google/wiki40b huggingface dataset:
Stavný potok

Stavný potok je potok na hornej Orave, na rozhraní okresov Námestovo a Tvrdošín. Je to pôvodne pravostranný prítok Bielej Oravy, meria 3,6 km a je tokom IV. rádu. Po vybudovaní vodnej nádrže Orava ústi do nej.

Prameň

Potok pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na severovýchodnom svahu Magurky (1 107,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.
42 mučeníkov z Amoria

42 mučeníkov z Amoria (gr: οἰ ἅγιοι μβ′ μάρτυρες τοῦ Ἀμορίου) bola skupina byzantských úradníkov, ktorý boli v roku 838 zajatí pri abbásovskom dobytí hornofrýgijskeho mesta Amorion. Po byzantskej porážke boli úradníci (vojenskí velitelia) odvlečení do irackej Samary, kde boli sedem rokov držaní a kruto trýznení v zajatí. Po tom, čo odmietli konvertovať na islam, ba podla legiend horlivo diskutovali so svojimi väzniteľmi boli v roku 845 Abbásovcami popravení. Ich sviatok si východné ortodoxné cirkvi a gréckokatolícka cirkev pripomínajú v deň ich popravy - 6. marca.
Autormi najstarších správ o mučeníkoch je spis mnícha Euodia z 9. storočia a oslavná reč Michala Synkella. V umení sa 42 amorijských mučeníkov zobrazovalo len málokedy, prednosť sa viac dávala tzv. 40 mučeníkom zo Sebaste. V existujúcich umeleckých dielach bývajú zobrazení ako dvorania v tunikách, resp. v gréckych chlamysoch.

Okolnosti zajatia a Amorion

V roku 838 sa v priebehu byzantsko-arabských vojen vojská kalifa al-Mu´tasima dostali po sérii byzantských prehier až do hlbokého vnútrozemia Anatólie, kde obľahli a po 13 dňoch pre zradu v byzantských radoch dobyli mesto Amorion (dnešný Hisar). Pre ríšu to bola morálna rana, pretože súdobý cisár Theofilos bol členom Amorijskej dynastie, ktorá mala korene v tomto meste. Arabi mesto urovnali so zemou a väčšinu obyvateľov pobili alebo odvliekli do zajatia. Medzi zajatými bolo i 42 vedúcich veliteľov - mučeníkov z Amoria. Mesto bolo krátko na to znovuzískané Byzantíncami, avšak už nikdy nenadobudlo svoj predchádzajúci význam. Cisár Theofilos sa pokúsil vyjednať prepustenie jeho úradníkov, čo však Arabi odmietli a po tom, čo mučeníci neprijali možnosť záchrany konvertovaním na islam boli 6. marca 845 za vlády al Mutasimovho syna al-Wátika na brehu Eufratu v Samare popravení.
Bonnefoi (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,39 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 176 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Mihiel (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 33 km². Najvyšší bod je položený 388 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 479 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Colombe-de-Duras

Poloha

Obec má rozlohu 6,97 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fränkische Schweiz

Fränkische Schweiz alebo Franské Švajčiarsko je región v oblasti Fransko v Bavorsku s kultúrnymi a geologickými pozoruhodnosťami. Pre tento región je najmä charakteristická hornatá krajina s mnohými jaskyňami, hradmi a ruinami.

