google/wiki40b huggingface dataset:
Prstenec B

Prstenec B je jeden z prstencov planéty Saturn. Je to najväčší a najhustejší Saturnov prstenec a skladá sa z tesne priliehajúcich zhlukov čiastočiek oddelených skoro prázdnymi oblasťami. Tieto elegantne usporiadané zhluky v Saturnovom prstenci B sa nepretržite zrážajú. Prstenec nie je tvorený homogénnym oblakom čiastočiek. Miesto toho sú v ňom čiastočky zoskupené do zhlukov medzi nimi je prázdny priestor.
Od susedného prstenca A ho oddeľuje Cassiniho delenie. Z vnútornej strany hraničí s prstencom C. Častice v prstenci majú veľkosť asi 1 cm až 5 metrov. Saturn obehnú za približne 7,9 hodín pri vnútornom okraji. Vo väčších vzdialenostiach od planéty obežná doba častíc vzrastá až po 11,14 hodiny pri vonkajšom okraji. Vnútorný okraj sa nachádza vo vzdialenosti 92 260 nad vrchnými mrakmi, (čo je 1,53 priemeru Saturna), vonkajší vo vzdialenosti 117 580 km od planéty (1,95 priemeru Saturna). Celková hmotnosť častíc v tomto prstenci sa odhaduje na 3 x 10¹⁸ kg.
Pri prelete pod prstencom by bolo opakovane vidieť striedanie tmy a zábleskov slnečného svetla prechádzajúceho cez medzery. Vedci mnohokrát pozorovali jas určitej hviezdy, keď sa pred ňou presúvali prstence. Štúdium jasu hviezdy za prstencami umožnilo zmapovať trojrozmernú štruktúru a naučiť sa viac o tvare, medzerách a orientácii zhlukov čiastočiek. To poskytlo možnosť zmerať množstvo materiálu v prstenci medzi hviezdou a kozmickou sondou. Nakoľko predchádzajúce interpretácie predpokladali, že čiastočky v prstenci sú rozložené rovnomerne, vedci podceňovali celkovú hmotnosť prstencov Saturna. Ich hmotnosť môže byť v skutočnosti dvojnásobná oproti pôvodným odhadom.
Nové poznatky pomôžu porozumieť otázke veku a tým aj pôvodu prstencov. Pozorovania potvrdili, že vzájomné gravitačné priťahovanie čiastočiek prstenca vytvára zhluky. Ak by zhluky boli ďalej od Saturna, mohli by sa zmeniť na mesiac. Keďže sú však tak blízko k materskej planéte, ich rozdielne rýchlosti obehu okolo nej rušia gravitačné priťahovanie. Zhluky sa naťahujú a menia, neustále sa formujú a rozpadajú, keď dosiahnu priečny rozmer okolo 30 až 50 metrov. Väčšina čiastočiek je v niektorom zo zhlukov, no ponechávajú si schopnosť prechádzať z jedného zhluku do druhého, keď tieto zanikajú a vytvárajú sa nové. Pri hustote B prstenca, predpovedal klasický model, že čiastočky sa zrážajú priemerne dvakrát za hodinu. Najnovšie výsledky ukazujú, že častice v prstenci B trávia väčšinu svojho času v takmer spojitom kontakte s inými časticami. Tieto zhluky môžu pôsobiť ako superveľké  častice, ovplyvňujúce spôsob rozširovania sa prstencov vyvolaný zrážkami.
Zhluky sú viditeľné vo všetkých nepriesvitných oblastiach prstenca B. Prekvapením je zistenie, že zhluky v B prstenci sú široké a veľmi ploché, podobajú sa na veľké hárky čiastočiek. Sú približne 10 až 50-krát širšie ako hrubšie. Zhluky v prstenci B sú plochšie a medzery medzi nimi sú menšie než medzery v susednom prstenci A.
Wittelsbachovci

Wittelsbachovci bol nemecký šľachtický rod, v 11. storočí grófi zo Scheyernu, falcgróf Otto dostal od Fridricha I. Barbarossu v roku 1180 vojvodstvo bavorské a jeho syn Porýnie-Falcko. V roku 1255 rod rozdelený na bavorskú a falckú vetvu, ktorej členovia boli jedným zo 7 kurfirstov, jej vetva vládla 1654 – 1718 vo Švédsku, v 1777 spojila Bavorsko a Falcko, v 1806 získala titul bavorských kráľov, v 1918 zosadená.
Wittelsbachovci sídlili v Mníchove od 1255 do 1918.
Ꙗ

Ꙗ (minuskula ꙗ) je už bežne nepoužívané písmeno cyriliky. Používa sa len v liturgických textoch. Písmeno vzniklo z potreby rozlíšiť v písanej podobe hlásky ě a ja, ktoré boli pôvodne obe zapisované pomocou písmena Ѣ.
Písmeno Ꙗ nemá zodpovedajúci vlastný náprotivok v hlaholike, zodpovedá mu náprotivok písmena Ѣ, písmeno Ⱑ.
Bouillancourt-la-Bataille

Poloha

Obec má rozlohu 3,59 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pohár federácie 2009 (Euroafrická zóna)

Skupina I

Pätnásť tímov rozdelených do troch štvorčlenných a jednej trojčlennej skupiny. Víťazi skupín bojujú o dve postupové miesta do baráže o postup do Druhej svetovej skupiny. Posledné tímy klesajú do 2. skupiny Euroafrickej zóny.
Tímy:  Spojené kráľovstvo    Maďarsko    Holandsko    Luxembursko    Poľsko    Švédsko    Rumunsko    Bosna a Hercegovina    Bielorusko    Dánsko    Slovinsko    Rakúsko    Estónsko    Chorvátsko    Bulharsko

Skupina II

Sedem tímov je rozdelených do jednej trojčlennej a jednej štvorčlennej skupiny. O dve postupové miesta budú bojovať víťazi skupín proti druhým z druhej skupiny. Tretí zo skupín budú bojovať o udržanie sa a porazený so štvrtým klesajú do Skupiny III Euroafrickej zóny.
Tímy:  Gruzínsko    Lotyšsko    Turecko    Portugalsko    Južná Afrika    Maroko    Litva

Skupina III

15 tímov bude rozdelených do troch štvorčlenných a jednej trojčlennej skupiny. Víťazi skupín bojujú proti porazeným zo skupín.
Tímy:  Alžírsko    Grécko    Malta    Arménsko    Island    Nórsko    Egypt    Írsko    Moldavsko    Tunisko    Fínsko    Lichtenštajnsko    Čierna hora      Azerbajdžan
Pazardžik (mesto)

História

Pazardžik je starým obchodným centrom na území Bulharska, ktoré leží na hlavnom ťahu z Istanbulu do Sofie, Belehradu a ďalej do Európy. Mesto založili v roku 1485 krymskí Tatári, ktorí sa tu usadili na príkaz tureckého sultána
Bajazida II. (mesto sa dlho volalo Tatar Pazardžik). V časoch tureckej nadvlády tu bol tretí najväčší trh na území Osmanskej ríše. V tomto čase tu prevládalo prevažne obyvateľstvo islamského vierovyznania.
Mesto bolo oslobodené spod tureckej nadvlády v roku 1878. Ustupujúce turecké vojská ho však zničili. Spolu s nimi odišli aj mnohí Turci a do mesta sa prisťahovalo bulharské obyvateľstvo pravoslávneho náboženstva. Časť Turkov tu však zostala. Trhové tradície sa udržiavajú až do dnešných čias. Po roku 1945 sa v meste začal budovať priemysel a mesto dostalo modernú podobu. Žije tu početná rómska komunita, ktorá počtom predbehla Turkov.
Lož

Lož (iné výrazy: klamstvo, luhárstvo, cigánstvo; hovorovo: cigánčina) je vedomá alebo úmyselná nepravda vydávaná za pravdu, výrok prekrucujúci skutočný stav vecí. Od lži je nutné odlišovať nezmysel alebo absurditu. Gnozeologicky lož vymedzil už Aristoteles: „pokiaľ úsudok spojuje to, čo je v skutočnosti rozdelené, alebo rozdeľuje to, čo je v skutočnosti spojené, tak je to lož.“
Miribel-Lanchâtre

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 1 509 m n. m. a najnižší bod 423 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Als die Nazis die Kommunisten holten

„Als die Nazis die Kommunisten holten“ (doslova: Keď prišli nacisti po komunistov) je populárna báseň, pripisovaná pastorovi Martinovi Niemöllerovi (1892-1984), o nečinnosti nemeckých intelektuálov po nástupe nacistov k moci a skupinách, ktoré si nacisti postupne zvolili za cieľ. Pravdepodobne odznela prvýkrát 6. januára 1946 vo Frankfurte nad Mohanom.
Štruktúra básne je pomerne ustálená, ale sporné sú konkrétne skupiny spomínané v jednotlivých veršoch. Jedna z verzií je takáto:
Als die Nazis die Kommunisten holten, habe ich geschwiegen; Ich war ja kein Kommunist.
Als sie die Gewerkschafter holten, habe ich geschwiegen; ich war ja kein Gewerkschafter.
Als sie die Juden holten, habe ich geschwiegen, ich war ja kein Jude.
Als sie mich holten, gab es keinen mehr, der protestieren konnte.
Doslovný preklad:
Keď nacisti prišli po komunistov, mlčal som; nebol som predsa komunista.
Keď prišli po odborárov, mlčal som; nebol som predsa odborár.
Keď prišli po židov, mlčal som; nebol som predsa žid.
Keď prišli po mňa, nebolo už nikoho, kto by mohol protestovať.

História

Martin Niemöller bol nemecký pastor a teológ narodený v meste Lippstadt v Nemecku, roku 1892. Niemöller bol antikomunista a najprv podporoval Hitlerov nástup k moci. To, že Hitler trval na nadradenosti štátu nad náboženstvom, ho však rozhorčilo natoľko, že sa nakoniec stal vodcom skupiny nemeckých duchovných proti Hitlerovi. Hitler Niemöllera osobne nenávidel a v roku 1937 ho dal uväzniť v koncentračnom tábore Sachsenhausen, neskôr v Dachau. Niemöller bol oslobodený spojencami v roku 1945. Pokračoval v kariére kňaza v Nemecku, ako popredný hlas pokánia a zmierenia nemeckého ľudu po druhej svetovej vojne. Jeho báseň je často citovaná a je obľúbeným modelom opisu nebezpečenstva politickej apatie, ako to často začína, spolu so špecificky cielenou paranojou a nenávisťou, ktoré čoskoro eskalujú mimo kontrolu.

Spor o pôvode a texte

Báseň bola uverejnená v roku 1955 v knihe Miltona Mayera,They Thought They Were Free (Mysleli si, že boli voľní), založenej na rozhovoroch, ktoré urobil v Nemecku niekoľko rokov predtým. Citát bol široko rozširovaný sociálnymi aktivistami v Spojených štátoch koncom šesťdesiatych rokov. Presný pôvod básne je nejasný a aspoň jeden historik nesprávne tvrdil, že báseň vznikla po Niemöllerovej smrti. Neskorší výskum určil pôvod básne v Niemöllerovom prejave v roku 1946. Formulácia básne je sporná a to tak z hľadiska pôvodu, ako aj z hľadiska zloženia a poradia skupín, ktoré sú uvádzané v mnohých verziách. Podľa Richarda Johna Neuhausa (v novembrovom vydaní First Things z roku 2001) Niemöller v roku 1971 na otázku týkajúcu sa správnej verzie textu odpovedal, že si nie je úplne istý, kedy povedal známe slová, ale ak ľudia budú trvať na ich citovaní, uprednostňuje verziu, v ktorej sa uvádzajú "komunisti", "odborári", "Židia" a "Ja".
Zvyk

Zvyk je vzťah človeka k niečomu alebo niekomu vzniknutý častým opakovaním, ustálený spôsob konania, správania sa, návyk, obyčaj; tradícia.
Schnersheim

Poloha

Obec má rozlohu 10,82 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 310 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volcacius Sedigitus

Volcacius Sedigitus bol rímsky literárny kritik, autor veršovaného diela De poetis (O básnikoch). Patril k aristokratom združeným okolo osoby Quinta Lutatia Catula. O živote Volcacia Sedigita nič nevieme. Z jeho práce sa zachovali iba úryvky citované inými autormi. Spis O básnikoch bol písaný jambickým senárom.
Kolmá ulica (Bratislava)

Základné informácie

Ulica existovala už pred výstavbou petržalského sídliska v 70. rokoch 20. storočia.
Na Kolmej 4 sa nachádza objekt, v ktorom má sídlo spoločnosť ELIT Bratislava, zaoberajúca sa predajom automobilových súčiastok. Na Kolmej 8 stojí jediný obytný dom tejto ulice, pozostatok po pôvodnej výstavbe.
Nachádza sa tu zastávka MHD s názvom VŠ Manažmentu (v minulosti mala názov Kolmá), kde zastavujú autobusové linky 93, 94 a N93. Pri neďalekom viadukte sa nachádza zastávka Kolmá, ktorá je obsluhovaná autobusmi 91 a 191.
Zambezi

Priebeh toku

Pramení na rozvodnej rovine s riekou Kongo v Zambii v nadmorskej výške 1 500 m n. m. (podľa iných zdrojov 1 100 m n. m.). Na hornom toku preteká po rovine Barotse a má neveľký spád (v dĺžke 1 200 km klesá priemerne o 0,2 až 1 meter na kilometer). Vo vzdialenosti 100 km pod ústím rieky Luanginga sa nachádza séria riečnych prahov a vodopádov, medzi ktorými je najvýznamnejší vodopád Ngonye. Potom opäť preteká plochou a silno bažinatou rovinou Sesheke. Vo vzdialenosti 75 km pod ústím rieky Linyanti sa nachádzajú obrovské Viktóriine vodopády. Pod nimi bola vybudovaná priehrada Kariba (5 200 km²). Medzi mestami Zumbo a Šikon sa dolina rieky rozširuje a pod druhým menovaným mestom sa opäť spád zväčšuje a nachádzajú sa tu pereje Kebrabasa. Na dolnom toku tečie rieka v 5 až 8 km širokom koryte. Pod ústím rieky Shire vteká do Mozambickej nížiny. Ústi do Mozambického prielivu deltou, ktorá je dlhá 120 km.

Vodný režim

Zdroj vody je prevažne dažďový. Charakteristický je veľký prietok v lete, ktorý veľakrát pretrváva až do jesene. Vzostup hladiny začína v decembri, maximálnej úrovne rieka dosahuje v marci a v apríli a potom hladina klesá. V priebehu roku sa priemerný mesačný prietok mení viac než desaťkrát. Priemerný prietok v ústí činí 7 000 m³/s. Množstvo unášaných pevných častíc za rok dosahuje 100 Mt.

Využitie

Vodná doprava je sťažená množstvom riečnych prahov a veľkým sezónnym kolísaním prietoku. Je možná len na oddelených izolovaných úsekoch prevažne na území Zambie. Na jedinom splavnom ramene delty leží prístav Shinde. Na rieke boli vybudované dve veľké priehrady Kariba na hraniciach Zambie a Zimbabwe a Cahora Bassa v Mozambiku. V celom povodí je rozvinuté rybárstvo. Na zavlažovanie len v menšej miere.
Denicé

Poloha

Obec má rozlohu 9,53 km². Najvyšší bod je položený 393 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 295 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rimboval

Poloha

Obec má rozlohu 7,07 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Frolík

Josef Frolík (* 22. september 1928, Libušín - pravdepodobne máj 1989) bol príslušník ŠtB, ktorý v roku 1969 emigroval do Spojených štátov amerických a pridal sa k CIA.

Detstvo

Josef, rodený Lukeš začal používať meno Frolík v siedmich rokoch po tom, čo sa jeho matka vydala za kladenského robotníka Josefa Frolíka. Aj napriek tomu však vyrastal u starých rodičov.
Absolvoval meštiansku školu, ku koncu druhej svetovej vojny bol totálne nasadený v Nemecku. Po vojne vyštudoval obchodnú akadémiu v Slanom a pôsobil v administratíve Rudého práva, pričom študoval Vysokú školu ekonomickú.

Práca pre KSČ

V roku 1947 vstúpil do KSČ. Už v roku 1948 sa rozhodol svedčiť proti jednému zo svojich profesorov. Profesor Gargel bol nakoniec označený za reakcionára a odsúdený na trojmesačné väzenie. V roku 1955 prešiel na IV. správu  ministerstva vnútra (ekonomická rozviedka) a o päť rokov neskôr dokonca na I. správu. Tu pôsobil v rokoch 1964-1966 na rezidentúre v Londýne. V nasledujúcich rokoch sa zameral na špionáže a spravodajské hry zamerané proti CIA. Po roku 1968 sa však rozhodol nazbierať čo najviac tajných informácií a s pomocou CIA sa mu v roku 1969 nakoniec podarilo utiecť.

Emigrácia

Hneď po emigrácii bol hojne využívaný striedavo CIA, MI5 a MI6. Americký senát ho označil za jedného z najvýznamnejších politických prebehlíkov po druhej svetovej vojne, Veľká Británia mu dokonca ponúkala vysokú vojenskú hodnosť. V ČSSR bol v roku 1971 odsúdený na smrť. Roku 1975 však ťažko ochorel a od tej doby sa prestal kvôli zdravotným problémom výraznejšie angažovať. V septembri roku 1987 mu bola zistená rakovina pečene, ktorej zrejme podľahol v máji 1989. Existuje však aj teória, že Frolík naďalej žije kdesi v USA pod tajnou identitou.
V Česku vyšli dve jeho knihy spomienok: Špion vypovídá I a Špion vypovídá II, z ktorých sa česká verejnosť prvýkrát dozvedela o špionážnych praktikách česko-slovenskej rozviedky.
Ferrals-les-Corbières

Poloha

Obec má rozlohu 15,95 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1106 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chaussée (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 8,08 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 510 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nejdelší noc

Obsah

Príbeh začína vo väzobnej cele v Prahe v roku 1974, kde zadržaný Gabriel Gerhardt z Českých Budejovíc čaká na nasledovné ráno, v ktorom má byť konečne proti nemu vynesený rozsudok. Zadržaný sa myšlienkovo zaoberá svojou obľúbenou hudbou americkým džezom a vracia sa do minulosti a tým čitateľovi odkrýva príbeh a udalosti, kvôli ktorým sa dostal do zadržania a pred súd. Zaoberá sa aj svojím výzorom a nakoľko je len 150 cm vysoký, nosí silné dioptrické okuliare a ináč nijako nevyniká krásou, je celý život outsiderom a prechováva voči ľuďom skrytú nenávisť. Opisuje svoju mladosť, tragickú smrť vlastných rodičov, život v náhradnej rodine a po škole prácu na pošte. Tam sa prvýkrát dostáva do konfliktu zo zákonom, kvôli nedoručovaniu a vykrádaniu poštových zásielok, ktoré mal doručiť, ho prvýkrát zadržia. Pri domovej prehliadke pracovníci federálnej kriminálnej polície nájdu väčšiu hotovosť a rôzne hodnotné predmety, pochádzajúce z vykradnutých listových zásielok, ktoré Gerharda usvedčia. Súd mu vymeral 2 roky podmienečne. Gerhardtovi sa dvakrát podarí zdediť menší majetok a tým sa sčasti financuje. Z dlhej chvíle začne pod rôznymi pseudonymami prispievať do rádia Slobodná Európa i do rádia Hlas Ameriky. Tam jeho listy čítajú a odporučia mu knižnicu amerického veľvyslanectva v Prahe. Vďaka jeho pasii k džezovej hudbe i jeho znalostiam angličtiny upúta na seba pozornosť americkej tajnej služby, ktorá ho poverí získavaním informácií. Stretnutia na výmenu informácii sa najprv odohrávajú na rôznych českých zámkoch ako napríklad v Alšovej galérii na zámku Hluboká nad Vltavou a na hrade Kotnov v Tábore. Ďalšie stretnutia sa odohrali na hrádzi rybníka Jordán pri Tábore, v Třeboni a v Českých Budejoviciach, v ktorých Gerhard informoval Andrewa Warrieho vedúceho CIA v Prahe o českobudejovickom letisku alebo o vojenskom tankovom útvare v Písku. Paralelne sa odvíja príbeh sanfranciského amerického študenta Georgea Cleevera, ktorého najprv bez jeho vedomia v roku 1967, naverbovala americká tajná služby CIA prostredníctvom Bernieho Durella a jeho neskoršej kariéry, ktorá ho časom služobne zavedie do Grécka a neskôr v roku 1971 do Prahy ako nástupcu Andrewa Warieho. V pražských spisoch CIA George Cleever objaví "spiaceho agenta" Gabriela Gerharda, náhodne sa s ním stretne na džezovom koncerte a spontánne sa rozhodne ho reaktivovať. Vyžiada si informácie o železničných tratiach a vodnej nádrži Lipno. Stretnutia sa odohrávajú prostredníctvom spojky nemeckého starožitníka Franza Möllera. Napriek zvýšenej opatrnosti Georga Cleevera dôjde čoskoro k odhaleniu činnosti Gabriela Gerhardta Národnou Bezpečnosťou. George Cleever chvatne opúšťa ČSSR a cestuje do Viedne, kde sa stretáva so svojí mentorom a nadriadeným Bernie Durellom. Gabriela Gerhardta zatknú na hrade Zvíkov pri stretnutí so spojkou a Pražský súd mu vynesie rozsudok 15 rokov trestu odňatia slobody. George Cleever bol preložený do Nigérie, Iraku a Pakistanu a pražskú pobočku CIA po ňom tri roky viede úspešne Bernie Durell, začo získa v Langley prepychovú kanceláriu.
Pod Panským lesem

Ochrana

Dôvodom ochrany bola vlhká lúka s hojným výskytom žltohlava najvyššieho, ktorý však v dôsledku nesprávnej starostlivosti o územie (absencia kosenia lúk a zarastanie drevinami) na lokalite vymizol.
Ochrana bola zrušená ku dňu 23.6.2012
Le Plan-de-la-Tour

Poloha

Obec má rozlohu 36,8 km². Najvyšší bod je položený 540 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 910 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aumale (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 9,06 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 334 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Konfederácia afrického futbalu

Konfederácia afrického futbalu (fran. Confédération Africaine de Football), v skratke CAF, je hlavná riadiaca organizácia afrického futbalu.
Reprezentuje 54 národných asociácií afrických štátov. Jej členom nie je Západná Sahara. CAF je jednou zo šiestich kontinentálnych federácií pod FIFA.
Vocance

Poloha

Vocance má rozlohu 17,17 km². Najvyšší bod je položený 1 191 m n. m. a najnižší bod 442 m n. m.

Obyvateľstvo

Vocance má 608 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sint-Pieters-Leeuw

Obyvateľstvo

Obec má približne 31 572 obyvateľov (2010).
Harnes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 10,76 km². Najvyšší bod je položený 44 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 204 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prokop Holý

Životopis

Pochádzal zo staromestského mešťanského prostredia. Jeho matka skoro ovdovela a chlapca adoptoval jeho strýko pán Jan de Aquis alebo Jan z Cách, jeden z najbohatších patricijov v českej metropole a majiteľ hradu Jenštejn v rokoch 1408–1414, kde mladý chlapec prežil svoje detstvo.
Zámožný pán Ján poskytol synovcovi vynikajúce vzdelanie, a možno ešte viac urobil pre neho tým, že ho niekoľkokrát vzal so sebou na obchodné cesty. Mladík tak poznal kus sveta. Dostal sa do Francúzska, Španielska, Talianska, dokonca  vraj až k božiemu hrobu do Jeruzalema. Univerzitné štúdiá a vysvätenie na kňaza rovnako ako rodové zväzky mu zaisťovali sľubnú dráhu. Bol pri zrode husitskej revolúcie v Prahe, spoločne s Žižkom odišiel do Plzne a potom do vznikajúceho Tábora. Patril od počiatku k stúpencom radikálneho smeru, dokonca bol obviňovaný z pikartstva, ale na sklonku roku 1420 sa s pikartmi rozišiel a od tej doby zastával umiernenejšiu táborskú líniu.
Od roku 1426 sa stal vedúcim politikom táborskej strany a duchovným vodcom táborskej poľnej obce. V spolupráci so sirotským a pražským zväzom sa mu podarilo dostať väčšinu Čiech pod husitskú kontrolu. Kombináciou diplomatického a vojenského nátlaku (úspešné výpravy do Uhorska, nemeckých a rakúskych oblastí, Sliezska a Lužicka) sa snažil prinútiť západných kresťanov k jednaniu o husitskom programe. V januári až apríli 1433 stál na čele husitskej delegácie na bazilejskom koncile, v septembri roku 1433 bol odvolaný z vedenia táborskej poľnej obce, na jar 1434 sa vrátil do funkcie. Zahynul v bitke pri Lipanoch 30. mája 1434 na strane husitských radikálov.

Význam

Bol síce výborným vojvodcom, sám ale zdôrazňoval, že ako kňaz nikdy vlastnou rukou nezabil človeka. Nenosil zbrane a nikdy osobne nebojoval, iba velil. Od ostatných táborských kazateľov, ktorí v snahe podobať sa prvým apoštolom nosili brady, sa líšil tým, že sa holil – odtiaľ prezývka Holý.
Prokop stál na čele husitských húfov nie ako vrchný hajtman, ale vo funkcií voleného „správcu“ či „veliteľa“ vojsk. Osobne bol považovaný za neporaziteľného, v priebehu svojho života osobne utrpel iba jednu vážnu porážku – v bitke pri Lipanoch, kde padol.
Prokopovi Holému sa podarilo vytvoriť z táborského a sirotského bratstva jednotnú silu, s ktorou prešiel do protiútoku. Jeho tzv. spanilé jazdy mali pre vývoj husitstva veľký význam. Predovšetkým preniesli vojnu mimo územia vlastných Čiech, a zamedzili tak ich plieneniu, ďalej propagovali husitské myšlienky v cudzích zemiach, ktorých obyvatelia mali o hnutí často veľmi skreslené predstavy, ale boli aj zdrojom koristi, ktorá slúžila na materiálne zaistenie vojakov.
Méteren

Poloha

Obec má rozlohu 18,44 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 151 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-de-Chartreuse

Poloha

Obec má rozlohu 80,12 km². Najvyšší bod je položený 2 079 m n. m. a najnižší bod 640 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 999 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Klepec (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je niekoľko bizarných kamenných útvarov v okolí vrcholu rovnomenného kopca (nadmorská výška 358 m n. m.). Prírodná pamiatka pozostáva z dvoch častí. V lokalite Klepec I sa nachádza kamenný objekt Slouha, kde je umiestnená pamätná tabuľa padlým v prvej svetovej vojne z obcí Přišimasy, Horka a Skřivany. V lokalite Klepec II, ktorá sa nachádza asi 400 metrov severoseverovýchodne, sa nachádzajú ďalšie tri veľké kamenné objekty s názvami Stoh slámy, Šplíchalův kočár, Obří záda a niekoľko bezmenných balvanov. Na severnej strane hory sú dva bývalé lomy, kde sa ťažila říčanská žula, ktorá bola použitá okrem iného na stavbu Národného divadla v Prahe. Lomy sú zatopené a v minulosti slúžili aj ako kúpalisko.
Na území pamiatky sa vyskytujú chránené rastliny (bublinatka nebadaná) a živočíchy (muchár sivý, užovka obojková).
Lokalitou vedie náučný chodník, ktorý začína a končí v obci Přišimasy.