google/wiki40b huggingface dataset:
Samuel Mikovíni

Život

Narodil sa v roku 1686 v Cinobani-Turíčkach (dnes okres Poltár) v schudobnelej zemianskej rodine. Študoval na strednej škole v Banskej Bystrici. V roku 1719 sa priúčal medirytectvu v Norimbergu, neskôr študoval na nemeckých univerzitách v Altdorfe a v Jene (1721 – 1723), napokon kartografiu na vojenskej akadémii vo Viedni. Krátko pôsobil ako dvorný matematik saského kniežaťa, v r. 1725 – 1735 bol stoličným matematikom-inžinierom Bratislavskej stolice, venoval sa najmä melioračným prácam. V roku 1735 ho menovali profesorom banskej školy v Banskej Štiavnici a inžinierom stredoslovenských banských miest.
Na čele tejto inštitúcie, predchodkyne štiavnickej akadémie, stál do r. 1748, neskôr sa venoval už len inžinierskej činnosti. Počas terénnych prác na výstavbe protipovodňovej hrádze v Trenčíne ochorel a krátko na to pri návrate domov do Štiavnice zomrel na neznámom mieste.
Mal mimoriadne rozmanitú a rozsiahlu činnosť, ktorej ťažisko je v kartografických a rôznych staviteľských prácach v oblasti vodných, banských, sčasti aj fortifikačných a iných stavieb. Bol jedným z hlavných spolupracovníkov Mateja Bela pri spracovaní jeho rozsiahlych vlastivedných projektov, v rámci ktorých vyhotovil mapy všetkých slovenských a veľkú časť ostatných uhorských stolíc. Jeho rozsiahla kartografická tvorba znamenala kvalitatívny skok v dejinách kartografie na Slovensku i v Uhorsku, najmä exaktnosťou meracích metód ale aj spôsobom spracovania. V svojej kartografickej činnosti okrem triangulácie využíval aj astronomické pozorovania, v Bratislave zriadil observatórium (1733), pravdepodobne prvé na Slovensku.
Výuku banských odborníkov v Banskej Štiavnici položil tiež na exaktné matematické základy, sám pritom prednášal okrem technických predmetov aj matematiku, najmä geometriu. V súvislosti s vedeckým sporom svojho bývalého učiteľa, dvorného matematika J. J. Marinoniho, sa venoval aj problému kvadratúry kruhu a pomocou Lagnyho radu vypočítal hodnotu π; na 25 desatinných miest. Zomrel 23. marca 1750 v blízkosti Trenčína.

Spolupráca s Matejom Belom

Samuel Mikovíny spolupracoval s Matejom Belom. Mikovíni podal presný rozbor historicko-geografického obrazu starého Uhorska, Bel vytvoril moderné geografické mapy jednotlivých stolíc. Dielo oboch týchto osvietencov sa stalo veľkou ozdobou Uhorska (magnum decus Hungariae). Matej Bel potreboval pre svoje dielo moderného geografa a kartografa, od ktorého by mohol dostať tak dokonalé mapy, aké si ich žiadali osvietenci. A jediným takým bol Samuel Mikovíny, lebo u neho sa spájal umelecký talent s osvieteneckým pohľadom na geografiu, kartografiu a astronómiu. Mikovíny vyryl pre Mateja Bela už roku 1719 Buchholtzovú mapu Antra Deminfavesia. Táto mapa vyšla s inými Mikovíniho ilustráciami v Belovom diele Hungariae antiquae et novae prodomus. Neskôr mu Matej Bel zveril geografickú ilustráciu jeho životného diela Notitia Hungariae novae historico-geographica.
Bitka na Čudskom jazere

