google/wiki40b huggingface dataset:
Diferenciálna rotácia

Diferenciálna rotácia je rotácia, pri ktorej oblasti rozlične vzdialené od rotačnej osi alebo od rovníka majú rôznu uhlovú rýchlosť. Pozoruje sa napríklad vo vonkajších oblastiach Galaxie.
Hviezdy, ktoré sú ďalej od stredu Galaxie, majú uhlovú rýchlosť menšiu a pri rotácii Galaxie zaostávajú za hviezdami bližšími k stredu Galaxie. Diferenciálna rotácia sa pozoruje aj na povrchu Slnka a veľkých planét: čím ďalej je určitá vrstva fotosféry od rovníka Slnka, tým má menšiu uhlovú rýchlosť rotácie. Podobný jav sa pozoruje aj v atmosférach Jupitera a Saturna.
Boulevard Richard-Lenoir

Boulevard Richard-Lenoir je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 11. obvode. Je pomenovaný podľa priemyselníka Françoisa Richarda (1765 – 1839), ktorý si upravil meno na François Richard-Lenoir potom, čo pripojil k svojej továrni podnik po zosnulom Josephovi Lenoir-Dufresnovi (1768 – 1806).

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Boulevard Beaumarchais na námestí Place de la Bastille a končí na križovatke s ulicou Avenue de la République, odkiaľ pokračuje Boulevard Jules-Ferry. Je orientovaná zhruba z juhu na sever.

Dejiny

Boulevard Richard-Lenoir zakrýva časť kanála Saint-Martin. Ten bol dokončený v roku 1826 a bol zakrytý v roku 1860 na príkaz baróna Haussmanna v rámci modernizácie Paríža. Jedným z cieľov bolo odstrániť priekop, ktorý slúžil ako obranná línia pre povstalcov počas februárovej revolúcie v roku 1848.
V roku 1869 bol na bulvár presunutý jarmok z ostrova Cité a neskôr na Quai des Grands-Augustins, Rue du Faubourg-Saint-Martin a Boulevard Bourdon. Konal sa tu každoročne od Kvetnej nedele do Veľkonočnej nedele až do roku 1940 medzi Place de la Bastille a Boulevard Voltaire. Po vojne sa konal dvakrát ročne na jar a na jeseň.
Po 100 rokoch v roku 1969 dal policajný prefekt jarmok preložiť do mesta Chatou.

Opis

Uprostred bulváru je 15 squares, ktoré navrhol Gabriel-Jean-Antoine Davioud. Mestský mobiliár, lavičky a osvetlenie navrhol Jean-Charles Alphand. Medzi ulicami Rue Oberkampf a Rue Jean-Pierre-Timbaud sa na voľnom priestranstve koná dvakrát do týždňa trh.
V rokoch 1993 – 1994 bol bulvár modernizovaný, vzniklo 18 fontán a dve ihriská na loptové hry.
Marcellaz

Poloha

Obec má rozlohu 4,17 km². Najvyšší bod je položený 706 m n. m. a najnižší bod 540 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 774 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Recey-sur-Ource

Poloha

Obec má rozlohu 26,69 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 386 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Citroën GS

Podvozky

Citroën GS mal hydropneumatický podvozok, ktorý mu umožňoval mať mäkké komfortné odpruženie pri zachovaní jazdných vlastností. Systém udržiaval stabilnú svetlú výšku nezávisle od zaťaženia. Systém bol prepojený s brzdami (ako aj u neskorších modelov BX, Xantia) čo fungovalo ako záťažový regulátor. Čím malo auto vyššiu hmotnosť, tým väčší tlak bol v brzdách. (Systém pracoval až so 160 barmi, v dnešných automobiloch s posilňovačom bŕzd majú autá približne 75 bar.)
Ďalším vylepšením podvozku bola technológia Anti-dive, ktorá zabezpečovala nezmenenú výšku počas brzdenia alebo prudkej akcelerácie.
Podvozok sa ovládal ručne, pákou na stredovom paneli, kde bolo možné svetlú výšku zvýšiť alebo znížiť. Pre jazdu boli určené polohy normálna, zvýšená do terénu. Najnižšia pozícia bola určená pre servis, najvyššia na výmenu kolesa, prípadne pomalú jazdu cez konkrétnu prekážku.
Po vypnutí motora nie je suplovaný tlak v systéme a auto klesne k zemi. Táto vlastnosť hydropneumatických vozidiel bola odstránená až v modeli Xantia.

