Bakerloo Line

Dejiny

S pôvodným názvom Baker Street & Waterloo Railway linku postavila spoločnosť Underground Electric Railways Company of London Limited a prví cestujúci sa zviezli 10. marca 1906. Financoval ju banský prevádzkovateľ a zakladateľ spoločnosti Whitaker Wright, ktorý zanedbával pravidlá finančnej správy a nakoniec spáchal samovraždu v Royal Courts of Justice po usvedčení v roku 1904. Dnešný názov „Bakerloo“ vznikol skrátením pôvodného návzu Baker Street & Waterloo Railway.
V roku 1913 bola Bakerloo Line predĺžená z pôvodnej konečnej stanice na Baker Street ďalej na západ cez štvrť Marylebone, a novovybudovanú stanicu Edgware Road až do stanice Paddington.
O niečo neskôr v roku 1915 bola linka opäť predĺžená z Paddingtonu až do Queen's Parku, kde bol umožnený prestup na London and North Western Railway (dnes West Coast Main Line) a do roku 1917 linku ďalej predĺžili pozdĺž už existujúcej prímestskej trate London and North Western Railway až do Watford Junction.V 60. rokoch sa intervaly do Watfordu postupne predlžovali a v roku 1982 sa novou konečnou stala stanica Stonebridge Park.
Obsluha úseku Stonebridge Park – Harrow & Wealdstone bola od roku 1984 postupne obnovovaná a v roku 1989 bola zavedená celodenná obsluha. Vlaky dnes ešte stále zdieľajú trať so sieťou London Overground, ktorá vedie z Eustonu do Harrow & Wealdstone.
V roku 1939 sa dobudoval úsek medzi Baker Street a Finchley Road, ktorý umožnil spojenie Bakerloo Line s už existujúcou vetvou do Stanmore na Metropolitan Line. Táto vetva zostala súčasťou Bakerloo Line až do roku 1979, keď ju následne prebrala novopostavená Jubilee Line.
V roku 1949 padol návrh na predĺženie linky na juh do Camberwellu a na Denmark Hill, ale nebol nikdy zrealizovaný. 
Zaujímavosťou tejto trasy je, že v období rokov 1906 až 1917 tu premávali vlaky s obrátenou polaritou vodičov v napájacích koľajniciach (t. j. vonkajšia koľajnica mala náboj záporný a stredná kladný). Bolo to preto, lebo Bakerloo Line zdieľala zdroj napájania s District Railway, čo predstavovalo problém. Riešenie spočívalo v obrátení polarity na Bakerloo Line, čiže záporná koľajnica by fungovala v oboch systémoch. Od roku 1917 sa stali obidva systémy izolované, pretože London and North Western Railway zahájilo premávku na novej linke medzi Eustonom a stanicou Watford Junction a Bakerloo Line by s ňou zdieľala trať severne od Queen's Parku. V dôsledku toho bol  obnovený normálny systém napájania.
10. marca 2006 linka oslávila svoje sté výročie Pamätné tabule sa ocitli zavesené na stenách vo vstupných vestibuloch na každej stanici na linke. Taktiež okná vozňov zdobili nálepky pripomínajúce storočnicu linky. V období ďalších pár rokov severná časť linky možno znova zmení konečnú stanicu, pretože vo februári 2006 sa rozhodlo o tom, že vedenie prímestskej dopravy do Watfordu prevezme spoločnosť Transport for London.

Vozový park

Po otvorení na Bakerloo Line premávali súpravy z roku 1906, známe tiež aj ako Gate Stock trains. Boli zkonštruované v Trafford Parku, v Manchestri. Po predĺžení linky do Queen's Parku v roku 1914 bolo dodaných ďalších 12 vozňov – 10 vyrobili v Brush of Loughborough a zvyšné 2 v Leeds Forge Company.
Po následnom predĺžení Bakerloo Line na sever od Queen's Parku spoločnosť Metropolitan Carriage, Waggon and Finance Company of Birmingham skonštruovala ďalších 72 vozňov. Tieto súpravy známe aj ako Watford Joint Stock boli rozdelené medzi London Underground a London and North Western Railway (LNWR). Spočiatku boli všetky natreté vo farbách LNWR. Dvere súprav neboli vybavené tlakovými zariadeniami na otváranie a zatváranie a ukázali sa ako pomalé a nespoľahlivé, takže v roku 1930 boli nahradené inými súpravami (aj keď niektoré boli ponechané u LNWR). Na pôvodných súpravách typu „Watford“ bol v 30. rokoch namaľovaný výrazný modrý pruh na úrovni okien.
V roku 1932 boli na linku presunuté ďalšie súpravy, ktoré v roku 1919 vyrobila Nottinghamská spoločnosť Cammell Laird pre Piccadilly Line. Tieto súpravy boli na Bakerloo Line prvé, ktorým sa dvere otvárali a zatvárali vzduchovým tlakovým zariadením. Tieto súpravy boli neskôr, postupne vymenené za súpravy z roku súpravy z roku 1938 a 1949.
Pred otvorením Jubilee Line v roku 1979 tvorili vozový park na Bakerloo Line dva typy súprav, súpravy z roku 1938 a 1972. Súpravy z roku 1972 však zamýšľali dať na Jubilee Line a preto od jej otvorenia (1979) na Bakerloo Line premávali len súpravy z roku 1938. Od roku 1983 sa vozový park začal znova obmieňať za súpravy z roku 1959, ale takéto opatrenie bolo len dočasné, pokiaľ sa neuvoľnili súpravy z roku 1972 z Jubilee Line. Posledná súprava z roku 1938 bola vyradená 20. novembra 1985. Od roku 1986 súpravy z roku 1959 premávali na Northern Line.

Vozový park dnes

Na Bakerloo Line dnes premávajú výhradne súpravy z roku 1972, ktoré sú deponované v depách Stonebridge Park a London Road. Všetky sú natreté vo farbách Londýnskeho metra, teda v červenej, modrej a bielej.
Interiér vozňov bol donedávna dôkladne vynovený a hnedé poťahy sedadlá boli vymenené za príťažlivejšie modré. Umiestnenie sedadiel je pozdĺžne aj priečne, ale niektoré vozne majú sedadlá usporiadané len pozdĺžne.
Do roku 2020 by mal byť vozový park obmenený za novšie súpravy.