google/wiki40b huggingface dataset:
Divadlo Pegasník

Divadlo Pegasník je názov významného amatérskeho divadla malých javiskových foriem, ktoré v rokoch 1975 až 1986 pôsobilo v priestoroch bratislavského Divadla u Rolanda.

História

Na začiatku histórie divadla Pegasník bol časopis rovnakého mena, ktorý písali a vydávali študenti gymnázia na Vazovovej ulici v Bratislave (redakčná rada: Vlado Balek, Igor Čechvala, Ivan Černušák, Edo Haluška, Juraj Koutun a zo Strojníckej priemyslovky Tomáš Baumgartner). Recesistické texty z časopisu sa neskôr stali podkladom pre prvú inscenáciu nového súboru Pegasník. Memoáre a cestopisy (1975) nemali ešte klasicky divadelný tvar, ale vykazovali skôr znaky text-appealu, inšpirovaného predstaveniami Jana Vodňanského a Petra Skoumala.
Príchod Andreja Ferka do súboru znamenal nielen významný autorský prínos (A. Ferko sa stal autorom viacerých ďalších hier Sedem ciest, Atlantis, Ide dravec tvrdo na vec, West Child Story, Prostonárodnie, Ťuťungéria), ale predznamenal aj príklon k pevnejšiemu divadelnému tvaru. Po Ferkovom odchode zo súboru zvyšní členovia Pegasníka začali viac preferovať spoločný tvorivý prístup, takže ďalšie inscenácie už boli oficiálne či neoficiálne kolektívnym dielom (Lichtenštajnsko - maličká zem, Pokušenie, Znamenitý pokrok).
Divadlo Pegasník zaniklo v roku koncom osemdesiatych rokov po problémoch s posledným pegasníckym predstavením Ťuťungéria.
Divadlo Pegasník vytvorilo viacero inscenácií, ktoré dnes patria k najvýznamnejším titulom slovenského amatérskeho divadla v oblasti malých javiskových foriem. K takýmto predstaveniam patrí Atlantída, West Child Story a najmä Prostonárodnie. "To, čo na prehliadke predviedol Pegasník, je inscenácia, ktorá sa nesporne zapíše do análov amatérskeho divadla na Slovensku. Tematicky i formálne naväzuje na to najlepšie, čo u nás v tejto oblasti umenia vzniklo: na dávnejšie Scherhauferove inscenácie slovenskej klasiky v Brezne a v Martine a na Tomášikovú Svadbu pod Kohútom, ktorú s breznianskými ochotníkmi naštudoval režisér Roman Polák...", napísal na margo inscenácie Prostonárodnie bratislavský Večerník. .

Členovia divadla

Počas viac ako desať rokov existencie divadla sa v súbore vystriedalo množstvo hercov, hudobníkov i scénografov. Medzi kmeňových členov súboru patrili napr. Andrej Ferko, Dalibor Bošňák, Peter Bzdúch, Božena Horváthová, Júlia Hojsíková, Pavol Zlatoš, Ján Krč-Jediný, Milan Michálek, Milan Nosáľ, Dano Gašpar, Ivan Mizera, Zuzana Benešová, Vlado Sedlačko, Vlado Balek, Fero Búci, Dušan Kollárik, Eva Gondová, Kveta Roháčová a ďalší. K otcom zakladateľom patria Ivan Černušák, Edo Haluška, Vlado Balek, Tomáš Baumgartner a Boris Sodoma.

Mystifikácie

Inou obdobnou mystifikáciou bola Svetlana Kamenická, údajná autorka hry Pokušenie. Text, ktorý pôvodne vznikol ako kolektívne dielo, musel mať podľa vtedajších schvaľovacích zvyklostí jedného autora, a preto súbor vytvoril „virtuálnu autorku“ "(posudzovatelia nevedeli prežiť ako autora ´kolektív´- a tak sa kolektív ako jeden muž naštval a pomenoval.)".
Teória ochrániteľného priestoru