Výbava

Podľa roku výroby a stupňa výbavy: hmlové svetlá, strešné okno, lakťová opierka, bedrová opierka, hodiny, kožené sedadlá, autorádio (v stredovom paneli), nastaviteľná výška podvozku, hydropneumatický podvozok, poloautomatická prevodovka.

Bi-Rotor

Citroën GS s rotačným bezpiestovým motorom wankel sa označoval ako GZ. Je výsledkom vývoja a spolupráce automobiliek Citroën a NSU. Jeho predchodca vychádzal z modelu Ami a nazýval sa M35. Predpokladalo sa že wankel sa použije v modeli CX, a bolo veľkým prekvapením keď vyšiel model GZ. Na propagáciu bol motor použitý v jedinečnej helikoptére Citroën, ktorá dnes leží v Conservatoire Citroën. Automobil mal klasické problémy rotačných motorov, vysokú spotrebu paliva (13 l/100km), vysoké emisie a vysokú spotrebu oleja. Všetky tieto fakty prispeli k ukončeniu výroby. Automobilka NSU skrachovala a bola prevzatá automobilkou Audi. Vývoj a výroba týchto modelov prispeli tiež ku krachu automobilky Citroën a jej následným prevzatím Peugeotom.

Bezpečnostné prvky

Bezpečnostné pásy, kotúčové brzdy, deformačné zóny
Lisse-en-Champagne

Poloha

Obec má rozlohu 8,29 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Daitóndas zo Sikyónu

Daitóndas (starogr. Δαιτώνδας) bol grécky sochár na rozhraní 4. a 3. storočia pred Kr.
Sochár Daitóndas pochádzal zo Sikyónu. Činný bol na konci 4. a na začiatku 3. storočia pred Kr. Podľa starovekého cestovateľa Pausania bol autorom sochy Theotima z Élidy, olympijského víťaza v boxe dorastencov v roku 308 pred Kr., umiestnenej v Olympii. Vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku o tom uvádza: „V ich blízkosti stoja Éliďania, ktorí zdolali v pästnom zápase chlapcov, a to Choirilos, dielo olynthského Sthennida, a Theotimos dielo sikyónskeho Daitónda. Tento Theotimos bol syn Moschióna, účastníka ťaženia Alexandra, syna Filipovho, proti Dareiovi a Peržanom.“
Svedectvom tvorby tohto umelca sú aj jeho menom signované dva poškodené podstavce z diel, ktoré sa nezachovali. Na prvom, objavenom v Delfách, na základe epigrafického výskumu datovaného do 4. storočia pred Kr., stála zrejme socha bohyne Afrodity. Druhý, nájdený v Tébach, podľa znalcov datovaný na začiatok 3. storočia pred Kr., bol základňou portrétnej sochy.
Canisy

Poloha

Obec má rozlohu 6,25 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 041 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Detvianska kotlina

Vymedzenie

Podcelok zaberá juhovýchodnú časť Zvolenskej kotliny. Zo severu je ohraničená podcelkom Detvianske predhorie (podcelok Poľany), západným smerom pokračuje Zvolenská kotlina podcelkami Slatinská kotlina a Rohy. Na juhozápade sa krátkym úsekom dotýka Javorie podcelkom Podlysecká brázda, južne nadväzujú Ostrôžky. Východným smerom ležia Veporské vrchy a ich Sihlianska planina.

Osídlenie

Kotlina patrí medzi stredne husto osídlené a najmä v severnej časti je charakteristická lazníckym osídlením. Ležia tu mestá Detva a Hriňová, v južnej časti obec Kriváň.

Doprava

Južnou časťou kotliny vedú komunikácie nadregionálneho významu; medzinárodný ťah E 58 (Nitra – Košice) prechádza po budovanej rýchlostnej ceste R2 a ceste I/16 (Zvolen – Lučenec). Regionálne významnou je i cesta II/526 cez Hriňovú. Územím tiež vedie významná železničná trať Zvolen – Košice.
Entre-deux-Guiers

Poloha

Obec má rozlohu 10,55 km². Najvyšší bod je položený 1 420 m n. m. a najnižší bod 373 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 742 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lae

Polohopis

Leží na severnom pobreží Papuy-Novej Guiney blízko ústia rieky Markham.

Obyvateľstvo

V roku 2000 malo mesto 78 038 obyvateľov, v roku 2012 100 677 obyvateľov.
Haute-Amance

Poloha

Obec má rozlohu 46,33 km². Najvyšší bod je položený 417 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 994 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mary Pickford

Divadlo

Jej otec bol robotník,ktorý zomrel na následky pracovného úrazu, keď mala štyri roky a rodina sa ocitla bez živiteľa. Jej matka bola divadelná herečka, vďaka svojim známostiam zabezpečila svojim deťom angažmán v divadelnej spoločnosti, ktorá potrebovala detského herca.
Divadlo hrala profesionálne spolu so svojou sestrou a bratom už od útleho detstva v rodnom Toronte. V čase dospievania začalo divadelných rolí ubúdať. Preto sa vo svojich 14 rokoch sama vydala do USA do New Yorku, kde spočiatku hrala v niekoľkých divadelných hrách na Broadwayi. Avšak ani tu nemala príliš šťastie, preto to skúsila v Hollywoode ako filmová herečka (ona sama ako aj mnoho hercov v ranej ére nemého filmu považovalo kinematografiu za podradné umenie).

Herečka

V Hollywoode začala hrať vo filmovej spoločnosti Adolphe Zukora Famous Players a neskôr sama toto obdobie označovala za najlepšie roky vo svojom živote. Jej popularita veľmi rýchlo začala stúpať, v roku 1920 bola už veľkou, bohatou a obdivovanou filmovou hviezdou. Prechod do éry zvukového filmu jej síce zaistil Oscara za film Koketa z roku 1929, ale celkovo v zvukovej ére neuspela, hrala iba v piatich zvukových filmoch.
V roku 1934 svoju filmovú kariéru definitívne ukončila a venovala sa iba producentskej a spisovateľskej činnosti.

Producentka

V roku 1918 si založila vlastnú filmovú spoločnosť Mary Pickford Film Corporation. V roku 1919 založila spolu s Charlesom Chaplinom, Douglasom Fairbanksom a D.W. Griffithom spoločnosť United Artists. Svoj podiel v spoločnosti v roku 1953 rovnako ako Charlie Chaplin predala.

Ocenenia

V roku 1976 dostala svojho druhého Oscara, tentokrát za svoje celoživotné dielo.
Džinizmus

Džinizmus alebo džainizmus je jedno z indických náboženstiev spríbuznené s budhizmom. Patrí k najstarším náboženstvám na svete. Jeho pomenovanie pochádza zo slova džin (víťaz). Zvestovalo ho údajne 24 džinov, z ktorých poslední dvaja boli historické osoby - Paršvá okolo roku 750 pred Kr. a Mahávíra Vardhamána (Džina) okolo roku 500 pred Kr.
Písomné záznamy Mahávírovej náuky z doby jeho života neexistujú, k dispozícii sú materiály spísané až približne tisíc rokov po jeho smrti (kanonické texty zvané agámy).
Džinizmus, ako filozofická náuka, má výrazné materialistické črty. Svet je pluralistická sústava večných podstát (tattvám). Dvoma hlavnými tattvami sú dživa (duša) a adžíva (všetko neduševné). Aj ľudská osobnosť je dualistický výsledok spojenia duše a hmoty. Životom prechádza v znamení ich zápasu. Zatiaľ čo duša je vo svojej prirodzenej a čistej podobe úplne dokonalá, v spojení s telom sa stáva obmedzenou. Spojenie duše a hmoty nenastáva priamo, ale prostredníctvom veľmi jemnej hmoty (tzv. karmanu). Existuje zhubný karman, ktorý ničí vlastnosti duše a obyčajný karman ako nevyhnutný predpoklad zväzku duše s telom. Oslobodzovanie ducha z hmotných pút ako hlavný príkaz džinizmu sa odohráva sebazdokonaľovaním a askézou v kolobehu životov. Jednotlivec, ktorému sa podarí zbaviť sa zhubného karmanu, získava vševedúcnosť. Podmienkou úplného vyslobodenia z kolobehu životov a dosiahnutia najvyššieho bodu sveta je však zbaviť sa karmanu vôbec. Takto oslobodená duša už nemôže vplývať na hmotu. Preto ani boh, ako úplne slobodný duch nezasahuje do kolobehu života a hmoty.

Kozmológia

Džinizmus nezahŕňa vieru vo všemocné najvyššie bytie, Boha-vládcu alebo tvorcu, ale vo večný vesmír riadený prírodnými zákonmi. Vo svete je toľko duší koľko je bytostí. Vesmír nevzniká a nezaniká. Je večný ale nie nemenný, pretože prechádza nekonečnou sériou cyklov. Čas sa odvíja v Utsarpini (Progresívny cyklus) a Avsarpini (Regresívny cyklus). Utsarpini a Avsarpini tvoria spolu Koleso času (Kalachakra). Počas Utsarpini aj Avsarpini sa odvinie 6 periód -Aras. Počas Utsarpini cyklu etika, pokrok, šťastie, sila, dĺžka ľudského života, zdravie, náboženstvo, atď., stúpajú do svojho vrcholu. Počas Avsarpini cyklu toto všetko upadá. 
Džinisti veria, že sa nachádzame v súčasnosti v piatej Ara cyklu Avsarpini, a o približne 19 000 rokov začne ďalšia Ara.
Každý enormne dlhý cyklus času vždy má 24 tirthankarov. V našej dobe, 23 tirthankara bol Páršva, askéta a učiteľ, traduje sa obdobie 877 - 777 pred Kr., t. j. 250 rokov pred zatiaľ posledným tirthankarom - Mahávírom, v roku 527 pred Kr.
Csaba Horváth (slovenský futbalista)

Kariéra

Do ADO Den Haag išiel hosťovať v júli 2008 z AS Trenčín, kde bol kapitánom mužstva. Zmluva znela na ročné hosťovanie s trojročnou opciou. Spolu s ním bol na skúškach v tomto klube aj brankár Miloš Volešák, ten však neprestúpil. 
V ADO Den Haag sa mu prvé zápasy vydarili, až na to, že pre zranenie slabín musel jeden polčas vynechať. V júni 2009 sa rozhodol zostať v drese Den Haagu, kluby predĺžili hosťovanie o ďalšiu sezónu.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii debutoval 12. augusta 2009 v priateľskom zápase proti Islandu, ktorý sa skončil remízou 1:1 a hral do 54. minúty, pretože ho potom vystriedal Martin Petráš.
Piencourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,7 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jennifer Stonová

Kariéra

Jenniferin zlom v kariére nastal, keď bola obsadená do filmu Tajomstvo bratov MacCannovcov, kde sa predstavila ako Martha. Vo februári 2007 sa pridala k seriálu Kúzelníci z Waverly, kde si zahrala Harper. Vytvorila zopár videí na YouTube so Selenou Gomez a Davidom Henrie a vytvorila si svoj vlastný kanál na YouTube.
Svoj hlas požičala animovanej postavičke Amandy – Candynej dcéry z budúcnosti. V roku 2010 dostala hlavnú rolu vo filme Vojna blogeriek. V roku 2011 sa objavila vo filme Mean Girls 2, kde hrala Abby Hanoverovú.
Fargo (film)

Príbeh

Jerry Lundegaard je predavač áut v Minneapolise. Kvôli svojim finančným problémom vymyslí plán únosu svojej ženy. Prostredníctvom mechanika Shepa Proudfoota kontaktuje dvoch zločincov Gaeara Grimsruda a Carla Showaltera. Požiada ich, aby uniesli jeho ženu za výkupné 80 000 dolárov. Jerry však plánuje oznámiť svojmu bohatému svokrovi, že výkupné je milión dolárov a navýšenú sumu, vyplatenú jeho svokrom, plánuje použiť na zaplatenie vlastných dlhov.
Únos vychádza podľa plánu až dovtedy, kým únoscovia nezastrelia policajta a ďalších dvoch svedkov vraždy. Vraždy začne vyšetrovať miestna šerifka Marge Gundersonová, ktorá sa rýchlo dostane na stopu únoscov. Pri preberaní výkupného Carl zastrelí Jerryho svokra, ktorý sa rozhodne zrealizovať predávanie výkupného sám. Po zistení, že kufrík s výkupným obsahuje milión dolárov Carl kufrík ukryje a svojmu partnerovi Carlovi prinesie len sľúbených 80 000 dolárov, ktorý medzitým zabije Jerryho ženu. Pri hádke o auto Gaear zabije Carla sekerou a telo sa snaží zlikvidovať v drvičke na drevo. Pri tom ho však pristihne šerifka Marge Gundersonová a zatkne ho. Jerryho neskôr tiež zatknú v moteli v Bismarcku. Peniaze za výkupné nakoniec nikto nezíska.

Pravdivosť verzus fikcia

Podľa úvodného textu vo filme je film natočený podľa skutočných udalostí, ktoré sa odohrali v roku 1987 v Minnesote. V skutočnosti je však celý príbeh filmu fiktívny, čo sa aj píše v titulkoch na konci filmu.
Niektoré scény vo filme sú inšpirované skutočnými udalosťami z rôznych kriminálnych prípadov. Napríklad scénka v ktorej Gaear Grimsrud strká mŕtvolu Carla Showaltera do drvičky na drevo je inšpirovaná skutočným kriminálnym prípadom, v ktorom manžel zavraždil svoju manželku a potom ju strčil do drvičky na drevo.
Quinsac (Dordogne)

Poloha

Obec má rozlohu 17,37 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 384 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hypotetický výrok

Hypotetický výrok je v tradičnej logike spojenie výrokov, v ktorom dva výroky sú navzájom spojené logickou konštantou ak,... tak. Hypotetický sa nazýva tento výrok preto, lebo druhá časť výroku je podmienená jeho prvou časťou. Formu hypotetického výroku ma prevažná časť prírodných zákonov. V predikátovej logike sa zapisuje pomocou všeobecného kvantifikátora výrokových funkcií a implikácie. Príklad: Pre všetky x platí: Ak x je kov, tak z toho vyplýva, že x je elektricky vodivé.
Mézin (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,58 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 494 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podkovár malý

Rozšírenie a početnosť

Nachádza sa v Južnej a Strednej Európe, Severnú Afrike a zasahuje až do Strednej Ázie. Ešte v roku 1980 bol považovaný v Česko-Slovensku za hojný druh .
Na území Česka dosahuje severnú hranicu rozšírenia. V Sloupsko-šošůvské jaskyni bola zaznamenaná samica albín.

Stanovište

Pôvodnými letnými úkrytmi podkovára malého boli krasové jaskyne, od stredoveku však začal využívať povaly budov, najmä zámkov a kostolov. V zimnom období vyhľadáva jaskyne, štôlne a pivnice. Zimuje v teplejších jaskynných priestoroch s minimálnym prúdením vzduchu a s teplotou 6 až 9 °C a takmer 100% vlhkosťou. Tu zimuje úplne výhradne jednotlivo. Pri zimovaní sa úplne zabalí do lietacej blany a svojim tvarom pripomína hrušky. Zimný spánok (hibernácia) nastáva spravidla od októbra do apríla. Medzi úkrytmi preletuje iba na krátke vzdialenosti; je to relatívne stály druh.
Letné kolónie sú tvorené spravidla 10 až 150 dospelými samicami. Vznikajú od konca apríla a rozpadajú sa asi v polovici augusta. Samce žijú v lete samostatne a so samicami sa stretávajú na jeseň pred začiatkom zimovania. Maximálny vek podkovára krpatého, zistený na území Česka, je 26 rokov. Zimné úkryty sú obsadzované od septembra do novembra.

Rozmnožovanie

Samce pohlavne dospievajú koncom prvého roka života, samice obyčajne až v druhom roku. Párenie prebieha obvykle na jeseň a samica si uchováva po celú dobu zimovania spermie vo svojej maternici v neaktívnym stave a oplodnenie vajíčka dochádza až po ukončení zimného spánku. Mláďatá (obvykle 1) sa rodia koncom mája až začiatkom júna a samica ich spočiatku nosí na bruchu.

Potrava

Hlavná časť potravy tvoria nočné motýle a dvojkrídlovce. Živí sa niektorými škodlivými druhmi hmyzu a je preto užitočný.

Ochrana

Príčinami rýchleho poklesu početnosti je najmä rušenie v letných a zimných úkrytoch, ich ubúdanie a pravdepodobne zvýšená chemizácia životného prostredia insekticídmi a zrejme aj globálne klimatické zmeny.
V Česku je to kriticky ohrozený druh netopierov. Populácia tohto v minulosti hojného netopiera je v Česku na hranici rozšírenie tohto druhu a viaceré populácie sú navyše izolované od ostatných. Výrazný pokles početnosti je registrovaný po celej Európe a podkovár krpatý je z tohto dôvodu považovaný za celosvetovo ohrozený druh.
Ochrana spočíva predovšetkým v zaistení pokoja na zimoviskách a miestach letných kolónií.
Varades

Poloha

Obec má rozlohu 45,82 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 501 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Christophe-Vallon

Poloha

Obec má rozlohu 23,22 km². Najvyšší bod je položený 585 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1113 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vieu

Poloha

Vieu má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 540 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Vieu má 381 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Charkov

Dejiny

Opevnené mesto Charkov bolo založené ukrajinskými kozákmi v roku 1654, malo chrániť južné hranice Ruskej ríše. Počas 18. storočia však svoj vojenský význam stratilo, v roku 1765 sa stalo hlavným mestom ruskej časti Ukrajiny. V roku 1805 bola založená prvá univerzita na území Ukrajiny. Rýchly rozvoj nastal koncom 19. storočia. S príchodom železnice sa z Charkova stalo priemyselné a obchodné centrum na pomedzí východu-západu, ale aj severu-juhu. Mesto rástlo čo sa týka počtu obyvateľov najmä v 20. storočí a napriek svojmu mladému veku sa stalo druhým najväčším mestom. V prvých rokoch ZSSR bol Charkov hlavným mestom Ukrajinskej SSR, kde ho v roku 1934 vystriedal Kyjev.
Charkov na začiatku 30. rokov 20. storočia postihol veľký hladomor, ktorý bol do veľkej miery zapríčinený Stalinovou bezohľadnou politikou voči domnelým, či skutočným nepriateľom štátu z radov roľníkov. Začiatkom 21. storočia bol oficiálne uznaný za genocídu.
Počas 2. svetovej vojny v oblasti Charkova prebiehali jedny z najťažších bojov na území Ukrajiny. Mesto bolo dobyté niekoľkokrát, striedavo nemeckými vojskami a Červenou armádou. Definitívne bolo oslobodené v roku 1943 v dôsledku úspešného rozvinutia sovietskych ofenzív po bitke pri Kursku. Veľká časť mesta bola zničená počas bojov a desiatky tisíc obyvateľov zahynulo. Po 2. svetovej vojne Charkov prišiel o post najväčšieho mesta Ukrajiny.

Obyvateľstvo

V roku 2006 mal Charkov 1 464 000 obyvateľov s nadpolovičnou väčšinou Ukrajincov. Dlho bol najväčším ukrajinským mestom; najrýchlejšie rástol koncom 19. a začiatkom 20. storočia. V roku 1926 mal 417 000 obyvateľov; Ukrajinci vtedy tvorili 38 %, Rusi 38 %, Židia 19,5 %. V roku 1939 tu už žilo 833 000 osôb. Pokles spôsobený vojnou bol čoskoro zmazaný: v roku 1959 žilo v Charkove 953 000 ľudí (Ukrajinci 48 %, Rusi 40 %, Židia 9 %). Podiel Rusov a Židov má klesajúcu tendenciu, naopak novými menšinami sú Arméni a Vietnamci.

Doprava

Charkov je vedľa Kyjeva a Ľvova hlavným dopravným uzlom zeme. Hlavným tranzitným smerom je severojužný cestný a železničný ťah Moskva – Charkov – Krym. Funguje tu medzinárodné letisko (Kharkiv International Airport) ktoré v roku 2015 prepravilo 373 625 pasažierov. Do Kyjeva jazdí dvakrát denne prestížny rýchlik Stolyčnyj Ekspres. Železnice odtiaľto vedú v smeroch: Poltava, Sumy, Lgov (Rusko), Belgorod (Rusko), Kupjansk, Svjatohirsk, Lozova a Krasnohrad. V Charkove sa nachádza sídlo Južnej železnice, jednej zo 6 divizií štátnych železníc Ukrzaliznycja. Mesto má pomerne rozvinutú sieť MHD: charkovské metro, ktoré funguje od roku 1975, doplnilo svojimi troma linkami a 27 stanicami nedostačujúcu električkovú a trolejbusovú sieť. Ďalej sú v prevádzke maršrutky a autobusy ktoré ročne prepravia približne 12 000 000 cestujúcich. Zaujímavosťou je miestna detská železnica a lanová dráha.
Larroque-Toirac

Poloha

Obec má rozlohu 6,56 km². Najvyšší bod je položený 386 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Žilina – Mosty u Jablunkova

Dejiny

Trať bola odovzdaná do prevádzky 8. januára 1871  ako súčasť Košicko-bohumínskej železnice. V roku 1898 sa postavila druhá traťová koľaj v úseku Čadca – Mosty u Jablunkova (– Jablunkov) v snahe zefektívniť dopravu na tomto sklonovo náročnom úseku (stúpanie až do 16 ‰). Výminku tvoril úsek cez Jablunkovský tunel, ktorý bol zdvojkoľajnený stavbou druhého tunela až v roku 1917. Úsek Žilina – Čadca bol zdvojkoľajnený v roku 1915. 
Po druhej svetovej vojne bolo rozhodnuté o elektrifikácii Košicko-bohumínskej železnice. Úsek Čadca – Mosty u Jablunkova bol dokončený v roku 1963, zvyšok trate v roku 1964.

Modernizácia

Od roku 2007 je uzatvorený jeden z Jablunkovských tunelov. Prebieha prestavba na dvojkoľajný tunel. Po jej skončení by mal byť druhý tunel čiastočne zasypaný. V polovici novembra 2009 došlo na stavbe k niekoľkým závalom .
Súčasne bol medzi rokmi 2008 a 2011 modernizovaný úsek Žilina – Krásno nad Kysucou . Výstavba bola ukončená v roku 2011. Pre úsek Čadca – štátna hranica je vypracovaný projekt stavby a prebieha výkup pozemkov. Financovanie úseku z programu CEF nebolo schválené, preto bol preradený medzi náhradné projekty OPII. Príprava modernizácie Pre úsek Krásno nad Kysucou (mimo) – Čadca je zpracovaný projekt stavby, príprava však bola kvôli velkej finančnej náročnosti zastavená. V auguste 2012 sa však začali prípravné práce na stavbe tunela, ktorý mal byť jeden z najdlhších na Slovensku. Mal viesť popod Gavlasovský kopec do Horelice. Pri osade U Gavlasov začala aj výstavba prieskumnej štôlne. V pláne bolo zachovanie starej trate ako regionálnej.