Saab JAS 39 Gripen

Vznik a vývoj

V roku 1979 začalo švédske ministerstvo obrany hľadať nové viacúčelové lietadlo, schopné stíhacích, bojových a prieskumných misií, ktoré by mohlo nahradiť zastarané Saab 35 Draken a Saab 37 Viggen. Vývoj bol zadaný spoločnosti Saab, pričom bola vykonaná porovnávacia štúdia amerických lietadiel F-16 Fighting Falcon, F/A-18 Hornet a Northrop F-20 Tigershark. Z niekoľkých pripravených návrhov bol ako najvhodnejší vybratý Projekt 2105, neskôr premenovaný na Projekt 2108 a Projekt 2110, ktorý predstavoval ľahký jednomotorový jednomiestny inherentne nestabilný strednoplošník vybavený technológiou fly-by-wire. Ako motor bol zvolený Volvo-Flygmotor RM12, ktorý bol licenčnou verziou General Electric F404-400. Prvý koncept bol hotový v roku 1981. V roku 1984 začalo testovanie podsystémov a neletuschopný model bol dokončený v roku 1986. Rolovacie skúšky začali pri príležitosti 50. výročia spoločnosti Saab 26. apríla 1987 a prvý prototyp vzlietol 9. decembra 1988. Pri ďalších testoch sa prejavili problémy s letovou stabilitou a systémom fly-by-wire, ktoré 2. februára 1989 vyústili v nehodu pri pristátí na letisku v Linköpingu. Problémy boli dôvodom pre rozsiahle softvérové ​​úpravy, testované na lietadle Lockheed NT-33A, po ktorých ukončení vzlietol 4. mája 1990 druhý z celkových 5 vyrobených prototypov Gripenu. Ďalšie oneskorenie vývoja spôsobila 8. augusta 1993 nehoda na leteckom dni v Štokholme. 
 
Do výzbroje švédskeho letectva bol prvý Gripen zaradený v roku 1993, prvý let dvojsedadlovej verzie sa uskutočnil 29. apríla 1996.
Dňa 23. apríla 2008 bol predstavený nový dvojsedadlový stroj označovaný ako Gripen NG (Next Generation), prvý let vykonal 27. mája 2008. Táto verzia sa líši silnejším motorom General Electric F414G, ktorý je zdokonalením pohonnej jednotky používanej v F/A-18E/F Super Hornet. Jeho ťah stúpol na 98 kN, čo umožňuje lietadlu s podvesenou výzbrojou udržiavať cestovnú rýchlosť 1,1 Mach bez použitia prídavného spaľovania. Pri skúšobnom lete dňa 21. januára 2009 dosiahlo lietadlo rýchlosť 1,2 Mach bez prídavného spaľovania. V porovnaní s verziou JAS 39D vzrástla maximálna vzletová hmotnosť o 2 000 kg na 16 000 kg. Zmenená konštrukcia podvozku umožnila zväčšenie zásob paliva o 40%, operačný dolet lietadla tak vzrástol na 1 300 km s podvesenou výzbrojou a prídavnými nádržami, vrátane 30 minút prevádzky motora na zemi. 
Na základe dopytu Indie a Brazílie vytvoril Saab štúdiu námornej verzie Gripenu pre použitie na lietadlových lodiach.
Dňa 18. mája 2016 bola verejnosti predstavená nová verzia "Gripen E", ktorá technologicky vychádza z prototypu Gripen NG. V lete 2016 by malo byť zahájené testovanie stroja a ku koncu toho istého roka by malo "éčko" absolvovať svoj prvý let. Zaradenie do operačnej služby vo Švédskych vzdušných silách je plánované na rok 2021.

Drak

Gripen je jednomotorový strednoplošník typu kačica. Krídlo delta má uhol šípu nábežnej hrany 45°. Vodorovné riadiace plochy sú umiestnené za a pod kokpitom, pri pristátí fungujú tiež ako aerodynamická brzda a zároveň pritláčajú predné podvozkové koleso k dráhe, čo zvyšuje účinnosť kolesovej brzdy. Na zadnej časti sú po stranách navyše umiestnené dva aerodynamické brzdné štíty. Kombinácia kačacej koncepcie a delta krídla poskytuje lietadlu väčší vztlak v porovnaní s klasickým usporiadaním, čo umožňuje operácie z relatívne krátkych vzletových dráh, napr. poľných alebo improvizovaných letísk. Medzi lietadlá s charakteristikou STOL (short takeoff and landing – krátky vzlet a pristátie) sa Gripen oficiálne neradí. 
Drak lietadla je vyrobený s približne 30% podielom kompozitných materiálov. Vodorovné riadiace plochy, časti plášťa trupu, krídel, zvislej chvostovej plochy a vztlakových klapiek sú z uhlíkových vlákien. Kryt radaru je zo sklených vlákien, trup z hliníkových zliatin, zavesenie krídel zo zliatiny titánu. 
Hlavné podvozkové nohy majú jednoduché kolesá, sú ukotvené po stranách trupu a zaťahujú sa do trupových podvozkových šácht smerom vpred s otáčkou okolo osi. Predná podvozková noha má zdvojené koleso a zaťahuje sa smerom vzad. 
Od verzie C a D je Gripen vybavený vysúvateľným nástavcom pre tankovanie paliva za letu, umiestneným na ľavej strane trupu.

Motor

Verzie JAS 39A/B používajú motor Volvo Aero RM12 s prídavným spaľovaním, ktorý je zlepšenou konštrukciou motora General Electric F404, vyrábaného v licencii. Pre JAS 39C/D bola použitá ďalej vyvinutá verzia Volvo Aero RM12UP. 
RM12 sa od F404 líši vyšším ťahom 54 kN oproti 48,9 kN bez prídavného spaľovania a 80,5 kN oproti 78,7 kN s prídavným spaľovaním. Ďalšími rozdielmi sú lepšia odolnosť pri nasatí cudzích predmetov a vyššia spoľahlivosť, takže motor spĺňa bezpečnostné kritéria pre použitie v jednomotorových lietadlách.

Avionika

V lietadle je inštalovaný pulzný dopplerovský radar PS-05/A pracujúci v pásme frekvencií 8 – 10 GHz s vyžarovaným výkonom 1 kW s možnosťou detegovať ciele do vzdialenosti 120 km. Radar je schopný automatického sledovania niekoľkých cieľov v hornej i dolnej polosfére, na zemi, na vode i vo vzduchu a za všetkých poveternostných podmienok. Môže navádzať zároveň 4 rakety vzduch-vzduch na 4 rôzne ciele.

Kokpit

Kokpit je vybavený tromi farebnými multifunkčnými displejmi s veľkosťou 15,7 × 21 cm a jedným Head-up displejom, na ktorých sú podľa filozofie „Don’t need, don’t show” zobrazované momentálne potrebné informácie. Údaje, ktoré v daný okamih nie sú dôležité, sú skryté a pilot nimi nie je zaťažovaný. Displeje sú vybavené automatickou reguláciou jasu v závislosti na svetelných podmienkach. Pilot lietadlo riadi pomocou centrálne umiestnené riadiacej páky a plynovej páky na ľavej strane. Umiestnenie ovládacích prvkov dôležitých systémov na týchto riadiacich pákach zodpovedá charakteristike Hands-On-Throttle-And-Stick (HOTAS).

Bezpečnostné systémy

Lietadlo je vybavené katapultovacím pilotným sedadlom Martin-Baker Mk.10LS s integrovanými prípojkami kyslíkovej hadice (hlavný, záložný a núdzový systém), anti-g leteckej kombinézy a vysielačky. K príslušenstvu sedadla patrí súprava pre prežitie, ktorá môže obsahovať nafukovací záchranný čln. Vo dvojmiestnych verziách je sedadlo vybavené oneskorovačom pre bezpečné aktivovanie dvoch sedadiel po sebe. Odstrelenie priezoru pilotnej kabíny pri katapultáži je prevedené pyrotechnickou šnúrou v skle kabíny. Dvojmiestné verzie sú ďalej vybavené airbagom v zadnom kokpite, ktorý chráni pred úlomkami kabíny pri katapultáži vpredu sediaceho pilota. Brzdný systém podvozku je vybavený ABS, čo zaisťuje bezpečné pristátie na krátkych dráhach aj pri nepriaznivom stave povrchu.