Zámer

Zámerom fyzických schopností je vytvoriť pocit teritorializmu v komunite, ktorá zaistí bezpečné životné prostredie pre tých, ktorí sa oň starajú. Podľa teórie, oblasti evokujúce teritorializmus sú najodstrašujúcejšie príklady trestnej a výtržníckej činnosti. Súkromný majetok a spoločný priestor komunity by mali byť chránené podobne. Newmanov zámer je vytvorenie princípov pre zodpovednú ochranu spoločného priestoru ale i priestoru mimo priamy dosah obyvateľa. Domáci by mali dostatočne chrániť svoj priestor pred zločinom rovnako ako svoj vlastný majetok.  Od riedko až po tie husto obývané oblasti je kľúčom neustály rozvoj spoločenskej oblasti.

Princíp

Pre vytvorenie udržateľného spoločného priestoru by mali byť jednotlivé rezidencie rozdelené na menšie subjekty s podobnými rodinami kvôli lepšej kontrole. Zodpovednosť za blízku oblasť je oveľa lepšie zvládateľná v menších rodinných komunitách ako vo väčšej komunite. Lepší efekt sa dá dosiahnuť správnym rozložením interiéru, ktorý bude poskytovať neustály rozhľad na okolie. Menšie skupinky používajú oveľa častejšie oblasti v ich blízkosti. Počet aktivít v priestore sa zvyšuje, teda pocit vlastníctva a potreby vlastniť pretrváva. Na druhej strane, ak priestor využíva väčšia skupina nikto nemá naozajstnú kontrolu nad oblasťou a dosiahnuť všeobecnú zhodu je veľmi náročné. Domáci by mali pociťovať potrebu rozšíriť ich dozor aj na prístupové cesty k ich majetkom a uliciam. Neustála premávka na cestách a zvyčajných vstupoch je veľmi dôležitým aspektom obranného dizajnu.

Prítomnosť

Ale koncept ochrániteľného priestoru sa stal aj predmetom kontroverzie. Ministerstvo spravodlivosti Spojených štátov amerických spravilo experiment v meste Hartford, kam prinieslo nové verejné obývacie projekty dizajnované podľa teórie ochrániteľného priestoru, no výsledky v Hartforde nepriniesli žiadny zjavný pokles kriminality. Možný dôvod je ten, že na verejnosti nemôžu nikoho požiadať aby opustil priestor, v ktorom bývajú, pokiaľ nespácha zločin, ale pokiaľ ide o súkromný majetok, tak je možné spomínané žiadať.
Teória bola veľmi populárna v mestskom dizajne od jeho vzniku až do osemdesiatych rokov 20. storočia. Základné myšlienky sa využívali a využívajú aj naďalej. Počas deväťdesiatych rokov došlo k zmenám pri implementácii teórie, no Newmanove základné princípy fungujú v dizajne dodnes.
Uškatec kalifornský

Výskyt

Uškatec kalifornský má meno odvodené od toho, že veľká časť, z celkového počtu zvierat, žije na západnom pobreží Severnej Ameriky.

Opis a spôsob života

Je strednej veľkosti, samce dosahujú maximálnu dĺžku tela 2,2 – 2,4 m a váhu okolo 280 kg. Samice sú omnoho menšie, v sfarbení sa obe pohlavia príliš nelíšia. Vyhľadávajú predovšetkým piesočnaté a skalnaté brehy, na voľné more sa príliš nevzdiaľujú. Po súši sa pohybujú pomerne dobre, omnoho rýchlejšie než tulene. Žijú spravidla vo väčších skupinách 30 – 50 zvierat. V potrave dávajú prednosť hlavonožcom, hlavne sépiám a chobotniciam, lovia však aj ryby. V zajatí skonzumujú 4-6 kg rýb denne. Samce sú polygamné a majú v háreme 5 – 20 samíc. Samice môžu mať mláďatá už v treťom roku života. Gravidita trvá takmer 12 mesiacov a mláďatá sa rodia väčšinou koncom mája a začiatkom júna. Majú jemnú, gaštanovo hnedú srsť. Mladé uškatce sú hravé a ľahko sa krotia. Pri dobrej starostlivosti sa v zajatí aj rozmnožujú a môžu sa dožiť až 23 rokov.
Saint-Clair-d’Arcey

Poloha

Obec má rozlohu 11,61 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 323 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petra Vlhová

Kluby a tréneri

Je bývalou členkou LK v Liptovskom Mikuláši, LKS Banská Bystrica (tréner Tomáš Hudec), v sezóne 2011/2012 bola členkou Ski Klub Javorovica Liptovský Ján a Centra olympijskej prípravy Poprad. Od roku 2013 jazdila za športový klub Ski team Vlha Liptovský Mikuláš a jej osobným trénerom bol do 30. apríla 2016 Ivan Iľanovský. V súčasnosti je členkou Vojenského športového centra Dukla Banská Bystrica, trénuje ju Livio Magoni, kondičným trénerom je Šimon Klimčík.

Kariéra

Vo februári 2011 sa vo švajčiarskej Crans Montane stala juniorskou majsterkou sveta v obrovskom slalome v kategórii do 18 rokov. V slalome rovnakej vekovej kategórie obsadila 4. miesto. V sezóne 2011 / 2012 vyhrala anketu Lyžiar roka.
V januári 2012 sa v rakúskom Innsbrucku stala víťazkou slalomu na zimných olympijských hrách mládeže 2012. Vyhrala tak prvú slovenskú zlatú medailu zimných olympijských hier mládeže. V superkombinácii a obrovskom slalome získala na tomto podujatí 4. miesta. Získala tiež titul majsterky na otvorených majstrovstvách Slovenska v Jasnej. Na juniorských majstrovstvách sveta v talianskom Roccarase v marci 2012 získala bronzovú medailu. V tejto sezóne ju trénoval Ivan Iľanovský.
Petra Vlhová bola súčasťou reprezentačného družstva v alpskom lyžovaní Slovenskej lyžiarskej asociácie pre sezónu 2012/2013. Pri svojej premiére vo svetovom pohári zaznamenala veľký úspech, keď v slalome v rakúskom Semmeringu skončila na výbornom 11. mieste.
Vo februári 2014 sa na domácom svahu v Jasnej stala juniorskou majsterkou sveta v slalome. Reprezentovala Slovensko na zimných olympijských hrách v Soči 2014.
Svoje prvé víťazstvo vo Svetovom pohári získala 13. decembra 2015 vo švédskom Åre v slalome. 14. februára 2017 v tímovej súťaži vo švajčiarskom St. Moritz v družstve s Veronikou Velez-Zuzulovou, Andreasom Žampom a Matejom Falatom získala striebornú medailu.
Druhé víťazstvo vo Svetovom pohári dosiahla slalomovou výhrou v Aspene. V rámci sezóny sa vyšvihla zo siedmeho na piate miesto.
ISO 3166-2:HT

Kódy ISO 3166-2 pre Haiti identifikujú 9 departmentov. Prvá časť (HT) je medzinárodný kód pre Haiti, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich department.
Malé Solisko

Názov

Pôvodne sa tak volalo jedno miesto na úpätí štítu, kde pastieri ukladali soľ pre ovce alebo kravy. Kartografovia pravdepodobne nepoznajúc miestne reálie pomenovali najprv celý juhovýchodný hrebeň Furkotského štítu (Solisko, Solnisko, hrebeň Soliska, Soliskový hrebeň, Graň Soliska, Soliskograt, Szoliszkógerinc) a potom s prívlastkami aj vyvýšeniny a depresie hrebeňa. Donedávna sprievodcovská literatúra popisovala Malé Solisko ako objekt s dvomi vrcholkami. Pre juhovýchodný končiar sa v uplynulom čase ujalo meno Furkotské Solisko, ktoré sa v poľskej literatúre objavuje sporadicky od roku 1934. Dňa 18. septembra 1907 Dr. Alfred Martin vystúpil od juhovýchodu sólo - prvovýstup. Bol to vtedy na tú dobu pozoruhodný výkon a tak Uhorský karpatský spolok pokrstil končiar Martinovou vežou. Názov sa neujal.

Turistika

Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Valabia tmavochvostá

Základné dáta

Valabia tmavochvostá je dlhá 50 - 60 cm a chvost je dlhý 50 - 70 cm. Váži 5 - 11 kg.

Výskyt

Vyskytuje sa prevažne na juhovýchode Austrálie.
Seichebrières

Poloha

Obec má rozlohu 14,84 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
VAZ 2104

VAZ 2104, 2105 a 2107 sú automobily nižšej strednej triedy vyrábané sovietskou a neskôr ruskoou automobilkou AvtoVAZ. Výroba prvého vozidla z radu, sedanu VAZ 2105, sa začala v roku 1980 a pokračovala do roku 2010, zvyšné modely zostali vo výrobe až do roku 2012. 
Rad zahŕňal skromnejšie vybavený základný model VAZ 2105, luxusnejšie vybavený sedan VAZ 2107 (od 1982) a kombi VAZ 2104 (od 1984). Vozidlá boli úspešné predovšetkým v Sovietskom zväze a ďalších krajinách socialistického tábora. Mimo RVHP sa vozidlá nazývali Lada Riva alebo Nova. Svoju obľubu si udržali až do konca výroby, pričom modely 2105/2107 boli ešte v roku 2009 3. najpredávanejšími modelmi v Rusku  a v roku 2010 obsadili so 136 006 predanými kusmi dokonca 1. priečku medzi novými automobilmi na ruskom trhu.
Námestie mladých poľnohospodárov

Pošta

PSČ: 040 17
Vanclans

Poloha

Obec má rozlohu 9,6 km². Najvyšší bod je položený 978 m n. m. a najnižší bod 690 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drôtená košeľa

Drôtená košeľa je druh brnenia. Používala sa predovšetkým v staroveku a stredoveku, výnimočne aj v 20. storočí (britskí tankisti v prvej svetovej vojne). Výroba vyžadovala pomerne veľa pracovných hodín, ak nesedela na telo, tak výrazne prekážala a stávala sa skôr príťažou.
V súčasnosti sa používa len v mierovej oblasti, ako napríklad u mäsiarov (drôtené rukavice) alebo potápačov, keď je riziko stretu so žralokmi alebo agresívnymi živočíchmi.

História

Poznáme ešte z čias perzskej ríše ako výstroj jazdy. Pomerne rozšírená bola ešte v rímskej armáde, kým ju za cisára Tiberia nezačala nahrádzať lacnejšia a lepšia lorica.
Dampsmesnil

Poloha

Obec má rozlohu 5,61 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kim Ki-dok

Biografia

Ki-dok Kim sa narodil 20. decembra 1960 v juhokórejskej Ponghwe (봉화), v provincii Kjongsang (경상). V roku 1969 sa rodila presťahovala do hlavného mesta Soul (서울), kde Kim študoval poľnohospodársku školu. V období 1980 až 1985 slúžil v námornej pechote, ďalšie dva roky strávil v kostole. V rokoch 1990 až 1992 študoval vedu o umení vo francúzskom Paríži.
Debutový film Crocodile natočil v roku 1996. Film vypráva o mužovi žijúcom v Soule na brehu rieky Han-gang, ktorý zachráni ženu pred samovraždou, následne ju zneužíva. Medzi nimi sa vyvinie zvláštny vzťah. Film bol uvedený na medzinárodnom filmovom festivale v Pusane a pomohol odštartovať Kimovu medzinárodnú kariéru.
Prvý kontakt Kima s českým publikom bol v roku 1998, kedy sa jeho v poradí tretia snímka s názvom Modrá brána premietal na medzinárodnom filmovom festivale v Karlovych Varoch.
O štyri roky neskôr (2002) získal v Karlovych Varoch cenu FIPRESCI za film Pobrežná hliadka. V roku 2004 získal dve ceny pre najlepšieho režiséra na dvoch rôznych filmových festivaloch. Zlatého leva na medzinárodnom filmovom festivale v Berlíne za film Samaritánka a cenu za snímku 3-iron na filmovom festivale v Benátkach.
Halotán

Halotán je inhalačné celkové anestetikum. Je to halogénderivát etánu so systematickým názvom 2-bróm-2-chlór-1,1,1-trifluóretán. Najčastejšie sa predáva pod obchodným názvom Fluothane. Aj keď je účinným anestetikom, nie je účinným analgetikom a má priemerné svalovo relaxačné účinky. Na svetle je nestabilný a preto sa skladuje v hnedých flašiach a pridáva sa do neho 0,01% tymolu na stabilizáciu.

Po inhalácii sa môžu vyskytnúť srdcové arytmie, spomalenie dýchania alebo problémy s pečeňou. Nemal by sa podávať ľuďom s porfýriou alebo tým, u ktorých sa v rodine alebo u nich vyskytla malígna hypertermia. Nie je známe či je jeho používanie počas tehotenstva škodlivé pre plod, ale jeho používanie ako anestetikum počas cisárskeho rezu sa neodporúča. Halotán je chirálna molekula a podáva sa ako racemická zmes

Jeho cena v rozvojových krajinách sa pohybuje medzi 22 až 52 amerických dolárov za 250 ml fľašku. Vo vyspelých krajinách sa namiesto halotánu väčšinou už používajú novšie anestetiká, ako napríklad sevoflurán.

Výroba

Priemyselná výroba halotánu začína od trichlóretylénu, ktorý reaguje s fluórovodíkom za prítomnosti chloridu antimonitého ako katalyzátoru pri 130 °C. Touto reakciou vznikne 2-chlór-1,1,1-trifluóretán. Z toho potom pri reakcii s brómom pri 450 °C vzniká halotán.

Vedlajšie účinky

Približne v 1 z 10 000 prípadov viedla inhalácia halotánu k vážnemu poškodeniu pečene. Predpokladá sa, že toxicitu pre pečen spôsobuje metabolizmus halotánu na kyselinu trifluóroctovú. V pečeni sa metabolizuje približne 20% inhalovaného halotánu a metabolity sa vylúčia v moči. Tieto zdravotné riziká boli najväčší dôvod, prečo halotán nahradili iné anestetiká. Keďže je pravdepodobnosť poškodenia pečene u detí oveľa nižšia ako u dospelých u detí sa nahradil až po roku 2000.

Tak ako ostatné inhalačné anestetiká halotán môže vyvolať malígnu hypertermiu

Dostupnosť

Halotán je dostupný v 30, 50, 200 a 250 ml nádobách, aj keď v mnochých vyspelých krajinách sa už nepredáva, pretože ho nahradili novšie anestetiká.

Farmakologický mechanizmus

Halotán aktivuje GABAA a glycínový receptor a takisto pôsobí antagonisticky na NMDA receptor. Inhibuje Nikotínový acetylcholínový receptor. Nemá žiadny účinok na kainátové receptory alebo na AMPA receptor.
Velika Gorica

Velika Gorica je mesto v Chorvátsku, v Záhrebskej župe, neďaleko letiska hlavného mesta. Velika Gorica spadá pod záhrebskú prímestskú oblasť a žije tu 35 000 obyvateľov (s okolím 70 000).

História

Prvé zmienky o meste sú už z roku 1228, napriek tomu tu existujú aj pozostatky osídlenia z čias antiky. Do dôb balkánskej vojny bola okresným mestom, následne sa stala časťou severne ležiaceho Záhrebu. Mestom je opäť až od roku 1995.
Pästný klin

Pästný klin je všeobecne známy kamenný nástroj v staršom paleolite (abbevillien, acheuléen a i.). Človek si ho vyrobil z pazúrika otĺkaním kameňov do listového tvaru, neskôr do hrotu. Zaujímavosťou je, že pästný klin sa ako nástroj nevyvinul veľmi dlhé roky, dokonca sa v období jeho najväčšieho využívania takmer zastavil technický vývin ľudstva.
Iná teória tvrdí (konkrétne Darwinova teória krásy), že Acheuléenske pästné kliny sú najstaršie umelecké diela (estetické predmety) na svete. Keďže vznikli 50 000 až 100 000 rokov predtým ako sa praľudia naučili používať reč, bolo vyrábanie pästných klinov spôsobom komunikácie. Muži ich vyrábali za účelom predvádzania sa a reprodukcie. Ženy si všímali schopnosti muža ako jemnú motoriku, inteligenciu, schopnosť plánovať, svedomitosť a taktiež očividný prístup ku vzácnym materiálom, ktoré boli k výrobe pästného klinu potrebné. Videli krásu v niečom, čo je dobre urobené.
Dôkazom, že pästné kliny neboli nástrojom je to, že sa nenašli opotrebované a čo viac, boli príliš ťažké na to, aby s nimi človek manipuloval. Tým pádom nemohli byť použité na porciovanie zvierat ako uvádzajú mnohé učebnicové materiály.
Artigat

Poloha

Obec má rozlohu 23,9 km². Najvyšší bod je položený 434 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 557 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pohanská (vrch v Malých Karpatoch)

Polohopis

Vrch sa nachádza v strednej časti podcelku Pezinské Karpaty, v geomorfologickej časti Plavecké predhorie. Leží na juhozápadnom okraji tejto časti pohoria, priamo nad a v katastri obce Plavecké Podhradie. Rozsiahly masív tvoria tri vrcholy, pričom na severnom (cca 400 m n. m.) stojí ruina Plaveckého hradu. Podobnú výšku dosahuje i južný vrchol, ktorý je v južnej časti bralnatý. Najvyšší, stredne situovaný vrchol, je od nich oddelený plytkými sedlami. Nachádza sa tu Pohanská a Plavecká jaskyňa. 
Celý masív je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Pohanská, ktorá od roku 1980 chráni na rozlohe 128,93 ha „suchomilné a teplomilné rastlinné a živočíšne spoločenstvá na vápencoch, krasové javy a významné archeologické náleziská“.

Prístup

Na vrchol Pohanskej nevedie značený chodník a prístupný je lesným chodníkom. Z blízkej obce však vedie úpätím  modro značená trasa západným a severným úpätím cez sedlo popod hrad a ďalej do sedla Báborská.
Bitka pri Trnave

Bitka pri Trnave bola jednou z vojenských stretov počas protihabsburského stavovského povstania.
Odohrala sa 26. decembra v roku 1704 pri meste Trnava, kde sa proti sebe postavili vojská habsburského generála Sigberta Heistera a kurucký vodca František II. Rákoci. Do bitky bolo zapojených okolo 22 tisíc kuruckých povstalcov a 20 tisíc vojakov cisárskej armády.

Výsledok bitky

V dôsledku Rákociho neskúsenosti s vojenským velením sa bitka skončila pre kurucov neúspechom. Povstalci sa museli stiahnuť a generál Heister vpochodoval do Trnavy.
Thurageau

Poloha

Obec má rozlohu 35,29 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 821 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Laurent (Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 38,72 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 445 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Východokarpatská magistrála

Východokarpatská magistrála je turistická magistrála na východnom Slovensku, spájajúca Ubľu s čergovským Minčolom. Magistrála je značená červeným turistickým značením a z veľkej časti kopíruje medzinárodnú diaľkovú turistickú trasu E3. Vedie prevažne hrebeňom po slovensko-poľskej štátnej hranici v pohoriach Čergov, Nízke Beskydy a Bukovské vrchy. Celková dĺžka chodníka je 247,1 km, prevýšenie 10 132/9 180 metrov a odhadovaný čas na jeho prechod je 70 hodín.

Priebeh trasy

Magistrála začína na slovensko-ukrajinskom hraničnom prechode Ubľa (205 m n. m.), odkiaľ vedie okrajom obce do údolia potoka Kertinovatec, ktorým vstupuje do Bukovských vrchov. Rázcestím Ulička (240 m n. m.) obchádza obec Ulič a neskôr vedie cestou obcami Uličské Krivé (280 m n. m.), Zboj (345 m n. m.) a Nová Sedlica (390 m n. m.). Po náročnom stúpaní sa trasa dostáva na Kremenec (1 208 m n. m.), ktorý je trojhraničným vrchom a kde začína kopírovať štátnu hranicu. Pokračuje hrebeňom cez Čierťaž (1 071 m n. m.), Čelo (1 158 m n. m.), Pľašu (1 163 m n. m.) a Kruhliak (1 100 m n. m.) do Ruského sedla (797 m n. m.).
Horský hrebeň pokračuje vrcholmi Rypy (1 002 m n. m.), Strop (1 011 m n. m.), Rydošová (877 m n. m.) a Vysoký grúň (905 m n. m.) do Lupkovského sedla (642 m n. m.). Nasleduje Laborecký priesmyk (684 m n. m.), Daňová (840 m n. m.), Koprivničná (715 m n. m.), Čertižské sedlo (581 m n. m.), rázc. Kút (695 m n. m.), Dukliansky priesmyk (502 m n. m.), Stávok (753 m n. m.), Filipovské sedlo (660 m n. m.), Roztocký les (630 m n. m.) a Dujava (559 m n. m.). Magistrála stúpa na Javorinu (881 m n. m.), nasleduje Slaviská (806 m n. m.), Lackova (997 m n. m.), Kurovské sedlo (683 m n. m.), Kráľova studňa (755 m n. m.) a pohraničná obec Obručné (660 m n. m.). Tu trasa opúšťa hraničnú líniu a hrebeňom Čergova vedie cez Sedlo pod Dlhou (920 m n. m.) a Murianik (1 002 m n. m.) do konečného bodu magistrály, na 1 157 m n. m. vysoký Minčol.
Vicq (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 23 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 415 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cornac

Poloha

Obec má rozlohu 13,76 km². Najvyšší bod je položený 528 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 356 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Syndikácia obsahu

Syndikácia obsahu alebo webová syndikácia je moderná metóda zdieľania veľkých objemov rýchlo sa meniacich informácií v internete.

Z dejín

Slovo syndikácia sa používalo hlavne v USA na označenie predaja autorského diela. Zvyčajne to boli periodické príspevky (napr. fejtóny, komiksy, seriály atď.). Odberateľmi týchto informácií boli miestne médiá (denníky, televízne stanice), ktoré ich ďalej zaraďovali do ponuky svojho obsahu.

Súčasnosť

V súčasnosti je webová syndikácia chápaná ako distribúcia a zhromažďovanie informácií prostredníctvom internetu pomocou špecializovaného softvéru (čítačky, agregátory).
Informácie sú poskytované prostredníctvom webových kanálov s definovaným formátom. Jednotlivé položky poskytovaného obsahu sú zvyčajne zložené z titulku a krátkeho opisu syndikovaného článku, prípadne ilustračných obrázkov alebo iného multimediálneho obsahu.
Výhodou tejto služby je možnosť sledovania aktuálnych informácií z viacerých zdrojov a ich následného spracovania v jednom bode.
Nivillac

Poloha

Obec má rozlohu 55,48 km². Najvyšší bod je položený 71 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 986 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Košice – mestská časť Juh

Symboly obce

Mestské  zastupiteľstvo v  Košiciach uznesením č. 33/2007  na  svojom  II. rokovaní dňa  22. februára 2007 v súlade so zákonom o obecnom zriadení schválilo Všeobecne záväzné nariadenie mesta Košice č. 89 o erbe a vlajke mestskej časti Košice-Juh.

Erb

V modrom štíte tri zlaté ľalie (2,1) a tri strieborné rondely (1,2).

Vlajka

Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov červeného, modrého, žltého a červeného. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

História

Značné časti boli prestavané v 50. - 70. rokoch minulého storočia (Sídlisko Juh, Juhovýchod)

Pamiatky

Najstaršou známou stavbou na území Mestskej časti Košice-Juh je Kostol svätého Ducha (alebo tiež Špitálsky kostol sv. Ducha), postavený v roku 1733. Druhým výnamným kostolom je Kostol Kráľovnej pokoja z roku 1939.
Dagneux

Polohopis

Dagneux má rozlohu 6,65 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Dagneux má 4014 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE