Noel Gallagher

Detstvo

Noel sa narodil v Manchesteri v roku 1967. Obaja rodičia (Peggy a Thomas) boli Íri. Bol druhorodený syn, po najstaršom Paul Anthony Gallagherovi. Keď sa v roku 1972 narodil jeho mladší brat Liam, tak sa celá rodina nasťahovala do mestskej časti Burnage. Noel nemal veľmi šťastné detstvo. Spolu s jeho bratmi boli často týraní zo strany otca. Bol väčšinou samotár. Liam ho opísal ako "čudáka rodiny". Najmä kvôli otcovmu týraniu začali Noel a Paul koktať. Paul, ako najstarší syn, dostal vlastnú izbu, a Noel sa musel o izbu deliť s Liamom. Peggy v roku 1982 odišla od manžela, spolu s deťmi. Počas puberty boli deti záškoláci (najmä Noel) a často mali problémy s políciou. Neskôr Peggy dostala prácu v škole a Noel sa vždy za ňou zastavil, pre preskočením dňa. Zo školy bol vylúčený keď mal 15 rokov, za hodenie vrecka múky po učiteľovi. Často sa stretával s futbalovými chuligánmi futbalového klubu Manchester City FC a keď mal 13 rokov, dostal podmienečný trest za vykradnutie obchodu na rohu jeho ulice. Počas podmienečného vylúčenia zo školy sa Noel začal učiť hrať na gitaru. Bol inšpirovaný najmä vystúpením kapely The Smiths na Top Of The Pops v roku 1983 keď hrali singel This Charming Man. Neskôr povedal: "Od tej chvíle som chcel byť Johnny Marr" [gitarista The Smiths]. Počas dospievania si Gallagherovci udržiavali obmedzený kontakt s otcom, aby si zabezpečili prácu na stavbe. Avšak vzťahy medzi synmi a otcom boli stále búrlivé; Noel povedal: "Kvôli tomu že sme sa stále hádali, sme mohli pracovať každý deň do deviatej večer...". Po odchode z otcovej firmy si Noel našiel prácu v ďalšej stavebníckej firme, kde sa mu stal trvalý úraz - ťažký kryt z oceľového plynového potrubia mu spadol na pravú nohu. Počas doby zotavovania mu ponúkli menej namáhavú prácu na skladisku a tak sa mu uvoľnilo viac času počas ktorého hral na gitaru a písal piesne. Povedal že počas tejto doby zložil minimálne 3 tri piesne z albumu Definitely Maybe (vrátane Live Forever a Columbia). Väčšinu osemdesiatych rokov strávil nezamestnaný, skladaním piesní, hraním na gitaru a občasným používaním drog. Je ľavák, ale na gitaru hrá na pravú stranu. V Máji 1988 stretol gitaristu Grahama Lamberta z Inspiral Carpets, počas koncertu The Stone Roses. Nadviazali kontakt a tak sa stal pravidelným návštevníkom koncertov Inspiral Carpets. Keď počul, že spevák Steve Holt opúšťa kapelu, chcel sa stať novým spevákom, no bol odmietnutý. Stal sa súčasťou turné Inspiral Carpets na dva roky.

Pripojenie do Oasis

V roku 1991 sa Noel vrátil z amerického turné s Inspiral Carpets. Bol zvedavý na brata Liama, ktorý sa medzičasom stal spevákom lokálnej skupiny The Rain. Zúčastnil sa ich koncertu v Manchesterskom Boardwalk, no nebol očarený ich vystúpením. Po tom ako odmietol Liamovu ponuku na manažéra skupiny, prijal ponuku na pripojenie do skupiny, no mal podmienky - vezme do rúk kontrolu nad piesňami skupiny a všetko bude skladať on. Podľa iných zdrojov Noel povedal Liamovi po koncerte: "Nechajte ma aby som vám písal piesne a budú z vás superhviezdy. Inak zhnijete v Manchesteri". Vďaka kontrole na kapelou dostal prezývku The Chief (šéf/vedúci). Po vstupe Noela do kapely si zmenili meno na Oasis. V Máji 1993 sa skupina dozvedela o ponuke Creation Records, ktorá hľadala nové talenty v Glasgowe. Spolu nazbierali peniaze na dodávku a vydali sa na 6 hodinový výlet. Keď tam dorazili, boli odmietnutí, pretože nikto nezapísal Oasis ako účinkujúcich. Napokon boli prijatí a zahrali 4 piesne, ktoré ohúrili zakladateľa Creation Records Alana McGeeho. McGee potom vzal nahrávku Live Demonstration do Sony America a o týždeň neskôr už v Londýne podpísali kontrakt na nahraní prvého albumu. V tom čase bol Richard Ashcroft zo skupiny The Verve tak očarený skupinou Oasis, že ich prizval ako predkapelu vystúpeniam The Verve.

Rýchlo rastúca sláva

Noel povedal, že v tom čase napísal pieseň Supersonic (údajne na toalete). Superonic bol debutový singel a v Británii sa umiestnil na 31. priečke. V Auguste 1994 už Oasis vydali ich prvý album Definitely Maybe, ktorý zožal obrovský úspech - stal sa číslom 1 v Británii a dokonca sa stal najrýchlejšie predaným debutom v histórii (prekonali album The Stone Roses a nikto ich nedokázal prekonať až do roku 2007). Napriek rapídne rastúcej popularite, Noel na istý čas opustil kapelu počas amerického turné v roku 1994. Podmienky boli chabé - myslel si, že ich americkí fanúšikovia (ktorých stále zaujímal Grunge) nechápu. Noel povedal, že jeho piesne (najmä Live Forever) boli napísané, aby vyvrátili pesimizmus štýlu Grunge. Napätie medzi Noelom a Liamom vyvrcholilo v bitku po katastrofálnom koncerte v L.A.. Noel sa rozhodol opustiť skupinu bez toho, aby to niekomu povedal. V tejto situácii napísal pieseň Talk Tonight, ako poďakovanie dievčaťu, ktoré sa s ním rozprávalo a údajne (podľa piesne) mu zachránilo život. Neskôr sa ku kapele opäť pripojil a turné pokračovalo v Minneapolise.

Britpop a vrchol slávy

Po obrovskom úspechu albumu Definitely Maybe nasledoval vôbec prvý singel, ktorý dosiahol najvyššiu priečku v Británii. Bol to singel Some Might Say z roku 1995. Neskôr v tom istom roku vydali Oasis aj ich druhý album (What’s the Story) Morning Glory?. Tento album zožal azda najväčšiu slávu. Stal sa najrýchlejšie predaným albumom v histórii, dosiahol 1. miesto v Británii a 4. miesto v USA. Obaja bratia zožali obrovskú slávu - Noel vďaka jeho geniálnym skladbám a Liam zasa vďaka jeho nezabudnuteľnému hlasu. Taktiež sa stali slávnymi kvôli ich rockovému životnému štýlu. Každý deň zapĺňali titulky bulvárnych časopisov kvôli škandálom pod vplyvom alkoholu, omamných látok a drog, taktiež bitkám s reportérmi (aj medzi sebou). K ich priateľom sa radili hviezdy ako Ian Brown, Paul Weller, Mick Jagger, Kate Moss, či Johnny Depp. Noel začal míňať peniaze na drahé autá a bazény, no pritom nevedel ani šoférovať ani plávať. Ešte väčšiu popularitu zažili po vydaní singlov Wonderwall a Don’t Look Back in Anger pretože sa úspešne umiestnili aj v USA. Najprv chcel Noel spievať pieseň Wonderwall a Liamovi dať Don't Look Back In Anger, no napokon si pozície vymenili. V lete 1995, po vydaní singlu Roll With It následnému začiatku "The Battle Of Britpop" Noel nešetril výrokmi na konkurentov zo skupiny Blur, keď o spevákovi Damonovi Albarnovi povedal, že si praje aby "dostal AIDS a zdochol". V roku 1995 sa na charitatívnom albume Help! objavili dve piesne, na ktorých sa podieľaj aj Noel. Boli to piesne Fade Away, ktorú napísal a pri tejto verzii aj naspieval vokály (je nahraná spolu s Johnnym Deppom, Kate Moss a Liamom, ktorý spieva bočné vokály), a pieseň Come Together, spolu s Wellerom a McCartneym. V roku 1996 News Of The World zaplatili otcovi bratov Gallagherovcov, aby ich navštívil do hotelovej izby počas turné. Noel hotel opustil a neskôr sa vyjadril: "Pokiaľ ide o mňa, ja nemám otca. On pre mňa nie je otec, chápete? Nevážim si ho ako otca žiadnym spôsobom. V roku 1996, keď si už všetci mysleli, že vyššie sa už ísť nedá, usporiadali Oasis najväčší koncert v Britskej histórii. V Knebworth Parku ich naživo videlo 250,000 ľudí a ďalších vyše 2 miliónov márne čakalo na lístok. Oasis a Noel Gallagher boli v tom okamihu na úplnom vrchole slávy.

Post-Britpopová éra

V roku 1997 boli Oasis kritizovaní za album Be Here Now. Aj napriek tomu, že sám Noel o albume povedal, že je len priemerný, sa album stal najrýchlejšie predávaným albumom v Británii a prvenstvo si držal až do roku 2011. V roku 1998 skončil s drogami, ako sám uviedol "Rozhodol som sa prestať, lebo som chcel." Práve drogová závislosť ho prinútila napísať pieseň Gas Panic!, ktorá sa nachádza na ich štvrtom štúdiovom albume Standing On The Shoulder Of Giants z roku 2000. Počas nahrávania albumu opustili Oasis gitaristi Paul Arthurs (Bonehead) a Paul McGuigan (Guigsy). Celý album nahrali len Gallagherovci a bubeník Alan White. Na odchod Boneheada sa vyjadril "Je to akoby McCartney opustil The Beatles, nie?. Neskôr sa k Oasis pripojili Gem Archer a Andy Bell. V roku 2001 si založil vlastnú nahrávaciu spoločnosť Sour Mash Records. Na konci roku 2006 sa vydal na turné spolu s Gemom Archerom a Terrym Kirkbrideom (vypomáhal ako bubeník). Turné bolo úspešné a pokračovalo v roku 2007. V tom istom roku s Oasis hrali na Brit Awards, označení ako "Výnimočný príspevok do hudby". V Marci 2009 hral Noel (spolu s Archerom a Kirkbrideom) na Teenage Cancer Trust. Koncert bol vydaný ako živý album pod názvom The Dreams We Have As Children.

Odchod z Oasis

28. Augusta 2009 Noel opustil Oasis kvôli pretrvávajúcim sporom s bratom Liamom. O polnoci zanechal na web stránke Oasis odkaz "So smútkom a veľkou úľavou som sa rozhodol opustiť Oasis. Nech si ľudia hovoria čo chcú, ale ja už s Liamom nedokážem pracovať ani o deň dlhšie.

Sólové vystúpenie

Noel vystúpil na Teenage Cancer Trust v roku 2010 (podobne ako v roku 2009).

Noel Gallagher’s High Flying Birds

Po dlhej prestávke kvôli osobnému životu (narodenie dcéry a svadba) sa v roku 2010 opäť vrátil do štúdia. V lete 2011 predstavil svoj vôbec prvý sólový singel The Death Of You And Me. 17. Októbra 2011 vydal aj s kapelou album Noel Gallagher’s High Flying Birds (album). V Británii dosiahli veľký úspech. Mnohokrát väčší ako Liamova skupina Beady Eye.

Možný návrat Oasis

Debaty sa vedú o možnom zmierení bratom Gallagherovcov. Noel ako prvý povedal, že by rád videl Oasis vystupovať na 20 výročí albumu (What’s the Story) Morning Glory?. Liam s tým súhlasil a neskôr povedal, že by tiež rád videl Oasis opäť pohromade.