google/wiki40b huggingface dataset:
Hugh David Politzer

Životopis

Narodil sa v New Yorku. Jeho rodičia Alan a Valerie Politzer boli doktori a pochádzali z Československa. Po druhej svetovej vojne emigrovali do USA. Navštevoval strednú školu Bronx High School of Science a ukončil ju v roku 1966. Svoj bakalársky titul obdržal na Michiganskej univerzite v roku 1969 a doktorát z Harvardovej univerzity pod vedením Sidneyho Colemana v roku 1974.
Vo svojom prvom uverejnenom článku z roku 1973 opísal fenomén asymptotickej voľnosti: čím bližšie sú k sebe kvarky, tým slabšie medzi nimi budú pôsobiť silné jadrové sily
Keď sa kvarky nachádzajú v extrémnej blízkosti, jadrová sila medzi nimi je tak slabá, že sa správajú skoro ako voľné častice. Tento záver, nezávisle objavený v približne rovnakom čase Grossom a Wilczekom na Princetonskej univerzite, bol mimoriadne dôležitý pre rozvoj kvantovej chromodynamiky. S Thomasom Appelquistom hral Politzer taktiež ústrednú rolu pri predpovedi „charmonia“, subatomárnej častice tvorenej charmovým kvarkom a charmovým antikvarkom.
Bol členom tzv. Harvardskej spoločnosti pre vybraných študentov od roku 1974 do roku 1977, keď prešiel na Kalifornský technologický inštitút, kde v súčasnosti pôsobí ako profesor teoretickej fyziky. V roku 1989 účinkoval v menšej role vo filme Fat Man and Little Boy ako fyzik Robert Serber z Projektu Manhattan.
DC Comics

Začiatky

Podnikateľ Malcolm Wheeler-Nicholson založil vydavateľstvo National Allied Publications, ktoré v roku 1935 debutovalo komiksom New Fun: The Big Comic Magazine #1. Druhým titulom spoločnosti bol New Comics #1 a v roku 1937 sa začal publikovať Wheeler-Nicholsonov tretí a posledný titul, Detective Comics. Tento titul sa stal veľmi populárny o dva roky neskôr, keď sa v čísle #27 prvýkrát objavil Batman.
Aby však Wheeler-Nicholson mohol publikovať Detective Comics, musel sa spojiť s distribútorom magazínov Harrym Donenfeldom, ktorému dlhoval peniaze. Tak sa vytvorila spoločnosť 'Detective Comics, Inc.'. Ako jej vlastníci boli zapísaní Wheeler-Nicholson a Jack S. Liebowitz, Donenfeldov účtovník.
Detective Comics Inc. začala v roku 1938 vydávať nový titul s názvom Action Comics. Action Comics #1 je prvým komiksom, v ktorom sa objavil Superman a s ním úplne nový archetyp postavy – „superhrdina“. Tento komiks sa stretol s veľkým komerčným úspechom. Firma neskôr predstavila ďaľsie populárne postavy, ako napríklad Batman a Wonder Woman.
Törökszentmiklóssky obvod

Törökszentmiklóssky obvod (maď. Törökszentmiklósi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Törökszentmiklós.
František Karol Habsburský

Život a mladosť

František Karol sa narodil vo Viedni, ako tretí syn Františka II. (I.) a jeho druhej manželky princeznej Marie Terézie z rodu Bourbonovcov, dcéry Ferdinanda I. kráľa oboch Sicílií a Márie Karolíny Habsbursko-lotrinskej. 4. novembra 1824 sa František Karol vo Viedni oženil s bavorskou princeznou Žofiou (1805–1872), dcérou bavorského kráľa Maxmiliána Jozefa I. a jeho druhej ženy, princeznej Karolíny Frederiky Bádenskej (Žofiina nevlastná sestra, Karolína Augusta Bavorská bola toho času Františkovou nevlastnou matkou, tým že si zobrala jeho tri krát ovdoveného otca v roku 1816.) Wittelsbachovci prehliadli odpudivé maniere Žofiinho manžela vzhľadom na neschopnosť jeho staršieho brata Ferdinanda mať deti a Žofiine šance stať sa rakúskou cisárovnou.
Bol nesmelý a všeobecne neúspešný muž, hoci, spolu so svojim strýkom Ľudovítom boli členmi Tajnej štátnej rady (Geheime Staatskonferenz) , ktorá po smrti cisára Františka II. vládla Rakúskemu cisárstvu miesto jeho mentálne chorého brata Ferdinanda v rokoch od 1835 do 1848. Rozhodovanie ale pripadlo na ministra zahraničia princa Klemensa Wenzela von Metternich a jeho rivala grófa Františka Antona von Kolovrat-Libštejnskému. Žofia dosiahla svoje ambície keď tlačila na Františka Karla, aby sa zriekol svojho nároku na trón v čase bratovej abdikácie 2. decembera 1848, čím umožnila ich najstaršiemu synovi Františkovi Jozefovi I. prevziať trón.

Sobáš so Žofiou Bavorskou

V záujme zachovania vládnucej dynastie v priamej línií, kedže starší brat Františka Karola nemohol mať žiadnych potomkov, bolo nutné, aby sa pre neho našla vhodná nevesta. Bavorský kráľ Maximilián Jozef I. mal hneď niekoľko krásnych dcér, jedna z nich bola rakúskou cisárovnou (Karolína Augusta ako štvrtá manželka Františka I.). Voľba padla na jeho druhú najmladšiu žijúcu dcéru, Žofiu. Františka Karola nepredchádzala povesť krásavca a jeho budúcu manželku viac lákala vyhliadka stať sa cisárovnou, než jeho manželkou.

Smrť

Arcivojvoda František Karol zomrel vo Viedni roku 1878, šesť rokov po smrti svojejmanželky. Je pochovaný v Kapucínskej krypte. František Karol bol posledný z Habsburgovcov, koho orgány boli pochované vo Vojvodskej hrobke Dómu svätého Štefana a koho srdce bolo uložené v Hrobke sŕdc Augustinianského kostola podľa stáročia trvajúceho rodinného rituálu.
Publius Annius Florus

Publius Annius Florus bol rímsky rečník, autor dielka Vergilius orator an poeta? (Vergílius – rečník alebo básnik?), typického príkladu úpadkového rečníctva. Tento rečník býva stotožňovaný s Anniom Florom, priateľom cisára Hadriána, s ktorým si vymieňal verše podľa vzoru hnutia poeta novelli.

Florus – básnik

Podľa vlastných slov sa Annius Florus narodil v provincií Africa a zúčastnil sa už ako mladík literárnej súťaže v Ríme za vlády cisára Domitiana. Keď nedosiahol kvôli svojmu provinčnému pôvodu víťazstvo, opustil zo znechutenia Rím a usadil sa ako učiteľ rečníctva v meste Tarraco. Neskôr sa vrátil do Ríma. Práve z tohto obdobia pochádza poézia, ktorú adresoval cisárovi Hadriánovi. Aelius Spartianus, jeden z autorov diela Historia Augusta, uvádza Florove verše spolu s cisárovými odpoveďami. Anniovi Florovi sa tiež pripisujú básne De qualitate vitae (O podstate života) a De rosis (O ružiach).
Florova tvorba je významná v dvoch ohľadoch. V prvom rade dokazuje rastúci vplyv provinčných autorov na rímsku literatúru. Súčasne je jedným z prvých náznakov literárneho smeru nazývaného poeta novelli, teda čiastočného oživenia neóterickej poézie v cisárskom období.

Florus – historik

Annius Florus býva považovaný tiež za (Lucia Annaea) Flora, autora dvoj- alebo štvorzväzkového historického diela Epitoma de Tito Livio bellorum omnium annorum DCC (Výťah z Tita Livia o všetkých vojnách vedených za 700 rokov rímskych dejín). Názov diela pochádza z neskoršieho obdobia a nezodpovedá presne jeho obsahu. Titus Livius predstavuje síce hlavný zdroj Florovej historiografickej tvorby, nie však jediný. Badať i vplyv Caesara, Sallustia, Vergília a Lucana. Mimo to popisuje Florus i udalosti presahujúce Liviov rozsah.
Florove historické dielo je významným príkladom biologického modelu dejín, podľa ktorého sa história národa podobá rastu a dospievaniu jedinca, v tomto prípade kolektívneho rímskeho ľudu. Jeho detstvo predstavuje doba kráľovská, mladosť republika a vrchol existencie i dejín inštitúcia cisárstva. Záver diela je výslovne chválorečou na cisára Trajána, za ktorého dosahuje rímsky ľud, v tej dobe v skutočnosti oklieštený o pôvodné právomoci, údajnej novej mladosti vďaka prezieravému riadeniu vládcu.
Puybrun

Poloha

Obec má rozlohu 4,36 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 906 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Algans

Polohopis

Algans má rozlohu 14,43 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Algans má 213 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
English Bay

English Bay je zátoka v meste Vancouver, v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Leží na západ od polostrova, na ktorom sa nachádza centrum mesta – Downtown. Polostrov oddeľuje zátoku English Bay od fjordu Burrard Inlet na severovýchode a zátoky False Creek na juhovýchode. Pláž English Bay Beach, ktorá leží pri mestskej časti West End je najpopululánejšou plážou v oblasti downtownu, kde sa dá opaľovať, plávať a pozerať na západ slnka. Medzi ďalšie pláže, ktoré obkolesujú zátoku patria Sunset Beach, Second Beach a Third Beach. na juh od zátoky ležia pláže Kitsilano Beach, Jericho Beach, Spanish Bank a Locarno Beach.
Nábrežie v Stanley Parku sa na severovýchode tiahne pozdĺž zátoky English Bay, okolo zátoky False Creek a smeruje na juh pozdĺž pláže Wreck Beach v úžine Strait of Georgia na juhozápade. Je to obľubené miesto pre chodcov, bežcov, cyklistov a korčuliarov. Nábrežie je pre cyklistov a korčuliarov jednosmerné, v smere proti pohybu hodinových ručičiek, od mostu Lions Gate Bridge po pláž Third Beach.
V zátoke sa koná veľký počet kultúrnych podujatí. HSBC Celebration of Light je svetoznáma súťaž v konaní ohňostrojov, ktorá sa koná každé leto v trvaní dvoch týždňov (zvyčajne v posledný júlový a prvý týždeň v auguste). Je to najväčšia súťaž v tvorbe ohňostrojov pri pobreží na svete. Každú zimu sa v zátoke koná výročná súťaž Polar Bear Swim a každé leto festival Vancouver Pride Parade.
Koncom 19. a začiatkom 20. storočia bola zátoka English Bay domovom prvého oficiálneho záchranára, legendárneho Joea Fortesa, ktorý naučil stovky obyvateľov vtedy mladého mesta plávať a ktorý dával pozor na plavcov z jeho búdky na pláži. V súčasnosti sú vody zátoky posiate stovkami malých člnov a jácht a tiež veľkým počtom trajektov a kontajnerových lodí, ktoré čakajú na vyloženie a naloženie ich nákladu v prístave Port of Vancouver.
Tadeáš Salva

Biografia

Salva sa narodil v dolnoliptovskej obci Lúčky okr. Ružomberok. V roku 1953 – 1958 absolvoval štúdium hry na akordeóne, violončele a klavíri na Vyššej hudobnej škole v Žiline. Následne pokračoval v štúdiu kompozície u Alexandra Moyzesa a Jána Cikkera na Vysokej škole múzických umení. Po nedorozumeniach so svojimi pedagógmi Salva opúšťa Slovensko a zapísal sa na štúdium na Štátnej vyššej hudobnej škole v Katoviciach, kde sa jeho pedagógom v rokoch 1962 – 1965 stal Bolesław Szabelski. Salva taktiež súkromne konzultoval u Witolda Lutosławského vo Varšave. Po ukončení štúdia Salva pôsobil ako vedúci Hudobnej redakcie košického rozhlasu (1965 – 1968) dramaturg Hudobnej redakcie Československej televízie v Bratislave (1968 – 1977), dramaturg v Slovenskom ľudovom a umeleckom kolektíve (1977 – 1988) a ako pedagóg na Katedre hudobnej výchovy na Pedagogickej fakulte v Nitre (1991 – 1995). V októbri 1991 na pôde bratislavskej VŠMU habilitoval za docenta v odbore kompozícia. V rokoch 1991 – 1995 pôsobil ako predseda Spolku slovenských skladateľov. Zomrel v Bratislave 3. januára 1995 vo veku nedožitých 58 rokov.
Trnava-východ

Poloha

Mestská časť zaberá východnú časť kompaktného mestského intravilánu, ktorý na západe nadväzuje na mestskú časť Trnava-stred, na severe na Trnavu-sever, kým na juhu územne nenadväzuje na zastavané územie. Hranica mestskej časti prechádza po línii Piešťanská, Bučianska, Hlboká a Sladovnícka, na juhu je oddelená železničnou traťou Bratislava – Žilina. 
Súčasťou sú dve sídliská Družba a Vozovka so zástavbou rodinných domov. Nachádza sa tu aj areál Železničných opravovní a strojární a rozsiahle nezastavané územie medzi Družbou a východným cestným obchvatom mesta v lokalitách Nad starým cukrovarom a Nad starou fabrikou.
Ménil-Vin

Poloha

Obec má rozlohu 3,62 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 59 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Farnosť (cirkev)

Farnosť je určité spoločenstvo veriacich, o ktoré sa stará farár, pod dohľadom diecézneho biskupa. Farnosť je miesto, kde sa veriaci zhromažďujú na slávenie nedeľnej bohoslužby vo farskom kostole, alebo vo filiálnych kostoloch. Farár vedie evidenciu o príslušníkoch svojej farnosti (farníkoch) – vedie matriku pokrstených, matriku sobášených i matriku zomrelých. Cirkevnoprávnu jurisdikciu má farár nad celým územím farnosti, ktorú spravuje. Túto jurisdikciu môže delegovať (napr. na úkon sobáša) na iného kňaza.
Viacej farností je združených v dekanáte, ktorý spravuje dekan.
Cigándsky okres

Cigándsky okres (maď. Cigándi járás) je okres v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Cigánd.
Tatranská Kotlina

Názov osady

Nad cestami do intravilánu osady stáli od roku 1883 drevené, vyrezávané slávobrány s textom Barlanliget, t.j. jaskynný háj. Toto označenie uhorská onomastika prijala za oficiálny názov osady. Spišskí Nemci si ho preložili na Höhlenhain , neskôr ho však obsahovo chybne pretvorili na Höhlenhaim, t.j. jaskynný domov. V slovenskom ľudovom názvosloví prešiel na osadu miestny názov lokality, teda Kotliny; až neskôr sa ustálilo pomenovanie Tatranská Kotlina.

História

Podnet na založenie osady dalo roku 1881 turistické sprístupnenie novoobjavenej Belianskej jaskyne. Popri ceste, ktorá viedla do Lendaku stála už predtým belianská mestská horáreň aj s mlynom a nad ždiarskou cestou kamenárska usadlosť Kardolin ( Kardolina), ktorú v roku 1874 založil Poliak Kardolińsky. Osadu založilo mesto Spišská Belá, ktoré bolo majiteľom tunajších pozemkov. Prvým nenáročným objektom bol v roku 1882 prístrešok strážcu jaskyne Jána Kohúta. Do letnej sezóny 1883 postavilo mesto reštauráciu a dve ubytovne. Do konca 19.storočia tu vyrástlo 31 budov s 254 hosťovskými izbami a 370 posteľami. Medzi nimi nechýbal kúpeľný dom s vodoliečbou. Kasíno pre 500 hostí malo reštauračné miestnosti. Počas prvej svetovej vojny sa v Tatranskej Kotline liečili a zotavovali frontoví vojaci. Po vojne mesto Spišská Belá osadu predalo Po vojne mesto celú osadu predalo podnikateľovi Ondřichovi a ten zase lekárnikovi Ctiborovi Zelenému. Keď turistika začala upadať, lekárnik z komplexu budov vytvoril liečebňu pľúcnej TBC pre menej náročných a menej zámožných pacientov. Po požiari v roku 1930 časť objektov prestavali a vybudovali nové sanatórium. Po druhej svetovej vojne, po znárodnení, liečebné objekty slúžili ako Odborný liečebný ústav respiračných chorôb.V súčasnosti osada má štatút klimatických kúpeľov. Hlavnou činnosťou sanatória je komplexná ústavná starostlivosť o dospelých chorých s diagnózou priedušková astma, obštrukčná choroba pľúc a iné nešpecifické (netuberkulózne) ochorenia dýchacieho ústrojenstva, prevažne chronické.
Krížovníci s červeným srdcom

Krížovníci s červeným srdcom (lat.Canonicus Ordo crucigerorum cum rubeo corde; čes. Křížovníci s červeným srdcem) alebo Bieli krížovníci - Cyriaci alebo iba Cyriaci

Dejiny

Rehoľný rád, ktorý bol založený v 12. storočí v dobe krížových výprav, nazvaný je podľa mučeníka Svätého Cyriaka.[Svätý Cyriak, Sv. Cyriak (Cyriakus, Cyril) zomrel r. 309 mučeníckou smrťou. Jeho pamiatka sa slávi 8. augusta. Hlavným poslaním rádových bratov bola duchovná správa a starostlivosť o chorých. Najvyšší predstavený rádu sídlil v Ríme, od roku 1340 v Prahe. Cyriaci boli do Čiech pozvaní kráľom Přemyslom Otakarom II. počas krížového ťaženia proti pohanským Prusom v Poľsku. Počas husitských vojen rád v Čechách zaniká, v rokoch 1347-1470 bol obnovený. V roku 1628 bol nanovo obrodený Cyriakmi z Krakova. Rád zrušil roku 1783 cisár Jozef II.
Romain (Doubs)

Poloha

Obec má rozlohu 4,85 km². Najvyšší bod je položený 458 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 103 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Balzers

Balzers je obec v Lichtenštajnsku. Obec má 4 420 obyvateľov (2005). Obec stojí pri rieke Rýn.
Slávik veľký

Opis

Je veľmi podobný slávikovi krovinovému. Dĺžku tela má asi 165 mm.

Výskyt a stav na Slovensku

Slávik veľký je sťahovavý, žije iba v nížinách na východe Slovenska. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 000 - 1 500. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 NT* A2b C1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Saint-François-de-Sales

Poloha

Obec má rozlohu 14,44 km². Najvyšší bod je položený 1 432 m n. m. a najnižší bod 697 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 138 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Verčík

Životopis

Študoval na reálnom gymnáziu v Žiline. Potom pôsobil ako zámočnícky učeň vo Viedni a v Žiline, kde navštevoval učňovskú školu. Pracoval ako strojný zámočník na viacerých miestach Slovenska. V prvej svetovej vojne bojoval na ruskom a srbskom fronte. Od roku 1917 člen predlitavskej sociálnej demokracie. Bol organizátor odborového hnutia kovorobotníkov. V rokoch 1919 – 1921 člen a politický pracovník Československej sociálne demokratickej strany, tajomník Zväzu kovorobotníkov Slovenska a Podkarpatskej Rusi vo Zvolene a v Banskej Bystrici. V rámci sociálnej demokracie bol predstaviteľom ľavice. Bol jeden z organizátorov zjazdu marxistickej ľavice v Ľubochni a Ružomberku v januári 1921, ktorým sa zavŕšil proces tvorenia komunistickej strany na Slovensku. V rokoch 1921 – 1930 popredný organizátor a funkcionár komunistického hnutia na Slovensku. V rokoch 1924 – 1925 a 1928 – 1929 člen politbyra KSČ. Bol tiež tlačovým tajomníkom ÚV KSČ pre Slovensko. V rokoch 1925 – 1929 poslanec Národného zhromaždenia za KSČ. Pôsobil ako redaktor komunistickej tlače ako Pravda chudoby, Hlas ľudu, Spartakus, Proletárka. V tomto období sa stal jeho spolupracovníkom Klement Gottwald. Po čase sa s Gottwaldom rozišiel a roku 1930 opustil aj KSČ. Roku 1933 sa vrátil k sociálnej demokracii. Po vyhlásení autonómie Slovenska v roku 1938 vstúpil do HSĽS. V 50. rokoch krivo obvinený a odsúdený a väznený.
Bol autorom viacerých brožúr o obecných voľbách, mestských a dozorných radách, družstevnej mládeži. Písal aj príležitostné básne a články o pobyte v Rusku. Prekladal z nemčiny, ruštiny, češtiny, preložil Komunistický manifest.
Uppsala

Uppsala je mesto v juhovýchodnom Švédsku, hlavné mesto kraja a historickej provincie rovnakého mena. Nachádza sa približne 70 km severne od Štokholmu. V roku 1477 tu bola založená Uppsalská univerzita. Mestom preteká malá rieka Fyrisån, ktorá sa vlieva do jazera Mälaren.
Má rozlohu 47,86 km² a žije tu 128 409 obyvateľov.
Lauris Dārziņš

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Kelowna Rockets v zámorskej WHL.
Ujguri

Ujguri alebo zriedkavo Ujgurovia sú turkický národ tvoriaci väčšinu obyvateľov vo Východnom Turkestane - Ujgurskej autonómnej oblasti Sin-ťiang v Číne (vyše 11 miliónov), žijú aj v Kazachstane, Kirgizsku a Uzbekistane, spolu v SNŠ 210 000. V pol. 8. stor. založili ríšu Ujgurov, ktorej literatúra spadá do počiatkov tureckej literatúry. Hovoria po ujgursky.
Väčšina Ujgurov vyznáva islam, sú hlavne suniti a sufisti.
Od roku 2014 sa v autonómnej oblasti Sin-ťiang stavajú prevýchovné centrá, v ktorých čínska vláda internuje státisíce Ujgurov. Cieľom internácie je snaha oslabiť náboženskú a etnickú identitu Ujgurov, výchova k patriotizmu smerom k ČĽR a zníženie podpory separatizmu a terorizmu.
Black Arts movement

Black Arts Movement, alebo Black Aesthetics Movement alebo BAM je umelecká odnož politického emancipačného hnutia Black Power. Toto umelecké hnutie začalo v Harleme aktivitami básnika Everetta LeRoi Jonesa, pôvodne bítnika, ktorý si osvojil nové meno Amiri Baraka. Časopis Time opísal „Black Arts Movement“ ako ojedinelý, kontroverzný moment v histórii americkej literatúry. Kľúčovou inštitúciou pre toto hnutie bolo divadlo „Black Arts Repertory Theatre“.

