) najdlhšími železničnými mostami v krajine a 341 m dlhý most cez Bragernesløpet sa radí medzi najdlhšie. Výška mostov na hladinou rieky je 6 m.
Cestné mosty boli vybudované v 60. rokoch – 230 m dlhý Holmenbrua cez rameno Bragernesløpet v roku 1964 a Strømsøbrua cez rameno Strømsøløpet o dva roky neskôr. Oba sú súčasťou cesty Riksvei 282 a do dokončenia mosta Drammensbrua, ktorý je najdhším cestným mostom v krajine a premosťuje rieku neďaleko od Holmenbruene, slúžili ako hlavná cestná spojnica brehov. Podobne ako pri železničných mostoch, aj výška cestných mostov nad hladinou Drammenselvy je 6 m.
Ján Vilček

Životopis

Narodil sa v Bratislave. Počas roku 1944 bol po potlačení Povstania nútený spolu s rodinou utiecť z Prievidze kde jeho matka pracovala ako očná lekárka. Sedem až osem mesiacov sa ukrývali u rodiny v Nitrianskom Rudne. Aj keď rodičia prežili, viacerí členovia Vilčekovej rodiny holokaust neprežili, medzi nimi jeho stará mama.
Po vojne vyštudoval na Lekárskej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave. Imunológii sa venuje od druhého ročníka štúdia. Štúdium ukončil v roku 1957. V Bratislave začal aj svoju vedeckú kariéru. V roku 1962 získal titul kandidáta vied na Virologickom ústavu Československej akadémie vied v Bratislave.
V roku 1964  sa rozhodol spolu s manželkou emigrovať z vtedajšieho Československa. Do zahraničia sa dostal na trojdňovú priepustku do Viedne, odtiaľ do Nemecka kde požiadal o utečenecký pas a o americké víza. Po troch mesiacoch od odchodu získal víza a odišiel do New Yorku. V USA ho čakali tri pracovné ponuky sprostredkované kolegami - vedcami. Vybral si miesto docenta na Lekárskej fakulte (Medical center) súkromnej Newyorskej univerzite.

Vedecká práca

Už počas svojho pobytu v Československu pracoval na interferónoch. V práci pokračoval aj na Newyorskej univerzite. Tejto práci sa venoval ako jeden z prvých. Spolu s tímom začal neskôr pracovať aj na inej látke, ktorá patrí do skupiny cytokínov (ako aj interferóny). Táto látka je známa ako Tumor Necrosis Factor (TNF). Postupne spoluvyvinul protilátku Infliximab (obchodný názov Remicade), patent drží s kolegom Junming Le-m. Táto protilátka sa používa na liečenie Crohnovej choroby, reumatologickej artritídy psoriázy a ďalších chronických zápalových ochorení. Išlo o objav, ktorý mal významný vplyv na predĺženie života pacienta.
Ján Vilček publikoval viac než 350 článkov v odborných periodikách a je držiteľom a spoludržiteľom 46 patentov. Pracoval tiež vo viacerých redakčných radách vedeckých publikácií a je čestným členom niekoľkých medzinárodných vedeckých spoločností.

Filantropia

Licenčné poplatky za každý vynález si Vilček zväčša delí s univerzitou. V roku 2005 venoval časť svojho podielu z predaja Remicade vo výške 105 miliónov dolárov Lekárskej fakulte (Medical center) Newyorskej univerzity. Zisky budú plynúť až do vypršania patentu. Dar vtedy patril medzi najväčšie dary lekárskej fakulte a najväčší dar, ktorý kedy zamestnanec daroval vlastnej univerzite. Určený je na výskum a vzdelávanie.
Z ostatnej časti podielu za licenčné poplatky založil spolu s manželkou nadáciu, ktorá sa venuje významu imigrácie do USA ako aj vede a umeniu. "The Vilcek Foundation" bola založená v roku 2000. (Nadácia bola pôvodne založená 1. decembra 2000 ako Friderika Fisher Foundation, teda s menom Vilčekovej matky, ktorá bola oftalmologička. ) Každoročne nadácia udeľuje štyri ceny v celkovej hodnote 150 tisíc dolárov, dve v oblasti medicínskeho výskumu a dve v oblasti umenia. 
Vilček stále ešte rozumie aj hovorí aj po slovensky a to aj vďaka spolupráci jeho nadácie s Lekárskou fakultou Univerzity Komenského v Bratislave.
Ján Paškan

Životopis

Prednosta zdravotnej služby MNO v Bratislave. Účastník protifašistického odboja a SNP. Počas SNP príslušník veliteľstva 1. československej armády na Slovensku v Banskej Bystrici, prednosta zdravotníckej služby (1944). Organizátor vojenského a civilného zdravotníctva, náčelník Vojenskej nemocnice v Bratislave, vedúci Katedry vojnového zdravotníctva Inštitútu ďalšieho vzdelávania lekárov a farmaceutov v Bratislave. Spoluautor odborných prác, autor článkov o zdravotníctve v SNP. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Veľký Šturec

Doprava

Sedlom vedie horská cesta v minulosti spájajúca Liptov s Pohroním. Zároveň spája Revúcku dolinu (povodie Váhu) so Starohorskou dolinou (povodie Hrona).
Do začiatku 60-tych rokov bola hlavnou cestnou spojnicou Liptova s Pohroním. Cesta mala nespevnený povrch a v zimnom období bola náročná na údržbu. S masívnym rozvojom cestnej dopravy a nevhodným smerovým a výškovým vedením cesta prestala kapacitne vyhovovať. Dnes je doprava odklonená cez horský priechod Donovaly. Cesta prekonáva mnohými ostrými serpentínami značný výškový rozdiel a spája obec Liptovské Revúce s Motyčkami. Prejazd cestou nie je pre motorové vozidlá zakázaný, no je spojený so značným rizikom a vozovka je v zime neudržiavaná.

Turizmus

Cez sedlo prechádza  značkovaná turistická a cyklistická trasa, súčasť Cesty hrdinov SNP (E8) medzi Zvolenom a Krížnou.
Obchodný a obytný dom Manderla

Návrhy

Architekti váhali, do akej miery majú ostať verní tradícii a ako využiť princípy modernej architektúry. Spracovali niekoľko variantných riešení, od tradičnejších k modernejším. Na prvých návrhoch z júna 1933 bol výškový dom poňatý ako kompaktná hmota konzolovito vysunutá nad chodník, bez podporných stĺpov. Na fasáde s horizontálnymi oknami bol použitý keramický obklad. Atika bola prerušovaná výrezmi tvaru V.
V ďalšom návrhu konzolovité vysunutie bolo nahradené podporou šiestich stĺpov a atika výraznou líniou horizontálneho zábradlia strešnej terasy. Tehlová štruktúra a okná zoskupené do pásov umocňovali expresívny ráz výškovej budovy.
Nakoniec realizovala stavebná firma Alexandra Feiglera a miestna pobočka viedenskej stavebnej spoločnosti Pittel & Brausewetter návrh, ktorý charakterizuje zdržanlivá puristická striedmosť. Postavili vežiak, ktorý mal na svoju dobu neuveriteľných jedenásť poschodí, vyzývavo stojaci na štvoroch pevných stĺpoch.

Dispozičné riešenie

Pre prízemie domu je charakteristické moderné podlubie a zakrivená pasáž so vstupmi do menších prevádzok a mäsiarstva, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou budovy dodnes. Vzdušnosť a odľahčenosť parteru dosiahli architekti navrhnutím veľkých okenných otvorov. Na prvom poschodí boli kancelárie a kaviareň Grand, ktorá bola centrom bratislavskej bohémy. V horných podlažiach je 64 dvoj- a trojizbových bytov. Vybavenosť domu je na vysokej technickej úrovni.

Konštrukčné riešenie

Konštrukciu tvorí železobetónový skelet, po piate poschodie osemosový, vyššie štvorosový. Hladkú omietku fasády dopĺňajú lizény prechádzajúce od oporných stĺpov v parteri cez celý objekt až nad úroveň strechy, kde vytvárajú rámy, ktoré nahradili horizontálne zábradlie strešnej terasy. Tak vznikla strešná nadstavba, na ktorú bol umiestnený stožiar a nadpis R. Manderla. Fasádu dotvárajú jednoduché trojdielne okná, na ktoré autor použil „termolux“. Konštrukcia výkladov je z antikoru a soklový múrik zo švédskeho granitu.

Urbanistický koncept

Aj napriek svojej striedmosti vzbudil tento „mrakodrap predsunutý nad ulicu námestia“(ako dom nazval básnik Štefan Žáry) v čase svojho vzniku búrlivé reakcie a pozornosť občanov, mestských úradníkov a intelektuálov, keďže vysunutá vysoká hmota zasahuje do priestoru najfrekventovanejšej križovatky námestia. Mestské zastupiteľstvo aj proti uzneseniu regulačnej komisie stavebníkovi povolilo prekročiť stavebnú čiaru, čo spôsobilo, že budova nepriaznivo zasiahla do možností urbanistického riešenia exponovaného miesta v centre Bratislavy. Kým jedni vyjadrovali odpor voči špekulačnému zneužívaniu parcely a drzému podnikateľskému zámeru, druhí jasali nad veľkomestským vzhľadom domu.
Obchodný a obytný dom Manderla s výškou 45 m bol v čase svojho vzniku najvyšší v Československej republike. Táto prvá výšková budovu v Bratislave aj na Slovensku je niekedy nesprávne označovaná za prvý mrakodrap na Slovensku.
Tóhoku

Tóhoku (jap. 東北地方 – Tóhoku-čihó) je oblasť a región na severe japonského ostrova Honšú. V japončine názov znamená severovýchod, čo presne vystihuje polohu regiónu na ostrove. Oblasť je známa aj pod názvom Mičinoku (みちのく).
Región sa skladá zo šiestich prefektúr, a to Akita, Aomori, Fukušima, Iwate, Mijagi a Jamagata.
Tunel Korbeľka

Posledný vývoj, výstavba a otvorenie

Podľa posledných vyjadrení bývalého ministra dopravy, Romana Bercelyho, je variant s tunelom Korbeľka (5 851 m) jediným realizovateľným spomedzi navrhnutých variantov vedenia diaľnice D1 medzi Turanmi a Hubovou. Voči tomuto však hromadne protestovali občania z obcí Turany, Kraľovany a Krpeľany, ktorí nesúhlasili s navrhovaným tunelovým variantom a nesúhlasné stanovisko taktiež vyjadrili i ochrancovia prírody, podľa ktorých by tento variant mal mať údajne negatívny vplyv na spodné vodné zdroje a orné pôdy a mal by byť najdrahším na údržbu v budúcnosti. 
V januári 2018 však boli Ministerstvom životného prostredia v plnom rozsahu zamietnuté rozklady všetkých subjektov voči variantu V2 s Korbeľkou, bolo vydané Záverečné stanovisko a táto trasa sa tak stala definitívnou. V súčasnosti tak už prebieha projektová príprava úseku a výstavba sa začne v roku 2021.
Poľovný pes

Poľovné psy predstavujú skupinu plemien, ktoré sa využívajú, ako už ich označenie naznačuje, prevažne k lovu. Ich spoločným znakom je výborne vyvinutý lovecký pud, ktorý človek usmerňuje výcvikom pre svoje účely.
Fontaine-de-Vaucluse

Poloha

Obec má rozlohu 7,14 km². Najvyšší bod je položený 652 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 670 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Banánový Joe

Dej

Joe žije v juhoamerickej dedinke Amatido, hlboko v džugli. Na svojej loďke preváža banány do najbližšieho mesta, kde za ne nakupuje rôzny tovar pre obyvateľov svojej dedinky. Keď narazí na mafiánskeho bossa, ktorý chce prevziať všetok obchod s banánmi v oblasti a navyše vytvoriť z Amatida moderné kasíno, rozhodne sa vzdorovať. Avšak najprv musí získať licenciu, čo pre tohto negramotného, ale zato srdečného človeka nebude vôbec ľahké. Najprv mu podvodník Manuel predá falošné peniaze, potom sa zamestná v nočnom klube ako vyhadzovač, kde sa zaľúbi do pôvabnej speváčky Dorianny a napokon je nútený kvôli získaniu dokladov narukovať do armády.
Literárny žáner

Literárny žáner (franc. genre – rod) je označenie skupín literárnych diel, ktoré majú spoločné znaky definované rôznymi kritériami. Tieto kritéria môžu byť tzv. povrchové, napr. kompozícia, téma a motívy, jazykové prostriedky, ale taktiež typ čitateľa (literatúra pre deti a mládež, atď.), alebo hlbinné, kde sa za podstatu žánru označuje archetyp (u Northropa Fryea) alebo antropologické založenie (tzv. jednoduchá forma A. Jollesa, atď.). José Ortega y Gasset chápe žáner ako „jediný možný spôsob, ako vysloviť celkovo … navzájom neredukovateľnú, nutnú a zásadnú estetickú tému … široké uhly pohľadu ma kľúčové aspekty ľudského života“, „jednotlivé umelecké formy vznikajú z odlišných interpretácií človeka človekom“.
Od žánrov v iných umeleckých druhoch sa literárny žáner líši jednak tým, že literatúra je dejové a zobrazovacie umenie a ako taká poskytuje väčšiu škálu relevantných prostriedkov vyjadrenia, jednak prepracovanou štruktúrou (od antiky: medzi najstaršími dielami zaoberajúcimi sa žánrami je Aristotelova Poetika). Dôsledkom je fakt, že literárny žáner je dôležitý ako pre genézu (vznik) diela, tak pre jeho recepciu (vnímanie): čitatelia podľa určitých znakov poetiky daného diela rozpoznajú, o ktorý žáner ide a tomu prispôsobí vnímanie diela. Napríklad Škvoreckého Legenda Emöke, aj keď de facto nie je legenda, bude svojho čitateľa k tomuto žánru orientovať pri vnímaní, a to na základe názvu (názov diela je jedným zo žánrových znakov). Podobne fungujú napríklad postmoderné texty, ktoré začínajú napr. typickou rozprávkovou frázou „Kde bolo, tam bolo“ atď., hoci ako rozprávka nepokračujú; čitateľovo vnímanie je už viac-menej ovplyvnené žánrom rozprávky.
V rámci literárnej vedy sa žánrami zaoberá genológia. V súčasnej dobe sa v literárnej vede etabloval tzv. trojrovinný model, ktorý rozlišuje literárne druhy (lyrika, epika, dráma), žánre (ako nižšiu jednotku) a žánrové varianty (ako najnižšiu jednotku). Napríklad v rámci epiky (druh) je román (žáner) a v jeho rámci je potom román dobrodružný (variant).
V dejinách literatúry bol koncept žánru ako odmietaný (romantizmus, postmoderna), tak aj prijímaný a chápaný ako nemenný a záväzný (klasicizmus). Zatiaľ čo epochy, ktoré pojem žánru prijímali, budovali zložitý a záväzný systém žánrov, naopak epochy, ktoré ho odmietali, stierali hranice medzi jednotlivými žánrami (napríklad zmazávali hranice medzi realitou a fikciou.
Morgny-en-Thiérache

Poloha

Obec má rozlohu 6,99 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amuré

Poloha

Obec má rozlohu 14,86 km². Najvyšší bod je položený 28 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 452 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
FO ŽP Šport Podbrezová

2013/2014

V sezóne 2013/2014 si tím vybojoval historický postup do prvej slovenskej ligy. Tím vedený trénerom Jaroslavom Kentošom to dokázal aj napriek nie veľmi dobrému úvodu sezóny. Potom však už bez výraznejšej straty nechali za sebou všetky tímy v druhej lige. Zásluhu na úspechu majú všetci. Oporami tímu boli celú sezónu Vratislav Greško, Blažej Vaščák, Ivan Minčič, Ľuboš Kupčík či kapitán Jozef Hanák.

2014/2015

Podbrezová sa predstavila vo Fortuna lige, teda najvyššej slovenskej lige po prvýkrát v histórii. Jasným cieľom, ktorý sa následne aj podarilo splniť bola záchrana. Klub skončil so ziskom 29 bodov na 11. mieste tabuľky, horšie na tom bola len FK Dukla Banská Bystrica (22 bodov). Najlepším strelcom tímu bol so 7 gólmi Blažej Vaščák.

2015/2016

Po záchrane v minulej sezóne mali "železiari" pred sebou ďalší rok medzi slovenskou futbalovou elitou. Sezónu ukončili na 8. mieste so ziskom 37 bodov. Najviac gólov za tím dali hneď 3 hráči. Pablo Podio, Andrej Rendla a Patrik Vajda (všetci traja dali 5 gólov).

2016/2017

Sezóna 2016/2017 bola pre Podbrezovú historicky najúspešnejšia. Klub zažil famózny úvod sezóny, a po menej stabilných výkonoch v jarnej časti mu účasť v predkolách Európskej ligy UEFA ušla len o 2 body. "Železiari" ukončili sezónu na 5. mieste so 45 bodmi. Najlepším strelcom tímu bol so 7 gólmi Holanďan Endy Bernadina.

2017/2018

V danej sezóne sa Podbrezovčanom priveľmi nedarilo, zachrániť sa ale dokázali. Po základnej časti mali na konte 20 bodov, po tej nadstavbovej 38. Sezónu ukončili na 9. mieste tabuľky. Endy Bernadina sa opäť stal najlepším strelcom tímu, tentokrát strelil 5 gólov.

2018/2019

Podbrezovčania vstupovali do tejto sezóny ako takzvaný "čierny kôň" súťaže. Po základnej časti ale veľká zmena oproti minulému roku neprišla, podarilo sa získať len o bod viac. V skupine o udržanie to mala byť pohodová jazda a udržanie sa v najvyššej súťaži. Opak bol však pravdou. Podbrezová získala v nadstavbe len 8 bodov. Vyhrala len zápas, ktorý jej už nič neriešil a v zvyšných 9 zápasoch 5-krát remizovala a 4-krát prehrala. So ziskom 29 bodov sa umiestnila na poslednom 12. mieste a zostúpila do druhej najvyššej slovenskej ligy.
Zilling

Poloha

Obec má rozlohu 3,58 km². Najvyšší bod je položený 304 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 261 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nielles-lès-Ardres

Poloha

Obec má rozlohu 4,48 km². Najvyšší bod je položený 29 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE