google/wiki40b huggingface dataset:
Štefan Papp

Životopis

Po roku 1968 pôsobil vo farnostiach Nižná Rybnica a Vyšné Nemecké. V rokoch 1979 až 1984 bol šéfredaktorom časopisov Slovo a Blahovistnik. Je autorom mnohých historických a liturgických článkov týkajúcich sa Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku. Tiež je autorom gramoplatní s naspievanými staroslovanskými liturgickými textami v mukačevskom nápeve vydanými v ČSSR v pražskom vydavateľstve Supraphon v r. 1969, ktoré boli prevydané aj v USA. Boli určené ako učebná pomôcka pre kantorov.
Sergej Vladimirovič Iliušin

Začiatky

Sergej Vladimirovič Iliušin sa narodil v chudobnej roľníckej rodine. Do školy začal chodiť až v deviatich rokoch. Chudobné pomery ho od mladosti nútili pracovať. Od 15 rokov preto pracoval ako pomocný robotník na blízkom letisku. Tam sa po prvýkrát stretol s rozvíjajúcim sa letectvom. Od detstva sa sám učil matematiku, fyziku a chémiu. Po vypuknutí prvej svetovej vojny bol roku 1916 povolaný do armády, kde slúžil ako letecký mechanik. V priebehu roku si Iliušin spravil letecký kurz. Cez občiansku vojnu vstúpil do Červenej armády, kde opäť slúžil vo funkcii leteckého mechanika. Po skončení revolúcie absolvoval štúdium na Moskovskej leteckej technickej škole, ktoré ukončil v roku 1926. Už na škole vytvoril niekoľko projektov klzákov. Po škole nastúpil do vedecko výskumnej komisie vzdušných síl.

Na čele konštrukčnej kancelárie

V roku 1931 Iliušin založil konštrukčnú kanceláriu, kde pôsobil ako vedúci letecký konštruktér. Stroje, ktoré projektoval sa po prvýkrát presadili v roku 1936, kedy bolo pomocou jeho lietadiel dosiahnutých niekoľko rekordných diaľkových a výškových letov. Tieto stroje sa počas druhej svetovej vojny po určitých úpravách stali známe ako DB-3 alebo tiež Il-4. Boli to prvé sovietske lietadlá, ktoré už v auguste 1941 bombardovali Berlín. Podstatne známejšie ako jeho diaľkové bombardéry sa cez druhú svetovú vojnu stali bojové stroje Il-2. Išlo o jednomotorové, dobre pancierované stroje pre podporu pozemných vojsk. Pôvodnú dvojmiestnu koncepciu musel Iliušin najprv na žiadosť kompetentných orgánov prestavať na jednomiestny stroj. Boje na fronte čoskoro ukázali, že bez zadného strelca sa lietadlá nepresadia. Il-2 získali na fronte čoskoro dobrú povesť a stali sa jednou z hlavných zbraní Sovietskeho zväzu vo vojne. Do konca vojny bolo vyrobených vyše 32 000 kusov, čo zo stroja robí jedno z najviac vyrábáných vojenských lietadiel histórie. Iliušin medzitým okrem zdokonaľovania Il-2 začal pracovať na strojoch s prúdovými motormi.
Po prúdovom bombardéri Il-28, sa začal sústrediť na civilný sektor. Prvé z civilných dopravných lietadiel bolo označované Il-12. Nasledoval Il-14, Il-18 a najmä Il-62 s kapacitou 162 miest a cestovnou rýchlosťou 900 km/h. Vyvinul tiež rad mohutných dopravných lietadiel počínajúc Il-76, ktorý bol po prvýkrát predvedený na aerosalóne v Paríži v roku 1971. Stroj s cestovnou rýchlosťou 850 km/h je schopný niesť náklad s hmotnosťou 40 000 až 70 000 kg.
V roku 1976 sa začali letové skúšky posledného, Iliušinom skonštruovaného lietadla, ktorým je Il-86 s kapacitou 350 cestujúcich. Jeho uvedenia do prevádzky sa už ale Sergej Vladimirovič Iliušin nedožil. Zomrel vo veku nedožitých 83 rokov v Moskve.
Gizia

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 633 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Suchý (geomorfologická časť)

Vymedzenie

Územie zaberá severnú časť Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Východným smerom susedí Rudnianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), zvyšok územia obklopujú už len časti pohoria. Na juhu pokračujú Nitrické vrchy časťou Rokoš a Rokošské predhorie, juhozápadným smerom leží Kšinianska kotlina. Západným smerom sa rozkladá už podcelok Zliechovská hornatina s časťami Kňaží stôl a Slatinská brázda a severne leží Belianska kotlina a Temešská vrchovina.

Ochrana územia

Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a leží tu osobitne chránená prírodná rezervácia Rysia.

Turizmus

Hlavnou magistrálou je hrebeňom vedúci  červeno značený chodník, ktorý z Rokoša vedie cez Čierny vrch, Suchý vrch a Demovec do sedla pod Homôľkou. Z rázcestí vedú chodníky do obcí v podhorí, napr.  modrá z Demovca a  zelená z lokality pod Capárkou do Závady pod Čiernym vrchom,  zelená zo Závadskej poľany do Valaskej Belej,  modrá zo Suchého vrchu do Liešťan a ďalšie. Atraktívne sú najmä najvyššie vrchy, poskytujúce zaujímavé výhľady.
Lewis and Harris

Geografia

Napriek tomu, že ide o celistvý ostrov, nemá v angličtine ani gaelčine vlastný názov, ale je zložený z názvov Lewis a Harris, ktorými sú označované dve časti, na ktoré býva ostrov tradične rozdeľovaný. Názvy Lewis a Harris sú používané akoby išlo o dva samostatné ostrovy, hoci ide o jeden veľký ostrov.
Severná časť, Lewis, je rovinatejšia a pred územnosprávnou reformou v roku 1975 ležala v grófstve Ross and Cromarty. Južná časť, Harris, je hornatejšia a pri Tarberte je rozdelená 850-metrovou šijou na dve menšie časti. Pred reformou v roku 1975 patril Harris do grófstva Inverness-shire. Od roku 1975 patrí celý ostrov do samostatnej oblasti pre súostrovie Vonkajšie Hebridy – Western Isles Council (po škótskogaelsky Comhairle nan Eilean Siar).
Najvyšší vrch ostrova, Clisham, leží na Harrise a dosahuje výšku 799 m n. m.
Saint-Vallerin

Poloha

Obec má rozlohu 6,73 km². Najvyšší bod je položený 415 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amazy

Poloha

Obec má rozlohu 13,74 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montgivray

Poloha

Obec má rozlohu 25,48 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 696 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ananka (mesiac)

Obežná dráha

Ananke obieha okolo Jupitera s veľkou excentricitou a inklináciou v retrográdnom (opačnom) smere. Od roku 2000 bolo objavených 8 nepravidelných satelitov s podobnou obežnou dráhou. Orbitálne prvky sú z roku 2000. Menia sa v závislosti od slnečných a planetárnych porúch. Ananke je najväčší známy satelit tejto skupiny mesiacov, a tiež najväčší známy pozostatok z pôvodného asteroida, ktorého rozpadom vznikla rodina Ananke.
Beuzeville (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 23,25 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 293 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Serafín

Mladosť

Jozef Serafín sa narodil 3. februára 1922 v Kamennej Porube v roľníckej rodine ako najstarší syn zo štyroch detí Michala a Márie, rodenej Pačutovej. Detstvo a mladosť prežil až do roku 1942 v rodisku, odkiaľ ako 20 ročný musel narukovať do slovenskej armády.

Druhá svetová vojna

Spolu s ostatnými vojakmi bol na jar 1943 odvelený na front v Bielorusku. Odtiaľ jeho jednotku presunuli do Talianska kde prebehol k talianskym partizánom. Bojoval aj v Alžírsku. V Spojenom kráľovstve sa prihlásil do československej obrnenej brigády, ktorú roku 1944 nasadili do bojov pri francúzskom Dunkerque. Trvalo ešte necelý rok, kým vkročil do západných Čiech, kde preňho skončila vojna. Za vojnové zásluhy bol povýšený do hodnosti majora Českej armády. V roku 2004 mu bol udelený rad - Rytier čestnej légie Francúzskej republiky.

Povojnové obdobie

Po vojne sa oženil s Martou, rodenou Márovou a spolu vychovali 5 detí. Pracoval v Litvínove v Čechách a po vojne zažil obdobie prenasledovania príslušníkov západného odboja a kresťanov zo strany komunistov. V tom období prejavil veľkú mravnú silu a osobnú statočnosť, keď nie raz poskytol útočisko a azyl internovanému biskupovi Dr. Vasiľovi Hopkovi. Jozef Serafín zomrel 11. september 2006 v Prahe, kde je aj pochovaný.
Otto Tomeček

Životopis

V roku 1953 – 1957 absolvoval štúdium na Fakulte prírodných vied VŠP v Bratislave, 1969 získal titul RNDr., 1986 CSc., 1990 docent, 1998 bol vymenovaný za profesora. Pôsobil v Žiline ako učiteľ, na Pedagogickom inštitúte v Martine ako odborný asistent (1961 – 65) a na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici ako odborný asistent a neskôr ako docent (1965 – 1992) a od roku 1992 ako profesor. Bol členom redakčnej rady Acta Universitatis Mathaei Belii, séria chémia (Banská Bystrica). Autor odborných publikácií, vysokoškolských učebníc, učebných textov a metodických príručiek pre základné, stredné a vysoké školy, Publikoval vedecké a odborné práce. Bol autorom dvoch patentov. V roku 1998 kandidoval na prezidenta Slovenskej republiky, k zvoleniu mu chýbali štyri hlasy.
Jeho syn Oto Tomeček pôsobí ako historik na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Voľby do Slovenskej národnej rady v roku 1964

Voľby do Slovenskej národnej rady sa uskutočnili 14. júna 1964.

Popis volieb

Išlo o súčasť volieb do zastupiteľských orgánov Česko-Slovenska roku 1964, kedy sa v priebehu jedného volebného aktu rozhodovalo o zložení zastupiteľských zborov na všetkých úrovniach, teda do teda do miestnych národných výborov a mestských národných výborov, do okresných národných výborov, do krajských národných výborov a do Národného zhromaždenia a tiež do Slovenskej národnej rady. Volení boli aj sudcovia okresných súdov.
Išlo o posledné voľby do slovenskej národnej rady pred vykonaním federalizácie Česko-Slovenska, teda o posledné voľby, kedy Slovenská národná rada nemala svoj náprotivok v Českej národnej rade. Zároveň išlo o druhé voľby do slovenskej národnej rady od zrušenia Zboru povereníkov čoby kolektívneho zákonodarného orgánu Slovenska.
Kružlová

Erb

V modrom štíte na zelenej pažiti je zlatovlasý striebroodetý muž, ktorý oboma zdvihnutými rukami pridržiava na hlave položený veľký zlatý obilný snop. Znamenie erbu tvorí poľnohospodársky motív podľa obecného pečatidla z roku 1868. Erb bol prijatý  obecným zastupiteľstvom 18. júna 1999 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: K-147/1999. Autormi erbu sú Jozef Novák a Ladislav Čisárik.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách modrej, žltej, modrej, bielej a zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
The Book of Taliesyn

Charakteristika albumu

Druhý album Deep Purple pokračuje v ceste začatej jeho predchodcom Shades of Deep Purple. Stále môžeme ešte hovoriť o platni vychádzajúcej z bigbítu rokov šesťdesiatych. K neskorším hardrockovým expresom sa kapela posunula len o malý krôčik. K výrazným titulom na albume patrí pieseň „Kentucky Woman“, prevzatá z repertoáru Neila Diamonda. Je klasickým prípadom momentálneho vývoja kapely, keď pod klenúcou sa výraznou melódiou sa objavuje už moderne vyrovnaná hardrocková rytmika.
Bainville-aux-Miroirs

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bromid kademnatý

Použitie

Bromid kademnatý sa používa pri výrobe fotografických filmov, v rytectve a litografii.

Príprava

Bromid kademnatý sa pripravuje zahrievaním kadmia s parami brómu. Možno ho pripravovať aj pôsobením ľadovej kyseliny octovej alebo acetylbromidu na suchý octan kademnatý. Alternatívnou cestou je rozpúšťanie kadmia alebo oxidu kademnatého v kyseline bromovodíkovej a odparením vzniknutého roztoku v inertnej atmosfére hélia.
Havange

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 450 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žigmund I. (Poľsko)

Životopis

Žigmund sa spočiatku usiloval o nástupníctvo po svojom najstaršom bratovi českom a uhorskom kráľovi Vladislavovi II. Zmluvami vo Viedni z roku 1515 rezignoval na nástupnícke právo v Uhorsku v prospech Habsburgovcov. Za to sa cisár Maximilián I. Habsburský musel vzdať spojeneckej zmluvy s veľkým kniežaťom moskovským Vasilijom III. a prípadnej podpory rádu nemeckých rytierov v Prusku, s ktorým mal Žigmund spory.
Listinou z 27. novembra 1499 získal od svojho brata Vladislava ako léno Hlohovské kniežatstvo. Potom získal v decembri 1501 tiež Opavské kniežatstvo, vykúpené od Jána Korvína, a v septembri 1504 bol menovaný najvyšším kráľovským miestodržiteľom Sliezska. Viedol tri vojny s Moskvou v rokoch 1507 – 1508, 1512 – 1522 a 1534 – 1537, počas ktorých Litva prišla okrem iného o strategický dôležitý Smolensk (1514).
V roku 1519 mu bol udelený Rád Zlatého rúna (č. 161).
Roku 1519 vstúpil do vojny s rádom nemeckých rytierov, v ktorého čele stál jeho synovec Albrecht Hohenzollernský. Ten prijal roku 1525 luteránsku reformáciu, Prusko sekularizoval a zložil zaňho Žigmundovi lénny sľub. V rokoch 1526 – 1529 včlenil do poľského štátu dovtedy samostatné Mazovské vojvodstvo, kde zomrel posledný piastovský vládca Jan IV. Roku 1537 musel čeliť odboju šľachty, ktorá nakoniec ustúpila.
Za Žigmundovej vlády došlo ku kultúrnemu rozkvetu Poľska v duchu renesancie, ktorej nástup bol spojený s kráľovou druhou manželkou Bonou Sforzou. Spoločne s ňou prišli na poľský dvor aj jej početní dvorania. Následný spoločenský život na kráľovskom dvore sa stal vzorom aj pre spoločnosť z vyšších poľských kruhov. Kráľovná nezostala len pri tom a začala pozývať do Poľska tých najvýznamnejších architektov a umelcov.
Jette

Obyvateľstvo

Jette má približne 46 818 obyvateľov (2010).
Calder Cup

Pôvod

Pohár je pomenovaný po Frankovi Calderovi, ktorý bol prvým prezidentom NHL. Je po ňom pomenovaná aj Calder Memorial Trophy, ktorou je každoročne ocenený najlepší nováčik v NHL.

História

Najčastejšie trofej získal klub Hershey Bears, ktorý oslavoval jedenásťkrát. Cleveland Barons sú druhí najúspešnejší s deviatimi titulmi a Springfield Indians získali sedem titulov a v rokoch 1960-62 boli jediným klubom, ktorý dokázal vyhrať trofej trikrát po sebe. Trikrát v histórii sa jednej organizácii podarilo vyhrať súčasne Stanley Cup aj Calder cup. V rokoch 1976 a 1977 Montreal Canadiens aj farma Nova Scotia Voyageurs získali obe trofeje. V roku 1995 sa to isté podarilo New Jersey Devils a Albany River Rats.
Estreux

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 947 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mlok bodkovaný

Opis

Obýva skoro celú Európu smerom do západnej Ázie, okrem Portugalska, Španielska, juhu Francúzska, severnej Škandinávie a stepných oblastí Ruska a Ukrajiny. Je hojne rozšírený, v areáli svojho výskytu je to najbežnejší druh mloka. Na párenie obľubuje plytké jazierka s pomalým tokom. Obýva aj záhrady a mestá. 
Dorastá do 11 cm. Dožíva sa do 20 rokov. Má hladkú, zamatovú pokožku. Na území Slovenska je to najhojnejší druh mloka.
Samce sú trochu väčšie ako samice. Samce a samice sú hnedé alebo olivové s červeným alebo oranžovým bruchom a čiernymi škvrnami. Samce majú stredom chrbta vedený tmavý pás, samice majú vedľa stredu vedené dva pásy. Sfarbenie je všeobecne fádne, ale samce počas párenia zvýraznia svoj plutvový lem aj škvrny.

Spôsob života

Žijú na súši blízko vody, kde sa pária. Sú aktívne hlavne v noci, keď lovia hmyz, slimáky a červy. Cez deň sa ukrývajú. Cez zimu hibernujú na súši, ale v miernom podnebí boli pozorované aj prezimovania vo vode. Z úkrytov vyliezajú začiatkom apríla. Samce vábia partnerku tancom. Vajíčka kladú do vody a prichytia ich o vegetáciu, ktorú samice ohýbajú a vajíčka tak schovávajú. Kladú 200 až 300 vajíčok v jednej znáške (70 – 190). Liahnu sa za 10 až 20 dní. Larvy sú veľké 2 až 3 cm a majú veľké žiabre, ktoré v dospelej fáze nahradia pľúca a dýchanie kožou. Larvy žijú hlavne na dne, kde lovia bentické bezstavovce.
Boli pozorované viaceré prípady pedomorfizmu (párenie lariev), ale väčšinou všetky jedince metamorfujú.
Availles-Thouarsais

Poloha

Obec má rozlohu 10,85 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Google Labs

Google Labs bola webová stránka, na ktorej Google demonštroval a testoval nové projekty, ktoré ešte neboli plne funkčné. Slúžila ako testovacia pôda pre nové projekty v štádiu vývoja. Týmto spôsobom Google získaval spätnú väzbu pre produkty pred vydaním konečnej verzie. Niektoré projekty Googlu ako Gmail a Google Calendar sa neobjavili na stránke Google Labs a na ich testovanie bola potrebná pozvánka.

Zrušenie

V júli 2011 Google oznámil, že ruší Google Labs.
Mnohé experimenty boli prerušené, aj keď niektoré z nich sa presunuli na hlavné vyhľadávacie stránky.
Julienne

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 51 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 447 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luka Šulić

Mladosť

Šulić sa narodil v Maribore v Slovinskej socialistickej republike v Juhoslávia. Šulićov otec Božo (vďaka ktorému má Šulić okrem slovinského Šulić aj chorvátske občianstvo) pochádza z Dubrovníka v Chorvátsku a jeho matka Alja pochádza z Izoly v Slovinsku. Jeho otec je taktiež violončelista a viacerí členovia jeho rodiny sú spätí s hudbou.

Osobný život

Dňa 7. júla 2017 sa vtedy 29-ročný Luka Šulić oženil s Tamarou Zagoranskou počas intímneho obradu v Slovinsku. Pár je spolu od roku 2015 a v decembri 2016 sa zasnúbili na dovolenke na Novom Zélande.

Kariéra

Luka Šulić vystupuje po celom svete a spája sólové klasické vystúpenia s vystúpeniami svojho partnera. Získal sériu špičkových cien na prestížnych medzinárodných hudobných súťažiach, vrátane prvej a špeciálnej ceny na medzinárodnej súťaži violončiel VII Lutosławski vo Varšave (2009), prvú cenu v súťaži Európskej vysielacej únie s názvom „New Talent“ (2006) and first prize at the Royal Academy of Music Patron’s Award in Wigmore Hall (2011).
Absolvoval niekoľko sólových a komorných vystúpení v Európe, Južnej Amerike a Japonsku na významných miestach ako Wigmore Hall, Amsterdam Concertgebouw, Vienna Musikverein a Konzerthaus. Ako sólista vystupoval s orchestrami ako napríklad Nemeckou rozhlasovou filharmóniou, Austrálskym komorným orchestrom, Varšavskou filharmóniou, Ruským symfonickým orchestrom a ďalšími.
Šulić začal svoje hudobné vzdelanie v Maribore vo svojich piatich rokoch. V pätnástich rokoch, sa stal jedným z najmladších študentov, čo nastúpil na Hudobnú akadémiu v Záhrebe do triedy prof. Valtera Dešpalja, ktorú absolvoval v osemnástich rokoch. Pokračoval vo svojom vzdelaní vo Viedni s prof. Reinhard Latzko. V roku 2011 Šulić absolvoval štúdium magisterského titulu s Matsom Lidstromom na Kráľovskej akadémii hudby v Londýne.
Jeho hlavný úspech sa začal, keď sa rozhodol spojiť sily so svojím priateľom a bývalým súperom violončelistom Stjepanom Hauserom. V januári 2011 nahrali na internetový server YouTube vlastnú verziu skladby „Smooth Criminal“ od Michaela Jacksona. V priebehu niekoľkých týždňov sa ich video dostalo do virálneho prostredia a získalo viac ako 7 miliónov zhliadnutí. To viedlo k rekordnej dohode so spoločnosťou Sony MASTERWORKS a pozvánkou na vstup na celosvetové turné Eltona Johna.
Duo sa objavilo v televíznej relácii stanice National TV ako napríklad The Tonight Show s Jayom Lenom, The Ellen DeGeneres Show (dvakrát za 6 mesiacov) a v TV Total Stefana Raaba v Nemecku.
V januári 2012 sa objavili ako špeciálni hudobní hostia v televíznom seriáli stanice Fox Glee, kde v sekcii Michaela Jacksona vystupovali so skladbou „Smooth Criminal“. Toto bolo po prvýkrát, čo inštrumentálne duo vystúpilo v pozícii hostí. Skladby skupiny 2Cellos, na ktorých sa zúčastnili herci Grant Gustin a Naya Rivera, debutovali na 10. mieste v rebríčku Billboard Hot 100 Digital Songs Chart a pristálo na albume 2Cellos v Top 100.
Daskylos (syn Tantala)

Daskylos (starogr. Δάσκυλος – Daskylos) je v gréckej mytológii syn lýdskeho kráľa Tantala.
Daskylos bol vládca Mariandynie v Bithýnii. So svojou manželkou Anthemoisiou mali synov, Lyka, Priola a Otrea Keď hrdina Hérakles odišiel do krajiny Amazoniek, aby odkiaľ priniesol pás ich kráľovnej Hippolity, navštívil cestou aj ich syna Lyka, vládcu Mýsie. Hérakla potom sprevádzal ich syn Priolas. Ako poďakovanie za pomoc im Hérakles neskôr pomohol podmaniť si okolité národy.
Pégairolles-de-Buèges

Poloha

Obec má rozlohu 13,35 km². Najvyšší bod je položený 780 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 48 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
A-102 (SA-7)

Ciele misie

Misia mala zopakovať úspešný predchádzajúci test A-101 a uskutočniť letový test ďalšej makety kozmickej lode Apollo. Maketa Apollo sériového čísla 15 bola mierne odlišná od makety 13 použitej pri predchádzajúcej misii. Jedna skupina trysiek bola vybavená zariadením na meranie teploty a vibrácií pri prelete atmosférou. Únikový systém mal na oddelenie použiť vlastný zdvihový a hlavný motor. Raketa Saturn I bola tiež mierne modifikovaná. Zmenené boli prvky ozubeného súkolia v turbočerpadlách motorov prvého stupňa H-1. Práve zlyhanie jedného z ozubených kolies malo na svedomí výpadok jedného z motorov pri predchádzajúcej misii. Raketa mala po prvýkrát  programovateľný letový počítač. Predtým boli rakety vybavené predprogramovaným riadiacim počítačom, ktorý neumožňoval vysporiadať sa s neočakávanými udalosťami. To sa s novým počítačom zmenilo, nakoľko už mohol byť preprogramovaný počas letu a mohol tak byť pružne prispôsobený na zvládnutie neočakávaných porúch, abnormálnych aerodynamických podmienok a ďalších potenciálne nebezpečných situácií.

Priebeh letu

Prvý a druhý stupeň (S-I a S-IV) a prístrojová jednotka IU boli na Cape Canaveral dopravená v júni 1964. Pri kontrole pohonného systému bola zistená trhlina na motore H-1 číslo šesť prvého stupňa. Pozemný personál tak mal po prvýkrát vymeniť motor na rakete Saturn I. Neskôr bolo ale rozhodnuté o demontáži všetkých ôsmich motorov a odoslaniu späť výrobcovi (Pratt&Whitney Rocketdyne). Výmena motorov odložila štart zhruba o štrnásť dní. Ďalšie zdržanie si vyžiadali hurikány štvrtého stupňa Cleo a Dora, ktoré sa sformovali koncom augusta. Cleo prešiel oblasťou Karibiku a zasiahol pobrežie Floridy. Dora zasiahla sever Floridy a prešla cez celý polostrov.
Štart sa konal 18. septembra predpoludním miestneho času. Zážih prvého stupňa trval 147 sekúnd, potom sa úspešne oddelil. Druhý stupeň bol zažihnutý 160 sekúnd po štarte a dohorel 621 sekúnd po štarte. Únikový systém bol odhodený súbežne s prvým stupňom. Prístroje na palube makety lode Apollo vysielali telemetrické dáta po dobu piatich obehov. Vstup do atmosféry nastal po päťdesiatom deviatom obehu nad Indickým oceánom. Všetky úlohy boli splnené a misia bola úspešná. Len kamerové podvesy neboli nájdené, pretože dopadli ďalej od predpokladaného miesta.