google/wiki40b huggingface dataset:
Chladniho obrazce

Chladniho obrazce sú vzory, respektíve obrazce, ktoré vznikajú na tenkej vibrujúcej platni (najlepšie z kovu), ktorá je posiata jemným pieskom, alebo podobným materiálom. Obrazce sa začnú vytvárať, keď je platňa vystavená vibráciám. Obrazce vznikajú a menia sa podľa veľkosti a tvaru platne, podľa frekvencie, zmeny frekvencie, sily, dynamiky vibrácií a iných faktorov. Vibrácie môžeme spôsobiť ťahaním husľového sláčika o hranu platne.
V dôsledku vlastnej rezonancie začne platňa kmitať. Piesok je pri tónoch platne doslova odhadzovaný a presúva sa na miesta, na ktorých sa nevyskytujú žiadne kmity, vibrácie. Takto sa znázornia hraničné línie stojacích vĺn, ktoré sa vytvárajú na platni.
Chladniho obrazce sú pomenované po Ernstovi Chladnim, ktorý ich uverejnil v roku 1787 v spise "Objavy v teórii zvuku", v ktorom obrazce popísal, a rovnako aj spôsob ako ich možno vyrobiť.
Ľudia boli obrazcami Chladniho tak fascinovaní, že Chladni si mohol zarábať na obživu so svojimi výstupmi ako učiteľ a predvádzač. Dokonca Napoleon povedal: "Tento muž zviditeľnil tóny".
Zakladajúc na týchto poznatkoch, skonštruoval americký učenec Holbrook Curtis takzvaný "Tonograf" s ktorým tieto obrazce mohol fotograficky zachytiť. Aparát pozostával z kovovej rúrky, ktorá bola ohnutá smerom nahor podobne ako roh byvola, a hore mala zvukový lievik na ktorom bola napnutá membrána. Na nej bol nanesený jemná zmes soli a šmirgľového piesku, a rovnomerne rozprestretý na veľkosť koruny. Ak zazneli tóny vnútri rúry, vytvorila prášková zmes, známe chladniho obrazce, ktoré sa pomocou najnovších fotografických metód dali zachytiť.

Použitie

Pri konštrukcii muzických nástrojov sa táto metóda používa len zriedkavo. Pritom sa teleso gitary, alebo huslí položí pred reproduktor, ktorý je napojený na frekvenčný generátor a vysiela určitú frekvenciu.
Jazerci

Jazerci, (gr. Εζερίτες-Ezerites, alebo Νεζερίτες-Nezerites ) boli južnoslovanský kmeň usídlený na juhovýchode polostrova Peloponéz v dnešnom Grécku. Prvé zmienky o Jazercoch pochádzajú až z 10. storočia od Konstantina Porfyrogenéta, kedy sú od roku 941 vedení ako platcovia daní Byzantskej ríši. V priebehu 12.–13. storočia podľahli helenizácii. Jazerci boli súčasťou etnogenézy novodobého gréckeho národa.

História

Slovania začali na Peloponéz prenikať po prelomení byzantskej hranice na Dunaji v 6. stor. Jazerci prišli na Peloponéz pravdepodobne v 8. stor. V 9. stor. Byzantská ríša opäť ovládla stratené Grécko a mnoho Slovanov presídlila do Malej Ázie. Na Peloponéze ostali iba dva slovanské kmene, Jazerci a Milingovia, ktorí sa utiahli do hôr. Časť Jazercov sa usadila v kraji Achája, kde vznikla oblasť Nezerochoria, čo po grécky znamená jazerské dediny. Tu sa však Jazerci zmiešali s pôvodným väčšinovým gréckym obyvateľstvom a po pár generáciach zanikli. Samotné toponymá v oblasti Nezerochoria sú hlavne gréckeho pôvodu. Inak tomu bolo v juhovýchodnej Lakónii, kde sa Jazerci separovane udržali až do 12. stor. Keď Peloponéz ovládli európske kniežatsvá a snažili sa zaviesť v Grécku neznámy feudalizmus, mnoho Grékov utieklo do hôr, kde prevýšili počet Jazercov a pomiešali sa s nimi. Naopak, feudáli odvážali Jazercov z hôr a usádzali ich v gréckych dedinách.

Meno

Stále nie je presne jasné, či Ezerites skutočne znamená Jazerci, teda či je názov kmeňa odvodený od jazera. Názav môže byť aj gréckyho pôvodu, keďže prvé zmienky o národe existujú až po byzantskom oslobodení Peloponézu.
J & T PRIVATE EQUITY GROUP

J & T PRIVATE EQUITY GROUP LIMITED (neformálna skratka J&TPEG) je podnik so sídlom na Cypre, materská spoločnosť nefinančnej časti skupiny J&T. Založený bol v decembri 2013.
O finančnej časti skupiny J&T pozri J&T FINANCE GROUP SE.

Vlastníci

Podľa oznámenia z decembra 2013 má v podniku J & T PRIVATE EQUITY GROUP LIMITED vlastniť Patrik Tkáč 19,9 %, Ivan Jakabovič, Jozef Tkáč, Mário Hoffmann, Branislav Prieložný, Igor Rattaj, Peter Korbačka a Martin Fedor po 9,9 % a Miloš Badida a Jarmila Jánošová po 5,4 %. Mário Hoffmann svoj podiel v lete 2015 predal.
Johannes Hermann Zukertort

Život

Zukertort bol syn nemeckého evanjelického kňaza a poľskej grófky. Mladé roky prežil vo Wrocławi, kde vyštudoval medicínu. Ovládal 12 jazykov.

Šachová kariéra

Vo Wrocławi sa Zukertort zoznámil s Adolfom Anderssenom, ktorého v tom čase považovali za najlepšieho šachistu sveta a stal sa jeho žiakom. V roku 1873 sa usadil v Londýne, zanechal povolanie lekára a stal sa šachovým profesionálom.
Prvý Zukertortov výsledok bol zápas s Anderssenom v roku 1864 vo Wrocławi, ktorý prehral 3:5, =1. V roku 1871 v Berlíne však Zukertort Anderssena porazil 5:2.

Turnajové výsledky

Aachen 1868 4., Altona 1869 5., Barmen 1869 2., Londýn 1872 2., zápas so Steinitzom Londýn 1872 Zukertort vysoko prehral 1:7, =4, Londýn 1876 2., Lipsko 1877 2.-3., Paríž 1878 1., Berlín 1881 2.-3., Viedeň 1882 4.-5.
Na turnaji v Londýne v roku 1883 dosiahol Zukertort svoj najväčší úspech. Obsadil 1. miesto s náskokom 3 body pred Wilhelmom Steinitzom. Steinitz, ktorý bol vtedy považovaný za najlepčieho šachistu na svete, vyzval Zukertorta na zápas, ktorý mal byť prvým oficiálnym zápasom o titul majstra sveta.
Zápas o majstra sveta sa odohral v roku 1886 v USA. Zukertort mal výborný štart a ujal sa vedenia 4:1. V ďalšom priebehu sa však Steinitzov pozičný šach jasne presadil proti Zukertortovmu romantickému a konečný výsledok bol 10:5, =4 v prospech Steinitza. Zukertort sa po zápase sťažoval na nepriaznivé klimatické podmienky a oznámil, že pripraví odvetný zápas v Európe.
Po zápase hral Zukertort už len dva turnaje. Vo Frankfurte nad Mohanom 1887 bol až 14.-16. a v Londýne 1887 skončil 4.
Niva Ploučnice u Žizníkova

Predmet ochrany

Predmetom ochrany je meandrujúci neregulovaný tok Ploučnice s nadväzujúcim komplexom mokradí a populácie vzácnych druhov organizmov na tieto biotopy viazaných, najmä populácie klinovky hadej, modráčika bahniskového, modráčika krvavcového, ohniváčika veľkého, lososa a vydry riečnej.

Popis lokality

Chránené územie okrem samotnej Ploučnice obsahuje aj jej sútok s Dobranovským potokom so záverečným úsekom tohto potoka. Územie sa nachádza v kline medzi cestou II/262 na severe a železničnou traťou 086 na juhovýchode. Cez územie vedie aj po mostoch cyklistický chodník Vlčí Důl.
Martin Marinčin

Klubový hokej

Martin Marinčin je odchovancom košického hokeja. V roku 2010 ho draftoval v druhom kole z celkového 46. miesta klub NHL – Edmonton Oilers. V rovnakom roku bol z celkového piateho miesta draftovaný do KHL klubom Avtomobilist Jekaterinburg a stal sa aj jednotkou vstupného draftu CHL, keď si ho vybral klub Prince George Cougars. Sezónu 2010/2011 strávil v tíme Prince George Cougars v juniorskej WHL, kde bol so ziskom 56 bodov (14 gólov a 42 asistencií) v 67 zápasoch ôsmym najproduktívnejším obrancom súťaže. Jeden zápas odohral aj v tíme Oklahoma City Barons v AHL. V apríli 2011 podpísal s tímom Edmonton Oilers nováčikovskú zmluvu na tri roky. Sezónu 2011/2012 začal v drese Prince George Cougars, no po 30 odohraných zápasoch (4+13) bol vymenený do tímu Regina Pats, kde odohral vrátane play-off 33 zápasov v ktorých zaznamenal 25 bodov (9+16). Sezónu dohral v tíme Oklahoma City Barons, kde strávil aj nasledujúci ročník. V sezóne 2013/2014 odohral v drese Edmontonu Oilers 5. decembra 2013 svoj prvý zápas v NHL.  V prvom tíme Oilers odohral v tejto sezóne 44 zápasov, v ktorých získal 6 bodov, na farme v Oklahome nastúpil na 24 zápasov so ziskom siedmych bodov. Začiatok sezóny 2014/2015 odohral v Oklahome, no väčšinu zápasov odohral v NHL, kde odohral 41 duelov, strelil gól a pridal štyri asistencie. Pred sezónou 2015/2016 bol vymenený do tímu  Toronta Maple Leafs, s ktorým podpísal ročnú zmluvu.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii odohral zápasy za hráčov do 18 a do 20 rokov. V seniorskej reprezentácii sa prvýkrát predstavil v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Sochi. Slovensko tiež reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta 2014 v Bielorusku.
Écutigny

Poloha

Obec má rozlohu 5,69 km². Najvyšší bod je položený 475 m n. m. a najnižší bod 382 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mazerolles-le-Salin

Poloha

Obec má rozlohu 4,2 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 195 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Schwobsheim

Poloha

Obec má rozlohu 2,58 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 321 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Soisy-Bouy

Poloha

Obec má rozlohu 11,34 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 797 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretenières

Poloha

Obec má rozlohu 4,11 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 213 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 38 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomatillo

Tomatillo (tiež miltomato, mexická zelená paradajka, ang. husk tomato, mexican groundcherry, large-flowered tomatillo alebo mexican husk tomato) je plod rastliny machovky dužinoplodej (Physalis philadelphica) z čeľade ľuľkovité.  
Má v priemere okolo 5 cm, guľatá bobuľa je chránená blanitým obalom, ktorý je pred konzumáciou nutné odstrániť.  Tomatilla sa zberajú spravidla ešte nedozreté, sa svetlozelenými sfarbením, pre svoju výraznú chuť pripomínajúcu citrusy tvoria dôležitú zložku mexických studených omáčok salsa verde alebo guacamole .  Dozreté tomatillo má žltooranžovú, u niektorých odrôd až fialovú farbu, a konzumuje sa ako ovocie za surova, vďaka vysokému obsahu pektínu sa hodí aj na prípravu marmelád.  Rastlina pochádza zo strednej Ameriky , Aztékovia ju pestovali už v 8. storočí , vďaka ľahkému pestovaniu sa rozšírila do teplých oblastí celého sveta, pestuje sa už aj v Indii , Austrálii alebo Afrike .
Splátkový kalendár

Splátkový kalendár je rozpis presných súm, ktoré majú byť splácané dlžníkom veriteľovi spolu s dátumami ich splatnosti. Spravidla býva súčasťou úverových zmlúv alebo sa používa aj v prípade dlžoby, ktorú klient nie je schopný splatiť jednorazovo a preto sa rozloží na viacero splátok (pokuty, sankcie a pod.).
Splátkový kalendár niekedy možno po vzájomnej dohode meniť, najmä ak sa dlžník dostane do dočasných problémov so splácaním. Veriteľ mu môže dočasne odložiť splátky alebo zmeniť ich výšku. Rozhodnutie o zmene splátkového kalendára je zo strany veriteľa dobrovoľné a nevzniká naň automatický nárok.
Zámok Montreuil-Bellay

Zámok Montreuil-Bellay leží vo francúzskom meste Montreuil-Bellay na rieke Thouet v departemente Maine-et-Loire.
Ako veľa iných zámkov pri Loire, je aj zámok Montreuil-Bellay prestavaný z hradu vybudovaného v 11. storočí Fulkom Nerra, grófom z Anjou. Okolo roku 1025 ho daroval svoju vazalovi Giraudovi Berlay (aj ako Bellay označovaný). Anežka, posledná dcéra z rodu Bellay, sa vydala v roku 1217 za Guillauma de Melun. Tento rod potom sídlil v Montreuil dvesto rokov.
Nissan Qashqai

Nissan Qashqai (v Japonsku a v Austrálii Nissan Dualis) je kompaktné crossover SUV, ktoré vyrába japonská automobilka Nissan od roku 2007 a ktoré nahradilo model Mistral ako malé SUV. Podvozok P32L sa použije aj na ďalšie crossover SUV od Nissanu.
Je to prvý model, ktorý bol vyvinutý v Nissan Design Europe v Londýne. Uvedený bol v roku 2006 na výstave Paris Motor Show.
Do konca roka 2007 sa predalo okolo 100-tisíc kusov v Európe. Plánuje sa aj vyvážať aj na Stredný východ a iné zámorské trhy.
Otakar Novák (herec)

Životopis

V roku 1904 začína ako herec v kočovnej divadelnej spoločnosti, za 1. svetovej vojny získal divadelnú koncesiu. Súbor vystupoval pod názvom Novákova divadelná spoločnosť, ako aj pod názvom Vidiecky súbor SND. V roku 1928 mu ponúklo koncesiu Východoslovenské národné divadlo v Košiciach, kde bol v rokoch 1928 - 1929 riaditeľom. Jeho súbor bolo jediné profesionálne divadlo, ktoré vystupovalo po väčších mestách Slovenska, okrem iného aj v Banskej Bystrici. Jeho manželkou bola Mária Nováková, rodená Rosenkrancová.
Taisnières-en-Thiérache

Poloha

Obec má rozlohu 8,5 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 131 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 481 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nonards

Poloha

Obec má rozlohu 11,1 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 460 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Pokorný

Vzdelanie

Josef Pokorný je absolventom (1985) Vysokej vojenskej škole technickej v Liptovskom Mikuláši (dnes Akadémia ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika. a Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.

Vojenské funkcie

Od roku 1994 bol vedúci starší dôstojník špecialista Oddelenia analýz a informácií Odboru brannej politiky a stratégie Sekcie brannej politiky a rozvoja armády Ministerstva obrany SR. Neskôr bol náčelník Odboru požiadaviek a dlhodobého plánovania. „Od roku 2004 do roku 2008 pôsobil vo funkcii zástupcu predstaviteľa strategického veliteľa NATO pri Vojenskom výbore NATO v Monse.“ Od roku 2008 bol zástupca náčelníka Štábu strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí GŠ OS SR.
Na Štábe strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí Generálneho štábu pôsobil od 29. júna 2012. Bývalý náčelník, brig. gen. Ľubomír Svoboda sa stal náčelnikom Síl výcviku a podpory. Od 1. októbra 2011 bol zástupcom náčelníka Síl výcviku a podpory Pokorný.
Od júla 2014 bol národným predstaviteľom pri Najvyššom veliteľstve spojeneckých síl v Európe v belgickom Monse. Na tomto poste nahradil nastávajúceho náčelníka štábu štábu strategicého plánovania Generálneho štábu OS SR, Ivana Hirku. S účinnosťou od 15. októbra 2018 bol ustanovený na funkciu zástupcu náčelníka Generálneho štábu. Pred touto funkciou pôsobil v rokoch 2017 až 2018 ako generálny riaditeľ Sekcie riadenia obrany, výstavby OS a obranného plánovania Ministerstva obrany SR.
Josef Pokorný je člen redakčnej rady vojenského odborného časopisu Akadémie ozbrojených síl Vojenské reflexie (stav k 1. decembru 2012). 
26. apríla 2018 brigádneho generála Pokorného prezident Andrej Kiska povýšil do hodnosti generálmajor.
Zasadanie Štátnej rady

Vznik diela

Repin sa práce na tomto diele ujal s nesmiernym zápalom. Denne prichádzal na zasadnutie, kreslil a maľoval skice. Odmietol maľovať jednotlivých členov rady podľa fotografií a žiadal, aby mu pózovali podľa polohy akú potreboval. Maliar si postavy usporiadal do pozícií, ktoré im podľa predbežného kompozičného rozvrhu určil. Vytvoril tak celú sériu portrétnych skíc, z ktorých viaceré vznikli už počas jedného sedenia modelu. Repin sa neštítil zobrazovaným postavám vtlačiť do ich výrazu osobnú charakteristiku a preto sa nemožno čudovať, že podobizne členov rady svojou nelichotiacou realitou a ostro videnou charakteristikou prítomných príliš neuspokojovali.

Kompozícia

Umelec uvádza diváka do prostredia slávnostnej siene, kde sa koná zasadnutie najvyššieho zákonodarného orgánu Ruského impéria.
Celé obrovské plátno je harmonickým súzvukom červenej, zlatej a čiernej farby, čo podčiarkuje dojem slávnosti a pocitu zvláštnej štátnickej dôstojnosti. Bolo veľmi ťažké umiestniť na obraze takmer sto postáv, tak, aby väčšina z nich bola tvárou otočená k divákovi. Repinovi sa podarilo vytvoriť takú dokonalú kompozíciu obrazu, že divák veľmi ľahko rozoznáva i postavy stojace v pozadí nemenej koloristicky náročného interiéru zasadacej siene.
Obraz s celým názvom Slávnostné zasadnutie Štátnej rady 7. mája 1901 pri príležitosti stého výročia jej vzniku (Торжественное заседание Государственного Совета 7 мая 1901 года в честь столетнего юбилея со дня его учреждения) je bezpochyby vrcholom portrétnej maľby v Repinovej tvorbe.
Na Repinovu žiadosť sa na tejto obrovskej portrétnej kompozícii podieľali i jeho žiaci B. M. Kustodiev a I. S. Kulikov.
V priebehu prípravných práv vytvoril Repin sériu precíznych portrétnych štúdií a skíc jednotlivých členov rady. K najlepším z nich patrí portrét K. P. Pobedonosceva, najvyššieho prokurátora Svätej synody ruskej pravoslávnej cirkvi. Pobedonoscev bol známy ako jeden z najzarytejších reakcionárov a presne v tomto duchu ho Repin spodobnil - ľadovo chladný pohľad očí, úzke pery, zomknuté prsty rúk.
Celkovo možno povedať, že štúdie k tomuto dielu patria k tomu najlepšiemu, čo ruské portrétne maliarstvo prelomu 19. a 20. storočia prinieslo. Súčasne je Zasadnutie Štátnej rady jediným príkladom oficiálneho skupinového portrétu pre celé európske umenie začiatku 20. storočia.
Adolescencia

Adolescencia je (v literatúre nejasne definované) vývojové obdobie človeka spravidla umiestňované niekde medzi koncom detstva a začiatkom dospelosti; podrobnosti pozri nižšie. Mladý človek vo veku adolescencie sa volá adolescent.

Podobné termíny

Adolescent spravidla patrí medzi tínedžerov (-násťročných). V práve sa pre 15 až 18-ročných adolescentov používa termín mladistvý.

Charakteristika adolescencie definovanej ako obdobie od konca puberty (cca. 13/15 rokov) do začiatku dospelosti (cca. 20/25 rokov)

V tomto období začína a vrcholí fyzické (najmä sexuálne) dozrievanie. Objavujú a rozširujú sa schopnosti abstraktného myslenia, konsoliduje sa duševný život, postoje a názory, a celkovo sa formuje a dozrieva osobnosť jedinca. Dochádza k rozvoju sebavedomia, sebaistoty, samostatnosti a integrácii osobnosti. Jedinec dosahuje takmer vrchol rozumových schopností, úroveň inteligencie tohto obdobia sa v ďalšom živote prekračuje len výnimočne. Adolescent býva sociálne a mravne nevyzretý. Väzby s rodičmi sa uvoľňujú, preferovaný je styk s vrstovníkmi. Rozvíja sa intenzívny emocionálny (často aj sexuálny) život. Adolescent hľadá istoty, nedôveruje autoritám, má tendenciu riskovať.
Fyzicky sa prejavuje prestavbou organizmu na základe pohlavia, podmienenú nástupom špecifickej hormonálnej aktivity. Zrýchľuje sa rast a dochádza k rozvoju sekundárnych pohlavných znakov. Adolescencia začína u chlapcov prvou polúciou (okolo 15. roku života), u dievčat menarché (okolo 13. roku života). Končí sa dosiahnutím dospelosti, u oboch pohlaví približne vo veku 25 rokov. V tomto čase je dokončený telesný vývoj a jedinec je sociálne aj psychicky zrelá osobnosť.
Rivedoux-Plage

Poloha

Obec má rozlohu 4,52 km². Najvyšší bod je položený 16 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 312 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Paměť stromů

Zameranie relácie

Cyklus Paměť stromů voľne nadväzoval na predchádzajúci cyklus režiséra a scenáristu Bedřicha Ľudovíta Rozhlédni se, člověče, úspešný dokument o českých rozhľadniach. Na rozdiel od programu o rozhľadniach nebolo cieľom zmapovať všetky pamätné stromy (v dobe prípravy relácie ich bolo registrovaných zhruba 17 tisíc, v roku 2011 ich bolo okolo 25 tisíc), ale zámerom autorov bolo vybrať tie najzaujímavejšie, najstaršie a vyrozprávať ich príbehy a s nimi spojené povesti. Autori sa nepokúšali o encyklopedické triedenie, ale sústredili sa na vzťah medzi človekom a stromom, k čomu im výraznou mierou pomohol prístup Luďka Munzara, sprievodcu seriálom.
Program prezentuje staré stromy jednak novodobými zábermi Jozefa Nekvasil (2002), dobovými kresbami akademického maliara Jaroslava Turka (druhá polovica 20. storočia), príbehmi zozbieranými Dr. Hruškovej a očami Luďka Munzara. Podľa slov Bedřicha Ludvíka sa do 15. dielov nevošli všetky stromy, ktoré boli natočené. Bola to napríklad staručká Žeberská lipa alebo tisícročná Tatobitská lipa, z ďalších to boli lipa v Libomyšli, Přemislovský brest, Smíchovský platan, Lužánky v Brne, Hostýnské platany, buky pod letohrádkom Hviezda, Nasavrcká kastanka, Neustupovská lipa, Běleňská lipa, Vilémovický tis a mnohé ďalšie.
Jedným z najväčších prínosov programu bolo zachytenie veľkého množstva pamätných stromov – predovšetkým cenné sú zábery tých, ktoré už dnes neexistujú (Jemčinská lipa, starý dub v parku Jemčina), alebo ktorých stav sa od roku 2002 zhoršil (Sudslavická lipa a ďalšie).
Saint-Hilaire (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 17,63 km². Najvyšší bod je položený 596 m n. m. a najnižší bod 406 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 193 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Doupský a Bažantka

Ochrana

Predmetom ochrany sú cenné rastlinné spoločenstvá údolného a prechodového rašeliniska a biotopy radu ohrozených druhov rastlín a živočíchov, zachované vodné a mokraďové spoločenstvá podhorského rybníka s výskytom kriticky ohrozeného rastlinného druhu leknica malá (Nuphar pumila).
Mauny

Poloha

Obec má rozlohu 10,19 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 171 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Billy-lès-Chanceaux

Poloha

Obec má rozlohu 22,29 km². Najvyšší bod je položený 499 m n. m. a najnižší bod 358 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mishtagea

Vznik

„Mishtagea“ (Zošaliem) rieši vzťah muža, ktorého opustila žena a má veľkú túžbu sa k nej vrátiť. Autorom hudby je Barak. Kvôli tejto nahrávke podal v roku 2006 Barak žalobu, v ktorej tvrdí, že nahrávka bola na album zaradená bez jeho súhlasu a jeho meno nebolo správne uvedené. Pod ťarchou dôkazov žalovanej strany Barak neskôr svoju sťažnosť stiahol. Pieseň „Mishtagea“ bola jediným dvojjazyčným singlom z albumu Exoterika.
Anton Auxt

Život

Anton Auxt sa narodil v Čiernom Balogu. Maturoval na Gymnáziu v Brezne v roku 1951. V rokoch 1951–1954 študoval matematiku a fyziku na Pedagogickej fakulte SU v Bratislave. Po skončení štúdia v roku 1954 nastúpil na Pedagogickú školu v Leviciach, ale ešte v tom istom roku prešiel na Jedenásťročnú strednú školu do Handlovej. Tu pôsobil až do roku 1963 ako učiteľ, zástupca riaditeľa a riaditeľ. V rokoch 1963–1969 bol krajským školským inšpektorom v Banskej Bystrici, v rokoch 1969–1971 bol vedúcim pedagogického oddelenia Ministerstva školstva ČSSR. Od roku 1971 bol vedúcim kabinetu matematiky na Krajskom pedagogickom ústave v Banskej Bystrici a v rokoch 1975–1982 bol riaditeľom tohto ústavu. Pôsobil ako externý učiteľ na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. Autorsky pripravil študijné materiály: Základné poznatky o množinách, Množinovo logický jazyk matematiky (Pedagogický ústav Bratislava,1976), študijný text Kombinatorika v úlohách (KPÚ Banská Bystrica, 1977). Bol tiež spoluautorom učebníc Matematika pre 8. ročník ZŠ, Rysovanie (SPN, Bratislava 1983) a Cvičenie z matematiky pre 6. ročník ZŠ (SPN, Bratislava 1981). V roku 1982 bol menovaný riaditeľom Ústredného ústavu pre vzdelávanie učiteľov v Bratislave a v rokoch 1984–1987 ako vývojový pracovník v n. p. Učebné pomôcky v Banskej Bystrici. Bol dlhoročným členom JČMF.
Zomrel 24. februára 1987 v Banskej Bystrici.
Beaupuy (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,81 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 311 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orthocerový lůmek

Dôvod ochrany

Dôvodom pre vyhlásenie prírodnej pamiatky (PP) bola ochrana základného oporného geologického profilu k medzinárodnému stratotypu hranice ludlov-přídol (vrchný silúr). V lome sa nachádza tiež bohaté nálezisko skamenelín, najmä hlavonožcov druhu Orthoceras sp. (odtiaľ názov prírodnej pamiatky).

Geológia

Na území PP sa nachádzajú šikmo uložené silúrske vápence a bridlice kopaninského a přídolského súvrstvia.

Flóra

Prírodná pamiatka je zarastená porastom krovín, ktorý tvoria lieska obyčajná, zob vtáčí, skalník obyčajný, brest, zanovätník černejúci. Z osobitne chránených druhov boli nájdené jagavka ľaliovitá a nevädza Triumfettova.

Fauna

Z faunistického hľadiska je územie PP predovšetkým vzhľadom k malej veľkosti a k ​​blízkosti Radotínskej cementárne nevýznamné.