google/wiki40b huggingface dataset:
Pavel Čalovka

Životopis

Narodil sa 6. apríla 1921. Pochádza z obce Dekýš neďaleko Banskej Štiavnice. Počas vojny sa venoval štúdiu na Učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici, kde zároveň pracoval v komunistickom odboji, ktorý sa venoval propagande práve v oblasti Banskej Štiavnice. Ako učiteľ pôsobil počas 2. svetovej vojny v Štrbe. Po vojne sa však zameral na štúdium filmového umenia v Prahe. Zároveň pracoval ako publicista v redakcii novín Pravda, ktoré v tom čase boli hlavným komunistickým denníkom. Keď sa v roku 1948 dostala k moci Komunistická strana, odišiel z redakcie a taktiež už nepreregistroval svoje členstvo v nej a tak prestal byť jej členom. Dôvodom jeho odlúčenia sa od komunistickej propagácie a účinkovania bol fakt, že nesúhlasil s postupom komunistov po prevrate vo februári 1948. Po odchode zo strany a zamietnutí pokračovania spolupráce nasledovalo vylúčenie z FAMU v Prahe. Neskôr však túto univerzitu (popri zamestnaní) dokončil a skončil ako absolvent v roku 1970 .
Začal ako samorastený režisér krátkych dokumentárnych filmov v Štúdiu krátkych filmov v Bratislave na Mostovej ulici. Študoval na univerzitách tretieho veku až do svojej smrti 8. decembra v roku 2000.
Croix-Mare

Poloha

Obec má rozlohu 8,64 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 741 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sauzé-Vaussais

Poloha

Obec má rozlohu 19,08 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 632 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá klubov FIFA 2008 – Zostavy

Zostava tímov zúčastnených na majstrovstiev klubov FIFA 2008, ktoré sa uskutočnili od 11. do 21. decembra 2008 v Japonsku. Celkovo sa zúčastnilo 162 hráčov zo 7 tímov.
Cena Akadémie za najlepší film

História

Na 1. ročníku udeľovania Oscarov nebola udelená cena za najlepší film. Namiesto toho tam boli rôzne ceny, jedna za najlepšiu produkciu – tu vyhral film Wings -, a druhá za najlepšiu umeleckú kvalitu produkcie – tú vyhral film Východ slnka. Ďalší rok sa Akadémia rozhodla udeliť len jednu cenu, a to za najlepšiu produkciu. Spätne sa rozhodla, že cena, ktorú vyhral film Wings, je rovnaká ako táto, a preto je tento film často chybne označovaný ako výherca ceny za najlepší film na prvý rok. Názov ceny sa nakoniec na "najlepší film" zmenil v roku 1931.
Od roku 1944 obmedzila Akadémia počet nominovaných filmov na 5. Do 83. ročníka udeľovania Oscarov (pre rok 2010) bolo na túto cenu nominovaných 485 filmov. Oscar za najlepší film a za najlepšiu réžiu boli počas ich histórie veľmi úzko prepojené. Z 83 filmov, ktoré vyhrali cenu za najlepší film, vyhralo 61 z nich aj cenu za najlepšiu réžiu. Len tri filmy vyhrali cenu za najlepší film, bez toho, aby boli nominovaní ich režiséri: Wings (1927/28), Ľudia v hoteli (1931/32) a Šofér slečny Daisy (1989). Jediní dvaja výhercovia Oscara za najlepšieho režiséra, ktorých film nezískal cenu za najlepší film, boli Lewis Milestone (1927/1928) a Frank Lloyd (1928/29).
Bess Trumanová

Životopis

Jej rodina pochádzala z vyšších vrstiev, potom sa jej otec zadĺžil, prepadol alkoholizmu a následne spáchal samovraždu. Jej matka nápor emócií nevydržala, a tak sa musela múdra a nadaná Bess obetovať a postarať sa o rodinu.
V roku 1919 sa vydala za farmára a začínajúceho politika Harryho Trumana. Podporovala manžela počas volebných kampaní, inak sa iba starala o domácnosť. V roku 1924 sa narodila ich jediná dcéra Margaret. Bess svojmu mužovi písala prejavy a starala sa o administratívu.
Nikdy nechcela byť prvou dámou a tento post príliš nezvládala. Chcela byť opakom svojej predchodkyne Eleanor Rooseveltovej, zrušila týždenné tlačové konferencie a s tlačou komunikovala iba písomne, často však na mnoho otázok neodpovedala a dostala tak prezývku "Lady No Comment". Bola čestnou prezidentkou Girl Scouts of the USA, Women's National Democratic Club, Washington Animal Rescue League, a čestnou prezidentkou American Red Cross. Bola dobrou hostiteľkou.
Po skončení funkčného obdobia sa zapájala do charitatívnych činností.
Courjeonnet

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coupray

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 322 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hydra (súhvezdie)

Objekty

Ako ostatným súhvezdiam jarnej oblohy, aj Hydre dominujú hlavne galaxie. Pretože je však taká rozľahlá, nájde sa v nej aj zopár iných objektov. Jedným z nich je M 48, jasná, veľká, na hviezdy bohatá otvorená hviezdokopa. M 68 je guľová hviezdokopa s malým stredovým zhustením.
Planetárna hmlovina NGC 3242 nesie meno Jupiterov duch. M 83 je špirálová galaxia s priečkou, deviata najjasnejšia na oblohe. Občas sa jej vraví aj Južný veterník. Až na rozmer, ktorý je menší než polovičný, sa M 83 dosť podobá našej vlastnej Galaxii. Na astrofotografiách sú prachové pásy jej ramien pretkávané červenými hviezdotvornými oblasťami. 
V Hydre je mnoho ďalších galaxií, ale len niekoľko má magnitúdu nižšiu ako 11. NGC 5101 a NGC 5078 je dvojica špirálových galaxií v uhlovej vzdialenosti asi pol stupňa, čiže zhruba priemeru Mesiaca v splne. NGC 2936 bola pôvodne zrejme normálna špirálová galaxia. Blízke priblíženie k hmotnej eliptickej galaxii NGC 2937 ju však na nepoznanie zdeformovalo. Ďalším príkladom galaktickej kolízie je NGC 3256. Na prvý pohľad už vyzerá ako jediná galaxia, má však dve zreteľné jadrá. ESO 510-G13 s magnitúdou 13,3 je špirálová galaxia s rozvlneným diskom. Pokrútenie jej disku aj mladé hviezdy naznačujú, že ide o dôsledok priblíženia sa k inej galaxii alebo galaktickej zrážky. NGC 3314 predstavuje vzácny zákryt galaxií. NGC 3621 je zase typická špirálová galaxia videná viac-menej spredu, plná tmavých prachových pásov a žiarivých mladých hviezdokôp. 
Kopa galaxií Hydra/v Hydre nazývaná aj Abell 1060 je obrovská kopa galaxií vzdialená podľa rozličných zdrojov 150 – 840 miliónov ly. Menšia skupina galaxií je skupina Hickson 40. Ďalšia kopa, Hydra II, je jedna z najhustejších známych kôp galaxií. 
Pod Alphardom sa nachádza silný rádiový zdroj Hydra A.
Annoire

Poloha

Obec má rozlohu 15,69 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 391 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Falvy

Poloha

Obec má rozlohu 6,32 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svetová organizácia duševného vlastníctva

Svetová organizácia duševného vlastníctva alebo WIPO, World Intellectual Property Organization, je organizácia v sústave OSN na ochranu priemyselného vlastníctva a práv autorov literárnych a umeleckých diel. Pozostáva aktuálne zo 188 členských štátov.
WIPO bola založená 1967. Jej sídlo je v Ženeve. Slovenská republika je členom WIPO od 1. januára 1993.
Chartrier-Ferrière

Poloha

Obec má rozlohu 15,16 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 231 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marián Greksa

Hudobná kariéra

Marián Greksa sa narodil v roku 1959, popri základnej škole chodil na hodiny klavíra, ale hra na tento nástroj ho veľmi nenadchla. Počas štúdia na gymnáziu hrával v študentských kapelách Vákuum, Katastrofa, Nervy (spolu s Maťom Ďurindom a Andrejom Šebanom) a Tonic chvíľu na bicie, potom štyri roky na basovú gitaru.
V roku 1981 spolu s gitaristom Andrejom Šebanom založil hardrockovú skupinu Demikát, s ktorou vystupoval dva roky. Pri svojom rozlúčkovom koncerte táto skupina, ktorá nemala vydaný oficiálny hudobný album, iba jeden singel („Puberta Blues“/ „Kráľovstvo krivých zrkadiel“), vypredala bratislavský PKO.
V roku 1983 sa skupina Demikát rozpadla, Marián Greksa skončil štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského a dostal príležitosť spievať so skupinou Modus Janka Lehotského, s ktorou nahral albumy Najlepšie dievčatá a Každý niečo hrá. Z Modusu nastúpil na vojenskú službu, po ktorej nahral spolu s Borisom Filanom, Andrejom Šebanom a Pecim Uherčíkom svoj prvý sólový album s názvom Demikát. Na tomto albume je jeho známy hit „Amerika, Afrika“ a aj skladby, pre ktoré hudbu zložil Jožo Ráž („Ako sa hľadá bubeník“), či Ján Baláž („Maškarné pleso“). Počas Nežnej revolúcie v roku 1989 vyšiel Greksovi jeho druhý sólový album, produkovaný Henrym Tóthom, s názvom Amnestia v blázinci.
Začiatkom 90. rokov si Marián Greksa zarábal hraním po baroch, neskôr aj ako diskdžokej v zahraničí (Rakúsko, Nemecko, Švajčiarsko, Kanárske ostrovy). V roku 1995 vyšiel skupine Demikát album Grejtst Hic. V tomto období došlo ku krátkemu comebacku tejto kapely, po skončení ktorého vzniklo zoskupenie Grexa, v ktorom striedavo hrali: Emil Frátrik (bicie), Mišo Kovalčík (gitara), Henry Tóth (basgitara), neskôr aj David Onvualu, Vadim Bušovský, Boris Brna a Atila Béreš.
Marián Greksa účinkoval v muzikáloch Krysař, Hamlet a Kleopatra. Popri divadle hráva v kluboch a na firemných večierkoch spolu s hudobnými zoskupeniami ako je Grexabat (v roku 2006 jedna z predskupín koncertu Deep Purple), či akustické duo Psycho 3P s Mišom Kovalčíkom a violončelistom, ktoré hrá coververzie známych hitov od Boba Marleyho cez The Beatles až po Metallicu.

Osobný život

Marián Greksa je druhýkrát ženatý a má dvoch synov a z druhého zväzku dcéru. Je športovo založený, jeho obľúbenou aktivitou je inline korčuľovanie na čunovskej hrádzi a vodné športy.
Vesmírny výťah

Vesmírny výťah je zatiaľ (rok 2009) teoretické zariadenie na vynášanie nákladu, objektov do kozmického priestoru na geostacionárnu dráhu Zeme.

História

Myšlienka vesmírneho výťahu sa prvýkrát objavila v roku 1895, keď sa ruský priekopník kozmonautiky Konstantin Ciolkovskij,  inšpiroval Eiffelovou vežou a navrhol postaviť "vesmírnu vežu", ktorá by siahala až do vesmírneho priestoru. Predstavoval si, zavesenie výťahu na konci jedného kábla, ktoré by vynieslo náklad priamo na geostacionárnu dráhu.
Veža, alebo výťah takéhoto druhu by bol schopný bez rakety vyniesť objekty na geostacionárnu dráhu. Pretože objekt pri výstupe zároveň musí nabrať tangenciálnu rýchlosť, pri dosiahnutí cieľa má dostatočnú rýchlosť a energiu, aby ostal na geostacionárnej dráhe Zeme.
Postavenie veže takéhoto druhu bolo nemožné, pretože neexistoval materiál s potrebnou pevnosťou. V roku 1957 navrhol sovietsky vedec Jurij Artsutanov jeden alternatívny variant tejto myšlienky. Kozmický umelý satelit sa mal vyniesť na geostacionárnu dráhu Zeme a tam slúžiť ako „zavesenie“ výťahu. Odtiaľ sa mohol spustiť kábel smerom k Zemi. Ťažisko konštrukcie musí ostať na geostacionárnej dráhe, a tak pri uhlovej  rýchlosti, ktorá zodpovedá zemskej rotácii sa odstredivá sila a zemská príťažlivosť vyrovnajú. Ale kábel z dĺžkou 35 786 km je ťažko realizovateľný.
V roku 1966 skúmali štyria americkí inžinieri, ktorý materiál by bol vhodný na vytvorenie takého kábla. Prišli k záveru, že sú potrebné nové materiály, ktoré sú minimálne dvakrát tak pevné v ťahu ako všetky dovtedy známe materiály. V roku 1975 navrhol američan Jerome Pearson použiť kužeľovú konštrukciu. Kábel by mal byť v oblasti ťažiska najhrubší, pretože tam je najväčšie namáhanie. Kábel by sa mohol predĺžiť ako protizávažie do vesmírneho priestoru, tak aby ťažisko systému bolo stále na geostacionárnej dráhe. Tieto myšlienky sa stali známe širokej verejnosti, keď Arthur C. Clarke ich v roku 1978 použil ako centrálnu tému svojho románu The Fountains of Paradise

Aktuálny stav

V poslednej dobe bolo uskutočnené úsilie, tento plán pretaviť do skutočnosti. David Smitherman z  NASA uverejnil v roku 2000 správu, ktorá spočíva na výsledkoch konferencie z roku 1999 v Marshall Space Flight Center.
Na začiatku nového tisícročia boli objavené uhlíkové nanovlákna, materiál, ktorý by mohol splniť tieto požiadavky. Začiatkom roku 2004 sa skupine vedcov okolo Alana Windla na univerzite v Cambridge podarilo vytvoriť touto technológiou asi 100 metrov dlhé vlákno. Uhlíkové nanovlákna majú 100-krát lepší pomer medzi pevnosťou v ťahu a hmotnosťou ako oceľ, preto je tento materiál možný kandidát pre vesmírny výťah.
22. septembra 2018 vypustila JAXA na obežnú dráhu Zeme experiment s názvom STARS-Me. Ide o dvojicu dvoch satelitov s veľkosťou CubeSat (10 x 10 x 10 cm) spojených 10 metrovým lanom, po ktorom sa pohybuje výťah s rozmermi 6x3 cm. Pri tomto experimente sa bude prvýkrát pohybovať miniatúrny výťah na lane vo vesmíre.
Bachja ibn Pakuda

Bachja ibn Pakuda, celým menom Bachja ben Josef ibn Pakuda, známy tiež ako Rabbenu Bechaja („náš učiteľ Bechaja”) bol židovský filozof a rabín. Žil v španielskej Zaragoze v prvej polovici 11. storočia. O jeho živote sa vie len to, že pôsobil ako dajan (člen rabínskeho súdu). Z početných odkazov v jeho diele možno usudzovať, že bol vzdelaný nielen v tradičnom rabínskom judaizme, ale aj vo filozofickom písomníctve arabského, gréckeho a latinského pôvodu.
Je autorom prvého židovského systému etiky, ktorý napísal okolo roku 1040 v arabčine pod názvom Al-hidája ilá fará'id al-qulúb (Sprievodca k povinnostiam sŕdc). Do hebrejčiny ho v rokoch 1161–1180 preložil Jehuda ibn Tibbon pod názvom Chovot ha-levavot (Povinnosti sŕdc).
Anvéville

Poloha

Obec má rozlohu 4,23 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Medzinárodná hláskovacia tabuľka

Medzinárodná hláskovacia tabuľka NATO je tabuľka prevádzajúca jednotlivé znaky latinskej abecedy na jednoducho zapamätateľné kódové slová začínajúce týmito hláskami. Súčasťou tabuľky je aj spôsob výslovnosti číslic.
Jej účelom je umožniť zrozumiteľný prenos písmenových kódov alebo neznámych slov pomocou nekvalitných komunikačných prostriedkov, napr. pri rádiokomunikácii medzi riadiacimi letovej prevádzky a lietadlom. Slová sú zvolené tak, aby sa žiadne dve navzájom svojou výslovnosťou nepodobali a nemohlo tak dôjsť k zámene.

Hláskovacia tabuľka

Zvýraznené slabiky sa vyslovujú s dôrazom.
Avy

Poloha

Obec má rozlohu 14,64 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Horská autonómna sovietska socialistická republika

Dejiny

Zámer vytvoriť Horskú ASSR ako autonómnu republiku v rámci Ruskej SFSR bol zverejnený na zjazde národov Terskej oblasti 17. novembra 1920 vo Vladikavkaze. Oficiálne však bola založená Dekrétom Celoruského ústredného výkonného výboru z 20. januára 1921. Zakladajúci zjazd sovietov Horskej ASSR sa uskutočnil 16. - 22. apríla 1921. 
Existencia tohoto útvaru však netrvala dlho. V rámci snáh o národnostnú autonómiu boli postupne z umelo vytvorenej Horskej ASSR vyčlenené autonómne okruhy na národnostnom princípe, ktoré sa pretransformovali na autonómne oblasti a boli priamo pričlenené k Ruskej SFSR: Kabardský národnostný okruh 1. septembra 1921, Karačajský národnostný okruh 12. januára 1922 a Čečenský národnostný okruh 30. novembra 1922. Balkarský národnostný okruh bol odčlenený 16. januára 1922 a stal sa súčasťou novovytvorenej Kabardsko-Balkarskej autonómnej oblasti (spolu s Kabardskou autonómnou oblasťou).
Zánik Horskej ASSR bol zavŕšený Dekrétom Celoruského ústredného výkonného výboru zo 7. júla 1924, podľa ktorého bola Horská ASSR zrušená, pričom na jej území boli založené Severoosetínska, Čečenská a Ingušská autonómna oblasť, Sunženský kazašský okruh (ako súčasť Severokaukazského kraja Ruskej SFSR) a mesto Vladikavkaz ako samostatná správna jednotka priamo podriadená CÚVV Ruskej SFSR.
Mont (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 2 064 m n. m. a najnižší bod 1 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 33 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blaho (pocit)

Blaho sú materiálne a duchovné podmienky nevyhnutné pre existenciu spoločnosti alebo jednotlivca. Blaho je všetko, čo je užitočné, nevyhnutné pre subjekt. Blaho je objektom potrieb človeka, objektom jeho úsilia, cieľom celej jeho činnosti. Blaho je meradlom hodnoty predmetného sveta i cieľavedomej činnosti, ktorou sa ho človek zmocňuje.
Podľa Platóna je blaho najvyšší stupeň v hierarchii univerza.
Slaná voda (prameň)

Slaná voda je názov unikátneho minerálneho prameňa na hornej Orave, v katastri obce Oravská Polhora v severnej časti okresu Námestovo.

Poloha

Prameň vyviera na katastrálnom území obce Oravská Polhora v geomorfologickom celku Podtatranská brázda, na pravom brehu Soľného potoka pri rovnomennej osade, na úpätí vrchu Talagova grapa (801,8 m n. m.).

Hydrogeológia

Z hľadiska regionalizácie minerálnych vôd Slovenska patrí do oblasti minerálnych vôd flyšového pásma (flyšové pásmo) a je typom tzv. flyšových kyseliek. Tie vznikli vylúhovaním morskej soli v sedimentoch reliktných morí. Z prameňa vyviera alkalická slaná jódobrómová minerálna voda s obsahom soli 50 g/1 kg vody, čo ju koncentráciou zaraďuje k tzv. ruským rosolom (najsilnejšia mineralizácia zo všetkých flyšových soľaniek i soľaniek karpatských neogénnych zníženín). Obsah jódu je približne 135 mg/kg, obsah sírovodíka 5,5 mg/l. Soľanka preto patrí k najhodnotnejším jódovým liečivým vodám známym na území Slovenska.

Dejiny

V okolí vyviera viacero podobných prameňov, ktoré boli známe už v 16. storočí. Slané pramene slúžili v rokoch 1863 - 1918 na liečbu kožných a ženských ochorení v miestnych kúpeľoch. V súčasnosti je prameň upravený a voľne prístupný. V oblasti boli v prebehu 80. a 90. rokov 20. storočia odvŕtané viaceré hydrogeologické a prieskumné vrty, ktoré potvrdzujú prítomnosť reliktných marinogénnych vôd.

Prístup

Do osady Slaná voda vedie spevnená cesta, ktorá odbočuje z cesty I/78 v obci Oravská Polhora. Prameň sa nachádza cca 2,5 km od obce, naľavo od prístupovej cesty, pred mostom ponad Soľný potok.
Lancié

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 749 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Claude Dornier

Životopis

Narodil sa v rodine Francúza (ktorý dovážal do Nemecka víno) a jeho nemeckej manželky v Bavorsku. Tu aj vyrastal a získal základné vzdelanie. Od mladosti sa zaujímal o vedu a techniku, v roku 1907 úspešne ukončil štúdium na Technickej univerzite v Mníchove.
Mladý inžinier sa najprv zaoberal výpočtami pevnosti materiálov v strojárskej firme Nagel v Karlsruhe. 2. novembra 1910 nastúpil dvadsaťšesťročný Dornier do firmy Luftschiffbau Zeppelin vo Friedrichshafene pri Bodamskom jazere, kde jeho schopnosti čoskoro rozpoznal sám Ferdinand von Zeppelin. Dorniera ustanovil za svojho poradcu, a nadaný konštruktér začal s vlastným výskumom a návrhmi vylepšení dielov z ľahkých zliatin a neskôr aj s návrhmi lietadiel a hydroplánov.
V roku 1914 Dornier opustil so skupinkou konštruktérov a kresličov z oddelenia „Do“ továreň grófa Zeppelina a v friedrichshafenskej časti Seemoos postavil vlastnú priestornú drevenú halu a konštrukčnú kanceláriu. Onedlho po úplnom osamostatnení od Zeppelinovho koncernu gróf Zeppelin vo veku 79 rokov zomrel.
Po vojne sa kvôli zákazu stavby lietadiel, zakotveného v podmienkach zmluvy z Versailles presunul do Talianska a od roku 1921 tam začal s výrobou lietadiel. V Taliansku vznikol slávny hydroplán Wal.  
Medzi rokmi 1922 až 1930 firma vyrábala hydroplány, ako napríklad obrí Dornier Do X. Po prevzatí moci nacistami sa firma okrem výroby civilných strojov pre spoločnosť Lufthansa zaoberala vývojom a výrobou lietadiel pre Luftwaffe a tak tu vznikol úspešný bombardér Do 17, následník Do 217. Počas vojny spoločnosť pracovala na veľmi rýchlom stíhacom lietadle Do 335, to sa však svojho nasadenia v boji nedočkalo.
Po druhej svetovej vojne sa Dornier presunul do Zugu vo Švajčiarsku a v Španielsku vyrábal lietadlo STOL Do 25. V roku 1956 bola výroba v Mníchove-Neuaubingu a Oberpfaffenhofene opäť obnovená. Firma Dornier v sedemdesiatych rokoch spoločne s francúzskou firmou Dassault-Breguet vyvíjala a vyrábala lietadlo Alpha Jet, ktoré sa neskôr stalo štandardným cvičným lietadlom NATO. 
V roku 1934 získal čestné občianstvo mesta Friedrichshafen.
Južný pól

Južný pól je najjužnejšie miesto planéty.
Saint-Agoulin

Poloha

Obec má rozlohu 9,34 km². Najvyšší bod je položený 578 m n. m. a najnižší bod 397 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 296 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Päťročný plán

Päťročný plán v socialistických/komunistických štátoch

Päťročný plán obsahuje najdôležitejšie makroekonomické, sociálne, vedecko-technické, vzdelávacie a kultúrne ciele v podobe ukazovateľov plánu. Podľa celkových cieľov v oblasti hospodárskej politiky vyhotovujú centrálne plánovacie orgány čiastkové plány pre jednotlivé sektory hospodárstva, podniky, zariadenia, ako aj kraje a okresy či podobdobia (napr. ročné plány) a tieto potom vzájomne zlaďujú. Následne je celý plán schválený parlamentom (a zjazdom komunistickej strany) a stáva sa v štáte záväzným. Päťročné plány jednotlivých štátov sa v RVHP používali aj ako podklad na dlhodobú spoluprácu medzi členmi RVHP.
Prvý päťročný plán v ZSSR platil pre roky 1928-32, v Česko-Slovensku na roky 1949-1953 (na roky 1947-48, teda pred nástupom komunistov k moci, bol stanovený dvojročný plán), v NDR na roky 1951-1955, v Číne na roky 1953-1957 atď.
Kalixt II.

Lateránsky koncil a wormský konkordát

Na prosby mohučského arcibiskupa zvolal Kalixt na marec 1123 cirkevný snem do mesta Laterán. Bol to v poradí deviaty všeobecný koncil, a prvý všeobecný ktorý sa konal na západe. Zasadal od 18. - 22. marca 1123 a zišlo sa na ňom 300 biskupov a 600 opátov. Boli na ňom prečítané a slávnostne potvrdené (ratifikované) wormské zmluvy, bol svätorečený kostnický biskup Konrád a bolo vydaných 22 reformných kánonov, ktoré opakovali a potvrdzovali kánony minulých synod.

Smrť

Počas adventu 1124 prišla správa, že pápež dostal horúčku a jeho stav sa zhoršuje. Boli mu udelené sviatosti a potom skonal. Pochovali ho v Lateráne, vedľa jeho predchodcu Paschala II. na sviatok sv. Lucie, 13.decembra 1124. Bol pápežom 5 rokov, 10 mesiacov a 11 dní. Z literárnych pozostatkov sa zachovali dve diela: O zázrakoch sv. apoštola Jakuba a O smrti a živote svätých. 
Heslo jeho búl bolo : "Tí čo sa boja Pána, tomu je Pán záštitou."
Varna (Bulharsko)

Polohopis

Leží pri ústí rieky Provadijska reka do Čierneho mora. V meste je významný prístav, medzinárodné letisko, výroba motorov, lodenice. Sú tu aj sanatóriá a je to rekreačné stredisko.

História

Mesto založili Gréci v 6. stor. pred Kr.. V staroveku bolo známe ako vojenský tábor Odessos. V roku 1444 pri Varne Turci porazili kresťanské vojsko na čele s poľským kráľom Vladislavom III. (na predmestí je mauzóleum na pamiatku tejto bitky). V roku 1878 sa Varna stala súčasťou nezávislého Bulharska a nastal jej rozvoj.

Pamiatky

Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky

Pravosláva katedrála, postavená v rokoch 1884 až 1886. Jej základný kameň položil Alexander Battenberg (prvé knieža novodobého bulharského štátu) v roku 1880. Medzi najkrajšie pamätihodnosti katedrály patrí jemne vyrezávaný ikonostas, ktorý vytvorili macedónski majstri z mesta Debar.
Bouillé-Saint-Paul

Poloha

Obec má rozlohu 20,38 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 414 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE