google/wiki40b huggingface dataset:
Dennis Wideman

Klubový hokej

Dennis Wideman začal svoju juniorskú časť kariéry v sezóne 1999/00 v klube Sudbury Wolwes v súťaži OHL. Za tento klub odohral prvú sezónu. Počas sezóny 2000/01, ale zmenil dres v rámci OHL. Jeho novým zamestnávateľom sa stal klub London Knights. V roku 2002 bol draftovaný z tohto klubu do NHL klubom Buffalo Sabres. Za London Knights hral až do sezóny 2003/04. S Buffalom, ale zmluvu nikdy nepodpísal.
Po skončení juniorského veku podpísal, ako voľný hráč, zmluvu s klubom St. Louis Blues. Bolo to 30. júna 2004. Prvú profesionálnu sezónu odohral v ich farmárskom mužstve Worcester IceCats v AHL. V ďalšej sezóne premiestnil klub St. Louis Blues svoju farmu do mesta Peoria v štáte Illinois. V tomto meste začal sezónu 2005/06 v klube Peoria Rivermen. Po 12 zápasoch bol povolaný do prvého tímu Blues. Debut v NHL absolvoval 9. novembra na ľade klubu Columbus Blue Jackets. Sezónu 2006/07 začal v St. Louis, ale v priebehu sezóny bol vymenený do Bostonu Bruins.
V tíme Bostonu Bruins odohral ďalšie tri sezóny. Za Boston odohral 256 stretnutí v základnej časti a ďalších 30 v play-off. Pred ročníkom 2010/11 bol vymenený do Floridy Panthers. Aj v priebehu tejto sezóny zmenil tím. Po 61 odohratých stretnutiach v tíme Panthers prestúpil do Washington Capitals. Za Washington Capitals odohral v zostávajúcej sezóne ešte 14 stretnutí. Za Capitals nastúpil aj v sezóne 2011/12, keď odohral všetkých 82 zápasov v základnej časti a ďalších 14 v play-off. Od sezóny 20012/13 sa stal hráčom Calgary Flames. S klubom z Alberty podpísal päťročný kontrakt.
Klenovské vrchy

Polohopis

Podcelok zaberá centrálnu časť Stolických vrchov, od zvyšku pohoria oddelenú údoliami riek Rimava (na východe) a Rimavica (na západe). Severným susedom je Spišsko-gemerský kras s podcelkom Muránska planina a Balocké vrchy (podcelok Veporských vrchov), západným smerom pokračujú Stolické vrchy podcelkom Málinské vrchy. Južne nadväzuje Revúcka vrchovina s podcelkami Cinobanské predhorie a Železnícke predhorie a východným smerom pokračuje pohorie podcelkom Tŕstie.
Hladomor

Hladomor predstavuje situáciu, kedy na nejakom území panuje taký nedostatok potravín, že ľudia masovo umierajú na podvýživu. K hladomoru môže dôjsť napríklad v dôsledku prírodnej katastrofy, ktorá zničí úrodu (sucho, živelná pohroma alebo nejaké infekčné ochorenie hlavných plodín – napr. nedávne hladomory zo sucha v Sahele alebo veľký hladomor v Írsku v rokoch 1845 – 1849, ktorý nastal potom, čo plesňové a vírusové choroby zničili celú úrodu zemiakov). Ďalšou príčinou hladomoru môže byť úmyselné vyvolanie – najdrastickejším prípadom je hladomor, ktorý Stalinova vláda umelo vyvolala v 30. rokoch na Ukrajine, Tambovskej oblasti Ruska, Kazachstane a ďalších oblastiach ZSSR, počas ktorého zahynuli milióny ľudí. Hladomor taktiež býva sprievodným javom vojen.
V rokoch 1771 – 1772 za panovania Márie Terézie vypukol po kritickej neúrode hladomor v Čechách. Zomrela desatina obyvateľov Čiech (250 000 ľudí). V celej Rakúskej monarchii zomrelo v týchto rokoch hladom okolo milión ľudí.
Hladomory z neúrody bývali bežným javom v stredoveku. Stredovekú Britániu zasiahol hladomor spoločne s morom celkom deväťdesiatpätkrát, Francúzsko bolo v stredoveku postihnuté hladomorom sedmdesiatpäťkrát. V Číne bolo medzi rokmi 108 pred Kr. a 1911 napočítaných celkom 1828 hladomorov t. j. takmer jeden hladomor ročne. V rokoch 1876 – 1879 zomrelo počas hladomoru v severnej Číne 12 miliónov ľudí. Najhorší hladomor postihol Čínu v rokoch 1958 – 1961, kedy následkom politiky Mao Ce-tunga zomrelo hladom najmenej 30 miliónov ľudí.
Lugy

Poloha

Obec má rozlohu 2,83 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dakota Fanningová

Osobný život

Dakota Fanningová sa narodila v meste Conyers v americkom štáte Georgia. Je dcérou Joy (za slobodna Arringtonová), ktorá je bývalou profesionálnou tenistkou a Steva Fanninga, ktorý hrával malú bejzbalovú ligu za tím St. Louis Cardinals a teraz pracuje ako predavač elektroniky  v Los Angeles. Jej starý otec z matkinej strany bol bývalý hráč amerického futbalu, Rick Arrington, a jej teta je bývalá reportérka ESPN Jill Arringtonová. Dakota má mladšiu sestru Elle Fanningovú, ktorá je taktiež herečkou.
Dakotin otec jej chcel dať meno "Dakota" a jej matka jej chcela dať meno "Hannah".
Fanningová má na polovicu nemeckých predkov a jej priezvisko má írsky pôvod. Dakota a jej rodina sú členmi Južného baptistického zhromaždenia. Dakota navštevuje  školu Campbell Hall v North Hollywood v Kalifornii a je členkou univerzitného roztlieskavačského tímu.
Bázické horniny

Bázické horniny sú vyvreté horniny, ktoré neobsahujú kremeň, majú vysoký obsah živcov (hlavne vápnitých) a môžu obsahovať tiež pyroxény a olivíny a v malom množstve i amfiboly a biotit. Horniny ako také kremeň buď neobsahujú, alebo je prítomný iba ako akcesória. SiO₂ je však zastúpené v mnohých iných mineráloch a tvorí 52-44% objemu horniny. Typickým predstaviteľom bázických hornín sú bazalt (výlevná hornina), gabro (plutonická hornina) a dolerit (subvulkanická hornina).
Pri zvýšenom obsahu sodíku v živcoch možno pozorovať prechod do intermediárnych hornín, ktoré majú i celkovo vyšší obsah SiO₂. Pri poklese obsahu živcov a prevládaní mafických minerálov ako sú olivíny a pyroxény (kde je obsah SiO₂ nižší ako 44%) sa takéto horniny nazývajú ultrabázické.
Napriek tomu, že termín možno považovať za zastaraný, v geologickej reči sa naďalej bežne používa. Termín bázický nie je totožný s termínom mafický, i keď sú významovo veľmi blízke.
V počiatkoch petrológie sa vedci domnievali, že kremík sa v magme spája s vodou a vytvára kyselinu kremičitú a preto sa horniny bohaté na kremeň označovali ako kyslé, zatiaľ čo horniny bohaté na MgO a FeO mali vytvárať zásady (bázy) a horniny, ktoré vytvárali sa označovali ako bázické.
Gudea červenochvostá

Pôvod

Je pôvodom zo Strednej Ameriky (Mexika).

Opis

Je jedna z mála viviparných, teda pravých živorodých akváriových rýb. Oproti mnohým iným živorodým rybkám tento druh rodí svoje mláďatá chvostom napred. Naproti tomu ovoviviparné, teda nepravé živorodky, rodia svoje mláďatá v ikrovom obale, ktorý pri opustení tela matky praskne. Telo rybky veľmi pripomína kapra. Samica je olivovej farby, samec máva chvost sfarbený do červena.
V akváriách boli prešľachtené s viacerými zafarbeniami, vždy ale ide prevažne o červenú a žltú farbu. Obe pohlavia mávajú na žiabrach modro zafarbenú škvrnu.
Dorastá dĺžky 7 až 8 cm, zriedkavo okolo 10 cm. Je všežravá, s obľubou požiera komárie larvy.

Výskyt

V prírode sa vyskytuje iba v Mexiku, je teda endemitom. Konkrétne žije v Rio Grande a jej prítokoch u mesta Tepic v štáte Nayarit.
Medzi akvaristami je pomerne rozšírená.

