google/wiki40b huggingface dataset:
Gypsy (Lady Gaga)

O piesni

"Gypsy" je europop a synthpopová skladba s prvkami rocku. Časopis Rolling Stone označil skladbu ako "hymnu v štýle osemdesiatych rokov".
V októbri 2013 Gaga zahrala pieseň "Gypsy" na klavíri pred hosťami v Berlíne oblečená len v spodnej bielizni a s falošnými fúzmi. V priamom prenose sa vyjadrila "Napísala som túto pieseň o mojich cestách po celom svete. Hovorí sa "Cigáň nemá domov". Ale musím mať domov a domov mám s vami". Vo svojom úvodnom rozhovore na festivale SXSW v marci 2014 Gaga uviedla, že rada by k piesni vydala hudobné video.

Recenzie

Pieseň získala všeobecne pozitívne recenzie od hudobných kritikov. Adam Markovitz z Entertainment Weekly považuje skladbu za jednu z najlepších z Artpop a Matt Russoniello z Celebuzz ju nazval "novou The Edge of Glory".
Šávoľ

Polohopis

Obec leží na rozhraní Lučenskej kotliny a Cerovej vrchoviny.

Dejiny

V chotári obce bolo odkryté sídlisko bukovohorskej kultúry a veľkomoravské sídlisko. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1384, nepriamo je doložená farnosťou z roku 1332 a kostolom z roku 1397. Patrila Fiľakovskému hradnému panstvu. Jej historické názvy boli Saal (1384), Sawol (1435), Šávoľ (1920), maďarsky Füleksávoly. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom. V roku 1593 tu cisársky generál Krištof Tieffenbach porazil Turkov.
La Roche-Blanche (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 11,6 km². Najvyšší bod je položený 744 m n. m. a najnižší bod 348 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysoká škola manažmentu v Trenčíne

Vysoká škola manažmentu v Trenčíne je vysoká škola poskytujúca vyššie vzdelanie v obore manažmentu. Škola sídli v Trenčíne.
Mai Jamaneová

New Archaic Smile

Kapela New Archaic Smile je japonská hudobná skupina, kde pôsobí Mai Jamaneová ako vokalistka. Filozofiou tejto skupiny je priniesť trocha úsmevu do sveta 21. storočia. Okrem Mai tu účinkujú aj ďalší dvaja členovia rodiny Jamaneovcov, Maiina sestra Eiko Jamaneová a brat Satoru Jamane. Zvyšok kapely tvoria bratia Satoši a Acuši Sanovci. V roku 1997 vznikol projekt Fucuu no Uta v spolupráci s Džun Čikumaovou (po japonsky 竹間淳 / Čikuma Džun). Po ňom vznikli ešte ďalšie tri projekty: Kin no himo (2001), Jasašii kimoči (2003) a Jakitori no uta (2004).
Samuel Falťan

Samuel (Samo) Falťan (* 22. február 1920 - † 15. december 1991) bol slovenský komunistický partizán, novinár, politik a historik.

Životopis

Narodil sa v Hradište pri Lučenci. V rokoch 1931 – 1935 navštevoval meštiansku školu v Lučenci. Veľký vplyv naňho mal o štyri roky starší brat Michal Falťan a aj preto v rokoch 1947 – 1951 externe študoval na Vysokej škole politickej a sociálnej v Prahe.
Roku 1942 narukoval na východný front. O rok neskôr prešiel pri Minsku k bieloruským partizánom. Počas SNP priletel v septembri 1944 so skupinou partizánov so spravodajským poslaním na Slovensko.
Od r. 1945 pôsobil v Bratislave ako redaktor v časopisoch Partizán, Bojovník a zastával vysoké vysoké politické funkcie a získal hodnosť nadporučík. Bol generálnym tajomníkom zväzu slovenských partizánov, vedúci oddelenia ÚV KSČ a ústredný tajomník slovenského výboru Zväzu československo-sovietskeho priateľstva (ZČSSP). Aktívne sa podieľal na ovládnutí týchto organizácií ako aj politického života komunistickou stranou. Napríklad gen. tajomník demokratickej strany Bugár zažaloval Falťana, ktorý ho očierňoval na stránkach odbojových novín „Partizán“. Miloš Bugár bol odsúdený a Falťan postupoval. Po prevzatí moci vo februári 1948 bol vo voľbách v roku 1948 bol zvolený za poslanca do Slovenskej národnej rady. V rokoch 1946-1970 sa zúčastňoval rokovaní Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. Zastával i funkcie v celoštátnej komunistickej strane. 31. septembra 1968 bol kooptovaný za člena Ústredného výboru Komunistickej strany Československa. V rokoch 1962–1968 bol aj zamestnancom Historického ústavu SAV.  
Počas pražského jara sa ako člen odborných komisií a ako predseda slovenského Národného frontu podieľal na príprave federalizácie Československa (vydal na túto téma štúdiu Slovenská otázka v Československu). Po uskutočnení federalizácie (1.1.1969) sa dostal do novovytvorenej Snemovne národov Federálneho zhromaždenia, kde ho nominovala Slovenská národná rada. V r. 1969 bol podpredsedom vlády ČSSR (druhá vláda Oldřicha Černíka). V máji 1970, rezignoval na poslanecký mandát, čím sa prakticky skončila jeho politická kariéra vo veku 50 rokov.
Je iróniou osudu, že tento blízky kolega G. Husáka (pracovali spolu v Historickom Ústave SAV) počas normalizácie „žil dvadsať rokov v ústraní, keďže nemohol publikovať“. V rokoch 1975-1979 pôsobil už len v Slovenskom národnom múzeu, kde sa venoval dejinám partizánskeho hnutia a SNP.
Jeho syn Mgr. Ľubomír Falťan, CSc. bol podpredseda SAV pre III. oddelenie vied a teraz je vedúci vedecký pracovník Sociologického ústavu SAV .
Droždín

Droždín (nem. Droschdein) je bývalá moravská obec, súčasná mestská štvrť a katastrálne územie štatutárneho mesta Olomouca. Nachádza sa asi 6,5 kilomentra severeovýchodne od centra štatutárneho mesta. V roku 2011 tu žilo 1 184 obyvateľov v 348 domoch. Prvá písomná zmienka o Droždíne pochádza z roku 1275.
Obec bola k 23. aprílu 1919 spolu s ďalšími ôsmimi obcami a dvoma mestami pripojená k Olomoucu vytvárajúc Veľký Olomouc.
Hliniskový potok

Prameň

Tečie vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Knola, kde pramení na SSZ svahu Javora (1 087,6 m n. m.), priamo pod sedlom Grajnár, v nadmorskej výške približne 1 015 m n. m.
Saint-Pierre-de-Mons

Poloha

Obec má rozlohu 9,27 km². Najvyšší bod je položený 55 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 081 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marián Miezga

Život

Vyštudoval herectvo na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave. Jeho spolužiakmi okrem iných boli i Róbert Jakab, Juraj Kemka, Lukáš Latinák či Marek Majeský. Má stály angažmán v divadle Astorka Korzo ’90 (od marca 2003) a je členom nezávislého divadelného združenia Teatro Tatro so sídlom v Nitre.

Dabing

Okrem iného účinkovania v dabingu je Marián Miezga obsadzovaný najmä na Brada Pitta, ktorého nadaboval napríklad v sérii filmov Dannyho jedenástka,.... V dabingoch TV Markíza pre filmy Múmia a Múmia sa vracia, ako aj v iných filmoch nadaboval Brendana Frasera. Ďalším hercom, na ktorého bol Miezga viackrát obsadený je Jack Black. Najznámejšou seriálovou dabingovou postavou u Miezgu je Dexter Morgan (Michael C. Hall) zo seriálu Dexter.
Saint-Amant-de-Nouère

Poloha

Obec má rozlohu 11,15 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 408 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sieň slávy IIHF

Sieň slávy Medzinárodnej hokejovej federácie (IIHF) vznikla v roku 1997 ako prestížne ocenenie významných svetových hokejistov, hokejových rozhodcov a aktivistov.
Cerkev

Cerkev (zriedkavejšie cerkov alebo cerkva, zastarano cirkev; z gr. Κυριακη (οικια) — (dom) Pána) je gréckokatolícky alebo pravoslávny chrám. Gréckokatolíci a pravoslávni pre svoje chrámy nepoužívajú slovo kostol. V každodennej komunikácii sa tak dá bežne rozlíšiť vierovyznanie podľa toho, či niekto chodí "do cerkvi" alebo "do kostola".
Najznámejšími na Slovensku sú rusínske drevené cerkvi na východnom Slovensku.

Vonkajšia dispozícia

Cerkev je zvyčajne postavená tak, že je orientovaná smerom na východ. Na Slovensku je na cerkvách umiestnený trojramenný kríž. Na gréckokatolíckych cerkvách má tento kríž všetky priečne ramená vodorovné, na pravoslávnych cerkvách má spodné rameno šikmé.

Vnútorné rozdelenie

Z priestorového hľadiska sa cerkev sa člení na 3 hlavné časti: predsieň, loď a svätyňu. Okrem pozdĺžneho rozvrhnutia pôdorysu sa cerkvi často stavajú aj do pôdorysu gréckeho kríža. Charakteristickým znakom cerkvi je, že sa tam nachádza ikonostas, ktorý oddeľuje svätyňu od lode. Na ikonostase úplne vpravo v jeho hlavnom rade je umiestnená ikona svätca alebo sviatku, ktorému je daná cerkev zasvätená. Svätyňa, ktorá sa nachádza za ikonostasom je najdôležitejšou časťou cerkvi. Svätyňa symbolicky predstavuje nebeské kráľovstvo. Loď je časť cerkvi, ktorá je určená pre veriacich. Symbolicky predstavuje putujúcu Cirkev. Predsieň bola pôvodne určená pre katechumenov a kajúcnikov a symbolicky predstavuje očistec, resp. trpiacu Cirkev.
Cihelenské rybníky

Popis lokality

Zahŕňa štyri rybníky - od západu Souška, Horný cihelenský rybník, Prostredný cihelenský rybník, Dolní cihelenský (niekedy písané Cihelské) rybník. Všetky sa nachádzajú na katastri obce Horní Libchava. Prepojené sú od západu tečúcim, neveľkým Stružnickým potokom, ide o ľavý prítok potoka Šporka. Ďalej do nej patria priľahlé mokrade, zamokrené lúky a lesný porast v nadmorskej výške 254 až 266 metrov. Územie je súčasťou geomorfologického celku Českolipská kotlina.

Predmet ochrany

Chránené sú mokraďové a vodné biotopy a druhy na ne viazané, predovšetkým populácia kunky červenobruchej (Bombina bombina).

Vyhlásenie chránenej lokality

Návrh na vyhlásenie PP Cihelenské rybníky bol publikovaný podľa vyhlášky 114/1992 S., ID záznamu 136496 z 26. októbra 2011. Odôvodnené bolo predchádzajúcim vyhlásením územia európsky významnou lokalitou CZ0513238 vládou (pozri nariadenie vlády č. 132/2005 Zb.). Návrh sa týkal rozsahu cez 9 ha. K návrhu sa bolo možné vyjadriť.
Uverejnené bolo nariadením Libereckého kraja č. 1/2012 z 2. mája 2012, rozsah bol určený 8,348 ha, ochranné pásmo 7,11 ha. Bol spracovaný plán starostlivosti a ďalšia dokumentácia.

Prístup

Priamo k rybníkom je najľahší prístup od zámku Horní Libchava, za ktorým juhozápadným smerom vedie neznačkovaná cesta (nespevnená) cez núdzovú letiskovú plochu k rázcestiu pri rybníkoch. Pri ňom je informačná tabuľa prírodnej pamiatky. Cesty pri rybníkoch sú neudržiavané, zamokrené a trochu zarastené.
Solomiac

Poloha

Obec má rozlohu 13,8 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 440 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Tourlandry

Poloha

Obec má rozlohu 19,34 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 295 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuiry-lès-Chaudardes

Poloha

Obec má rozlohu 5,15 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Renty

Poloha

Obec má rozlohu 15,67 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 554 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaux-des-Crotenay

Poloha

Obec má rozlohu 11,67 km². Najvyšší bod je položený 859 m n. m. a najnižší bod 560 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 412 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sers (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 14,17 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 770 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuville (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 11,55 km². Najvyšší bod je položený 494 m n. m. a najnižší bod 342 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-lès-Seyne

Poloha

Saint-Martin-lès-Seyne má rozlohu 12,27 km². Najvyšší bod je položený 1 662 m n. m. a najnižší bod 840 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Martin-lès-Seyne má 19 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Séméacq-Blachon

Poloha

Obec má rozlohu 10,92 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Gué-d’Alleré

Poloha

Obec má rozlohu 7,55 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 672 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Klika

Josef Klika (* 23. december 1833, Nesvačily u Rožmitálu, vtedy Rakúske cisárstvo, dnes Česko - † 9. október 1873, Kutná Hora, Rakúsko-Uhorsko, dnes Česko) - bol menej známy český stredoškolský profesor, prírodovedec, botanik a zoológ – entomológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých zriedkavých prác o hmyze, ale aj prác pedagogického a botanického charakteru.

Biografia

Profesor Josef Klika sa narodil v roku 1833 v Česku. Spočiatku sa učil u svojho otca, ktorý bol učiteľ a potom navštevoval obecnú školu v Březnici. V roku 1845 odchádza študovať na akademické gymnázium do Prahy, kde ukončuje svoje štúdium v roku 1853. Následne pokračuje v štúdiu na filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde študuje prírodné vedy. Na fakulte ukončil svoje štúdium v roku 1856. V školskom roku 1856/1857 pracuje ako zastupujúci učiteľ v Lokti. Odtiaľto odchádza v roku 1858 do Pardubíc, kde pôsobí ako profesor pri vyšších reálnych školách cca 14 rokov. Tu boli jeho pričinením zriadené vyššia dievčenská a priemyslová škola. Dňa 1. októbra 1872 bol menovaný hlavným učiteľom v c. k. učiteľskom ústave v Kutnej Hore. Počas svojho života napísal celý rad prírodovedne zameraných článkov do rôznych časopisov.
Profesor Josef Klika zomrel pomerne mladý v Kutnej Hore roku 1873.

Entomologické aktivity

Vedľa iných prírodných odborov sa zaoberal tiež entomológiou, prevažne štúdiom chrobákov a motýľov. Pre entomológiu majú význam hlavne jeho práce, ktoré na základe svojich poznatkov spracoval pre školské účely pod názvom: „Přírodopis názorný pro školu i dům“, kde v nakladateľstve I. L. Kobera v Prahe vyšli dve časti, z ktorých prvá pojednáva v šiestich zošitoch o motýľoch a druhá pojednáva v deviatich zošitoch o chrobákoch.
Euaichmé (dcéra Hylla)

Euaichmé alebo Euaichma (starogr. Εὐαίχμη – Euaichmé) je v gréckej mytológii dcéra Hylla, vnučka hrdinu Hérakla.
Antický autor Pausanias uvádza, že Euaichmé sa stala manželkou Bútovho syna Polykaóna. Pausanias sa o nich zmieňuje vo svojej správe o Polykaónovi, zakladateľovi a prvého kráľa messénskeho mesta Messéné. Píše, že sa stretol s iným mužom tohto mena počas svojho neúspešného hľadania potomkov kráľa Polykaóna a jeho manželky Messény.
Letecká bomba

Letecká bomba je druh leteckej munície dopravovaný do priestoru cieľa lietadlom a na cieľ zhadzovaný voľným pádom po odhodení z lietadla.
Letecké bomby patria k najúčinnejším bojovým prostriedkom vôbec. Sú určené pre ničenie všetkých druhov pozemných a námorných cieľov, od cieľov bodových až po ciele veľkorozmerné, od živej sily až po zodolnené železobetónové objekty, opevnenia, i ciele ukryté pod zemským povrchom či pod vodnou hladinou. Okrem úloh priameho ničenia môžu letecké bomby plniť aj mnoho iných úloh spojených s bojovou činnosťou. Veľkému množstvu úloh zodpovedá aj veľké množstvo druhov a typov leteckých bômb. Najmenšie letecké bomby majú hmotnosť menej než jeden kilogram, hmotnosť najväčších leteckých bômb presahuje desať ton.
Letecké bomby sa na bombardovacom lietadle umiestňujú do osobitného konštrukčného prvku - bombovnice - čo je priestor v trupe alebo v krídle lietadla, vybavený zariadeniami pre zavesenie a odhodenie leteckej bomby a zariadeniami na odistenie leteckých bombových zapaľovačov a vybavený dverami. Druhou možnosťou je zavesenie leteckej bomby pod krídlo alebo pod trup lietadla na bombový závesník. Bombový závesník tiež obsahuje zariadenie pre zavesenie a odhodenie leteckej bomby a zariadenie pre odistenie leteckého bombového zapaľovača. Bomby menšej hmotnosti sa môžu na krídlo alebo trup zavesiť aj prostredníctvom mnohozámkového nosníku - je to nosník, na ktorom je niekoľko zariadení pre zavesenie leteckých bômb. Tak je možné lepšie využiť nosnosť lietadla.
Letecká bomba má približne kvapkovitý alebo valcovitý tvar a na konci trupu je vybavená pevnými aerodynamickými stabilizátormi. Skutočný tvar leteckej bomby je u každého typu odlišný a je daný jej určením a spôsobom umiestnenia na lietadlo.
Moderné letecké bomby môžu byť vybavené prostriedkami pre zvýšenie rýchlosti leteckej bomby (napríklad raketovým motorom), prostriedkami pre riadenie vztlaku a aerodynamického odporu (napríklad krídla a brzdiace zariadenia) a prostriedkami pre korekciu dráhy letu k cieľu (rôzne druhy riadiacich systémov a kormidiel).

Rozdelenie leteckých bômb

Letecké bomby sa delia rovnako ako iné druhy munície na letecké bomby základného určenia, pomocného určenia a špeciálneho určenia.
Sluňáky

Ochrana

Predmetom ochrany sú kremencové balvany s typickým zvetraným povrchom – jeden z nemnohých výskytov kremencov roztrúsených voľne na povrchu a plytko pod povrchom.
Bratislavská regionálna koľajová spoločnosť

Bratislavská regionálna koľajová spoločnosť a. s. (skratka a VKM: BRKS) bol alternatívny železničný dopravca, založený Bratislavským samosprávnym krajom ako reakcia na ukončenie osobnej dopravy na tratiach 112 a 113 vo februári 2003. 
V spoločnosti mal kraj 51% vlastnícky podiel, 4% tvorili obce Záhorská Ves, Vysoká pri Morave, Rohožník a Lozorno. Partnermi zo súkromného sektora boli ŽOS Vrútky s 20%, Wagon Service Travel s 12% a Connex Transport AB s 13% podielom. 
14. septembra 2011 bol na spoločnosť vyhlásený konkurz.

Dopravná činnosť

Osobná doprava
Od 4.júna 2003 mala spoločnosť licenciu na prevádzkovanie železničnej dopravy. Od 7. júla 2003 spustila dopravu na trati Zohor - Záhorská Ves, od 2. septembra ju rozšírila o úsek Bratislava - Zohor. Spoločnosť plánovala prevádzku osobnej dopravy i úseku trate 112 Zohor-Rohožník a na smery Trnava a Malacky, avšak kvôli nedostatku financií i pojazdných vozidiel postupne opustila aj svoje pôvodné trate. Od decembra 2005 bola na trati 112 osobná doprava zastavená a dopravu na trati 113 prevzala v roku 2006 späť ZSSK.
Nákladná doprava
Ako riešenie krytia strát z osobnej dopravy vstúpila BRKS do nákladnej dopravy, najprv prepravou cementu z Česka do Maďarska, neskôr vozbou ďalších ucelených nákladných vlakov, pri ktorej zotrvala aj po zastavení osobnej dopravy.

Vozidlový park

Osobnú dopravu zahájili s motorovými vozňami radu 830, ktoré odkúpili od ZSSK.V máji 2007 doviezli dve motorové jednotky Plan U odkúpené od holandskej spoločnosti NS Reizingers s evidenčnými číslami 193 a 125. Dodané mali byť ešte ďalšie štyri kusy týchto jednotiek, avšak pre problémy s financovaním k tomu nedošlo. BRKS o ich plánovanom využití neinformovala, neoficiálne sa hovorilo o nasadení na trať Bratislava - Zvolen - Košice. Z plánov však zišlo a po dlhodobom odstavení boli jednotky rozobraté v areáli bratislavského Istrochemu.
V nákladnej doprave využívali staršie rušne odkúpené od ZSSK a Českých dráh. V júni 2007 si od nemeckej lízingovej spoločnosti Dispolok prenajali rušeň Siemens ER20, ktorý po deviatich mesiacoch vrátili.
Sokol kobcovitý

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 1980 – 1999 bol 20 - 100 párov. Druh bol charakterizovaný ako fluktujúci a veľkosť populácie mala v tom období mierny pokles od 20 - 50%. Veľkosť územia na ktorom sa sokol kobcovitý vyskytoval bola stabilná, maximálna zmena do 20%. Hniezdenie bolo dokázané alebo predpokladané v 10,30 % mapovacích kvadrátov. Ekosozologický status v roku 1995 bol E - ohrozený druh. V roku 1998 EN:B2acd, EN - ohrozený. V roku 2001 EN - ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2008 – 2012 bol 0 – 10 párov. Krátkodobý trend  i veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov (2000 – 2012) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (1980 – 2012) boli klesajúce. V roku 2012 bol vyhodnotený na Slovensku ako kriticky ohrozený  a bola mu venovaná zvýšená starostlivosť aj podpora hniezdnych možností vyvesením 120 hniezdnych búdok na vhodných lokalitách. V roku 2014 bol oficiálne zaradený medzi kriticky ohrozené druhy Slovenska - CR A2ac; B2ab(ii, iii, iv, v);  C1+ C2a(i, ii); D. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2013 – 2018 bol 0  –  22 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2007 – 2018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (1980 – 2018) bol fluktujúci. Veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola klesajúca. V roku 2019 zahniezdilo 25 párov a vyviedlo 73 mláďat.
Aubusson (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,9 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 425 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlna (pokryv tela)

Vlna je srsť niektorých zvierat, ktorá sa používa ako surovina v textilníctve. Je to dorastajúca surovina, ktorá sa používa od 4. tisícročia pred Kr. a aj v dnešnej dobe má veľký hospodársky význam, napriek mnohým alternatívam akými sú napríklad chemické vlákniny a pod. Označuje sa pridávaním typických zvieracích adjektív ako napr. ovčia vlna, angorská vlna, alpaková vlna alebo niekedy aj priamo napr. ťavia srsť.
Podľa pôvodu sa rozlišuje napr. ovčia vlna a jej poddruhy ako napr. merino vlna z merino oviec. Ďalej je to napr. alpaková vlna z alpaka, ktorá udržuje teplo päťkrát lepšie ako ovčia vlna. Mohér z angorskej kozy má zas väčšiu hustotu ako ovčia vlna.
Faramans (Ain)

Polohopis

Faramans má rozlohu 11,22 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Faramans má 661 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Svetová sionistická organizácia

Členstvo a delegácie

Členstvo v Svetovej sionistickej organizácii bolo otvorené pre všetkých Židov a právo hlasovať pre delegátov na kongrese bolo zabezpečené nákupom šekelu. Jednotlivé delegácie z celého sveta a s rôznou politickou príslušnosťou a náboženskými tradíciami sa na kongrese zoskupovali skôr podľa ideológie než podľa krajiny pôvodu.

Sesterské organizácie

Financie Svetovej sionistickej organizácie spravovala Židovská koloniálna banka (Jewish Colonial Trust), ktorá bola založená v Bazileji roku 1899 so sídlom v Londýne. Nákup pozemkov zaisťoval Židovský národný fond, založený roku 1901. Keren ha-jesod („Zakladací fond“), založený roku 1920 v Londýne bola nadácia, ktorá slúžila pred založením Izraelu, na podporu aktivít sionistov a jišuvu, prostredníctvom spoločností ako boli Palestine Electric Company, Palestine Potash Company a Anglo-palestínska banka.

Svetový sionistický kongres

Svetový sionistický kongres (hebr. : הקונגרס הציוני העולמי), známy aj ako „Parlament židovského ľudu“ je najvýznamnejšie demokratické zhromaždenie Židov na svete. Volí svojich zástupcov a rozhoduje o plánoch Svetovej sionistickej organizácie a Židovskej agentúry. Každý Žid, ktorý má viac ako osemnásť rokov a je členom sionistickej asociácie má právo hlasovať.
Od roku 1897 do roku 1901 sa konal sionistický kongres každoročne. V rokoch 1903-1913 a 1921-1939 každý druhý rok a od roku 1946 sa kongres konal každé dva roky v rôznych európskych mestách. Cieľom delegátov bolo vybudovať infraštruktúru pre židovstvo (jišuv) v Palestíne. Od druhej svetovej vojny, po založení Izraela sa kongresy konajú každých štyri alebo päť rokov v Jeruzaleme. V súčasnosti je najväčšou frakciou na kongrese koalícia zložená z Kadimy, Strany práce-Merec, Merkaz (reprezentuje konzervatívny judaizmus) a ARZA (reprezentuje reformný judaizmus).