Predohra

Novgorodské kniežatstvo odolávalo v prvej polovici 13. storočia tlaku Mongolských Tatárov, ale aj silnému Švédsku. Švédsko malo vždy záujem najmä o východné časti Európy, a tak využilo každú šancu na vpád do tejto oblasti. Tu im dal pápež Gregor IX., ktorý chcel pravoslávnych obrátiť na katolícku vieru.
Vylodenie švédskeho vojska pri brehoch ústia rieky Nevy v roku 1240 viedlo Novgorodských pánov a bojarov, aby povolali do boja knieža Alexandra, ktorý sa postavil na čelo vojska. Alexander Švédov síce zahnal, no neporazil. Švédske vojská s potupou utiekli na šíre more.
V Novgorode slávili víťazstvo. Alexander Nevský si však uvedomoval, že Švédi, len čo zmobilizujú posily, sa znovu vrátia, a preto nabádal Novgorodských bojarov, aby urýchlene posilnili obranyschopnosť kniežatstva. Bojari však nechceli o tom ani počuť a začali proti Alexandrovi intrigovať. Alexander sa na nátlak týchto okolnosti pobral mimo Novgorod.
Alexandrove obavy sa naplnili. Na jeseň roku 1240 rád nemeckých rytierov vpadol na územie Novgorodského kniežatstva a obsadil Pskov, Izborsk a Koporie. V roku 1241 vtrhlo na územie kniežatstva križiacke vojsko z Livónska. Postup križiakov bol vcelku hladký. Novgorodčania opäť povolali 20 ročného princa Alexandra, ktorého len pred časom vyhostili do Perejeslavle. Ten onedlho vyrazil so svojim vojskom proti križiakom a dobyl Pskov a Koporie späť. K rozhodujúcej bitke však došlo až na jar nasledujúceho roku. Tohoročná kampaň sa začala víťazstvom križiakov nad oddielom Novgorodčanov asi 20 km južne od mesta Dorpat (dnes Tartu).

Bitka

Pod vedením princa-biskupa Hermanna z Dorpatu sa rád s pomocou Estónskych vojsk 5. apríla 1242 stretol s ruským vojskom pri úžine spájajúcej južnú a severnú časť Čudského jazera. Vojsko križiakov malo podľa dnešných predpokladov od 500 do 1000 mužov. Väčšinu z nich tvorili Estónci. Ruské vojsko malo asi 4-5000 mužov, asi 1000 z nich boli príslušníci Alexandrovej a Andrejovej družiny. Zvyšok vojska tvorila Novgorodská domobrana a Mongolský kontingent.
Alexander sa rozhodol ustúpiť, aby mohol prijať boj na lepšom mieste. Sebaisté nepriateľské vojsko ho prenasledovalo cez zamrznuté jazero, kam ho chcel Alexander dostať. Tu sa začal boj trvajúci niekoľko hodín, do ktorého sa neskôr zapojili i obe krídla Alexandrovych lukostrelcov. V tej dobe už boli menejpočetné rytierske vojská vyčerpané bojom a náročným pohybom po šmykľavom lade. Po tom, čo boli rytieri vystavení útoku ruského jazdectva a boli zatlačení vojskami Alexandra hlbšie na zľadovatelú plochu jazera, sa ich rady rozpadli. Mnoho utekajúcich sa utopilo po tom, čo tenký ľad nevydržal nápor ich ťažkých rytierskych koní a mužov v brnení.

Následky

Porážka rádu nemeckých rytierov v bitke na Čudskom jazere zabránila ohrozeniu mesta Pskov, významného cieľa východných križiackych výprav. Novgorodčania tak boli veľmi úspešní v obrane Ruského teritória, rád nemeckých rytierov sa totiž už o ďalšie útoky týmto smerom nepokúsil. Veľký význam tejto bitke prisudzuje najmä ruská histografia. Alexander bol pravoslávnou cirkvou roku 1574 vyhlásený za svätého.
Jégého ulica (Prievidza)

Pôvod názvu

Je pomenovaná na počesť slovenského spisovateľa Ladislava Nádaši-Jégého.
Adventisti siedmeho dňa

Adventisti siedmeho dňa je náboženská organizácia, jedna zo skupín pôvodných adventistov, ktorá bola založená v roku 1863 J.Batesom, J.Whiteom a Ellen Whiteovou v Battle Creeku v Michigane. Z malej náboženskej skupiny v 19. storočí vyrástla v priebehu 150 rokov svojej histórie na celosvetovú komunitu, ktorá má v súčasnosti viac ako 17 miliónov členov.
Na Slovensku sú Adventisti oficiálne registrovaná cirkev, od roku 1970 ako Cirkev Adventistov siedmeho dňa.