Chov

Voda by mala mať neutrálne pH, ale pri výkyvoch o 1 stupeň hore aj dole neboli za 20 rokov chovu zaznamenané žiadne negatívne účinky. To isté platí aj o tvrdosti vody. S úspechom možno použiť vodu 5 – 25 °C. Xenotoka červenochvostá je vyslovene všežravec. Nepohrdne larvami komárov, suchými vločkami ani iným úplne bežným kŕmením. Odporúča sa do kŕmenia pridávať zelenú zložku – šalát a špenát. Chov je jednoduchý pri dodržaní niekoľkých zásad – kvalitné kŕmenie, teplota okolo 20 – 26 °C a dostatok vody. Nádrže by mali mať okolo 200 litrov vody a viac. Je dobré chovať samca so samičkami v pomere 1:2.

Rozmnožovanie

V tele matky dôjde k oplodneniu vajíčka a samica počas 55 – 60 dní (podľa teploty vody) porodí životaschopné jedince. V akváriách je však potrebné vytvoriť úkryty, pretože samice sú kanibali. S úspechom možno použiť tzv. pôrodnícku nádrž – teda v akváriu plávajúcu nádobku so sieťou tak, aby okami siete prepadla mláďatá pri pôrode a samica na ne nemohla.
Hlasová oktáva

Oktáva (z lat. octavus – ôsmy) je hudobný interval medzi prvým a ôsmym tónom diatonickej stupnice, v rovnomerne temperovanom ladení obsahuje dvanásť poltónov. Oktáva je najkonsonantnejší hudobný interval (nepočítajúc primu, čo je súzvuk dvoch tónov s rovnakými frekvenciami), a preto tvorí základný stavebný prvok takmer všetkých hudobných stupníc. Dva tóny vzdialené o oktávu majú v európskej hudbe rovnaké meno (napr. C).
Pomer frekvencií tónov vzdialených o oktávu je 2:1. Tón o oktávu vyšší teda dostaneme zdvojnásobením frekvencie základného tónu. Príklad: komorné A (a’) má 440 Hz, tón o oktávu vyšší (a’’) má 880 Hz, tón o oktávu nižší (a) má 220 Hz.
La Gonfrière

Poloha

Obec má rozlohu 12,83 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 288 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-sur-École

Poloha

Obec má rozlohu 2,53 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 353 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valencogne

Poloha

Obec má rozlohu 7,55 km². Najvyšší bod je položený 680 m n. m. a najnižší bod 516 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 596 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fabras

Poloha

Fabras má rozlohu 7,52 km². Najvyšší bod je položený 607 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Fabras má 371 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Inval-Boiron

Poloha

Obec má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bénaix

Poloha

Obec má rozlohu 14,68 km². Najvyšší bod je položený 980 m n. m. a najnižší bod 517 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grand-Fort-Philippe

Poloha

Obec má rozlohu 3,13 km². Najvyšší bod je položený 10 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 491 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valerius Babrius

Valerius Babrius (2. storočie) bol pôvodom pravdepodobne helenizovaný Riman, autor zborníka bájok písaných cholijambom v gréčtine.
O Babriovom živote sa dozvedáme len to málo, čo poskytuje jeho vlastné dielo. Predpokladá sa, že žil v niektorej východnej provincii, pravdepodobne v Sýrii, kde sa, na rozdiel od Ríma, tešila bájka akej-takej obľube. Bájkar venuje svoju zbierku bájok v desiatich knihách „synovi kráľa Alexandra“, čo spôsobuje určité nejasnosti v jeho chronologickom zaradení. Býva umiestňovaný rôzne do období od 3. storočia pred Kr. po 3. storočie po Kr., najčastejšie práve do 2. storočia, a to na základe vnútorného lingvistického rozboru jeho diela. Alexander spomínaný vo venovaní môže byť Alexander Severus, rímsky cisár v rokoch 222-235, známy svojou láskou k literatúre a podporou umelcom. „Alexandrov syn“ býva niekedy stotožňovaný s akýmsi Branchom, ktorý je spomínaný v jednej Babriovej bájke, a podľa tejto hypotézy mohol byť jeho učiteľom. Prvé zmienky o Babriovi ako o autorovi sa objavujú na počiatku 3. storočia, čo vylučuje možnosť, že by bol mladší (túto hranicu potvrdzujú i nájdené zlomky papyrusov s Babriovými bájkami).
Až do roku 1842 bol Babrius známy iba na základe spätných metrických rekonštrukcii dochovaných súborov bájok, ktoré robili Richard Bentley a Thomas Tyrwhitt v 18. storočí. V tomto roku objavil Minoides Mynas, ktorý predtým obdobným spôsobom našiel Philosophoumena svätého Hippolyta, v kláštore sv.Laury na hore Athos rukopis obsahujúci 123 z predpokladaného počtu 160 Babriových bájok. Dnes je tento dokument uložený v British Museum. Bájky v rukopise sú zoradene abecedne, ale náhle končia pri písmene O. Dochovaný text má vysokú umeleckú kvalitu a možno ho zrovnávať s pôvodnými prozaickými bájkami, z ktorých vychádza. Filológovia potvrdili pravosť tohto nálezu.
Roku 1857 Minas vyhlásil, že na hore Athos objavil ďalší rukopis, ktorý obsahuje 94 bájok a úvod. Táto verzia bola v opise poslaná tiež do British Museum a vydaná roku 1859, ale ukázala sa byť podvrhom. Šesť neznámych bájok bolo odhalených v rukopise z Vatikánskej knižnice.
Échenans

Poloha

Obec má rozlohu 1,7 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 342 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bohyňa rozumu

Bohyňa rozumu (Göttin der Vernunft) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 13. marca 1897 v Theater an der Wien. 
Libreto napísali Alfred Maria Willner a Bernard Buchbinder. Bolo však veľmi slabé a tentoraz si to rýchlo všimol aj Strauss. Predtým sa ho však zmluvne zaviazal zhudobniť, takže to musel splniť. Jeho nechuť k tomuto dielu sa ale na jeho výslednej hudobnej podobe výrazne prejavila a dielo za týchto okolností ani nemohlo byť nijako zvlášť úspešné.

Obsah

Dej sa odhráva počas Veľkej francúzskej revolúcie, keď kontesa Nevers a kapitán Robert musia skrývať svoj pôvod. Po čase sú však odhalení a majú byť odsúdení za vlastizradu, čo znamená istú smrť. Zachráni ich delegát republikánskeho konventu Bonhomme tým, že kontesu predstaví ako jakobínsku „Bohyňu rozumu“.
Ponson-Debat-Pouts

Poloha

Obec má rozlohu 5,72 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coincy (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 7,15 km². Najvyšší bod je položený 259 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henrik Zetterberg

Reprezentácia

Švédsko reprezentoval na ZOH 2002, ZOH 2006 a ZOH 2010. Zúčastnil sa na majstrovstvách sveta v rokoch 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2010 a 2012.
Villers-le-Bouillet

Obyvateľstvo

Villers-le-Bouillet má približne 6 225 obyvateľov (2010).
Čeľabinský incident

Čeľabinský incident bola udalosť ktorá sa odohrala 14. mája 1918 na železničnej stanici v meste Čeľabinsk vo vtedajšej RSFSR počas ruskej občianskej vojny. Tento incident v rozhodujúcej miere ovplyvnil postoj česko-slovenských légii k boľševickej moci. Nevyprovokovaný útok na evakuovaných príslušníkov légií spôsobil roztržku medzi boľševickými silami a československými légiami a viedol k ozbrojenému odporu a bojom, ktoré trvali až do roku 1920.

Predohra

Po vypuknutí prvej svetovej vojny sa začali na východnom fronte vytvárať dobrovoľníckej jednotky vytvorené z Čechov a Slovákov, ktorí bojovali po boku ruskej armády. Spočiatku vytvorili malú jednotku označenú ako česká družina. Neskôr v roku 1916 už československá jednotka nadobudla veľkosť pluku a v roku 1917 sa už v radoch československého vojska v Rusku nachádzalo asi 30 000 mužov.
Revolučné udalosti v roku 1917 uviedli československé vojská do zložitej situácie. Vojsko jednak vyhlásilo vernosť ruskej dočasnej vláde, zároveň vyjadrilo snahu nezasahovať do ruských vnútorných záležitostí a odmietlo podporu akejkoľvek politickej strane, zároveň však deklarovalo snahu o pokračovanie boja proti vojskám Ústredných mocností. Situáciu však ďalej skomplikovala októbrová revolúcia. Po vyhlásení prímeria medzi vojskami Ústredných mocností a Ruskom a neskorším vyhlásením Brestlitovského mieru začiatkom roku 1918 bolo rozhodnuté stiahnuť tieto vojská z frontu a cez Sibír a Ďaleký východ ich presunúť loďami cez USA alebo oceán okolo sveta do Európy. Tento presun mal niekoľko komplikácii, predovšetkým fakt, že Ústredné mocnosti požadovali od novej Sovietskej vlády aby tieto jednotky odzbrojilo a navrátilo občanov Rakúsko-Uhorska do vlasti, kde im hrozilo stíhanie za vlastizradu. Československá exilová vláda dosiahla, aby ju ruské a neskôr sovietske autority považovali za súčasť francúzskej armády.

Priebeh

V dôsledku rozhodnutia sovietskej vlády o spomalení presunu jednotiek česko-slovenských légii do Vladivostoku sa vlaky s legionármi museli zastavovať v niekoľkých staniciach od Volgy na východ Ruska. Vznikla tak možnosť kontaktov so zajateckými vlakmi, ktoré premávali opačným smerom, pričom išlo o prevažne o maďarských a nemeckých zajatcov. Práve z takéhoto vlaku prechádzajúceho cez Čeľabinsk neznámy človek vyhodil kus železa a ťažko zranil jedného legionára. Československí vojaci tento vlak zastavili a na mieste páchateľa ubili na smrť.

Miestny soviet pri vyšetrovaní tohoto incidentu zatkol desiatich česko-slovenských legionárov, ktorí čin spráchali a odmietol ich prepustiť. Následkom toho 17. mája neozbrojení česko-slovenskí legionári obsadili železničnú stanicu, odzbrojili červenoarmejcov, zmocnili sa miestnych skladov zbraní a nakoniec aj celého mesta, kde oslobodili zajatých druhov. Tento incident sa ešte podarilo urovnať, ale o týždeň neskôr po Trockého telegrame, ktorý prikazoval všetkým sovietom na magistrále odzbrojiť Čechoslovákov, vystúpili česko-slovenské jednotky proti sovietskej vláde na celej magistrále.
Následný ústup Čechoslovákov na východ a ich návrat cez polovicu sveta späť do vlasti, ktorý trval až do roku 1920, sa nazýva sibírska anabáza.
Gries

Poloha

Obec má rozlohu 12,23 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 754 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trigonálna sústava

Výber súradnicovej sústavy

Pre morfologické štúdium sa využívajú hexagonálne súradnicové osi. Ak sú na trojnásobnú os súmernosti kolmé dvojnásobné osi, potom tieto definujú súradnicové osi X₁, X₂ a X₃. Ak dvojnásobné osi chýbajú, je možnosť vybrať súradnicové osi X₁ až X₃ v ich predpokladanom smere, alebo v rovinách súmernosti. V prípade nízkej súmernosti nie je výber týchto osí ničím viazaný.
Polder (nádrž)

Polder je vodné dielo slúžiace k protipovodňovej ochrane. Je vytvorené prehradením vodného toku, za hrádzou sa však voda za bežných podmienok buď neakumuluje vôbec (suchá nádrž či suchý polder), alebo je objem nádrže zaplnený jen čiastočne (polosuchá nádrž či polosuchý polder). K akumulácii vody dochádza počas povodní, čím sa transformuje povodňová vlna, ktorá následne pôsobí menšie alebo žiadne škody. V poldri takisto sedimentujú erodované častice a vodné nádrže nižšie na toku sa tak chránia pred zanášaním. Plocha poldru býva poľnohospodársky využívaná, najčastejšie ako trvalý trávnatý porast, môže byť tiež ponechaná ako mokraď.
Bessas

Poloha

Bessas má rozlohu 17,18 km². Najvyšší bod je položený 504 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Bessas má 207 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Cierge-la-Serre

Poloha

Saint-Cierge-la-Serre má rozlohu 16,2 km². Najvyšší bod je položený 829 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Cierge-la-Serre má 246 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Velle-sur-Moselle

Poloha

Obec má rozlohu 4,47 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 307 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ainétos z Amyklai

Ainétos (starogr. Αἴνητος – Ainétos) bol olympijský víťaz v päťboji v starovekom Grécku.
Ainétos z lakónskeho mesta Amyklai dosiahol v Olympii víťazstvo v päťboji. Doba jeho olympijského víťaztva je neznáma. Päťboj (penthatlon) sa zaradil do programu na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Antický päťboj, ktorý pozostával z hodu oštepom, hodu diskom, behu, skoku a zo zápasu, bol na olympijských i na ostatných hrách jednou z najviac cenených disciplín.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že počas prehliadky lakónskeho mesta Amyklai videl i sochu olympionika Ainéta. Pausanias o tom uvádza: „Medzi pozoruhodnosti v Amyklai patrí aj socha na stĺpe olympijského víťaza v päťboji, Ainéta. Tento muž zvíťazil na olympijských hrách, ale zomrel vo chvíli, keď ho korunovali vencom. Jemu teda patrí socha a kovové trojnožky; najstaršie z nich dali zhotoviť z desiateho dielu koristi z messénskych vojen. Pod prvou trojnožkou stojí socha Afrodity, pod druhou Artemis. Trojnožky a ich výzdoba sú dielom Gitiada. Tretia je dielo aigiského Kallóna; pod ňou stojí Démétrinina Koré.".
Monget

Poloha

Obec má rozlohu 5,64 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pratz

Poloha

Obec má rozlohu 9,85 km². Najvyšší bod je položený 948 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 574 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Campitello

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 1 231 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lhotka (Vítkov)

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1377.
Spiruly

Spiruly (Spirulida) sú rad desaťramenných hlavonožcov. V starších systémoch sa radil pod sépie.
Najznámejší druh je starobylý reliktný druh Spirula spirula (starší slovenský názov sépia skrútená, novší slovenský názov spirula ..?). V zadnej časti tela má rudimentálnu, no dobre viditeľnú vonkajšiu schránku.
Binges

Poloha

Obec má rozlohu 17,66 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 629 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Palante

Poloha

Obec má rozlohu 3,46 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valerij Alexejevič Čudinov

Valerij Alexejevič Čudinov (rus. Валерий Алексеевич Чудинов; * 30. jún 1942, Moskva) je ruský filozof, docent na katedre dejín kultúry na Štátnej akadémii Slovanských kultúr.
V roku 1967 ukončil Fyzikálnu fakultu Moskovskej štátnej univerzity Lomonosova, hovorí rusky, nemecky a anglicky. Uverejnil vyše než 120 publikácií, ani jedna z nich však nebola publikovaná v recenzovanom odbornom časopise. Venuje sa slovanskej mytológii a paleografii.
Čudinov presadzuje myšlienku, že slovanská civilizácia je omnoho staršia, než sa dnes odborníci domnievajú, ba dokonca viac než všetky ostatné známe civilizácie. Základ slovanského písma vidí už paleolite. Tvrdí, že existuje písmo runika, ktoré Slovania používali pred hlaholikou a cyrilikou, a ktoré dokazuje vysokú úroveň duchovnej kultúry Slovanov v minulosti.
Všeobecne je považovaný za pavedca a jeho práce nie sú uznávané odbornou verejnosťou.
AK-74

AK-74M

AK–74M je modernizovaná verzia AK-74. Pažba, rukoväť a predpažbie je vyrobené z plastu vystuženého skleným vláknom. Pažba je sklopná, na ľavej strane je montáž optiky. Zbraň pracuje na princípe odberu prachových plynov z hlavne. Je ľahko ovládateľná a veľmi odolná. Má chrómovanú hlaveň, čo zvyšuje jej životnosť. Na jej konci je úsťová brzda, ktorá znižuje spätný ráz. 50% dielov je zhodných s AKM.
Zbraň sa rôzne modifikovať, môže mať napríklad podvesné granátomety GP–25, GP–30 a GP–34. Taktiež sa na ňu dá pripevniť optika, kolimátory, laserové zameriavače a bajonet, ktorý môže byť v kombinácii s puzdrom použitý na strihanie ostnatého drôtu. Je to momentálne najpoužívanejšia zbraň v ruskej armáde.
Od AK–74M je odvodený ľahký podporný guľomet RPK–74M. Ten má na rozdiel od staršej verzie plastové pažbenie. Rovnako ako AK–74M má sklopnú pažbu a montáž optiky.