google/wiki40b huggingface dataset:
Cyprus Securities and Exchange Commission

História

Organizácia bola založená na základe Zákona o zriadení a úlohách Komisie pre reguláciu predaja cenných papierov z roku 2001. Od roku 2004, kedy Cyprus vstúpil do Európskej únie, sa komisia stala súčasťou právneho rámca Smernice o trhoch s finančnými nástrojmi (MiFID).

Organizačná štruktúra

Komisiu tvorí osem oddelení (právne oddelenie, administratívno-personálne oddelenie atď.) a samostatné oddelenie vnútorného auditu. Riadiacim orgánom je päťčlennou rada pozostávajúca z predsedu, podpredsedu (obaja trvalý pracovný pomer) a troch členov. Zasadania sa tiež účastní zástupca guvernéra Centrálnej banky Cypru, avšak neoplýva hlasovacím právom. Členov rady menujú ministri, na návrh ministra financií, na päťročné funkčné obdobie s možnosťou jednej opätovnej kandidatúry. Od 15. septembra 2011 je predsedníčkou rady Demetra Kalogerou a podpredsedom Andreas Andreou (od 28. septembra 2011). Od roku 2011 sú členmi rady Evripides Polykarpou, Christos Vakis, Andreas Christodoulou a zástupkyňou guvernéra centrálnej banky Elena Gregoriadou.
Ulica Viliama Figuša-Bystrého

Popis

Ulica je situovaná v smere juh-sever. Na južnom konci pôvodne ústila do Gagarinovej ulice. Neskôr bola prehradená predajňou Lidl. Zo západnej strany do nej ústi Martákovej ulica. Z východnej strany do nej ústi Ondrejovova ulica. Zo západnej strany do nej ústi spojka s rovnobežnou Gregorovej ulicou. Z východnej strany do nej ústi Bancíkovej ulica. Na severnom konci ústi do Seberíniho ulice.
Ulica je takmer po celej dĺžke koncipovaná ako park s dvomi paralelnými chodníkmi pre peších a trávnatým pásom v strede a nie je oficiálne prejazdná. Južný koniec ulice od predajne Lidl po vyústenie spojky s Gregorovej ulicou je koncipovaný ako malé námestie a používa sa aj na parkovanie osobných vozidiel.
Ulica nadväzuje na zastávku autobusov a trolejbusov na Gagarinovej ulici a predstavuje hlavný vstup do Pošne z južnej strany pre peších, ktorí prichádzajú mestskou hromadnou dopravou. Bezprostredne na začiatku ulice pri križovatke s Gagarinovou ulicou sa pôvodne nachádzala predajňa potravín Zdroj - "Samoobsluha". Toto usporiadanie umožňovalo obyvateľom sídliska pri návrate z práce pohodlný nákup potravín a iných bežných potrieb. Predajňa potravín neobstála v konkurencii s novovznikajúcimi obchodnými reťazcami. Po otvorení bezprostredne susediacej predajne Lidl zanikla. Dnes budova slúži na úplne iný účel.
Za bývalou predajňou Zdroj na východnej strane ulice sa nachádza fontána Vodná ruža z roku 1972.
Na ulici sa nachádzajú 3-poschodové panelové bytové domy z polovice 60-tych rokov.

Pôvod názvu

Pomenovaná je podľa hudobného skladateľa a pedagóga Viliama Figuša-Bystrého.
Portobelo a San Lorenzo

Portobelo

Mesto Portobelo bolo založené v roku 1597. Vtedy dostalo názov San Felipe de Portobelo na počesť španielskeho kráľa Filipa II. Z Portabela plávali lode z miestokráľovstva Nová Granada mieriace do Španielska. Dnes má mesto asi 4 000 obyvateľov. Okolie mesta bolo vyhlásené za národný park.

San Lorenzo

Pevnosť San Lorenzo bola postavená v roku 1597 blízko významnej panamskej rieky Chagres (dnes je na rieke priehrada a Gatúnske jazero, ktoré je dôležitou súčasťou Panamského prieplavu). Okolitých 9 653 ha pevniny je dnes chránenou prírodnou oblasťou.
Beuil

Poloha

Obec má rozlohu 75,65 km². Najvyšší bod je položený 2 815 m n. m. a najnižší bod 1 040 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 496 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Şehsuvar Sultán

Biografie

Şehsuvar pochádzala z bohatej srbskej rodiny a volala sa Maria (turecky Mari). Stala sa druhou hlavnou konkubínou sultána Mustafu II. hneď po Saliha Sultán, ktorá bola matkou sultána Mahmúda I. Žila v hlavnom háreme v Konštantínopole. Ako bolo v týchto dobách tradíciou, získala arabské meno Şehsuvar. Spoločne so sultánom Mustafom mala iba jedného syna, nasledujúceho sultána Osmana III.
Po udalostiach v Edirne bol Mustafa II. sezazený z trónu svojím bratom Ahmedom III, ktorý sa stal novým sultánom. Po jeho smrti nastúpil na trón Osman III a tak sa z Şehsuvar stala Valide Sultan.
Zomrela 16. apríla 1756 a bola pochovaná v Istanbule o 11 dní neskôr. Stavba jej hrobky bola dokončená počas vlády jej syna Osmana III. a ten bol po svojej smrti pochovaný vedľa nej.
Andres Ambühl

Klubový hokej

Od roku 2000 do sezóny 2008-09 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Davos. V rokoch 2002, 2005 a 2007 získal v jeho drese švajčiarsky titul. 30. mája 2009 podpísal zmluvu s klubom NHL New York Rangers.

Reprezentácia

Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Zaznamenal gól a asistenciu. Na drese nosil číslo 10.
Kynortas

Kynortas (iné názvy: Kynortás, Kynortes, Kynortés; starogr. Κυνόρτας, Κυνόρτης - Kynortas/iný prepis Kynortás, Kynortes/iný prepis Kynortés) bol v gréckej mytológii kráľ Sparty. 
V gréckych mýtoch bol Kynortas mladší syn spartského kráľa Amykla a jeho manželky Diomédé, pochádzajúcej z územia Lapithov.Na trón nastúpil po smrti svojho staršieho brata Argala. Ich mladší brat Hyakinthos zomrel už predtým násilnou smrťou  a pochovali ho v novozaloženom meste Amyklai.
V najstarších mýtoch bol Kynortas otcom Oibala, ktorý sa stal jeho následníkom. Neskôr po dobytí Messénie, aby si Sparťania aj tým podložili nároky na toto územie, začlenili do genealógie spartských kráľov  messénskeho kráľa Periéra. Periéres sa tak stal podľa jednej verzie synom Kynorta a otcom Oibala. Pausanias píše, že Oibalos bol synom Kynorta a Periéres syn tesálskeho kráľa Aiola bol prvým manželom jeho manželky Gorgofony,ale historik Apollodoros v jednej pasáži uvádza, že Kynortas bol podľa tvrdenia mnohých otcom Periera. 
Podľa svedectva Pausania, ktorý v druhom storočí navštívil Grécko, ležal hrob spartského kráľa Kynorta pri hrobke Kastora, na mieste zvanom Skiada (starogr. Σκιάδα) v Lakónii.
Jaroslav Havlíček

Životopis

Jaroslav Havlíček vyštudoval reálku v Jičíne (maturoval 1913). Potom (1914) absolvoval abiturientský kurz obchodnej akadémie Chrudim a začal študovať na ČVUT v Prahe. Roku 1915 bol ako jednoročný dobrovoľník odvedený do prvej svetovej vojny, zúčastnil sa bojov v Rusku, v Taliansku a v roku 1919 na Slovensku. V roku 1919 začal pracovať ako úradník v Živnostenskej banke v Prahe  a pri zamestnaní úspešne doštudoval vysokú školu. V roku 1921 sa oženil s Mariou Krausovou. 
Svoje poviedky publikoval v mnohých časopisoch: Lumír, Zvon,  a Národní listy. Priatelil sa s Antalom Staškom. Jeho synom bol Zbyněk Havlíček.
Robert Demachy

Život a tvorba

Robert Demachy pochádzal z bohatej rodiny francúzskeho bankára. Mal hudobné a výtvarné nadanie, najviac sa však venoval fotografovaniu. Roku 1894 vystavoval svoje fotografie, vtedy ešte v realistickom štýle, na prvom salóne parížskeho Photo-Clubu. Potom začal používať techniku uhľotlače, neskôr gumotlače a olejotlače, a tiež upravoval negatívy ručnými zásahmi. Stal sa popredným a rešpektovaným predstaviteľom impresionistického piktorializmu.
V roku 1914 náhle prestal fotografovať a dokonca odmietol urobiť snímky svojich vnúčat. Do konca svojho života potom žil v ústraní vo svojom vidieckom sídle v Hennequeville, kde sa venoval kresleniu a medirytine. Časť svojich fotografií zničil a časť venoval parížskemu Photo-Clubu a londýnskej Kráľovskej fotografickej spoločnosti.
Zobor (vrch)

Charakteristika

Je to vrchol v zoborskej skupine Tribeča nad Podunajskou pahorkatinou a mestom Nitra, dosahuje nadmorskú výšku 586,9 m n. m. Vrchol tvorí prírodná rezervácia Zoborská lesostep, po svahoch sú vinice. Je to vyhliadkový bod na široké okolie. Do r. 1994 sem z Nitry premávala sedačková lanovka, ktorá bola odstavená a zdevastovaná. V súčasnosti je z bezpečnostných dôvodov z veľkej časti rozobratá, no pripravuje sa výstavba novej, o niečo kratšej lanovky.
Je tu viacero archeologických nálezísk. Na vrchole kopca bolo praveké hradisko, ktoré v 9. storočí pravdepodobne využívali Slovania ako útočištné hradisko (obvod valov bol takmer 3 kilometre). Na juhozápad od vrchu sa nachádzal už počiatkom 11. storočia kláštor benediktínov, ktorý sa prvýkrát spomína v roku 1111 (Zoborské listiny); spomína sa tu škola, ktorá je najstaršou doloženou školou na Slovensku. Kláštor možno vznikol už v 9. storočí. Neskôr na jeho mieste vznikol kláštor kamaldulov. Na juhovýchodnom výbežku Zobora sa nachádzalo slovanské hradisko, ktoré vzniklo koncom 8. storočia (pod základmi kostola z 11. storočia sa tu našiel starší kostol). Spolu s hradiskom na vrchole Zobora a ďalšími hradiskami tvorili v 9. storočí základ osídlenia veľkomoravskej Nitry.
Princíp aktualizmu

Princíp aktualizmu (iné názvy: princíp uniformitarizmu, aktualizmus, uniformitarizmus) je smer v prírodovede (pôvodne len geológii), podľa ktorého sa predveké deje zásadne kvalitatívne nelíšili od súčasných dejov.

Geológia

V geológii je to princíp, podľa ktorého všetky udalosti v dejinách Zeme sú výsledkom pôsobenia takých síl, aké účinkujú i dnes a s rovnakou intenzitou. Princíp aktualizmu sa dopĺňa o princíp vyvoja geologických procesov, podľa ktorého tieto sily mali často odlišný charakter a pôsobili s rozdielnou intenzitou. Zjednodušene možno konštatovať, že dnešok je kľúčom k minulosti.
Autormi princípu aktualizmu sú James Hutton, ktorý roku 1795 navrhol a Charles Lyell, ktorý roku 1800 redefinoval princíp aktualizmu.
Artemida (Atika)

Artemida, gr. Αρτέμιδα, do 19. stor. Lutsa (Λούτσα) je mesto v Grécku, v kraji Atika, 25 km od Atén. V roku 2011 tu žilo 21 488 obyvateľov

Dejiny

Mesto je osídlené už od konca 3. tisícročia pred Kr. Prví obyvatelia boli Pelasgovia. V antike, podobne, ako aj v ostatnej Atike aj tu žil grécky kmeň Iónov. Dnešná Artemida bola súčasťou mesta Braurón, kde stál chrám bohyne Artemis, ktorý podľa legendy založil Orestes a Ifigénia. Ruiny chrámu sú zachované dodnes. V 14. storočí sa tu, usadili albanofónni Arvaniti a mesto pomenovali albánskym menom-Lutsa (miesto pri prístave). V 19. storočí, po oslobodení Grécka to bola len malá dedina s pár stovák albanofónnymi obyvateľmi. Neskôr sa mesto premenovalo na Artemida, teda Artemis, podľa antického chrámu. V 20. storočí sa tu usadzuje mnoho gréckeho obyvateľstva z rôznych končín. Najviac obyvateľov sa tu usadilo medzi 60. – 80. rokmi 20. storočí a tak sa arvanítčina prestala používať. Dnes sa tu usadzujú hlavne Aténčania, ktorí chcú opustiť veľkomesto, no žiť v jeho blízkosti.
Kostol

Kostol sa najčastejšie definuje ako kresťanská budova určená primárne na bohoslužby (v užšom zmysle len na verejné bohoslužby). Existujú však aj iné definície - podrobnosti pozri v kapitole Definícia.

Kostol v Kódexe kánonického práva

Podľa Kódexu kánonického práva (§ 1214) je kostol „posvätná budova, určená na božský kult, do ktorej veriaci majú právo prichádzať, aby v nej najmä verejne vykonávali božský kult“. Opakom je kaplnka a súkromná kaplnka. Pozri aj vyššie uvedené poznámky k definícii č. 3.

Kostol u slovenských východných kresťanov

Východní kresťania (čiže gréckokatolíci a pravoslávni) nepoužívajú slovo kostol a označujú svoje kostoly ako cerkev alebo chrám. Jeden typ pravoslávneho a gréckokatolíckeho chrámu sa volá sobor.
Lučatín

História

Do písanej histórie vstupuje obec v roku 1424, ale môžeme predpokladať už jej skoršiu existenciu. Pri vymedzení historického chotára Ľupče sa obec ešte nespomína. Túto listinu pre Ľupču vydal panovník Karol Róbert 11. novembra 1340. V listine sú zaznamenané sídla ležiace severne od Ľupče, a to Podkonice a Priechod. Ďalšou písomnou informáciou, ktorá však vnáša do pôvodu obce Lučatín len viac nejasností, je listina z roku 1356, vymedzujúca hranice medzi Priechodom a Podkonicami. Okrem prítomných svedkov z Ľupče a Seliec sa v listine spomína aj svedok Miko z lokality Vaninova Ves. Historik P. Maliniak predpokladá, že v prípade sídla s pomenovaním Vaninova Ves mohlo ísť s najväčšou pravdepodobnosťou o predchodcu dnešnej obce Lučatín. Z roku 1424 sa zachovala v Štátnom ústrednom banskom archíve v Banskej Štiavnici aj druhá listina, v ktorej je uvedený Lučatín. Podľa tohto záznamu predstúpil pred panovníka Žigmunda Luxemburského istý Benedikt Literát. Prvá písomná zmienka už osídelne sformovanom stredovekom Lučatíne (Luchatheu) je z pondelka 22. mája 1424, kedy uhorský kráľ Žigmund Luxemburský niekoľko dní pred sviatkom blahoslaveného pápeža Urbana vydal vo svojom sídle vo Visegráde donačnú listinu. Pôvod názvu obce Lučatín zatiaľ nie je vierohodne objasnený. Historici odvodzujú názov obce od mena Lukáš, čo by mohlo poukazovať na prvého vlastníka (zakladateľa) staršieho sídla.
Aspach-le-Bas

Poloha

Obec má rozlohu 8,01 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 343 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Grée-Saint-Laurent

Poloha

Obec má rozlohu 7,9 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 330 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kolibiarik žltkastotemenný

Opis

Od podobných u nás hniezdiacich druhov kolibiarikov sa odlišuje výraznými žltkavými krídelnými páskami, žltkavými lemami ramenných letiek a výrazným nadočným prúžkom.

Výskyt a stav na Slovensku

Kolibiarik žltkastotemenný sa len vzácne zatúla na Slovensko. Existuje 9 potvrdených výskytov. Z 20. storočia poznáme len dva a to jarné výskyty z východného Slovenska v roku 1997 a 1998. Koncom septembra v roku 2014 bol odchytený v Mlynárskej doline pri Ždiari.  V ornitologickom stacionári Drienovec bol viackrát odchytený, prvý krát začiatkom októbra v roku 2007, potom koncom septembra 2011, neskôr dvakrát začiatkom októbra 2015, na konci septembra v roku 2016 a naposledy začiatkom októbra 2017.
Imrich Ďurica

Životopis

Správca kapitulského kostola v Banskej Bystrici (1969-jar 1990); Riaditeľ Biskupského úradu v Banskej Bystrici (1990). Prednášal na novozriadenom diecéznom seminári v Badíne. Prekladal z franc.,nem.,maď., literatúry, lat. teologické texty  a písomnosti. Politicky prenasledovaný.
Vaud

Očakávaná dĺžka dožitia

Očakávaná dĺžka dožitia dosiahla v roku 2011 80,1 roka pre mužov (80,3 vo Švajčiarsku) a 84,9 roka pre ženy (84,7 vo Švajčiarsku).

Jazyky

V roku 2010 85,0 % obyvateľov používalo dominantne francúzštinu, 7,1 % nemčinu, 5,2 % taliančinu a 7,2 % angličtinu (mohli udať viac ako jeden jazyk).
200 slovenských korún

Lícna strana

Na lícnej strane bankovky je vytlačený portrét Antona Bernoláka (1762-1813), kňaza, jazykovedca, jedného z predstaviteľov slovenského národného obrodenia, stúpenca osvietenských ideálov. Do dejín slovenského národa sa zapísal ako prvý kodifikátor slovenského spisovného jazyka - tzv. bernolákovčiny.

Rubová strana

Na rubovej strane bankovky je vyobrazená historická veduta Trnavy z 18. storočia. V popredí dominuje súčasný pohľad na symbol mesta - renesančnú Mestskú vežu.
Myennes

Poloha

Obec má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 591 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charles Lenormant

Život

Po štúdiách na „Lycée Charlemagne“ a „Lycée Napoléon“ začal študovať právo, no po cestách na Sicíliu a do Talianska sa stal  zanieteným amatérskym archeológom. V roku 1828 sa oženil s Amélie Syvoct-Récamier, adoptívnou dcérou Madame Récamier. Neskôr cestoval po Taliansku, Belgicku a Holandsku a začal individuálne študovať archeológiu.
Cestoval aj do Grécka ako asistent direktora vedeckej komisie archeologického departementu Morea. Po návrate sa stal kurátorom umenia v „Kráľovskej knižnici“. Študoval históriu gréckej civilizácie na Sorbonne.
Vo funkcii štátneho inšpektora umení sprevádzal v roku 1828 Jean-François Champolliona na jeho ceste do Egypta.
Stal sa tiež knihovníkom v „Bibliothèque de l'Arsenal“, neskôr kurátorom prideleným do kabinetu medailí v la „Bibliothèque nationale de France“.
V roku 1832 bol konzervátorom Oddelenia tlačí v tejto knižnici. 
V roku 1839  bol zvolený za člena Académie des inscriptions et belles-lettres. V nasledujúcom roku 1840 prevzal riadenie „Kabinetu medailí“, kde nahradil egyptológa Antoine Jean Letronnea. Nahradil ho aj v kresle archeológie v „Collège de France“ v roku 1849.
Je pochovaný v Aténach, kde zomrel počas expedície.
Maisod

Poloha

Obec má rozlohu 7,39 km². Najvyšší bod je položený 553 m n. m. a najnižší bod 423 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 316 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bergkirchweih

História

Meno Bergkirchweih pochádza zo začiatkov tohto sviatku keď sa nazýval hody (nem. Kirchweih) na úpätí kopca Berg. Táto oslava patrí patroniátu kostola najsvätejšej trojice v mestskej časti Altstadt(nem. Altstädter Dreifaltigkeitskirche).
21. April 1755 sa rozhodla mestská rada zrealizovať tzv. Pfingstmarkt (trh na Turíce), ktorý sa dovtedy konal výlučne v časti Altstadt, od utorka počas troch dní pri Altstädter Schießhaus, kde strelci v tom istom čase mali vlastný strelecký memoriál (nem. Vogelschießen). K celým hodom sa pripojili taktiež vtedajšie pivné pivnice nachádzajúce sa v kopci Berg, kde sa podávalo chladné pivo. V týchto pivniciach sa skladoval tento zlatistý mok až do skorého 20. storočia, kde zrelo vo vyvážených teplotných podmienkach počas celého roka. Niektoré pivnice siahajú až do 500 metrov pod kopec, kde sa kedysi skladoval ľad na chladenie piva. Poniektoré podzemné chodby sú dnes však už zavalené a už sa viac nevyžívajú ako sklady.
V roku 2005 sa slávilo 250 ročné jubileum tohto ľudového sviatku.

Kuriozity

Ešte donedávna bolo počas Bergkirchweih (Berg-Zeit) na univerzite v meste Erlangen týždňové rektorské voľno (Bergferien), lebo s opitými študentmi nebol možný výučbový proces. Tieto prázdniny boli zrušené v roku 1999. Odvtedy zvykne na tejto univerzite väčšina katedier ako aj množstvo obchodov v meste počas Bergkirchweih v utorok poobede zatvoriť a navštíviť spoločne so študentmi tento sviatok piva.
Meniace sa motívy hlinených pivových pohárov sa stali uz za krátky čas objektmi záujmu zberateľov.
Ville-sur-Retourne

Poloha

Obec má rozlohu 9,56 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Devesset

Poloha

Devesset má rozlohu 29,24 km². Najvyšší bod je položený 1 212 m n. m. a najnižší bod 669 m n. m.

Obyvateľstvo

Devesset má 287 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ormes (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 455 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malženice

Polohopis

Obec leží v Trnavskej pahorkatine, na potoku Horná Blava. Od Trnavy je vzdialená 12 km severovýchodne, rovnako vzdialený je východne situovaný Hlohovec a najbližším mestom je 8 km vzdialený Leopoldov. Malženicami prechádza cesta II/504, ktorá umožňuje dopravné spojenie s Trnavou a Piešťanmi. V blízkosti obce bola v rokoch 2008 až 2010 vybudovaná Paroplynová elektráreň Malženice.

Dejiny

Najstaršie nálezy dokazujú osídlenie územia v okolí obce sú datované do paleolitu – staršej doby kamennej. Osídlenie obce Malženice je doložené v Zoborskej listine z roku 1113. Z listín vyplýva skutočnosť, že v obci bol benediktínsky kláštor, ktorý bol zrejme zničený počas Mongolského vpádu do Uhorska v roku 1241. Kráľ Belo IV. obec „Maniga“ v roku 1268 daroval synom trnavského richtára Conch -Kunza, o polstoročie neskôr (1332) je doložená aj existencia samostatnej farnosti s kostolom. 
Malženice mali v 14. – 16. storočí mestské výsady s právom zriadenia a vyberania mýta a usporadúvať pravidelné trhy. Kópia listiny, povyšujúcej Malženice na poddanské mestečko je uložená na miestnej fare.

Pamiatky

V obci je rímskokatolícky románsky kostol Panny Márie Nanebovzatej z 13. storočia. Postavil ho Rád nemeckých rytierov a pôvodne išlo o dvojvežovú stavbu. Obe veže však boli v 17. storočí zbúrané a nahradila ich nová v osi kostola.
Korpuskulárne žiarenie

Korpuskulárne žiarenie alebo časticové žiarenie je prúd častíc s nenulovou pokojovou hmotnosťou (subatomárnych častíc). Opakom je elektromagnetické žiarenie tvorené fotónmi.
Kvôli Časticovo-vlnovému dualizmu majú všetky pohybujúce sa častice aj vlastnosti vlnenia.

Typy žiarenia

Príklad časticového žiarenia je žiarenie alfa (emisia ⁴He²⁺), beta⁺ (emisia pozitrónu) a beta⁻ (emisia elektrónu).
Favières (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 12,62 km². Najvyšší bod je položený 5 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 462 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stigny

Poloha

Obec má rozlohu 17,86 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Caudry

Poloha

Obec má rozlohu 12,94 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 582 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Is-sur-Tille

Poloha

Obec má rozlohu 22,53 km². Najvyšší bod je položený 408 m n. m. a najnižší bod 262 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 027 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hlbinná psychológia

Hlbinná psychológia (nem. Tiefenpsychologie) je psychologický smer ktorý v sebe synkretizuje vedomosti z psychoanalýzy, analytickej psychológie, individuálnej psychológie a neopsychoanalýzy (teda z psychologických smerov zaoberajúcich sa prioritne mysľou a vedomím človeka).
Tento psychologický smer preniká do podvedomých a nevedomých úrovní psychiky a snažia sa postihnúť pudovo dynamické vzťahy v emočnej a vôľovej oblasti. Predstaviteľmi sú napr. Sigmund Freud, Alfred Adler, Carl Gustav Jung.
Saint-Coutant (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 19,4 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 215 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kadima

Kadima (hebr. קדימה; dosl. Vpred) je izraelská politická strana. Po voľbách 28. marca 2006 je najsilnejšou politickou stranou v krajine, keď získala 29 zo 120 kresiel v Knesete.
Stranu založil bývalý izraelský premiér Ariel Šaron 21. novembera 2005 po vystúpení z pravicového Likudu; Kadima samotná sa skôr považuje za stranu politického stredu. Po Arielovi Šaronovi sa predsedom strany stal Ehud Olmert. Ten po sérii korupčných škandálov 30. júla 2008 ohlásil, že sa nebude uchádzať o miesto predsedu strany v septembrových primárkach a po zvolení nového predsedu odstúpi aj z funkcie izraelského premiéra. Vo voľbách, ktoré sa uskutočnili 17. septembra 2008 zvíťazila ministerka zahraničných vecí Cipi Livniová. Medzi ďalší významných politikov strany patrí napr. Livniovej protikandidát na post predsedu strany Šaul Mofaz a prezident Šimon Peres.
Saint-Martin-d’Oney

Poloha

Obec má rozlohu 34,4 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 255 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brtáňov potok

Prameň

Tečie v Liptovskej kotline, v geomorfologickej časti Hybianska pahorkatina, kde pramení v lokalite Nad Peňažným v nadmorskej výške približne 810 m n. m.
Dikanda

História

Skupinu založila v r. 1997 v meste Szczecin speváčka a akordeonistka Ania Witczak. Názov si skupina zvolila podľa slova Dikanda, pôvodom z afrického dialektu, ktorý je pomenovaním pre rodinu. Ten mal vystihovať podstatu skupiny, v ktorej panuje priateľský, rodinný duch. Svojím vzťahom k tradičnej hudbe a tvrdej práci si rýchlo vybudovala vlastný štýl a originálny zvuk.
Doulevant-le-Château (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 22,14 km². Najvyšší bod je položený 325 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 417 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE