google/wiki40b huggingface dataset:
Migrácia (sociológia)

Migrácia je zmena miesta trvalého pobytu za hranice určitej územnej jednotky; premiestňovanie obyvateľov v území spojené so zmenou bydliska. Niekedy sa hovorí o fyzickej alebo zemepisnej mobilite. Migrácia sa delí na internú / vnútornú (v rámci domovského štátu) a medzinárodnú / vonkajšiu  (emigrant opustí hranice domovského štátu, imigrant sa prisťahuje). Ďalej sa delí na nevratnú, dočasnú, sezónnu a kyvadlovú. 
Emigrácia alebo vysťahovalectvo je trvalé alebo dlhodobé vysťahovanie.

História

Migrácia má pôvod už v časoch, keď prví Homo erectus a Homo sapiens opúšťali Afriku (Rift Valley) a postupovali do Európy a neskôr na ďalšie kontinenty. V nedávnej histórii je dôležitá nútená migrácia otrokov v 18.-19.storočí, najmä zo západnej Afriky do severnej a južnej Ameriky, aj tzv. zmluvné otroctvo prevažne z Číny, Indie a Japonska do kolónií európskych mocností. Kolonializmus zohral dôležitú úlohu v medzinárodnej migrácii; koloniálne mocnosti ako Veľká Británia, Španielsko a Francúzsko podporovali presídľovanie vlastných občanov do kolónií.
Ďalší významný míľnik súvisí s prerodom USA na industriálnu veľmoc v 19. storočí, kedy milióny pracovníkov z chudobných regiónov Európy odchádzali z ekonomických dôvodov do USA.  
Po 2. svetovej vojne bola potrebná pracovná sila na rozvoj ekonomiky v povojnovej Európe, Severnej Amerike a Austrálii, preto nastala ďalšia veľká vlna migrácie. 
Do 70. rokov 20. storočia migrácia v Európe ustúpila, no v Amerike pretrvávala až do 90. rokov 20. storočia.

Súčasnosť

V súčasnosti sa migrácia vyskytuje najmä z politických, ekonomických a sociálnych dôvodov.    

Teórie migrácie

E.G. Ravenstein v roku 1885 vydal článok s názvom „The Laws of Migration“, v ktorom na základe štatistík a údajov o migrácii pochádzajúcich
z Veľkej Británie, zhromaždil tzv. zákony migrácie, ktoré zahŕňajú diaľku, rôzne typy migrantov, rozdielne preferencie žien a mužov pri migrovaní, a pod. 
E.S. Lee delí faktory spôsobujúce migráciu na tzv. „push faktory“ a „pull faktory“. „Push faktory“ sú negatíva, ktoré človeka odrádzajú v zotrvaní v pôvodnej oblasti, napr. zlá ekonomická situácia, zmena politického režimu, konflikty, vojny, diskriminácia, a pod. „Pull faktory“ sú pozitíva, ktoré človeka motivujú k migrácii do novej oblasti, napr. pracovné príležitosti, priaznivé podnebie, vzdelanie, fungujúca ekonomika, a pod.
Méritein

Poloha

Obec má rozlohu 6,9 km². Najvyšší bod je položený 269 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouverans

Poloha

Obec má rozlohu 18,17 km². Najvyšší bod je položený 1 101 m n. m. a najnižší bod 822 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 328 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poudenas

Poloha

Obec má rozlohu 17,24 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auzeville-Tolosane

Poloha

Obec má rozlohu 6,66 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Laffite-Toupière

Poloha

Obec má rozlohu 4,84 km². Najvyšší bod je položený 482 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Spolužitie

Spolužitie, alebo úplným názvom Együttélés-Spolužitie-Wspólnota-Soužití bola jedna z maďarských politických strán, ktoré vznikli na Slovensku po nežnej revolúcii.
Strana Spolužitie bola založená v roku 1990. Spolužitie sa oficiálne proklamovalo ako politická strana národnostných menšín, ale prakticky išlo o maďarskú politickú stranu, pretože prevažná väčšina členov bola maďarskej národnosti. Spolužitie zaniklo v júni 1998 zlúčením s ďalšími dvomi maďarskými politickými stranami Maďarským kresťanskodemokratickým hnutím (MKDH) a Maďarskou občianskou stranou (MOS). Novovytvorená strana dostala názov Strana maďarskej koalície. Predsedom Spolužitia bol Miklós Duray.

Voľby do SNR v roku 1990

Spolužitie vytvorilo pred voľbami do Slovenskej národnej rady (SNR) v roku 1990 volebnú koalíciu s ďalšou maďarskou politickou stranou - MKDH. Koalícia získala 8,66 % hlasov a 14 mandátov v SNR a stala sa piatym najsilnejším zoskupením v parlamente.

Voľby do SNR v roku 1992

Pred voľbami do SNR v roku 1992 vytvorilo Spolužitie znovu volebnú koalíciu s MKDH. Koalícia získala 7,42% hlasov a tak isto 14 mandátov v SNR a zostala piatym najsilnejším zoskupením v NR SR.

Voľby do NR SR v roku 1994

Pred voľbami do Národnej rady SR v roku 1994 vytvorilo Spolužitie znovu volebnú koalíciu maďarských politických strán, ktorú tentoraz okrem Spolužitia a MKDH tvorila aj MOS. Koalícia mala oficiálny názov Maďarská koalícia. Koalícia získala 10,18 % hlasov a 17 mandátov v NR SR.
Le Mesge

Poloha

Obec má rozlohu 8,73 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rumuni na Ukrajine

Na území Ukrajiny sa Rumuni delia na dva rumunofónne národy (ukrajinských) Rumunov a Moldavcov.

Ukrajinskí Rumuni

V roku 2001 žilo na Ukrajine 151 000 Rumunov, z ktorých 91,7 % (138 500 osôb) deklarovalo ako svoj materinský jazyk rumunčinu, 6,2 % ukrajinčinu a 1,5 % ruštinu. Delia sa na dve skupiny: Bukovinských (114 tis.) a Zakarpatských Rumunov (32 tis.). Okrem týchto oblastí obývajú ešte Odeskú oblasť (724 osôb).
Rumunské školstvo tvorí v súčasnosti 105 škôl s vyučovacím jazykom rumunským a 33 škôl, kde sa vyučuje rumunčina ako predmet.

Bukovinskí Rumuni

Rumunské obyvateľstvo v Černovickej oblasti, ktorá bola súčasťou Bukoviny. Ide o 114 600 (12,5 % obyvateľov oblasti) osôb sústredených hlavne v Hlybockom rajóne.

Zakarpatskí Rumuni

Rumunské obyvateľstvo na území Zakarpatskej oblasti (Podkarpatskej Rusi) o počte asi 32 100 osôb (2,6 % obyvateľov oblasti) v Ťačevskom (21 300 osôb - 12,4 % obyvateľstva rajónu) a Rjachovskom rajóne. (10 300 osôb - 11,6 % obyvateľov rajónu). Jedná sa o zátiské obce: Bila Cerkva, Solotvina, Sredne Voďanoje a Dibrova.

Ukrajinskí Moldavci

Moldavské obyvateľstvo o počte 259 000 osôb, Ukrajincami a Rusmi nazývané Volochi alebo Vlachi žijúce predovšetkým v Odeskej (123 700 Moldavcov - 5,0 % obyvateľstva oblasti) a Černovickej oblasti (67 200 Moldavcov - 7,3 % obyvateľov oblasti). Ďalej žijú ešte vo významnejšom počte v Mykolajivskej (13 100 Moldavcov - 1,0 %) a Kirovohradskej oblasti (8 200 Moldavcov - 0,7 %).
Moldavčinu ako svoj materinský jazyk deklarovalo len 70 % Moldavcov (181 300 osôb), ruštinu 17,6 % (45 500 osôb) a ukrajinský materinský jazyk 10,7 % (27 700 osôb). Ich počet prudko klesá (v roku 1989 bolo na Ukrajine ešte 324 tis. Moldavcov). V Černovickej oblasti existuje 84 moldavských škôl a v Odeskej oblasti, to je 14 moldavských a 5 dvojjazyčných škôl.
Míchova skála

Ochrana

Predmetom ochrany je izolované žulové skalisko.

História

Lokalita bola využívaná horolezcami ako cvičná skala. No vzhľadom na veľkú návštevnosť a poškodzovanie okolia skál bola na žiadosť vlastníka pozemku v roku 1997 zrušená výnimka povoľujúca horolezeckú činnosť na území PP.