Charakteristika

Podstata viery adventistov je vyjadrená na základe Biblie v 28 vieroučných výrokoch cirkvi.
Adventisti zdôrazňujú očakávanie druhého príchodu (advent = príchod) Krista (odtiaľ aj názov adventisti). Celé učenie Adventistov a ich vierouka sú založené na Biblii, ktorú považujú za hlavný vieroučný zdroj. Ako deň odpočinku svätia sobotu, kedy nepracujú (sobota je podľa Biblie siedmy deň – Boží deň odpočinku, v zmysle Desatora z knihy Exodus, 20. kapitola). Vo svojej teológii sa zameriavajú aj na štúdium biblických proroctiev a podrobne vykresľujú priebeh posledných udalostí dejín sveta. Dodržiavajú aj niektoré biblické starozákonné pravidlá, s ktorými sa už v iných kresťanských cirkvách väčšinou nestretávame (sobota, čisté a nečisté pokrmy).
Adventisti sa hlásia k protestantskému kresťanskému prúdu, preto majú s ostatnými kresťanmi v mnohých bodoch spoločný vieroučný základ. Popierajú však nesmrteľnosť duše a učenie o pekle a raji. Považujú Ježiša Krista za svojho osobného spasiteľa tak, ako aj ostatné kresťanské cirkvi. Krstia ponorením, podobne ako baptisti.
Kladú dôraz na zdravý duchovný život a rast v Ježišovi Kristovi. Jeho odkaz šíria aj prostredníctvom služby blížnym. Za týmto účelom prevádzkujú celosvetovú organizáciu pre pomoc a rozvoj ADRA, turistický klub Pathfinder pre deti a mládež, ako aj mnoho škôl či zdravotníckych zariadení. Veľkú pozornosť venujú aj zdravému životnému štýlu a výžive.
Vyvíjajú rozsiahlu misijnú činnosť. Centrála cirkvi je v Silver Spring v americkom štáte Maryland.

Cirkev adventistov siedmeho dňa na Slovensku

Počiatky Adventizmu na Slovensku siahajú do roku 1903, keď boli pokrstení prví členovia. Výraznejšie sa rozšírila po 1. svetovej vojne. Prvé cirkevné zbory boli založené v Bratislave (1911), v Košiciach (1912) a v meste Banská Štiavnica. Počas Slovenského štátu a v 50. rokoch 20. storočia bola zakázaná.
Toulouges

Poloha

Obec má rozlohu 8,04 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thomas Bayes

Biografia

V roku 1719 sa zapísal na štúdium logiky a teológie na University of Edinburgh. Po jeho návrate v roku 1722, pred tým než sa presťahoval do Kentu, pomáhal svojmu otcovi Joshuovi Bayesovi v londýnskej kaplnke.
Aureille

Poloha

Obec má rozlohu 21,74 km². Najvyšší bod je položený 410 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1476 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orion (Pyrénées-Atlantiques)

Poloha

Obec má rozlohu 9,8 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Work and travel USA

Varianty programu WAT USA

Záleží na samotnej agentúre, ako jednotlivé varianty nazve, ktoré služby bude v rámci nich poskytovať a aké poplatky bude za ne bude účtovať. Preto je vhodné, aby si uchádzač ešte pred výberom svojej agentúry zistil a prehodnotil ponuky viacerých agentúr a na základe informácií si vybral tú, ktorá mu bude najviac vyhovovať.
Vo všeobecnosti však existujú tri varianty, ktoré súvisia s hľadaním pracovnej pozície.
Full service Agentúra môže poskytnúť tzv. full service, kedy zabezpečí klientovi všetky formality, vrátane nájdenia práce, ubytovania a zakúpenia letenky.
Stretnutie so zamestnávateľom Ďalšou možnosťou je, že uchádzač sa zúčastní trhu práce (tzv. Job Fair alebo Road Show). Ide o stretnutie uchádzačov so zástupcami amerických zamestnávateľov priamo na Slovensku. Osobné stretnutie umožní dozvedieť sa informácie o pracovných, platobných, podmienkach, možnostiach ubytovania, atď. Odpovede na otázky dostane účastník priamo od amerického zamestnávateľa.
Účastník si hľadá prácu sám Treťou možnosťou je, že študent si prácu hľadá sám, prostredníctvom internetu, alebo kontaktov od kamarátov. Niektoré agentúry majú v ponuke programy, v rámci ktorých si účastníci programu hľadajú prácu až priamo namieste. Na to, aby bol záujemca do programu zaradený, musí spĺňať určité podmienky.
Podmienky pre prácu WAT USA - uchádzač je študentom vysokej školy, postgraduálneho alebo nadstavbového štúdia, - angličtina musí, byť na takej úrovni, aby sa záujemca o prácu dohovoril so svojím zamestnávateľom, a pracovníkmi ambasády, pri udeľovaní víz - vek od 18 do 29 rokov - účastník musí mať vybavené náležité dokumenty a formuláre. O podmienkach vybavenia informuje agentúra, ktorá v prípade potreby môže pomôcť s vypĺňaním jednotlivých formulárov. 2.1 Dokumenty potrebné pre prácu v USA - formulár DS-2019, ktorý zabezpečí, aby účastník programu mohol legálne pracovať - víza J-1 – tento druh pre kultúrno-výmenné programy umožňuje vycestovať do USA a pracovať tam po dobu trvania programu. S vybavovaním všetkých náležitostí pomáha agentúra po splnení určitých podmienok - profesijný životopis (resumé) - motivačný list pre zamestnávateľa (cover letter) - referencie od predchádzajúcich zamestnávateľov

Pracovné pozície

Pracovné ponuky sa v jednotlivých agentúrach líšia, v závislosti od toho, s akými zamestnávateľmi v Amerike spolupracujú. Záleží aj na študentoch, či chcú pracovať vo veľkomestách, v blízkostí stepí, púští, v horách alebo v nížinách. Najčastejšie ponúkané pracovné miesta sú v týchto oblastiach: hoteliérstvo, gastronómia, zábavné parky, národné parky, stavebníctvo, obchody a iné. Môžete si nájsť akúkoľvek prácu, v ktoromkoľvek štáte v USA, okrem: práce v domácnosti, práce s deťmi, práce učiteľa alebo vedúceho v tábore, práce v oblasti medicíny, podomového predaja, práce na lodi či posádky v lietadle. Účastníci programu majú zmluvne stanovený týždenný pracovný čas, čo však nevylučuje prácu nadčas, či prácu v druhom zamestnaní. Pri získavaní práce platí zásada, čím lepšia úroveň angličtiny, tým lepšia práca, plat a naopak.
Vergheas

Poloha

Obec má rozlohu 7,45 km². Najvyšší bod je položený 720 m n. m. a najnižší bod 545 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cissus rhombifolia

Opis

Cissus rhombifolia je vytrvalá rastlina. Stonka je drevnatá, svetlo hnedá. Najprv je stonka zelená so svetlými striebristo bielymi chĺpkami, ktoré postupne tmavnú až nakoniec úplne zhnednú. Listy sú striedavo, nepárne zložené. Palisty, listy a čepele lístkov sú chlpaté – na vrchnej strane menej. Koncový lístok je väčší, kosoštvorcový, jeho báza je klinovitá.

Rozšírenie a význam

Cissus rhombifolia pochádza z Južnej Ameriky a je pestovaný ako izbová rastlina.
Échourgnac

Poloha

Obec má rozlohu 34,88 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 415 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Ferme

Poloha

Obec má rozlohu 20,09 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sulpice-de-Pommeray

Poloha

Obec má rozlohu 11,5 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 821 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mayres-Savel

Poloha

Obec má rozlohu 12,51 km². Najvyšší bod je položený 1 769 m n. m. a najnižší bod 484 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meillers

Poloha

Meillers má rozlohu 23,48 km². Najvyšší bod je položený 426 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Meillers má 152 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Villechenève

Poloha

Obec má rozlohu 14,15 km². Najvyšší bod je položený 891 m n. m. a najnižší bod 499 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 857 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chlamydiae

Chlamydiae je kmeň baktérií. Patrí doň jediná trieda , ktorá sa nazýva tak isto Chlamydiae (T. Cavalier-Smith 2002) alebo Chlamydiia (Horn 2011) a do tejto triedy zas jediný rad Chlamydiales. V tradičnejšom rozdelení sa ako Chlamydiales alebo po slovensky niekedy chlamýdie, označuje aj rozlične ohraničený podobný veľký taxón, ktorý sa spravidla nazýva oddelenie.

Charakteristika

Chlamydiae sú významné vnútrobunkové parazity. Sú to kokoidné, gramnegatívne, parazitické mikroorganizmy, ktoré sa rozmnožujú len v cytoplazme hostiteľských buniek stavovcov jednotným vývojovým cyklom. Najznámejší rod je chlamýdia.
Jezerní potok (prítok Vltavy)

Priebeh toku

Pramení pri hore Plechý a potom se vlieva do Plešného jazera (odtiaľ názov). Tečie ďalej na sever, pri Rosenauerovej kaplnke sa malým akvaduktom dostane cez Schwarzenberský plavebný kanál. Na začiatku Jelenského údolia sa stáča na juhovýchod a ďalej pokračuje okolo Mazníka a Kocovej píly k Novej Peci, pri ktorej sa 400 m severne od dediny Dlouhý Bor vlieva do vodnej nádrže Lipno ako pravý prítok Vltavy.
Michail Leontievič Miľ

Životopis

Michail Leontievič Miľ sa narodil v Irkutsku v židovskej rodine strednej triedy. Jeho otec bol zamestnancom Transsibírskej magistrály, matka bola zubárka. Mladý Miľ získal vo veku 12 rokov svoju prvú cenu za model klzáku. V roku 1926 bol prijatý na Sibírsky technologický inštitút v Tomsku (rus. Сибирский технологический институт). Tu však nemohol študovať odbor letectvo, a tak prestúpil v roku 1928 na Donský polytechnický inštitút v Novočerkassku, kde sa mohol venovať štúdiu aviatiky. Oženil sa so spolužiačkou P. G. Rudenkovou a mal s ňou štyri dcéry a jedného syna. 
V roku 1929 začal pracovať Nikolaj Iľjič Kamov spoločne s Nikolajom Kirilovičom Skržinským na projekte autogíry s kĺbovým rotorom KASKR-1 (skratka KAmov-SKRžinskij). Medzi členmi tímu KASKR bol v tej dobe aj študent Michail Leontievič Miľ. V roku 1940 bol založený na letisku Podosinki neďaleko železničnej stanice Uchtomskaja Závod č. 290, prvá konštrukčná kancelária v ZSSR špecializovaná na produkciu autogír. Autor myšlienky N. I. Kamov sa stal hlavným konštruktérom a vedúcim mužom, M. L. Miľ bol ustanovený jeho zástupcom. 
Po vypuknutí druhej svetovej vojny bojoval v roku 1941 v Červenej armáde na východnom fronte blízko Jeľne. V roku 1943 bol z bojov stiahnutý a povolaný k leteckému výskumu. Úlohou bolo zlepšiť stabilitu a ovládanie vojenských lietadiel. Dokončil dizertačnú prácu a v roku 1947 prevzal vedenie vrtuľníkového oddelenia v CAGI (Centrálny aerohydrodynamický inštitút), ktoré sa vzápätí transformovalo na Moskovskij vertoľotnyj zavod imeni M. L. Miľa. 
Stroje vyrobené pod Miľovým vedením ustanovili mnoho domácich aj svetových rekordov. Podieľal sa, napríklad na konštrukcii vrtuľníkov Mi-1, Mi-2, Mi-4, Mi-6, Mi-8, Mi-10 a V-12. Poruchovosť posledného menovaného stroja (V-12) mala nepriaznivý vplyv na konštruktérovo zdravie a bola príčinou jeho predčasnej smrti. Michail Leontievič Miľ zomrel v januári 1970 v Moskve a bol pochovaný na cintoríne Judinskoje neďaleko Moskvy.
Sonnac-sur-l’Hers

Poloha

Obec má rozlohu 13,74 km². Najvyšší bod je položený 570 m n. m. a najnižší bod 344 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Roulier

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Celle-Lévescault

Poloha

Obec má rozlohu 42,67 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 357 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breznička (okres Poltár)

Polohopis

Obec Breznička sa nachádza v severnej časti lučenskej kotliny na severozápadných svahoch Slovenského rudohoria. Leží na okresnej ceste č. 595 medzi mestom Lučenec a mestom Poltár, od ktorého je vzdialená 5 km. Je položená na sútoku rieky Ipeľ a Banského potoka nazývaného Cinobanka. Rieka Ipeľ v katastri obce vytvára meandre v biotope ktorých sa nachádza množstvo vzácnych a chránených živočíšnych aj rastlinných druhov. Nadmorská výška v strede obce je 215 m n. m. a v okolí obce 210 – 350 m n. m.

Dejiny

Obec má nálezisko z doby bronzovej, menšie hradisko Hrádok, slovanské hradisko z 9. – 10. storočia, zvyšky hradieb 12. – 13. storočia. Prvá písomná zmienka o obci Egruch je z roku 1246. V roku 1279 sa uvádza ako Berzence. Turecký súpis obyvateľov je z roku 1554, kedy ako pustatina patrila k Hornému Hrabovu. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a hrnčiarstvom.
Konvent svätého Leopolda v Brne

Konvent svätého Leopolda v Brne je komunita Hospitálského rádu svätého Jána z Boha (tzv. Milosrdných bratov), ktorá vykonáva duchovnú správu pri rektorátnom kostole svätého Leopolda v rámci farnosti Brno-Staré Brno v dekanáte Brno brnianskej diecézy. Nemá vlastnú právnu subjektivitu ako cirkevná právnická osoba. V katalógu brnianskeho biskupstva je uvedená v položke s nadpisom "Brno-sv.Leopold" a podnadpisom "Hospitálský rád sv. Jána z Boha Konvent sv. Leopolda v Brne", na webe rádu je v rubrike kontaktov vedená pod nadpisom "Konvent v Brne" a podnadpisom "Konvent Hospitálského rádu sv. Jána z Boha - Milosrdných bratov v Brne".
Budova kláštora i s kostolom je chránená ako kultúrna pamiatka Českej republiky.

História

Do Brna prišli milosrdní bratia v roku 1747. Najprv bola vybudovaná menšia nemocnice a ďalšie objekty konventu. Až neskôr sa pristúpilo k stavbe kostola. Nemocnica sa postupne stále rozširovala a v dvadsiatych rokoch 20. storočia bola postavená nová budova nemocnice. Po roku 1989 vrátil štát zhabané budovy nemocnice aj konventu späť rádu milosrdných bratov. Poriadok nemocnicu prenajal za symbolickú cenu mestu Brnu. V rokoch 1997 – 2004 boli konvent aj kostol sv. Leopolda kompletne opravené.

Duchovný a rehoľníčky

Duchovným správcom (rektorom) je P. Vojtěch Václav Málek OH.
Myslechovice

História a súčasnosť

Prvé zmienky o dedine pochádzajú z roku 1131. V trinástom storočí bola obsadená nemcami, ktoré pretrvalo do 18. storočia.
V centre obce sa nachádza rybník a kaplnka sv. Michala, ktorá bola pôvodne drevená a neskôr prestavaná do svojej terajšej kamennej podoby. V dedine bola v 15. storočí založená aj škola, ktorá však v dnešnej dobe už nie je v prevádzke. Obcou prechádza, pôvodne súkromná, vlaková trať spájajúca Litovel a Senicu. Hasičské združenie funguje v Myslechoviciach od roku 1944 a každoročne sú tu organizované hasičské preteky. V blízkosti obce sa nachádza vrch Rampach. Je to vyhasnutá sopka, dosahuje výšku 418 m n. m. V dedine sa nachádza knižnica, krčma, kultúrny dom, klubovňa a detské ihrisko.

Významný rodák

Najvýznamnejším rodákom je básnik a spisovateľ katolíckeho smeru Jan Čep. Na jeho rodnom dome sa nachádza pamätná tabuľa. Jan Čep zomrel v emigrácii vo Francúzsku v roku 1974.
Quai Louis-Blériot

Poloha

Nábrežie vedie po pravom brehu rieky Seiny. Začína na križovatke s Avenue de Versailles pri moste Grenelle v blízkosti Maison de Radio France a končí na križovatke s Boulevard Murat, kde naň nadväzuje Quai Saint-Exupéry.
Mison

Poloha

Mison má rozlohu 31,72 km². Najvyšší bod je položený 735 m n. m. a najnižší bod 489 m n. m.

Obyvateľstvo

Mison má 995 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Moulin-Neuf (Ariège)

Poloha

Obec má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 480 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 203 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Priest-Taurion

Poloha

Obec má rozlohu 27 km². Najvyšší bod je položený 428 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 736 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dévillac

Poloha

Obec má rozlohu 9,25 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frédéric Passy

Životopis

Jeho strýko bol Hippolyte Passy bol ministrom financií vo vládach posledného kráľa Ľudovíta Filipa a prvého prezidenta Napoleona III.

Vyštudoval právo a pracoval ako účtovník Štátnej rady. Potom sa vrátil na univerzitu, kde študoval ekonómiu a v roku 1857 sa stal profesionálnym ekonómom. Svoju skvelú reputáciu v obore získal knihou Mélanges économiques essays a sériou prednášok na univerzite v Montpellier. Hájil voľný obchod a myšlienky Richarda Cobdena.
V roku 1877 vstúpil do Académie des sciences morales et politiques. Angažoval sa v politických otázkach, obhajoval školskú reformu. V roku 1867 založil Ligue de la paix et de la liberté, aby zabránil vojne medzi Francúzskom a Pruskom počas Luxemburskej krízy. V roku 1870 sa táto organizácia rozpadla v dôsledku Prusko-francúskej vojny, neskôr ju pomáhal oživiť pod názvom Société française des amis de la paix a v roku 1889 sa z nej stala Société d'arbitrage entre les Nations
V roku 1881 vyhral voľby do parlamentu, kde sa zasadzoval za zmeny v zahraničnej politike. V roku 1886 ho znovuzvolili, avšak v roku 1889 už svoj mandát neobhájil.
Stál v čele niekoľkých Svetových mierových kongresov, kde sa snažil presadiť medzinárodné arbitráže, ktoré by predchádzali vojnovým konfliktom. V roku 1909 publikoval dielo Pour la paix, ktoré znamenalo vznik viacerých mierových a arbitrážnych organizácií.