Geografia

Fränkische Schweiz tvorí severnú časť regiónu Fränkische Alb. Hranice tohto regiónu sú vymedzené riekou Mohan na severe, Regnitz na západe a Pegnitz z východu alebo aj diaľnicou A 70 zo severu,A 9 z východu a A 73 zo západu. Presnejšie je táto oblasť vymedzená povodím rieky Wiesent.
Okresy miest Bamberg, Bayreuth, Forchheim a Lichtenfels patria taktiež pod tento región. Najznámejšie obce v tejto oblasti sú Pottenstein (Horné Fransko), Gößweinstein, Muggendorf (Horné Fransko), Ebermannstadt, Streitberg a Waischenfeld.
V obci Tüchersfeld sa nachádza múzeum Fränkische Schweiz s obsiahlou regionálnou zbierkou.
Číslicová informácia

Číslicová informácia alebo digitálna informácia je informácia reprezentovaná nespojitým (diskrétnym) číslom, prípadne postupnosťou nespojitých číselných hodnôt (v prípade postupnosti ide o digitálny signál). V súčasnosti je to, až na ojedinelé výnimky, hlavný spôsob spracovávania dát nazbieraných pozorovaním sveta.
Keďže dnes používame číslicový počítač ako hlavný prostriedok spracovania dát a disponujeme množstvom algoritmov pre optimalizáciu spracovania číslicovej informácie, je to momentálne veľmi dôležitá reprezentácia. Objektívne však nie je jediná. V minulosti sa pred érou digitálnych počítačov používali analógové počítače, ktoré mali teoreticky vyššiu presnosť spracovania, avšak nedisponovali ani zďaleka takou rýchlosťou ako ich digitálny nástupca a zmena výpočtového programu sa rovnala výmene jadra počítača (zmena programu u digitálneho počítača je napr. inštalácia softvéru z CD-ROM, či DVD). V laboratóriách sú už dlhšiu dobu tzv. optické počítače, od ktorých sa očakáva ďalší prevratný výkonový skok oproti polovodičovo realizovaným počítačom. V nich sa uvažuje o hybridnom spracovaní analógovej a digitálnej informácie.
Andrej Meszároš

Klubový hokej

Andrej Meszároš je odchovancom Dukly Trenčín, za ktorú hral v slovenskej hokejovej extralige v sezóne 2002/2003 a následne aj 2003/2004. V roku 2004 ho draftoval v prvom kole z celkového 23. miesta klub NHL – Ottawa Senators. Sezónu 2004/2005 odohral vo Western Hockey League (WHL) v drese Vancouver Giants, kde ho vyhlásili za najlepšieho klubového nováčika a obrancu sezóny, stal sa členom druhého All-Star tímu WHL a figuroval i v nováčikovskom All-Rookie tíme. Pred sezónou 2005/2006 podpísal nováčikovský kontrakt s Ottawou Senators. Prvý zápas v NHL odohral 5. októbra 2005 proti Torontu, prvý gól zaznamenal 9. decembra do sieťe Vancouveru. V drese Senators odohral celkom tri sezóny, nastúpil na 246 zápasov základnej časti, v ktorých získal 110 bodov (26+84). V play-off odohral ďalších 34 zápasov so ziskom deviatich bodov.
Pred sezónou 2008/2009 bol vymenený do tímu Tampy Bay, s ktorou podpísal 6-ročnú zmluvu. V Tampe však zotrval len dve sezóny, v júli 2010 bol vymenený za výber v druhom kole draftu do Philadelphie Flyers. V úvodnej sezóne 2010/2011 v drese Flyers získal trofej pre najlepšieho obrancu Philadelphie. Jeho výkony v nasledujúcich sezónach však boli ovplyvnené zdravotnými problémami. Sezóna 2013/2014 bola jeho štvrtá a zároveň aj posledná v drese Flyers, keď odohral len 38 zápasov, v ktorých získal 17 bodov za päť gólov a 12 asistencií.
V marci 2014 bol vymenený za voľbu v 3. kole draftu do Bostonu Bruins. V základnej časti ročníka však nedostával dostatok priestoru, viacero zápasov presedel na tribúne, za Boston odohral len 14 duelov, v ktorých strelil dva góly a pridal tri asistencie. V play-off nastúpil len na prvé dva duely série proti Detroitu Red Wings, aj to len ako náhradník.
Pred sezónou 2014/2015 sa ako neobmedzený voľný hráč dohodol na ročnej zmluve s Buffalom Sabres. V tejto sezóne však nenaplnil očakávania, ktoré do neho klub vkladal. Niekoľkokrát sa hovorilo aj sa o výmene do iného klubu. Napokon zotrval v drese Buffala, kde odohral 60 zápasov, v ktorých zaznamenal sedem gólov, sedem asistencií, 13 mínusových bodov a 36 trestných minút. Po sezóne zmluvu nepredĺžil a stal sa neobmedzeným voľným hráčom.
Pred začatím sezóny 2015/2016 sa zapojil do tréningového kempu Colorada Avalanche. Počas kempu sa však zranil a na skúške v Colorade neuspel.
Po desiatich sezónach strávených v NHL, kde Meszároš zaznamenal 645 štartov v základnej časti (63+175) a 50 zápasov play-off (4+13) sa rozhodol pre návrat do Európy. Na ročnej zmluve sa dohodol s účastníkom Kontinentálnej hokejovej ligy – Sibirom Novosibirsk.

Reprezentácia

S dvojkrížom na hrudi debutoval v roku 2002 na MS hráčov do 18 rokov a ako kapitán na MS tejto vekovej kategórie si v roku 2003 odniesol striebornú medailu. V seniorskej kategórii reprezentoval Slovensko na MS 2004, 2006 a 2015. Zúčastnil sa aj ZOH 2006, 2010 a 2014. Celkovo má na svojom konte 59 reprezentačných štartov.

Osobný život

Andrej Meszároš je ženatý, v júli 2015 si za manželku zobral Andreu Várošovú.
Queyrières

Poloha

Obec má rozlohu 13,95 km². Najvyšší bod je položený 1 436 m n. m. a najnižší bod 949 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 312 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montagny-sur-Grosne

Poloha

Obec má rozlohu 6,84 km². Najvyšší bod je položený 535 m n. m. a najnižší bod 283 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Tomaják

Životopis

Organársky majster v Banskej Bystrici.
Dr. No (film)

Príbeh

Keď na Jamajke záhadne zmizol agent MI6 John Strangways, na jeho vypátranie vyšlú agenta 007 Jamesa Bonda. Ten zisťuje, že Strangways bol na stope istému Dr. No, majiteľovi bane na blízkom ostrove Crab Key. Po tajnom príchode Bonda a Quarrela na ostrov stretnú krásku Honey. Bond, Honey a Quarrel utekajú pred prenasledovateľmi, ale Bond a Honey sú chytení a Quarrel je zabitý dračím tankom. Bond je potom s Honey uväznený v dúpäti Dr.No. Bondovi sa podarí uniknúť a v prestrojení preťaží jadrový reaktor pričom v jeho chladiacej vani utopí Dr.No. Nakoniec spoločne s Honey z ostrova uniknú.
Ivan Párkányi

Životopis

Ivan Párkányi sa narodil v rodine učiteľa s ôsmimi deťmi. Po ukončení gymnázia v Mukačeve študoval právo a roku 1918 získal doktorát na Pazmányho univerzite v Budapešti. Po skončení štúdií sa vrátil do rodného kraja, kde pracoval ako úradník štátnej správy v Chuste, Mukačeve a Dlhom. V roku 1919 po pripojení Podkarpatskej Rusi k Česko-Slovensku, sa stal prvým okresným hajtmanom v Mukačeve (preto je po ňom pomenovaná jedna z mukačevských ulíc). V roku 1921 bol predsedom česko-slovenskej vlády povolaný do Prahy, kde postupne pracoval v Úrade predsedníctva vlády, v Kancelárii prezidenta republiky T.G.Masaryka ako referent, vrchný ministerský komisár, vrchný odborový radca a ministerský radca pre veci Podkarpatskej Rusi. 4. októbra 1938 bol prezidentom Benešom menovaný za ministra bez portefeuille - pre záležitosti Podkarpatskej Rusi v druhej vláde generála Syrového. Od 9. októbra 1938 zastával aj funkciu guvernéra Podkarpatskej Rusi. Po mníchovskom diktáte, rozpade Česko-slovenskej republiky a okupácii pracoval v prezidentskej kancelárii s inou pracovnou náplňou a v roku 1942 bol poslaný na trvalú dovolenku. Po skončení 2. svetovej vojny pracoval vo Fonde národnej obrody a opäť v Kancelárii prezidenta republiky až do konca roku 1952, kedy odišiel do dôchodku. S manželkou Oľgou rod. Petrikovou vychovali tri deti, syna Cyrila, univerzitného profesora pôsobiaceho od roku 1969 v USA a dve dcéry Máriu a Vieru, ktoré se o neho starali až do posledných chvíľ. Zomrel v Prahe dňa 23. decembra 1996 vo veku nedožitých 101 rokov. Pochovaný je na cintoríne "U sv. Matěje" v Prahe 6 - Dejviciach.
Ateneum

Ateneum je múzeum umenia v Helsinkách vo Fínsku.
Múzeum bolo otvorené v roku 1888. Nachádza sa v ňom zbierka fínskeho umenia od počiatkov až do dnešných čias, ale aj zbierky zahraničných umelcov. Každú stredu od 17:00 je múzeum možné navštíviť zadarmo.
ISO 15924

Norma ISO 15924 z roku 2004 s názvom Kódy reprezentujúce názvy písiem (angl. Codes for the representation of names of scripts) kodifikuje názvy písem v angličtine a francúzštine a priraďuje im štvorpísmenový a súčasne trojciferný kód, ktorý je vhodný na použitie v terminológii, lexikografii, bibliografii, lingvistike a podobne.
Zahrnuje hieroglyfické a klinové písma, abecedné písma, alfasylabické písma, slabičné písma, ideografické písma a nerozlúštené písma.

Abecedné kódy

Abecedné kódy sú založené na pôvodnom názve písma v jazyku, v ktorom sa písmo zvyčajne používa. Tento názov je transliterovaný alebo transkribovaný do latinského písma.
Prvé písmeno kódu je veľké, ostatné tri písmená sú malé, čo umožní rozlíšiť kódy pre písmo od kódov pre jazyk a štát. Kódy môžu byť v rozsahu Aaaa–Zzzz. Takýto systém umožňuje definovať jazyk aj písmo textu napríklad v kóde HTML:
<META HTTP-EQUIV="Content-Language" CONTENT="ru">
<META NAME="Content-Script" CONTENT="Cyrl">
Prvé tri písmená kódu pre písmo sú podľa možnosti totožné s trojpísmenovým kódom názvu jazyka podľa normy ISO 639, v ktorom sa písmo najčastejšie používa alebo používal, takže napríklad kód ISO 15924 pre latinské písmo (Latn) má prvé tri písmená totožné s kódom ISO 639 pre latinský jazyk (lat).
Nemesios z Emesy

Nemesios z Emesy alebo Nemésios Emeský († pol. 5. storočia) bol biskup z Emesy, cirkevný otec. Asi okolo roku 400 napísal pojednanie Peri fýseós anthropú (O prirodzenosti človeka), v ktorom sa pokúša spojiť kresťanskú vieru s gréckymi prírodovedeckými, predovšetkým antropologickými, názormi. Toto pojednanie je zdrojom dôležitých údajov o novoplatonizme.
Ottawa Senators

História klubu

Pôvodný klub Ottawa Senators sa vyvinul z klubu Ottawa Hockey Club, ktorý bol založený v roku 1896. Klub vyhral sedem Stanley Cupov pod názvami Ottawa Silver Seven a Ottawa Senators ešte pred založením NHL. V svojich začiatkoch hrával klub len na amatérskej úrovni, až kým nevstúpil do súťaže Canadian Hockey Association.
Senátori pomohli založiť ligu NHA, predchodkyňu NHL a patrili k siedmim zakladajúcim členom NHL. Klub vyhral počas rokov 1917 až 1934 štyri Stanley Cupy. Éra pôvodného klubu skončili v roku 1934, keď klub bol relokovaný do St. Louis a hrával pod názvom St. Louis Eagles. Eagles odohrali iba jednu sezónu a 15. októbra 1935 ukončili svoje pôsobenie v lige.

Návrat do NHL

Svoj prvý zápas po návrate odohrali Senators 8. októbra 1992 v hale Ottawa Civic Centre proti Montrealu Canadiens. Tento zápas Senators síce vyhrali 5:3, ale tento úspech bol jeden z mála, ktoré Senators vo svojej prvej sezóne dosiahli. Na konci sezóny skončili s negatívnou bilanciou, vyhrali len 10 zápasov a na konte mali 70 prehier. Klub skončil na poslednom mieste v lige. Posledné miesto zopakovali ďalšie tri sezóny.
Zmena nastala v roku 1995, kedy sa klub rozhodol angažovať Pierra Gauthiera za generálneho manažéra.

Sezóna 2005/06

V sezóne 2005/06 zvíťazil klub Ottawa Senators v Severovýchodnej divízii Východnej konferencie a umiestnil sa aj na prvom mieste celkovo vo Východnej konferencii. V prvom kole play-off vyradil posledného víťaza Stanley Cupu Tampa Bay Lightning výsledkom 4:1 na zápasy, ale v druhom kole bol rovnakým pomerom zápasov vyradený tímom Buffalo Sabres.
Arvīds Reķis

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom nemeckého klubu Augsburger Panther.
Percey-le-Grand

Poloha

Obec má rozlohu 13,88 km². Najvyšší bod je položený 334 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Shaftesbury Avenue

Shaftesbury Avenue je jednou z významných ulíc londýnskeho West Endu. Nachádza sa v mestskom obvode City of Westminster. Vedie severovýchodným smerom od Piccadilly Circus až po New Oxford Street a High Hoborn, pričom sa križuje s Charing Cross Road na Cambridge Circus.

História a opis ulice

Ulica je pomenovaná po významnom anglickom politikovi a filantropistovi Anthonym Ashley-Cooperovi, siedmom vojvodovi zo Shaftesbury (1801 – 1885). Ulica bola postavená na konci v 19. storočia v snahe zlepšiť dopravu v Londýne.
Vo všeobecnosti je považovaná za srdce West Endu a londýnskeho divadla. Nachádza sa tu veľké množstvo divadiel: na severnej strane ulice medzi Piccadilly Circus a Charing Cross Road sa nachádzajú divadlá Lyric, Apollo, Gielgud a Queen's. Divadlo Saville Theatre bolo odkúpené a prestavané spoločnosťou Odeon na kino. Na Cambridge Circus sa nachádza divadlo Palace. Na severovýchodnom konci ulice sa nachádza divadlo Shaftesbury Theatre.
Ruskov

Ulice

Staničná, Kucik, Dolná, Horná, Stredná, Dlhá, Strmá, Lesná, Bočná, Hlavná, Ďurkovská, Olšavská, Čalovka, Školská, Slančícka,Kostolná, Poľná, Tichá, Šivov breh, Pizondor

Vodné toky

Bystrý potok

Erb

V kruhopise má nápis REGETE RUSZKA HELYSÉGE PETSÉTYE 1840. V obraze je roľník s pluhom ťahanom dvomi volmi, vľavo sú stromy naznačujúce les.Sú tam štyri vysoké  topole označujúce štyri východy z obce.

Dejiny

Prvá písomná zmienka pochádza zo začiatku 14. storočia, aj keď dedina bola založená okolo 11. – 12. storočia, keď tu vznikla osada ruských strážcov dôležitej cesty z údolia Torysy cez Slanské vrchy až do Zemplína. V tom čase bolo obyvateľstvo slovanské, ale nie ruské. Obyvatelia pochádzali zo západoeurópskej vetvy a boli to priami predchodcovia Slovákov. Najstaršia zmienka o kostole a fare je približne z rokov 1332 – 1335, kedy farár vyberal pápežské desiatky.
Ján Pavličko

Životopis

Pôsobil v roku 1958 – 1975 ako lekár NsP KÚNZ v Banskej Bystrici, neskôr primár gynekologicko-pôrodníckeho oddelenia NsP KÚNZ v Banskej Bystrici a krajský odborník (1978 – 1989). Pod jeho vedením vznikali na oddelení špeciálne ordinariáty, bol ordinárom pre gynekologické prekancerózy a choroby mliečnej žľazy, v Banskej Bystrici zriadil krajské oddelenie klinickej onkológie (1978 – 1979), v KÚNZ založil cytologické laboratórium a v ontocytológii vyškolil odborníkov. Zaviedol nové liečebné a operačné metódy. Po odchode z KÚNZ pracoval ako obvodný gynekológ v OÚNZ v Banskej Bystrici. Autor odborných článkov, štúdií a prednášok.
TJ Slávia Ekonóm

Káder seniorov – 2019/2020

Yurij Bokshan (b), Rudolf Fako (b) –  Marek Gregor (o), Peter Múčka (o), Ján Popluhár (o), Martin Kohút (o), Yarko Lasak (o) – Milan Menyhart (s), Michal Pisarčík (s), Adam Košalko (s),  Lukáš Berdák (s), Martin Štefánik (s), Tomáš Kolenič (s), Samuel Leonard Matulník (s), Peter Kušnirák (s) – Denis Pípa (u), Daniel Duranka (u), Juraj Reháček (u), Jozef Urban (u), Ján Gombita (u), Rado Vančo (u)
Cytoskelet

Cytoskelet je dynamický systém proteinových vlákien a tubulov, ktorých hlavná funkcia spočíva v transporte látok a komponentov bunky, v opore bunky a v účasti na jej delení (u živočichov sa podiela na vytvorení tzv. deliaceho vretienka).

Zloženie

Cytoskelet sa skladá z troch zložiek: mikrotubulov, mikrofilamentov a intermediárnych filamentov. Každá zo zložiek sa podieľa na špecifických funkciách, každopádne prichádzajú do tesného kontaktu a navzájom sa na seba viažu (napr. pomocou proteínu plektín).
Prades-sur-Vernazobre

Poloha

Obec má rozlohu 19,98 km². Najvyšší bod je položený 663 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 274 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sokol (rod)

Sokol (lat. Falco) je rod z čeľade sokolovité.

Charakteristika

Veľkosť siaha od 23 cm (pustovky) po 60 cm (rárohy). Samičky sú väčšie než samce. Zobák je krátky, ale silný, s ostrým háčikom na špici a hlavne s vyčnievajúcim zúbkom na oboch bokoch horného zobáka (tento zúbok je spoľahlivý identifikačný znak rodu sokol). Na rozdiel od iných dravých vtákov útočia strmhlav zvislo nadol. V sfarbení dominujú prevažne hrdzavé, sivohnedé a čierno-sivé tóny; na bokoch hlavy sú tmavé „fúziky“. Krídla sú dlhé, jasne špicaté. Nohy sú silné, prsty dlhé, pazúry ostré. Hlava je veľká, guľatá. Vydávajú rezký trhaný dlho trvajúci zvuk „ki-ki-ki…“.
Žijú po celom svete. Uprednostňujú otvorené plochy, niekedy v kombinácii s lesom; ak ich ľudia nerušia, žijú aj v ľudských sídlach. Niektoré uprednostňujú skaly. Hniezda si sokoly nerobia, zvyknú si privlastniť hniezda iných vtákov alebo žijú v prírodných priehlbinách či výklenkoch. Jedia najmä hlodavce, vtáky, jašterice a väčší hmyz.
Ida Černecká

Štúdium

V rokoch 1938 – 1944 študovala spev na Hudobnej a dramatickej akadémii u profesora Jozefa Egema a profesorky Dariny Žuravlevovej.

Profesionálny životopis

Po doštudovaní sa venovala koncertnej činnosti, nahrávala pre rozhlas. Významná je hlavne jej pedagogická činnosť, ktorej sa venovala na Konzervatóriu v Bratislave a na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Absolvovala pedagogické stáže v Bulharsku a Maďarsku. Bola porotkyňou na národných a medzinárodných súťažiach. Vychovala mnoho významných slovenských spevákov a speváčok, ktorí sa presadili na domácich i zahraničných scénach a pódiách – napr. Peter Dvorský, Jozef Kundlák, Miroslav Dvorský, Martin Babjak, Ján Galla, Juraj Hurný, Daniela Suryová, Mária Harnádková, Oľga Hromadová, Božena Fresserová, Jaroslav Kosec. Viacerí z nich sa stali laureátmi medzinárodných speváckych súťaží. Absolventi Idy Černeckej pôsobia pedagogicky na hudobných školách po celom Slovensku.
Hermann Staudinger

Život

Hermann Staudinger sa narodil v roku 1881 v nemeckom Wormse. Po získaní doktorátu Ph.D. na Univerzite Halle v roku 1903 prijal miesto asistenta na Univerzite v Štrasburgu. Objavil molekulu pomenovanú ketén, ktorá je dôležitým prostredníkom antibiotík ako sú penicilín a amoxicilín. V roku 1907 pôsobil na Technickej Univerzite Karlsruhe. Podarilo sa mu napríklad izolovať syntetické ochucovadlo kávy. V roku 1912 pôsobil vo švajčiarskom Federálnom inštitúte technológií v Zürichu. Do tejto doby (1919) patrí jeho najväčší objav vykonaný s kolegom Meyerom. Reakcia je označovaná ako Staudingerova reakcia.
Zaoberal sa výskumom gumy a urobil prekvapivý záver o štruktúre, o krátkych opakovaniach molekulových jednotiek prepojených homopolárnymi väzbami, akoby retiazky papierových svoriek. Tým sa vyvracala teória koloidov zastávaná prominentnými chemikmi Emilom Fischerom a Heinrichom Wielandom. Po roku 1930 sa však Staudingerova hypotéza plne potvrdila. Staudinger došiel k záverom, že sila a pružnosť prírodných vlákien je závislá výlučne na ich makromolekulárnej štruktúre, na ich dlhej, do tvaru nite sformovanej molekuly. Staudinger dostal v roku 1953 Nobelovu cenu za objavy v oblasti makromolekulárnej chémie.
Monti Vulsini

Geológia

Vulkanická aktivita komplexu začala svoju činnosť pred 800 000 rokmi v trhlinovej erupčnej zóne na východe komplexu a prebiehala v štyroch vulkanických centrách. Pred 600 000 rokmi sa aktivita skoncentrovala do miesta, známeho teraz ako „Monti Paleovulsini“, ktorého pozostatky sa nachádzajú pod jazerom Bolsena. Druhé centrum (Bolsena-Orvieto) sa nachádzalo blízko prvého a zapríčinilo kolaps kaldery Bolsena (približne pred 370 000 rokmi).
Tretie centrum Montefiascone sa nachádza na juhovýchodnom okraji kaldery Bolseno a počas svojej aktivity (300 000 – 150 000 rokov) vyprodukovalo viacero depozitov vulkanického prachu a popola z početných erupcií. Štvrté centrum Latera, nachádzajúce sa na západ od Bolseny bolo aktívne približne v rovnakom čase ako tretie. Ako pozostatok jeho činnosti zostala kaldera rovnakého mena.