google/wiki40b huggingface dataset:
Cruscades

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 50 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 513 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Netiketa

Netiketa je súhrn všeobecných pravidiel slušného správania užívateľov na internete. Názov netiketa (angl. netiquette) vznikol spojením a skomolením slov net - sieť a etika alebo etiketa (etiquette) - súhrn pravidiel správania sa v danej spoločnosti. 
Základy popisu netikety sú definované v anglicky písanom dokumente [rfc:1855 RFC: 1855 - Netiquette Guidelines].
Saint-Marcel-Campes

Polohopis

Saint-Marcel-Campes má rozlohu 22,34 km². Najvyšší bod je položený 448 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Marcel-Campes má 251 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Arancou

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amnesty International

Amnesty International (známa aj ako Amnesty alebo AI) je medzinárodná mimovládna organizácia s cieľom presadzovať ľudské práva zakotvené vo Všeobecnej deklarácii ľudských práv a iných medzinárodných štandardoch. Kampane Amnesty International sa sústreďujú najmä na prepustenie všetkých väzňov svedomia, zabezpečenie rýchleho a spravodlivého súdneho procesu pre politických väzňov, zákaz trestu smrti, mučenia a iného krutého zaobchádzania s väzňami, ukončenie politických vrážd a „zmiznutí“, a potrestanie porušovateľov ľudských práv.

Organizačná štruktúra

Medzinárodná rada sa skladá z členov medzinárodného výkonného výboru a zástupcov sekcií. Hlasovacie právo majú iba zástupcovia sekcií.
Medzinárodný výkonný výbor má 9 členov, z toho 8 členov volených medzinárodnou radou, a 1 člena, ktorého volia zamestnanci medzinárodného sekretariátu. Stretáva sa najmenej dvakrát ročne.
Medzinárodný sekretariát sídli v Londýne. Na jeho čele je generálny tajomník menovaný medzinárodným výkonným výborom. Úlohou generálneho tajomníka je riadiť zamestnancov a implementovať rozhodnutia medzinárodnej rady.
Sekcia môže byť založená v ľubovoľnom štáte. Musí zvládať organizovanie základných aktivít Amnesty International a pozostávať minimálne z dvoch skupín a 20 členov.
Skupina musí mať aspoň 5 členov.
Individuálne členstvo je možné v krajinách, v ktorých neexistuje sekcia Amnesty International.

Metódy

Amnesty International si vytýčila zásadu nestrannosti a objektívnosti. Členovia majú konať v rámci prípadov v celom svete, a nemajú sa zaoberať situáciou vo vlastnej krajine.
Amnesty International vyhlasuje každý rok niekoľko kampaní, na ktoré sa sústreďuje práca členov organizácie.
Oj, svijetla majska zoro

Текст химне

Ој свијетла мајска зоро

Мајко наша Црна Горо

Синови смо твог стијења

И чувари твог поштења

Волимо вас, брда тврда,

И стравичне ваше кланце

Који никад не познаше

Срамотнога ропства ланце.

Док ловћенској нашој мисли

Наша слога даје крила,

Бит ће горда, бит ће славна

Домовина наша мила.

Ријека ће наших вала,

Ускачући у два мора,

Глас носити океану,

Да је вјечна Црна Гора.

Prepis v latinke

Oj svijetla majska zoro

Majko naša Crna Goro

Sinovi smo tvog stijenja

I čuvari tvog poštenja
Volimo vas, brda tvrda,

I stravične vaše klance

Koji nikad ne poznaše

Sramotnoga ropstva lance.
Dok lovćenskoj našoj misli

Naša sloga daje krila,

Bit će gorda, bit će slavna

Domovina naša mila.
Rijeka će naših vala,

Uskačući u dva mora,

Glas nositi okeanu,

Da je vječna Crna Gora.
Avesnes-en-Val

Poloha

Obec má rozlohu 16,51 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcel Lopuchovský

Atletika

Zúčastnil sa na Letných olympijských hrách 2000 v austrálskom meste Sydney, kde nastúpil v štafetovej disciplíne behu na 4 x 400 metrov spolu so Štefanom Balošákom, Radoslavom Holúbkom a Mariánom Vanderkom. Časom 3:09,54 min nepostúpili cez prvé kolo.
Slovensko reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta v atletike 1999 a na Halových majstrovstvách Európy 2002.
Juraj Hromkovič

Život

Juraj Hromkovič sa narodil 24. augusta 1958 v Bratislave. Zmaturoval v roku 1977 na Gymnáziu Jura Hronca. V rokoch 1977–1982 absolvoval štúdium prírodovedeckej, neskôr matematicko-fyzikálnej časti na vtedajšej Matematicko-fyzikálnej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1982 získal titul RNDr., v roku 1986 CSc., v roku 1989 sa stal docentom.
V roku 1990 získal titul DrSc. a v roku 1995 bol vymenovaný za profesora. Pôsobil na Katedre teoretickej kybernetiky MFF UK v Bratislave ako asistent a ako odborný asistent.

Pôsobenie v zahraničí

V rokoch 1989–1994 pôsobil ako hosťujúci profesor informatiky na Univerzite v Paderborne v Nemecku, v rokoch 1994–1997 na Inštitúte informatiky Univerzity v Kiele, v rokoch 1997–2003 ako profesor na technickej univerzite RWTH v Aachene, kde od roku 1999 pôsobil aj ako prodekan pre výučbu informatiky.
Od roku 2004 pôsobí ako profesor na ETH vo švajčiarskom Zürichu.

Ďalšie pôsobenie

Je členom najmenej 15 programových výborov medzinárodných vedeckých konferencií. V rokoch 1991–1994 bol členom rady EATCS, od roku 2001 je členom Slovenskej akademickej spoločnosti.
Od roku 2001 pôsobil aj ako neplatený profesor FPV Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Učí základy informatiky na hodinách Open Class, otvorených pre všetkých a zameraných na deti v základoškolskom veku.
Brusel

Železničná doprava

Brusel je najdôležitejším železničným uzlom Belgicka. Uzlovou stanicou je Brusel-juh (Bruxelles-Midi/Brussel-Zuid), z ktorej má mesto spojenie vysokorýchlostnými traťami s Parížom (Thalys, TGV, 88 min), Londýnom (Eurostar, 111 min), Kolínom n/Rýnom (Thalys, 140 min), Amsterdamom (Thalys, 110 min), Frankfurtom n/Mohanom (210 min) a pod. Vďaka hustej premávke regionálnych vlakov má Brusel-Juh železničnou dopravou zabezpečené spojenie aj so stanicou Brussel-Centraal/Bruxelles-Central v strede mesta.
Súľovské skaly

Poloha

Nachádzajú sa v západnej časti Súľovských vrchov. Zo severu a severozápadu ich ohraničuje Manínska vrchovina, zo západu Podmanínska pahorkatina, z juhu Zliechovská hornatina a Domanižská kotlina a z východu Rajecká kotlina, Skalky a Žilinská pahorkatina. Súľovské skaly sú zoradené v oblúku, ktorého vrchol je na severe a ramená smerujú na juhozápad a juhovýchod.

Prírodné podmienky

Horninovým základom Súľovských skál je zväčša charakteristický treťohorný (konkrétne eocénny) karbonátový zlepenec (s klastami starších rozrušených vápencov a dolomitov) tvoriaci súčasť borovského súvrstvia centrálnehokarpatského paleogénu. Zlepence sú nedokonale vrstevnaté, čo naznačuje že vznikali v dynamickom prostredí, pravdepodobne priamo pod vápencovými útesmi vtedajšieho mora. Podložie tvoria staršie druhohorné dolomity a slienito-bridličnaté súvrstvia. Terén bol v priebehu neogénu zvrásnený, pričom sa vytvorili početné antiklinály a synklinály. S časom sa potom prejavil jav označovaný ako inverzia reliéfu, kedy rozpraskané horniny v osovej časti antiklinály podľahli erózii skôr ako synklinálna časť, preto pozostatky synklinály budujú dnes vyššie časti územia ako kedysi vyššie položené antiklinály. Osou vrcholu bývalej antiklinály teraz vedie dolina typu combe, ktorá vyúsťuje do obce Súľov-Hradná.
Ide o relatívne malú plochu územia s vysokou koncentráciou geomorfologických tvarov ako poskladané skalné veže, strmé bralá, ihly, okná, homole a pod., s často bizarným tvarom.
Jedným z najznámejších útvarov je Gotická brána. V Súľovských skalách sa nachádzajú aj dve jaskyne (jednou z nich je Prírodná pamiatka Šarkania diera) a zrúcanina Súľovského hradu.

Ochrana prírody

V roku 1971 bola v oblasti vyhlásená štátna prírodná rezervácia na ploche 543 ha. Dnes je oblasť súčasťou národnej prírodnej rezervácie Súľovské skaly.

Turistika

Po celom území vedie značený náučný chodník vystavaný roku 1975 a rekonštruovaný a upravený v rokoch 1994, 1997 a 1998. Je dlhý 7,5 km a má 16 zástavok, ktoré sú doplnené 17 informačnými tabuľami. Prechádzky nie sú fyzicky veľmi náročné.
Ska2tonics

Vznik

Vznik skupiny sa datuje na rok 1999. Vtedajšia zostava chcela pôvodne hrať punkovú hudbu, ale po personálnych zmenách sa rozhodla hrať ska.
Po vydaní niekoľkých vlastných demo nahrávok, formácia v roku 2007 vydala prvý album. Niektoré pesničky sa z týchto demo nahrávok objavili na slovenských kompiláciach SKA Collection vol.1 a 2.
Aiserey

Poloha

Obec má rozlohu 10,5 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 347 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volnay (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 19,84 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 815 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Péone

Poloha

Obec má rozlohu 48,59 km². Najvyšší bod je položený 2 640 m n. m. a najnižší bod 947 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 961 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zičiovci

Dejiny rodu

Bohatstvo a význam rodu vzrástli až v 17. storočí, keď Pavol (1598 – 1638, veszprémsky hlavný kapitán, dostal od kráľa Ferdinanda II. niekoľko dedín patriacich panstvu Komárno a jeho syn Štefan (1616 – 1693; pozri nižšie) získal kráľovskými donáciami v roku 1646 obec Vásonkö (podľa nej rod používal druhý predikát) a v roku 1650 Palotu. Štefanov syn rovnakého mena sa stal v roku 1657 majiteľom celého komárňanského panstva a roku 1686 získal panstvo Divín, skonfiškované Uhorskou kráľovskou komorou rodu Balašovcov. Neskôr na území Slovenska získali Zičiovci aj panstvá Voderady, Želovce, Rusovce, Cífer a majetkové podiely v panstvách Ostrý Kameň, Oravský hrad a Lietava. V čase najväčšieho rozmachu mala výmera rodových majetkov Zičiovcov rozlohu takmer 100 tisíc katastrálnych jutár (57 500 hektárov). Prislušníci šlachtického rodu zastávali rôzne dôležité cirkevné hodnosti. 
Rod sa už v 17. storočí rozčlenil na viacero vetiev (najvýznamnejšie boli rusovská línia a cíferská línia), ktorých predikáty sa odvodzovali od názvov rodových sídiel. Čiastkové pozemkové vlastníctvo si Zičiovci na Slovensku udržali až do konca druhej svetovej vojny.
Členovia rodu zohrali významnú úlohu v štátnej stoličnej a vojenskej správe Uhorska, viacerí boli významnými maďarskými politikmi, vojakmi ale aj spisovateľmi.
Sainte-Croix-aux-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 27,85 km². Najvyšší bod je položený 980 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 031 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
De facto

De facto je latinský výraz znamenajúci „v skutočnosti“ alebo „prakticky“. Jeho opakom je výraz de iure (podľa práva).
Nové Sady (okres Nitra)

Poloha

Nové Sady sa nachádzajú približne 20 km od mesta Nitra.

Geografická charakteristika

Nové Sady ležia na západnom Slovensku, v severozápadnej časti Nitrianskeho kraja. Obec sa rozkladá po obidvoch stranách potoka Radošinka, na jeho strednom toku, medzi krajským mestom Nitra, Hlohovcom, Piešťanmi a Topoľčanmi v jednom z početných údolí, ktoré sa tiahnu severojužným smerom približne od Topoľčian po Hlohovec. Na severozápade nad Radošinou sa nachádza Považský Inovec, juhovýchodne pohorie Tribeč a Zobor. Územie obce má rozlohu 1 747 ha. 
V horninovej skladbe územia obce dominujú úrodné spraše a sprašové hliny ležiace na starších horninách. Tie spolu s nížinno-pahorkatinným reliéfom a teplou, mierne suchou klímou predurčili využitie zeme na intenzívnu poľnohospodársku výrobu. Tá je zameraná najmä na chov dobytka a ošípaných, pestovanie obilnín a cukrovej repy. Tradičnými kultúrami boli vinič a konope, rozšírené ešte v počiatkoch spoločného hospodárenia v polovici minulého storočia.
Hrochoťská dolina

Polohopis

Južná časť doliny patrí do Slatinskej kotliny, v strednej časti leží okrajovo Zvolenská pahorkatina (oba podcelky Zvolenskej kotliny), nasleduje Detvianske predhorie a horná časť Hrochoťskej doliny vedie časťou Kyslinky, patriacej do Vysokej Poľany. V hornej časti leží v strede rozsiahlej kaldery vyhasnutej sopky osada Kyslinky. Pôvodne lesnícka osada má dnes skôr rekreačný charakter, tvorí niekoľko typických lesníckych stavieb a sídli tu lesná správa.

Turizmus

Územie patrí do Chránenej krajinnej oblasti Poľana, v strednej časti sa nachádza prírodná pamiatka Bátovský balvan. Z osady Kyslinky vedie Náučný chodník Poľana – Kyslinky, ktorý má 8,5 km a 17 km dlhý okruh. V minulosti viedla údolím 25 km dlhá úzkorozchodná železnica Vígľaš – Kyslinky, ktorá do roku 1975 slúžila na zvoz dreva.

Prístup

Údolím vedie cesta z Očovej až do osady Kyslinky, na ktorú sa v lokalite Dolina pripája cesta z Hrochote. Z Očovej v trase cesty vedie  modro značená, cestu z Hrochote zasa  žlto značená trasa.
Kniežatstvo

Kniežatstvo označuje jednu z foriem vlády štátu, na ktorého čele stojí knieža. Kniežatstvá dnes existujú ako suverénne štátne celky (Monako, Lichtenštajnsko, Andorra), alebo ako historická územia (napr. České kniežatstvo, Nitrianske kniežatstvo ai.).

Súčasnosť

V dnešnej dobe sa pod pojmom kniežatstvo rozumie právne suverénny štát s vlastným (suverénnym) územím monarchu šľachtického pôvodu v kniežacej hodnosti alebo územie, ktoré je súčasťou iného štátu (monarchie), napr. Astúria v Španielskom kráľovstve.
Medzi európske kniežatstva patrí Lichtenštajnsko, Monako a tiež Andorra, kde panuje tzv. dvojvládie, pretože kniežaťom v tomto kniežatstve sú súčasne francúzsky prezident a druhou biskup.
Zaujímavosťou je, že na kniežatstvo si osobujú nárok aj niektoré medzinárodným spoločenstvom neuznané entity, ako je Sealand, Seborga, New Utopia.
Maser (generátor)

Maser je kvantový generátor koherentného elektromagnetického žiarenia zosilneného stimulovanou emisiou.
Špeciálnym prípadom masera je laser, ktorý generuje koherentné elektromagnetické žiarenie vo viditeľnom spektre (svetlo).

Názov

Názov maser pochádza z anglickej skratky MASER, Microwave Amplification by Stimulated Emission of Radiation, čo je Zosilňovanie mikrovĺn prostredníctvom stimulovanej emisie žiarenia. Vo všeobecnosti však maser negeneruje len mikrovlnné žiarenie, ale—v závislosti od konštrukcie—elektromagnetické žiarenie ľubovoľnej vlnovej dĺžky (frekvencie).

História

Prvé publikácie o maseri uverejnili v roku 1954 Charles Hard Townes so svojimi spolupracovníkmi z Columbia University v New Yorku a nezávisle od nich Nikolaj Gennadijevič Basov a Alexandr Michajlovič Prochorov z Lebedevovho inštitútu v Moskve. V roku 1964 dostali všetci traja Nobelovu cenu za fyziku.
Arpád Matejka

Vzdelanie a kariéra

Arpád Matejka sa vyučil za sústružníka a neskôr absolvoval odborné stredoškolské štúdium a Energetický inštitút. V rokoch 1956 – 1963 pracoval v podniku Kovosmalt Trnava, potom do roku 1971 v Bytovom podniku. V rokoch 1971 – 1972 pôsobil vo Výskumnom ústave liehovarníckom. Následne, do roku 1975 pôsobil v Bytovom družstve. Od polovice sedemdesiatych rokov do roku 1989 pracoval na rôznych pozíciách v poľnohospodárskom sektore.

Politická kariéra

V roku 1989 nastúpil na Okresný národný výbor v Trnave, pričom od roku 1990 pôsobil vo funkcii jeho prednostu. V Trnave patril k zakladateľom VPN. Po rozkole v hnutí sa podieľal na založení HZDS, v ktorom pôsobil ako prednosta okresnej organizácie HZDS v Trnave, člen politického grémia HZDS a v deväťdesiatych rokoch aj podpredsedom hnutia pre územnú správu.
Vo voľbách do SNR v roku 1992 za HZDS kandidoval v západoslovenskom volebnom kraji a bol zvolený za poslanca. V parlamente pôsobil v mandátovom a imunitnom výbore a vo výbore pre štátnu správu, územnú samosprávu a národnosti. Zároveň bol aj podpredsedom poslaneckého klubu HZDS. V roku 1992 podporil Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR zo 17. júla 1992 a 1. septembra 1992 zahlasoval aj za Ústavu SR. V roku 1993 sa stal splnomocnencom vlády SR  pre regionálnu samosprávu a územné členenie Slovenska, ako aj splnomocnencom pre zriadenie Najvyššieho kontrolného úradu. V júni 1993 bol aj kandidátom HZDS na predsedu NKÚ, no nebol zvolený. Za poslanca bol zvolený aj vo voľbách do NR SR v roku 1994 (opäť kandidoval v západoslovenskom volebnom kraji) za koalíciu HZDS – RSS. Bol členom Výboru NR SR pre štátnu správu, územnú samosprávu a národnosti a od roku 1995 bol aj vo výbore pre nezlúčiteľnosť funkcií štátnych funkcionárov. V parlamente zotrval do konca volebného obdobia a v ďalších parlamentných voľbách v roku 1998 už nekandidoval.

Zaujímavosti

V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatného Slovenska. Pôsobil aj ako prezident charitatívnej humanitárnej spoločnosti Slovenska Rena - Saluš. Bol autorom viacerých československých vynálezov z oblasti stavebných hmôt.
Drsnokožce

Charakteristika

Sú to prevažne morské živočíchy, niektoré druhy navštevujú aj sladkú vodu, zopár tropických druhov je výlučne sladkovodných. Žije asi 810 druhov.
Majú chrupavkovitú (nie kostenú) kostru a kožu pokrytú ostrými plakoidnými šupinami so stavbou a zložením podobným zubom. Tieto šupiny sú veľmi ostré a dodávajú koži podobnú textúru ako má brúsny papier. Niektoré rajoidné a všetky chiméry sú bez šupín. Čeľuste sa im vyvinuli z prvého páru žiabrového oblúka, zatiaľ čo 5-7 párov žiabrových oblúkov (u chimér iba 1) má pôvodnú funkciu – nachádzajú sa na nich žiabre. Majú chordu s neúplnými chrupavkovitými stavcami (chrbticou) okolo nej. Niektoré druhy majú aj trvdé tŕne v chrbtovej plutve. Pohybový orgán sú plutvy: párové plutvy (prsné a brušné) a nepárové plutvy (chrbtová a chvostová). Na rozdiel od rýb nemajú plávací mechúr. 
Drsnokožce sú dravé, ale planktónožravé druhy sa živia aj mikroskopickými riasami. Viaceré spomedzi najväčších drsnokožcov sa živia filtrovaním (pomaly plávajú a zbierajú malé živočíchy) - ako filtre na zachytávanie drobnej koristi im slúžia žiabrové paličky. 
Pečeň žralokov je veľká a chutná a obsahuje veľa oleja, čo žraloka vo vode nadľahčuje. Väčšina žralokov má ale záporný vztlak, preto musia neustále plávať, aby neklesali. 
Špeciálnym zmyslovým orgánom drsnokožcov sú Lorenziniho ampule, sústava pórov slúžiaca na zisťovanie slabého elektrického poľa vysielaného telami iných živočíchov. Väčšinou majú aj sústavu bočnej čiary, ktorou vnímajú aj veľmi jemné vibrácie. Majú aj ostrý zrak a čuch, ktorým vnímajú aj veľmi zriedené chemické látky.
Oplodnenie je vnútrotelové a častá je živorodosť.
Braillovo písmo

Nástroje

Braillovo písmo sa dá ručne písať pomocou špeciálnej doštičky (tzv. pražská zinková tabuľka) s perom (nazývaným aj bodátko), ktorým sa zozadu (zrkadlovo) cez dierky v doštičke vytvárajú v papieri body. Doštička sa skladá z dvoch k sebe pripojených platničiek s rozmermi 28 x 22 cm. Pevný písací podklad pod vložený papier do stredu tabuľky tvorí 21 riadkov a 28 okienok. Body sa vytláčajú bodiatkom, a tak na spodnej platničke, kde sú priehlbinky, vzniká negatív písma. Po vybratí opísaného papiera sa číta písmo ako pozitív.
K rýchlejšiemu písaniu slúži špeciálne písacie stroje alebo špeciálne počítačové tlačiarne. Jedným z používaných písacích strojov je takzvaný Pichtov písací stroj. Stroj má pohybujúci sa valec, 7 klávesov, z ktorých 6 má jednotlivé body písma a takzvaný medzerník pre oddelenie slov. Od medzerníka vľavo sú body 1, 2, 3 a vpravo 4, 5, 6. Pichtove písacie stroje sú ľavoručné, pravoručné i obojručné. Do valca sa vloží papier a stlačením príslušných klávesov sa vytlačia potrebné písmená. Kým na pražskej zinkovej tabuľke sa musí každý bod písmena urobiť bodátkom osobitne (a teda je to pomalé), Pichtov písací stroj je omnoho rýchlejší.
Ako nástroj pre prácu s počítačom slúži nevidiacim hmatový displej (tiež braillovský riadok), čo je zariadenie, ktoré prevádza časť jedného riadku textu (zvyčajne z počítačovej obrazovky) do hmatovej podoby.

Formy Braillovho písma

Okrem základnej podoby (plnopis, Grade 1), v ktorej sa slová prepisujú znak po znaku, existujú komplexnejšie formy (skratkopis, Grade 2), v ktorých každý znak reprezentuje celú skupinu hlások. V češtine sa táto forma príliš nepoužíva, ale napr. v angličtine či nemčine sa Braillovo písmo používa prevažne práve takto a základný prepis používajú prakticky iba začiatočníci.

Problémy Braillovho písma

Základnou nevýhodou Braillovho písma je, že znaky sú výrazne väčšie ako znaky bežnej farebnej tlače. Typická veľkosť znaku je cca 7,5×5 mm, čo umožňuje na bežnej strane formátu A4 zaznamenať asi 800 – 900 znakov, pričom bežnou tlačou sa na rovnaký rozmer vojde zhruba 4 – 5 tisíc znakov. Knihy v Braillovom písme sú teda výrazne rozsiahlejšie.
S touto nevýhodou súvisia aj typografické problémy: nakoľko na jeden riadok sa vojde iba asi 30 znakov, len ťažko sa dajú používať tabuľky či iné bežné formátovacie postupy. Miesto nich je nutné všetky informácie písať sekvenčne, čo len ďalej zvýrazňuje potrebu zvýšeného rozsahu.
Ďalším veľkým problémom je nejednotnosť systému. Rôzne krajiny používajú rôzne normy Braillovho písma, ktoré sa navzájom pomerne výrazne odlišujú. Napr. aj iba medzi českou a slovenskou normou je už v základných písmenách abecedy 7 rozdielov.
Mirek Tóda

Život

Vysokoškolské štúdium absolvoval v študijnom programe žurnalsitika – politológia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (ukončené v roku 2002). Vo svojej diplomovej práci sa zameriaval na pôsobenie vojnových reportérov.
Pred parlamentnými voľbami v roku 1998 sa podieľal na príprave a realizácii volebného autobusu denníka SME „Nedaj si vziať svoj hlas“. Dva roky pôsobil ako zahranično-politický redaktor týždenníka Plus 7 dní. Od októbra 2004 do decembra 2014 pracoval v zahranično-politickom oddelení redakcie denníka SME, ktorému v druhej polovici obdobia svojho pôsobenia šéfoval. Od januára 2015 pôsobí v redakcii Denníka N ako editor a reportér. Vo svojej novinárskej tvorbe sa zameriava na zahraničné spravodajstvo. Ako zahranično-politický reportér bol vyslaný do Gruzínska počas vojny v Južnom Osetsku (2008) a na Ukrajinu, kde chodí na pravidelné reportážne cesty od oranžovej revolúcie (2004).
Je manželom novinárky Moniky rod. Žemlovej, ktorá pôsobí ako redaktorka domáceho spravodajstva v Denníku N. Spolu majú dve deti (syna a dcéru).
Eduard Gombala

Životopis

V roku 1949-1953 študoval na gymnáziách v Malackách a v Lučenci, 1953-1957 slovenský jazyk a literatúru na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Po štúdiách bol stredoškolským profesorom, v Púchove, v Žiline, od 1960 asistentom na Pedagogickom inštitúte v Martine, od 1965 na Pedagogickej fakulte, potom prof. na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, v súčasnosti na Katolíckej univerzite v Ružomberku. Venuje sa výskumu slov. literatúry 2. polovice 19. storočia, autor obsiahlej monogarfie o živote a diele Viliama Paulinyho-Tótha (1975) a monografie o Petrovi Tomkuliakovi (1994), spoluautor Teórie literatúry (1975) a Slovníka literárnovedných termínov (1979). Ako básnik sa predstavil zbierkou reflexívnej a prírodnej lyriky Čierny drozd (1986) a duchovne inšpirovanými básnickými skladbami Ježiš Kristus (Via crusis, 1992) a Zdravas Mária (1998).
Magnetický indukčný tok

Magnetický indukčný tok alebo magnetický tok je fyzikálna veličina, ktorá sa používa na opis elektromagnetickej indukcie. Vyjadruje súhrnný tok magnetickej indukcie prechádzajúci určitou plochou.
Symbol veličiny: Φ
Základná jednotka: weber, značka jednotky Wb
Rozmer jednotky: Wb = m²·kg·s⁻²·A⁻¹ v sústave SI, inak aj V·s alebo T·m².
Givry (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 11,93 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 234 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Magnóliotvaré

Charakteristika

Zástupcovia radu sú dreviny so striedavými listami so sperenou žilnatinou. Väčšinou sú to aromatické rastliny produkujúce silicu. Prevládajú aj kvety s vrchným semenníkom.
Dámska indická obrana

Variant po 4. a3

Variant po 4. a3 je bežne hrávaný a určite stojí za vyskúšanie. Hra pokračuje ťahmi: 4. a3 Sb7 5. Jc3 d5 6. Dc2 Se7 7. cxd5 exd5 8. g3 0-0 9. Sg2 Jbd7 10. 0-0 Ve8 11. Sf4 a6 12. Vfd1 Jf8 13. Vac1 so zaujímavými vyhliadkami na protihru na oboch frontoch, čierny môže zvážiť pokračovanie 13. ... c6.