Vznik a vývoj

V roku 1968 napísal Larry Neal esej nazvanú „The Black Arts Movement“, ktorá bola estetickou a duchovnou sestrou hnutia Black Power. "The Black Arts Movement," vvznikajúce na konci 60. rokov 20. storočia si začalo aplikovať na podmienky v USA pôvodné ciele hnutia zo začiatku 60. rokov za oslobodenie afrických národov. Toto hnutie propagovalo heslá ako „Čierna je krásna“ a iné. Hnutie začalo vznikať v roku 1965 a zaniklo okolo 1976 – 75. Ako vyplýva z tejto definície, hnutie nebolo ani tak umeleckou školou, skôr ideologickým nástrojom v boji za zrovnoprávnenie amerických černochov. Amiri Baraka so svojou bítnickou slávou a publikačnou činnosťou bol vývesným štítom politického hnutia.
„Black Art Movement“ však využívalo nielen politické subjekty ale aj umelecké. Okrem spomenutého divadla to boli časopisy „Freedomways“ a „Liberator“ a denník „Freedom Movement“ v New York City, ktoré uverejňovali autorov z BAM. Prvou veľkou literárnou publikáciou bol kalifornský „Black Dialogue“ (1964) editovaný Arthurom A. Sheridanom, ďalej to boli Abdul Karim, Edward Spriggs, Aubrey Labrie a Marvin Jackmon (Marvin X). „Black Dialogue“ mal paralelu v Oaklande v „Soulbook“ (1964) editovaný Mamadou Lumumba (Kenn Freeman) a Bobb Hamilton.
Hnutie nakoniec dokázalo vydať sedem antológií sústreďujúcich sa na tvorbu medzi 1960 – 1970. Prvú z nich, „Black Fire“ (1968), zostavil Amiri Baraka a Neal, obsahovala kolekciu esejí, poézie, fikcie a drámy pochádzajúcej z prvej vlny BAM- spisovateľov a ideológov.
Zostup činnosti BAM začal v roku 1974, keď sa hnutie stalo cieľom štátnych orgánov, ktoré sa ho snažili zlomiť. Hnutie definitívne zničil konflikt medzi americkými nacionalistami a marxistami, ktorý bol podnietený v jednotlivých politických organizáciách pre oslobodenie čiernych.

Vplyv BAM na umenie

Napriek svojmu politickému angažmánu bolo hnutie inovatívne aj umelecky a to v spôsobe používania reči. Špeciálne v „black english“, v hudbe a performatívnom umení. Orientovalo sa na rituál jazykovej komunikácie medzi umelcami a poslucháčmi. Táto orientácia je badateľná v rapovej muzike a performatívnej poézii, napríklad „Nuyorcan poets“ a „poetry slams“.
Thomas Jaggar

Život

Narodil sa vo Philadelphii, v štáte Pensylvánia, USA 24. januára 1871 ako syn episkopálneho biskupa. 
V roku 1897 získal Ph.D. v odbore geológia na Harvardskej univerzite. Nasledujúcich niekoľko rokov strávil ako vedec v laboratóriu. Bol silne presvedčený, že experimentovanie je kľúčovým pre pochopenie vo vedách o Zemi. Jaggar napríklad skonštruoval vodný žľab vyložený pieskom a štrkom aby pochopil riečnu eróziu a tavil horniny v pieckach pre štúdium správania magiem.
Keď Jaggar dozrieval ako vedec, pociťoval rastúcu potrebu po vykonávaní experimentov priamo v prírode. Jaggar v tomto čase napísal:
"Kým experimentovanie v malých mierkach vykonávaných v laboratóriu mi pomohli porozumieť detailom prírody ... potreba merania samotnej prírody zostala."
Douillet

Poloha

Obec má rozlohu 18,99 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 322 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rully (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 15,61 km². Najvyšší bod je položený 407 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 594 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bromid rubídny

Štruktúra

Bromid rubídny má kryštalickú štruktúru ako chlorid sodný s dĺžkou hrán 685 pm.
Marigny-Marmande

Poloha

Obec má rozlohu 30,83 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 596 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-le-Gaillard (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 13,83 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 714 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montbronn

Poloha

Obec má rozlohu 14,99 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 683 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Klemens Faber

Životopis

Medikováč v Banskej Bystrici (1542 platil daň z majetku).