google/wiki40b huggingface dataset:
Hemodiafiltrácia

Hemodiafiltrácia je jedna z metód náhrady obličiek. Niekedy sa klasifikuje ako forma dialýzy (v širšom zmysle). Hemodiafiltrácia je kombinácia hemodialýzy (v užšom zmysle) a hemofiltrácie, čiže k hemofiltračnému okruhu je pridaný dialyzátový tok.
K polopriepustnej membráne hemofiltra sa privádza dialyzačný roztok, tak aby látky s malou a strednou molekulovou hmotnosťou prechádzali prostredníctvom difúzie cez polopriepustnú membránu podľa koncentračného spádu. Súčasne sa membránou vyfiltruje z krvi veľký objem a s ňou konvekciou prechádzajú cez polopriepustnú membránu aj nízkomolekulové a strednomolekulové rozpustené látky. Kvapalina, ktorá bola odčerpaná, je nahradzovaná substitučným roztokom.
Experiment s vtákom vo výveve

Maľba

V porovnaní s predchádzajúcim obrazom Filozof prednáša o planetáriu (po anglicky A Philosopher giving a Lecture on the Orrery), dnes vystaveným v Derbskom múzeu, má Experiment na vtákovi vo výveve značný emocionálny náboj. Maľba, vysoká 183 a široká 244 centimetrov, ukazuje bieleho kakadua, ktorý sa chveje v panike, ako je vzduch z nádoby postupne odsávaný. Prizerajúci predstavujú rôzne emócie: jedna z dievčat úzkostne sleduje smrť vtáka, zatiaľ čo druhá sa ani nepozerá a je upokojovaná svojím otcom; dvaja muži (z ktorých jeden meria čas) a chlapec sledujú pokus so záujmom, zatiaľ čo dvaja milenci naľavo si ho ani nevšímajú. Sám učenec sa díva z obrazu a vyzerá, ako by sa diváka pýtal, či má pokračovať a zabiť vtáka alebo má vzduch napustiť späť a zachrániť ho. Okrem detí vtákovi nikto sympatie nevenuje. David Solkin predpokladá, že predmetom maľby je ukázať vecný odstup vyvíjajúce sa vedecké spoločnosti. Úzkosť kakadua vo výveve vyvoláva len pozorné preštudovanie. Bola objavená aj skica od Josepha Wrighta, kde je scéna trochu odlišná: učenec upokojuje dievčatá a je zrejmé, že vták prežije. Kompozícii tu chýba sila finálnej verzie obrazu.
Kakadu bol v časoch Josepha Wrighta vzácnym druhom a „jeho život by v skutočnosti nikto pre taký experiment neriskoval“. Výberom tohto vzácneho druhu ako vedecké obete Wright nielen vytvoril dramatickejšie subjekt, ale tiež chcel možno vypovedať o hodnotách vo vtedajšej osvietenskej spoločnosti. Kakaduovo biele operenie navyše v tmavej miestnosti vyniká.
Na stole je k videniu aj ďalšie vybavenie, ktoré učenec pre pokus využil: teplomer, nástroj na zhasnutie sviečky, zátka a dve Magdeburské pologule. Samotná výveva je vykreslená do jemných detailov a je tak verným záznamom toho, ako tento nástroj vyzeral vo Wrightově dobe.
Silný centrálny zdroj svetla vytvára šerosvit. Osvetlenie scény je popisované ako „tak žiarivé, že môže ísť len o svetlo odhalenie“. Zdroj svetla je skrytý za nádobou na stole, vedľa ktorej je k videniu náznak lampového skla, ale David Hockney predpokladá, že samotná nádoba môže obsahovať síru a byť tak silnejším zdrojom svetla ako sviečka či plynová lampa, aj keď v predchádzajúcej Wrightovej štúdii obrazu je viditeľný svietnik a plameň zrkadliace sa v nádobe. Zaujímavé na maľbe je aj to, že sú na nej zobrazené archetypy ľudí, nie špecifické osoby.
Saint-Méard-de-Drône

Poloha

Obec má rozlohu 8,95 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 477 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sopotnická dolina

Sopotnická dolina leží v juhozápadnej časti Nízkych Tatier. Preteká ňou potok Sopotnica. Do tejto doliny vedie asfaltová cesta a s ňou aj zeleno-značkovaný chodník z Brusna na Veľkú Chochuľu (1 753 m n. m.).
V spodnej časti sa nachádza malý vápencový kaňon. Lesy sú tu prevažne zmiešané, v najvyšších polohách ihličnaté, tvorené smrekom, vyššie kosodrevinou a subalpínskym stupňom (hole). Dobré podmienky tu nachádza medveď hnedý.
Židovská záhrada

Židovská záhrada je názov pre druhý najstarší židovský cintorín v Prahe. Cintorín sa nachádzal na pražskom Novom Meste medzi dnešnými ulicami Spálená, Purkyňova, Jungmannova a Lazarská. Na tomto cintoríne sa pochovávalo najneskôr od roku 1254 až do roku 1478, kedy tento priestor v pozdĺžnej osi preťala Vladislavova ulica a bol premenený na stavebné parcely, takže aj dnes je celá záhrada zastavaná či vydláždená. Rekonštrukciu areálu pred lokáciou Nového Mesta pražského vykonal Štátny ústav pre rekonštrukciu pamiatkových miest a objektov roku 1980.
Medzi rokmi 1900 - 1920 sa našli prvé židovské náhrobky pri stavebných prácach pre nájomné domy vo Vladislavovej ulici, päť fragmentov kamenných náhrobných kameňov bolo vyzdvihnutých a uložených v Lapidáriu Národného múzea v Prahe.
V rokoch 1978 - 1980 boli pred výstavbou metra likvidované domy v južnej časti Vladislavovej ulice (čp. 73/II), v uliciach Charvátovej (čp. 1404/II) a Purkyňovej (čp.56/II). Záchranný archeologický výskum archeologického oddelenia Pražského strediska štátnej pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody, vedený Helenou Olmerovou vtedy zdokumentoval ďalšie hroby.
Roku 1997 bol v dôsledku zámeru Českej sporiteľne vybudovať v tejto lokalite podzemné garáže urobený záchranný archeologický výskum, ktorý sa dotkol parciel domov čp. 76/II a 1350/II vo Vladislavovej ulici. Pri prieskume sa v lokalite našli hebrejské náhrobky a prosté kostrové hroby, ktorých počet sa odhaduje asi na 400. Roku 2000 však boli archeologické práce na základe protestov židovských obcí ukončené (židovské predpisy požadujú neporušiteľnosť hrobov na večné časy). Podzemný priestor Židovskej záhrady bol neskôr vyhlásený za kultúrnu pamiatku a hroby, ktoré boli ponechané namieste, boli opatrené betónovým sarkofágom.
Tomáš Marcinko

Klubový hokej

Marcinko je odchovancom košického hokeja. V roku 2005 si ho v CHL Import Drafte z 55. miesta vybral klub Barrie Colts a v roku 2006 ho draftoval v štvrtom kole z celkového 115. miesta klub NHL – New York Islanders. Pred súťažným ročníkom 2006/2007 odišiel do zámoria, kde dva roky pôsobil v juniorskej OHL v klube Barrie Colts. V ročníku 2007/08 bol kapitánom mužstva a v 57 zápasoch strelil 23 gólov a pridal 29 asistencií. V apríli 2008 podpísal s New Yorkom Islanders dvojcestnú trojročnú zmluvu. Následne odohral štyri sezóny vo farmárskom klube AHL Bridgeport Sound Tigers. Po tom, ako sa nepresadil v prvom tíme sa pred sezónou 2012/2013 rozhodol pre návrat do Európy. V septembri 2012 absolvoval skúšku vo švédskom klube Modo Hockey, no po štyroch dueloch so ziskom jednej asistencie sa vedenie švédskeho tímu rozhodlo neponúknuť mu zmluvu. Po neúspechu vo Švédsku podpísal zmluvu do konca sezóny s extraligovým tímom HC Košice. V Košiciach pôsobil aj v sezóne 2013/2014, kedy získal titul v slovenskej extralige. Pred sezónou  2014/2015 podpísal ročný kontrakt s tímom z českej hokejovej extraligy HC ČSOB Pojišťovna Pardubice následne sa s klubom dohodol na predĺžení zmluvy o ďalší rok. Sezónu 2016/2017 odohral v drese nováčika Kontinentálnej hokejovej ligy v čínskom Kunlun Peking.

Reprezentácia

Slovensko reprezentoval na MS 20 v rokoch 2007 a 2008. Tréner reprezentácie Vladimír Vújtek ho nominoval na ZOH 2014 v Soči a taktiež aj na IIHF 2014.
Nolivaranfaru

'Nolivaranfaru' (maldiv. ނޮޅިވަރަންފަރު‎) je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 639 (jún 2006), dĺžka ostrova 3 800 m, šírka 900 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 281,59 km.
Hlava XXII (román)

Historický kriticizmus a Hlava XXII

Významné diela literatúry sú väčšinou inšpirované životnými skúsenosťami autorov tak ako aj udalosťami v obdobiach, v ktorých boli napísané. Výnimkou nie je ani Hlava XXII, ktorá obsahuje fragmenty autorovej minulosti a taktiež poukazuje na udalosti, ktoré sa diali v čase, keď na nej pracoval. Nie je žiadnych pochýb o tom, že toto dielo je akousi ukážkou absurdity vojny. Ale treba si uvedomiť, že aj keď sa jej dej odohráva v roku 1943 a teda v čase 2. svetovej vojny, napísaná bola až v 50. rokoch 20. storočia.
Toto obdobie, ako ho nazval Bernard Baruch, multimilionár, finančník a poradca vtedajšieho prezidenta Spojených štátov amerických, sa zapísalo do dejín ako studená vojna. Vo svojej reči poukázal na to, že: "Nenechajme sa oklamať, dnes sme uprostred studenej vojny. Naši nepriatelia sú za hranicami, ale aj doma.“ Tento termín výstižne opisuje stav medzi USA a ZSSR po 2. svetovej vojne.
Strach Američanov z komunizmu mal za následok vznik politickej paranoje, ktorá je tak zjavná v Hlave XXII. Táto paranoja viedla k obviňovaniu zo sympatizovania ku komunizmu vo vlastných radoch. Najvýraznejšie sa o to pričinil senátor USA Joseph Raymond McCarthy, ktorý v roku 1950 obvinil Ministerstvo zahraničných vecí USA, že zamestnáva komunistov aj keď sa to nikdy nepotvrdilo. Jeho činy dali za vznik McCarthizmu, prúdu, známemu tiež ako Hon na komunistov.
Rovnako aj v Hlave XXII je najciteľnejší strach. Hrdina novely pociťuje neovládateľný strach zo smrti a má utkvelé predstavy, že sa ho stále pokúša niekto zabiť. „Nepriateľ,“ odsekol Yossarian a pozorne formuloval myšlienku, „je každý, kto ťa chce pripraviť o život, bez ohľadu na to, ku ktorej strane patrí, a to platí aj o plukovníkovi Cathcartovi."
Ďalšia ukážka strachu a nedôvery vo vlastných ľudí je tá, kde sa kapitán Black bez akýchkoľvek dôkazov nechal počuť, že major Major je komunista. „...a keď podotkli, že s majorom Majorom nie je čosi v poriadku, kapitán Black im oznámil, že major Major je komunista. Pchajú sa všade (komunisti),“ vyhlásil rebelantsky. „Vy sa, chlapci, možno mienite nečinne prizerať, ale ja to tak nenechám. Niečo proti tomu urobím. Odteraz musí každý lump, ktorý vkročí do môjho spravodajského stanu, podpísať prísahu oddanosti. A tomu mamľasovi majorovi Majorovi ju podpísať nedám, aj keby ma o to prosil.“
Postavy v tomto románe si navzájom nedôverovali a žili v neustálom strachu zo zrady. Nakoniec sa ukázalo, že nebojujú ani tak s nepriateľmi ako skôr medzi sebou.
Perrusson

Poloha

Obec má rozlohu 28,94 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 543 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volejbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie

Volejbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie je volejbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 1959 v thajskom Bangkoku, v mužskej i ženskej kategórii súčasne. Volejbalový turnaj sa odvtedy, s výnimkou hier v roku 1999, koná pravidelne. V mužskej kategórii získalo najviac víťazstiev družstvo Indonézie, v ženskej kategórii je to Thajsko.
Informatika

Medzinárodná terminológia

Informatika má rovnaký význam ako v slovenčine napríklad aj vo francúzštine (informatique) a nemčine (Informatik). V angličtine (Information technology) sa študujú oddelene vedy pre teóriu informácie (information science) a vedu o spracovaní informácie výpočtovou technikou (computer science).
Servon-sur-Vilaine

Poloha

Obec má rozlohu 15,26 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 527 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šoltýska

Polohopis

Šoltýska sa nachádza v západnej časti Stolických vrchov vo výške 650 až 800 m n. m. Rozprestiera sa  v trojuholníku tvoreného troma vrchmi Perešom (835 m n. m.), Homračkou (814 m n. m.) a Turčiankou (758 m n. m., vo vrcholovej časti Slovenského Rudohoria. Jej kataster sa rozkladá na ploche 439 ha. Obec leží v údolí kde pramení potok, ktorý sa asi po 2 km vlieva do potoka Kokavka.

Dejiny

Šoltýsku založil gróf Anton Forgáč v r. 1796. Na jeho počesť bola osada v čase založenia nazvaná Antalfalva (Antonová Dedina). Neskoršie došlo k zmene názvu dediny z Antalfalva na Šoltýska. Časť forgačovských majetkov sa nachádzala v tom čase (koncom osemnásteho storočia) v kokavskom katastri. Podľa dostupných údajov vlastnili Forgáčovci až polovicu Kokavy od roku 1595. Založenie Šoltýsky súviselo s rozvojom priemyselnej výroby a najmä skla v okolitých dedinách a usadlostiach. Forgáčovci si uvedomili, že hlavným zdrojom ich príjmov v budúcnosti môžu byť zisky z manufaktúr a preto sa zamerali na ich zakladanie.
V roku 1750 založili prvú, manufaktúru na výrobu papiera v údolí Rimavice, 2 km severne od obce Kokava. V roku 1803 založili sklársku hutu na výrobu tabuľového skla v lokalite Dolina v údolí Rimavice cca 18 km severne od Kokavy. Ako kurivo pre roztavenie sklárskej suroviny (kremeňa) sa v sklárskych hutách v tom čase používalo suché bukové drevo. Využitie inej energie v tých časoch ešte nebolo v týchto lokalitách známe. K tomu bolo potrebné mnoho drevorubačov a povozníkov so záprahmi. Forgáčovci preto využili, možnosť, ktorú im ponúkol patent cisára Jozefa II. z roku 1785 o zrušení nevoľníctva a v roku 1796 najali verbovačov, ktorí im pomohli naverbovať a presídliť na ich majetky do severnej a severozápadnej časti kokavského katastra 134 rodín. Presídlenci, boli to drevorubači, ktorí prišli klčovať okolité bukové lesy, založili osady z ktorých neskoršie vznikli samostatné obce Šoltýska, Lom nad Rimavicou a Ďubákovo. Ďalší presídlenci vytvorili laznícke usadlosti Čremoš a Pereš.  Presídlenci najmä do Šoltýsky, boli z viacerých stolíc. Väčšina bola zo zvolenskej stolice, ale boli medzi nimi aj prisťahovalci z oravskej, abovskej, trenčianskej stolice a dokonca aj z moravského Hrozenkova. Celkom bolo do Šoltýsky presídlených 53 rodín. V čase svojho vzniku patrila Šoltýska do Malohontského dištriktu, ktorý bol súčasťou Hontianskej stolice.
Od roku 1803 patrila Šoltýska do novo vzniknutej Gemersko-Malohontskej stolice.
V roku 1809 vznik samostatnej rímskokatolíckej farnosti. V r. 1834 ukončenie výstavby a vysvätenie kostola (Rožňavské biskupstvo). Elektrický prúd bol do obce zavedený v r.1957. Počas reorganizácie štátnej správy v r. 1961 bola k Šoltýske pripojená aj miestna osada Ľubienka, ktorá dovtedy patrila pod obecný úrad Ipeľský potok. V r. 1967 bola do Šoltýsky vybudovaná miestna cestná prípojka (3 km) od štátnej cesty Kokava - Kriváň (táto bola daná do prevádzky v októbri 1938). Vodovod si občania svojpomocne vybudovali v r. 1973. V minulosti bol v obci v prevádzke vodný mlyn a píla.
Tourville-sur-Odon

Poloha

Obec má rozlohu 1,7 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1131 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wawelská katedrála

Wawelská katedrála, celým názvom Katedrálna bazilika svätého Stanislava a svätého Václava – Bazylika archikatedralna św. Stanisława i św. Wacława, je arcidiecézny kostol na Wawelskom návrší v Krakove. Je to poľské sväté miesto národného historického významu a poľská kultúrna pamiatka. Má tisícročnú históriu a je to tradičné miesto korunovácií poľských kráľov, mnohí sú tu aj pochovaní (19 z nich), ako aj svätí (sv. Stanislav) a ďalšie významné osobnosti poľského národa.
Onkocytóm

USG

V sonografickom obraze je onkocytóm dobre ohraničený, homogénny, hypo- až izoechogénny. Centrálna jazva, ktorá je pre tento nádor typická, sa väčšinou nezobrazí. Dopplerovské zobrazenie ciev znázorní ich typické radiálne usporiadanie.

CT

V natívnom CT obraze je v porovnaní s parenchýmom obličky onkocytóm izo- až mierne hyperdenzný. CT po podaní kontrastná látkakontrastnej látky v nefrografickej fáze zobrazí nádor relatívne hypodenzný. Klasický obraz je dobre ohraničená expanzia hladkých kontúr a homogénneho vzhľadu, veľkosti 3 až 10 cm. Centrálna jazva sa zobrazí asi v 30% prípadov.

MR

Pri zobrazení magnetickou rezonanciou sa v T1 vážení onkocytóm javí ako dobe definovaná, izo- až mierne hypointenzná homogénna masa. V T2 vážení je nádor rovnako izo- až mierne hypointenzný. Centrálna jazva sa zobrazí ako hviezdicovitá štruktúra v strede nádoru, v oboch váženiach hypointenzná (nekróza, typická pre zhubný nádor, je v T2 vážení hyperintenzná). Po podaní kontrastnej látky onkocytóm homogénne zvyšuje svoju signálovú intenzitu, jazva zostáva naďalej hypointenzná.
Fluór

Dôležité charakteristiky

Čistý fluór (F₂) je žieravý tmavožltý plyn, ktorý je silným oxidačným činidlom. Je najreaktívnejší a najelektronegatívnejší zo všetkých prvkov, a rýchlo tvorí zlúčeniny s inými prvkami. Fluór sa dokonca zlučuje i so vzácnymi plynmi – kryptón, xenón a radón. Aj v tme a  chladných podmienkach fluór reaguje explozívne s vodíkom. Je natoľko reaktívny, že sklo, kovy a dokonca voda podobne ako iné látky, horia jasným plameňom v prúde fluórového plynu. Je príliš reaktívny, aby sa nachádzal v elementárnej forme, a má takú afinitu (schopnosť zlučovať sa odoberaním elektrónov) vzhľadom na väčšinu prvkov, vrátane kremíku, že sa nedá pripraviť ani skladovať v sklených nádobách. Vo vlhkom vzduchu reaguje s vodou a produktom je nebezpečná kyselina fluorovodíková. Skladujeme ho v špeciálnych fľašiach z medi alebo niklu; hoci s týmito kovmi tiež reaguje, na povrchu utvorená vrstva vzniknutého fluoridu chráni vnútro fľaše pred ďalšími účinkami fluóru.

História

Fluór vo forme kazivca (CaF₂) bol prvýkrát opísaný v roku 1530 Georgiusom Agricolom ako prímes na zníženie bodu topenia kovov a minerálov. V roku 1670 zistil germánsky vedec Schwanhard, že v kyslom prostredí kazivec leptá sklo. H. Davy, Gay-Lussac a mnoho iných stredovekých vedcov využívali a popisovali vlastnosti kyseliny fluorovodíkovej vytvorenej okyslením kazivca koncentrovanou kyselinou sírovou.
Títo vedci zistili, že okyslením kazivca objavili kyselinu, ktorá obsahuje dovtedy neznámy prvok. 74 rokov sa pokúšali mnohí vedci izolovať tento prvok, ale kvôli jeho vysokej reaktivite sa im to nedarilo. V roku 1886 sa to napokon podarilo Henrimu Moissanovi, ktorý za jeho výrobu dostal v roku 1906 Nobelovu cenu. Kvôli vysokej jedovatosti osleplo či umrelo viacero vedcov, ktorý sa ho pokúšali izolovať. Dodnes sa označujú ako “fluóroví martýri”. 
Prvá výroba fluóru vo veľkom rozsahu bola potrebná pre výrobu atómovej bomby v Manhattanskom projekte počas 2. svetovej vojny. Tu bol použitý hexafluorid uránu (UF₆) ako plynný nosič uránu na separáciu izotopu uránu ²³⁵U a ²³⁸U. Dodnes sa používa hexafluorid uránu pri procesoch plynovej difúzie a odstreďovacom procese pri obohacovaní uránu pre výrobu jadrového paliva. V Manhattanskom projekte sa zistilo, že bol prítomný plynný molekulárny fluór ako samovoľný dekompozičný produkt UF₆. Problém s fluórovou koróziou potrubí bol vyriešený ich elektrolytickým pokovovaním niklom, ktorý nereaguje s fluórom. Spoje a ohybné časti boli vyrobené z teflonu (teflon je polymerizovaný tetrafluóretén), ktorý bol zosyntetizovaný prvýkrát v tej dobe a je inertný voči F₂.
Hybridná komunikácia

Hybridná komunikácia je druh komunikácie, pri ktorej sa využíva viacero komunikačných kanálov a ľudských zmyslových orgánov. Využívajú sa pri nej rôzne kombinácie komunikačných činností - čítanie, písanie, rozprávanie či vedenie dialógu.
Hybridná komunikačná sieť zároveň reprezentuje taký komunikačný systém, ktorý je schopný prijímať a vysielať analógový aj digitálny signál.
Pojem hybridnej komunikácie takisto úzko súvisí s novými médiami. Okrem interaktivity a multimediálnosti je totiž jednou z hlavných charakteristík nových médií práve hybridnosť komunikácie, ktorá pomocou nich prebieha.

Vznik pojmu

Pojem hybridnej komunikácie vznikol v súvislosti s rozvojom elektronických médií a s rozvojom informačnej spoločnosti, pri ktorých sa počítač stáva sprostredkovateľom komunikácie. Súčasné elektronické médiá sú hybridnou formou spojenia medzi písanou a orálnou (ústnou) komunikáciou. V súčasnej dobe internetu klasická orálna komunikácia sama o sebe pomaly zaniká a vždy má svoju podporu aj v písomnej podobe.

Príklady hybridnej komunikácie

Príkladom hybridnej komunikácie môže byť šírenie osobného ústneho odporúčania (v angličtine "word of mouth") pomocou sociálnych sietí. Ďalším príkladom je používanie mobilného telefónu, kde sa orálna komunikácia transformuje cez elektronické komunikačné kanály.
Circourt-sur-Mouzon

Poloha

Obec má rozlohu 10,3 km². Najvyšší bod je položený 426 m n. m. a najnižší bod 287 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Couteuges

Poloha

Obec má rozlohu 10,34 km². Najvyšší bod je položený 722 m n. m. a najnižší bod 520 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 305 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prirodzená družica

Prirodzená družica alebo prirodzený satelit alebo obežnica je prírodné vesmírne teleso obiehajúce okolo iného vesmírneho telesa, napríklad planéty alebo hviezdy. Najznámejšie prirodzené družice sú mesiace.
Déville-lès-Rouen

Poloha

Obec má rozlohu 3,16 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 365 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loisieux

Poloha

Obec má rozlohu 9,33 km². Najvyšší bod je položený 860 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bermonville

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 485 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Teplička (okres Spišská Nová Ves)

Polohopis

Podhorská obec sa nachádza v južnej časti Hornádskeho podolia, geomorfologického podcelku Hornádskej kotliny, približne 3 km juhovýchodne od Spišskej Novej Vsi. Západne od obce sa dvíhajú Havranie vrchy, južne potom Hnilecké vrchy, oba podcelky Volovských vrchov. Severne od obce preteká rieka Hornád, v údolí ktorej vedie železničná trať Žilina – Košice. Prístup do obce vedie cestou III/3248 priamo z centra okresného mesta.

Susedné obce

Markušovce, Spišská Nová Ves, Závadka, Hnilčík

Časti obce

Obraz, Riveň, Koryteň, Štehyn, Zaploty, Vyšny konec, Nižny konec, Za slivku

Symboly obce

http://www.crwflags.com/fotw/flags/sk-sn-te.html, http://www.ngw.nl/int/slo/t/teplicka.htm

Katolícky kostol Narodenia Panny Márie

Pôvodne gotický jednoloďový kostol z roku 1345, roku 1775 barokizovaný a roku 1906 rozšírený o dve bočné lode. Presbytérium s rovným uzáverom je zaklenuté krížovou rebrovou klenbou, v 18. storočí loď zaklenuli pruskými klenbami. Na klenbách sú nástenné maľby z roku 1906. Predstavaná veža má gotické združené okná s trojlistovou kružbou. Hlavný portál je lomený gotický s profilovaným ostením. Ranogotický južný portál bol pri rozširovaní kostola roku 1906 premiestnený na západnú stranu novej bočnej lode (južnej) a prerobený novorománskou polkruhovou archivoltou. Zvyšky z pôvodných hlavíc tohto portálu ležia na nádvorí kostola. Kostol je ohradený múrom. Zvony sú gotické z roku 1482 a 1492.

OŠK Teplička

Futbalový klub v obci bol po dlhej kríze znova a znova oživený. Celok momentálne pôsobí v VI. lige okresných majstrovstiev Sofz Spišská Nová Ves. Klub nemá veľkú históriu jeho vznik sa traduje približne v roku 1948. Domáce zápasy hrávajú na štadióne v Tepličke.
Venera-13

Priebeh misie

Sondu Venera 13 vyniesla do vesmíru raketa Proton-K/D-1 z kozmodróm Bajkonur (rampa PU-200P) ráno 30. októbra 1981. Po štyroch mesiacoch letu sa od nej 1. marca 1982 oddelilo pristávacie puzdro a kým nosná sonda pokračovala v prelete okolo planéty ďalej na heliocentrickú dráhu, puzdro (pristávací modul) sa dostalo na povrch Venuše v oblasti Phoebe Regio. Počas letu atmosférou boli vykonávané jej merania. Na povrchu puzdro s pomocou mechanickej vŕtačky dokázalo odobrať vzorky horniny a dostať ich do hermeticky uzatvorenej komory. V nej bola teplota 30 stupňov, tlak 5 atmosfér a fluorescenčný spektrometer, ktorým sa vzorky horniny skúmali. Bol nájdený hlavne urán a draslík. Namerané údaje boli prenášané cez prelietajúcu sondu počas 127 minút na Zem. Sonda taktiež odoslala na Zem prvé farebné snímky Venuše z oblasti pristátia. Po dvoch hodinách puzdro obrovský tlak a teplotu na povrchu planéty nevydržalo a prestalo pracovať.

Konštrukcia

Hmotnosť sondy je udávaná vrátane dvoch pomocných rakiet a paliva 4363 kg. Samotná sonda s označením 1981-106A mala 2460 kg, pomocné rakety boli označené 106b a 106c, pristávacie puzdro s hmotnosťou 1478 kg bolo katalogizované ako 1981-106D.