Geológia

Ide o osamotený skalný útvar na južnom svahu kóty 773 m n. m. západne od Velkého pařezitého rybníka, s výmerou 0,2 ha. Je jedným z najlepšie zachovaných prejavov tropického zvetrávania v treťohorách a nasledujúceho obnaženia a intenzívneho mrazového zvetrávania granitu v periglaciálnych podmienkach pleistocénu vo vrcholových partiách Jihlavských vrchov.
Na videnie je tu komplex dvoch skalísk s charakterom skalných veží a mrazových zrubov. Skaliská dosahujú až 13 m. Na povrchu skál sa nachádzajú početné voštiny a skalné výklenky. Informačná tabuľa opisuje vzhľad vrcholových žulových lavíc so zvyškami skalných mís a odtokových žliabkov a tiež malú puklinovou jaskynku, ktorá sa nachádza v juhozápadnej časti územia. Dočítate sa tu tiež, že na konvexných svahoch sú vyvinuté kamenné moria a hranáčové haldy.

Flóra

V skalných štrbinách môžete naraziť na ojedinele sa vyskytujúce brezu previsnutú (Betula pendula) a jarabinu vtáčiu (Sorbus aucuparia). Tieto dreviny sprevádza kyprina úzkolistá (Epilobium angustifolium) a tiež machorasty a lišajníky.
Lavaux

Ochranné označenie pôvodu

Tunajšie vína sú zahrnuté do programu Appellations d'origine contrôlée (AOC, ochranného označenia pôvodu tovaru vo Francúzsku a Švajčiarsku) s registrovanými označeniami Lutry, Villette, Epesse, Calamine Grand Cru, Dézaley Grand Cru, St-Saphorin, Chardonne a Vevey-Montreux. Pestujú sa tu okrem iného odrody Chardonnay, Rulandské biele, Gamay a Rulandské modré. AOC je vymedzené na území 10 obcí (Bourg-en-Lavaux, Chardonne, Chexbres, Corseaux, Corsier-sur-Vevey, Jongny, Lutry, Puidoux, Rivaz, Saint-Saphorin).
Faktová pravdivosť

Faktová pravdivosť je zhoda s faktickým stavom vecí; vyznačujú sa ňou náhodné pravdy alebo pravdy faktu.
Ulič

Poloha

Obec sa nachádza dva kilometre od štátnej hranice s Ukrajinou a šestnásť kilometrov od Poľska.
Leží v údolí na sútoku Uličky a Zbojského potoka v pohorí Poloniny, na území rovnomenného národného parku.

Názvy obce

Obec v priebehu histórie niesla tieto názvy: 1451 Hulics, Hvlydch, 1492 Vlicz, 1877 Ulics, 1902 Utczás a napokon od roku 1920 Ulič.

Vlastníci obce

Obec, pôdu, lesy, tu vlastnili Szirmayovci, Vandernathovci, princezná Beaufort Spontin Fridešová, a posledná bola rodina Tiele-Wincler.

História

Prvá archívna písomnosť o obci pochádza z roku roku 1451. V roku 1492 boli podľa listiny z archívu mesta Bardejov, Ihnat so synom Steczom, Romanom a Climom boli označení ako príslušníci zbojníckej družiny Fedora Hlavatého.
V 19. storočí bol v obci postavený kaštieľ. V roku 1867 gréckokatolícky kostol. Lesná železnica v katastri obce bola postavená v roku 1908. Počas prvej svetovej vojny v rokoch 1914 až 1915 sa obec dvakrát ocitla v tesnej blízkosti frontu. A to na jeseň roku 1914 a v mesiacoch apríl až začiatkom mája 1915. Z tohto obdobia je v obci vojenský cintorín, kde je pochovaných 71 vojakov. Nachádza sa tu aj hrob ruského generála Nikolaja Nikolajeviča Mirbacha.
Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1939 až 1944 bola obec súčasťou Horthyovského Maďarska. Obec bolo oslobodená 26. októbra 1944. Po vojne v oblasti obce vyčíňali banderovci, ktorí 6. decembra 1945 pripravili o život 4 členov židovskej rodiny z obce.
Kliesňová

Prameň

Tečie v Nízkych Tatrách, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry, kde pramení pod hlavným hrebeňom pohoria na východnom svahu Rovienok (1 602 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 190 m n. m., juhozápadne od obce Vyšná Boca a cca 750 m SSZ od sedla Čertovica.
Zámok Anif

Zámok Anif je vodný zámok na brehu umelého rybníka v rakúskej obci Anif severne od Salzburgu. Natáčalo sa tu niekoľko filmov, napríklad The Sound of Music, alebo Spis Odessa podľa románu Fredericka Forsytha.

Dejiny

Pôvod nie je bezpečne datovaný, najstaršia zmienka o hrade menom Oberweiher umiestnenom v tejto lokalite pochádza z roku 1520. Vlastníkom bol šafár miestneho panstva Lienhart Praunecker. Od roku 1530 sa palác spomína ako pravidelný poplatník arcibiskupstva v Salzburgu. Touto cestou sa dostal do rúk biskupov z Chiemsee po vrátení Johannovi Ernstovi z Thun v roku 1693, odvtedy sa využíva ako biskupská letná rezidencia. Keď v roku 1816 Salzburg pripadol Rakúsku, palác aj rybník prešli do súkromného vlastníctva. Hoci bol palác prenajatý, užívatelia nevykonali žiadnu prestavbu, alebo obnovu chátrajúcej budovy. V roku 1837 majetok kúpil Alois, gróf Arco-Stepperg, ktorý dal v rokoch 1838 - 1848 prestavať zámok v novogotickom romantizujúcom štýle, do súčasnej podoby.
Po smrti grófa v roku 1891 majetok pripadol Sofii, ktorá si vzala grófa Ernsta z Moy de Sons a palác tak skončil vo vlastníctve tohto starého francúzskeho šľachtického rodu. V roku 1918 palác pritiahol pozornosť verejnosti, keď ho bavorský kráľ Ľudovít III. a jeho rodina využili pri úteku pred novembrovou revolúciou. V deklarácii z Anif Ľudovít III. odmietol abdikovať, avšak vyviazal všetkých vládnych predstaviteľov, vojakov a úradníkov z prísahy voči sebe, pretože nebol schopný pokračovať vo vládnutí. Počas druhej svetovej vojny zámok využíval Wehrmacht na ubytovanie, v roku 1945 ho vystriedali americké vojenské jednotky.

Súčasnosť

Zámok je stále v súkromnom vlastníctve rodiny z Moy de Sons, ktorá ho dala kompletne zrekonštruovať v rokoch 1995 - 2000, verejnosti však nie je prístupný.
Deň nezávislosti (USA)

Deň nezávislosti (ang. Independence Day) je štátny sviatok USA - výročie prijatia Deklarácie nezávislosti USA dňa 4. júla 1776 na druhom kontinentálnom kongrese vo Philadelphii. Deklarácia nezávislosti USA proklamovala nezávislosť trinástich amerických kolónií od Veľkej Británie, právo ľudí na život, slobodu a rovnosť. Deň nezávislosti sa každoročne veľkolepo oslavuje.
Contrières

Poloha

Obec má rozlohu 9,12 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 386 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Crasville-la-Mallet

Poloha

Obec má rozlohu 3,21 km². Najvyšší bod je položený 105 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ginouillac

Poloha

Obec má rozlohu 9,42 km². Najvyšší bod je položený 446 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serrières-sur-Ain

Poloha

Serrières-sur-Ain má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 649 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Serrières-sur-Ain má 116 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Namib

Namib je púšť, ktorá sa nachádza v afrických štátoch Namíbia a v juhozápadnej časti Angoly. Časť púšte tvorí Národný park Namib-Naukluft. Názov namib pochádza z jazyka národa Nama a znamená rozsiahly.

Poloha

Rozloha púšte je približne 80 900 km² a rozprestiera sa pozdĺž pobrežia Namíbie s Atlantickým oceánom v dĺžke cca 1 600 km. Šírka sa pohybuje v rozmedzí 50 - 160 km. Púšť je rozdelená riekou Kuiseb na približne dve rovnaké časti. V severnej časti sa nachádzajú skalnaté útvary, útesy, priepasti a štrkové polia. Juh je charakterizovaný vysokými dunami a pieskom.
Púšť je považovaná za najstaršiu na svete a jej vek sa odhaduje na 55 miliónov rokov. Extrémne sucho je spôsobené dvoma dôvodmi. Prvý je, že východné vetry z Indického oceánu strácajú svoju vlhkosť pri prechode cez Dračie hory. Druhým dôvodom je, že prevládajúce juhozápadné vetry ochladzuje Benguelský prúd a vytvára pevninový prúd studeného vzduchu, ktorý sa stretáva s teplejším a ľahším vzduchom z povrchu. Táto inverzia zabraňuje klasickému stúpaniu chladného a vlhkého vzduchu a nevytvárajú sa oblaky. Pobrežná oblasť je približne 200 dní v roku v hmle. Tá sa objavuje v skorých ranných hodinách a je jediným zdrojom vlhkosti pre miestne rastliny a živočíchy.

Fauna a flóra

V púšti sa nachádza veľké množstvo nezvyčajnej fauny a flóry. Napríklad podivne vyzerajúca rastlina - velvíčia podivná (Welwitschia mirabilis), ktorá je považovaná za živú fosíliu. Vo vlhkých častiach púšte rastie melón Acanthosicyos horridus, ktorý miestny nazývajú Nara.  Gekón Pachydactylus rangei sa vyskytuje iba v tejto púšti. Medzi endemický druh patrí aj nezvyčajný druh chrobáka Onymacris unguicularis, ktorý získava vodu tak, že ju pred východom slnka necháva skondenzovať na svojom tele.

Priemysel

Púšť Namib je miesto s veľkými ložiskami nerastných surovín ako volfrám, diamant a soľ. Tieto suroviny sa potom nespracované vyvážajú. Na severozápadnom pobreží sa nachádza Pobrežie kostier známe veľkým počtom vrakov lodí, ktoré sem uviazli vďaka silným vetrom a hmle.
Xenokritos z Téb

Xenokritos (starogr. Ξενόκριτος – Xenokritos) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.   
Sochár Xenokritos pochádzal z boiótskych Téb. Svoje diela tvoril zrejme v 2. polovici 4. storočia pred Kr. Pausanias, grécky cestovateľ z druhého storočia, vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že so svojim rodákom Eubiom zhotovil kultovú sochu Hérakla, ktorá sa nachádzala vo svätyni pri Tébach: „Tu sú tiež reliéfne obrazy žien, dnes už chatrne viditeľné; Tébania ich nazývajú „Nesúce jedovaté šťavy“ (Farmakides). Poslala ich vraj Héra, aby bránili Alkméne pri pôrodných bolestiach. Skutočne jej bránili, takže nemohla porodiť. Ale Teiresiova dcéra Historis si na ne vymyslela lesť: Vykríkla tak, aby ju počuli, že Alkméné porodila; tak sa dali oklamať a odišli. Alkméné potom naozaj pôrod dokončila. Na tom mieste stojí Héraklova svätyňa. Jedna socha z bieleho mramoru má meno Predný bojovník (Promachos), je to dielo Tébanov Xenokrita a Eubia. “ Promachos bol prívlastok čiže epiteton mýtického hrdinu Hérakla v Tébach.
Celles (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 22 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ignaz Schiffermüller

Lepidopterológ

V roku 1757 začal zbierať hmyz, špeciálne motýle a múry, ale i chrobáky. V svojom diele Systematische Verzeichnis der Schmetterlinge der Wienergegend spracoval motýle Dolného Rakúska a okolia Viedne. Opísal v ňom asi 1 150 druhov motýľov, z ktorých mnohé ako prvý.
Ako entomológ–taxonóm spoločne s Johannom Denisom vypracoval systematiku motýľov Rakúska–Uhorska. Viac než 400 druhov a poddruhov hmyzu z územia Rakúska nesie jeho meno, ako autora popisu. Je to takmer 10 % druhov motýľov vyskytujúcich sa v Rakúsku. Okrem entomológie sa venoval napríklad teoretickým základom fyzikálneho princípu svetla.
Zbierka motýľov Ignaza Schiffermüllera sa po jeho smrti nachádzala v Kaiserlichen Hof–Naturalienkabinett (dnes Naturhistorisches Museum) vo Viedni, kde bola v roku 1848 spoločne s Denisovou zbierkou úplne zničená.
Ordzovany

Pamiatky

Rímskokatolícky kostol svätého Antona s opevnením z polovice 13. storočia, prestavaný v 17. storočí
Kaplnka svätej Juliany z 18. storočia
Na hlavnej ceste sa nachádza viacero malých starých domov.
Formový piesok

Formový piesok je špeciálny druh piesku určený na výrobu zlievárenských foriem.

Vzhľad a vlastnosti

Formový piesok na oceľ je obyčajne čiernej farby a ak má správnu vlhkosť, tak po stlačení stvrdne na kameň. Po odliatí sa dá ale dobre recyklovať, viac menej do 100%, avšak existujú straty preto sa nejaké to množstvo dokupuje.
Ak nemá správnu vlhkosť, môže sa forma, najmä pri veľkých obrobkoch, rozpadnúť a oceľ alebo kov môže vytiecť.
Paľkovský potok

Prameň

Pramení v juhozápadnej časti Žilinskej kotliny, v podcelku Domanižská kotlina, východne od obce Ďurďové v lokalite Lazy v nadmorskej výške približne 450 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie sprvu na sever, zľava priberá prítok z oblasti Podzásadia a oblúkom sa stáča na východ. Ďalej priberá ľavostranný prítok z juhovýchodného úpätia Strání (836,7 m n. m.), krátky pravostranný prítok prameniaci západne od Slatiny (469,2 m n. m.) a pokračuje severovýchodným smerom. Postupne priberá aj ďalšie prítoky: sprava spod Slatiny, zľava z oblasti Paľkovca, opäť sprava spod Slatiny a zľava spod Holého vrchu. Napokon preteká intravilánom obce Domaniža, kde z ľavej strany ešte priberá prítok spod Močiarnej a priamo v obci sa v nadmorskej výške cca 375 m n. m. vlieva do Domanižanky.
Varenguebec

Poloha

Obec má rozlohu 21,19 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 349 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prechod tepla

Prechod tepla alebo staršie priestup tepla (po česky: prostup tepla alebo staršie průchod tepla) je prenos tepla cez (rovnú alebo nerovnú) stenu medzi dvoma tekutinami, čiže kombinácia prestupov tepla medzi tekutinou a stenou a vedenia tepla vnútri steny. Častý príklad tohto javu je výmenník tepla.
Pozor na zámenu s podobným termínom prestup tepla (po česky: přestup tepla alebo staršie přechod tepla).
Rostislav Olesz

Klubový hokej

Rostislav Olesz je stredný útočník. Je 184 cm vysoký a váži 87 kg (údaj z roku 2006). S vrcholovým hokejom začínal v sezóne 2000/01 v klube HC Vítkovice Steel v českej hokejovej extralige. Už ako 15-ročný odohral v najvyššej českej súťaži 3 zápasy a stal sa tak najmladším hráčom v histórii českej extraligy. V nasledujúcich sezónach sa dostával na extraligový ľad čoraz častejšie. V roku 2004 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Florida Panthers už v 1. kole ako 7. v celkovom poradí. Nasledujúcu sezónu 2004/05 odohral za HC Sparta Praha a už v ďalšej sezóne sa v drese Floridy dostal prvýkrát na ľad NHL. Na sezónu 2005/06 mal s Floridou uzavretú zmluvu s ročným príjmom 984 200 dolárov ročne.

Reprezentácia

Rostislav Olesz získal s reprezentáciou Česka bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 85.

Zimné olympijské hry 2006

Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.

MS 2007

Tréner Alois Hadamczik ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2007 v Rusku.
Saint-Benoît-la-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 35,25 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 903 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kallikles zo Sidónu

Kallikles alebo Kalliklés (starogr. Καλλικλῆς – Kallikles, iný prepis: Kalliklés) bol víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion v roku 57.
Kallikles zo Sidónu bol korunovaný vencom na 209. olympijských hrách v roku 57 za víťazstvo v behu na jedno stadion. Na olympijských hrách bol beh na jedno stadion (192,27 metra) najstaršou súťažnou disciplínou, zavedenou už na prvých hrách, t. j. v roku 776 pred Kr. a jedinou do roku 720 pred Kr., keď do programu hier zaradili aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zavedení ďalších súťažných disciplín vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Santa-Maria-Siché (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 10,67 km². Najvyšší bod je položený 1 240 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 460 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE