google/wiki40b huggingface dataset:
Sobia zlatá horúčka

Sobia zlatá horúčka (v angl. Cariboo Gold Rush) je najslávnejšou zlatou horúčkou v histórii kanadskej provincie Britská Kolumbia. Pojem "zlatá horúčka" znamená masovú migráciu veľkého počtu ľudí do oblasti, kde boli nájdené veľké množstvá zlata.

Vypuknutie zlatej horúčky

Zlatá horúčka sa začala v roku 1861 objavom zlata v zátoke Keithley Creek, ležiacej východne od mesta Quesnel. Náleziská zlata v oblasti okresu Cariboo si vyžadovali kopanie šácht a iné druhy viac sofistikovaného dobýjania, na rozdiel od klasického ryžovania zlata pozdĺž rieky Fraser. V oblasti vyrástlo niekoľko miest, najvýznamnejším bolo mesto Barkerville, ktoré je v súčasnosti chránené ako súčasť národného dedičstva a turistická atrakcia. Medzi ďalšie významné mestá tej éry patria Quesnel Forks, Keithley Creek, Quesnellemouthe, Antler, Richfield a Fort Alexandria.

Národnosti zlatokopov

Sobia zlatá horúčka sa niekedy nesprávne udáva ako dôvod vytvorenia britskej kolónie Britská Kolumbia. V skutočnosti bola kolónia založená tri roky pred jej vypuknutím, ako reakcia na nával amerických prospektorov (hľadačov zlata - zlatokopov).
Národnosť prospektorov v okrese Cariboo bola na rozdiel od južných oblastí kolónie, kde tiež dochádzalo ku zlatým horúčkam, prevažne britského a kanadského pôvodu. Jedným z dôvodov menšieho počtu Američanov bolo aj vypuknutie občianskej vojny.

Stavba obcí a ciest v oblasti

Časť obyvateľov sa rozhodla usadiť v oblasti už natrvalo, vďaka tomu sa mesto Quesnel stalo najväčším a najznámejším z osád, ktoré boli postavené za zlatej horúčky. Medzi mestá nachádzajúce sa na trase Sobiej cesty patrilo mesto Williams Lake a osady Clinton a 100 Mile House. No medzi najväčšie a najdôležitejšie patrilo mesto Barkerville, ktoré vyrástlo v okolí najziskovejšieho a najslávnejšieho náleziska zlata v oblasti Cariboo.

Sobia dopravná cesta

Značný nárast počtu nálezísk zlata bol podnetom na stavbu cesty Cariboo Wagon Road (Sobej dopravnej cesty), ktorá obišla staré cesty skrz kaňon Fraser a Douglasovu cestu, ktorá končila v osade Lillooet. Využila údolie rieky Thompson a od osady Ashcroft viedla údolím rieky Bonaparte, kde sa napojila na starú cestu vedúcu z osady Lillooet do osady Clinton.
Sobia cesta bola veľkým, no nevyhnutným bremenom pre infraštruktúru kolónie. Vďaka nej sa mohla uplatňovať kontrola a udržiavať poriadok na náleziskách zlata v okrese Cariboo. Ich bohatstvo mohlo oveľa ľahšie plynúť cez vnútrozemie do Spojených štátov.
Aj keď sa v čase jej dokončenia Sobia zlatá horúčka skončila, naďalej ostávala dôležitou cestou v oblasti, kde spájala bane, zlatokopecké osady a mestá Richfield, Antler, Bullion, Williams Creek a Quesnel Forks.
Porsche Supercup

Porsche Supercup je motoristický šampionát automobilov Porsche, patriaci pod Medzinárodnú automobilovú federáciu (FIA). Podujatie organizuje spoločnosť Porsche AG.
Supercup sa jazdí od roku 1993 a v súčasnosti zväčša predchádza niektorým Grand Prix Formuly 1. Celkom 24 jazdcov identických vozidiel Porsche 911 GT3 Cup absolvuje tréning, klasifikáciu a samotné preteky. Ročník 2012 začína 20. apríla 2012 v Bahrajne a končí 9. septembra v Monze. Majstrovský titul obhajuje René Rast z tímu Veltins Lechner Racing.
Vichr

Vznik a vývoj

Vývoj systému 9K121 Vichr sa začal v roku 1980 pod vedením hlavného konštruktéra A.S. Šipunova. Závodné skúšky boli spustené v roku 1982 a prebiehali až do roku 1989, kedy začalo testovanie armádou. Systém 9K121 bol zavedený do služby v roku 1992. Jeho výroba prebiehala v závode v Ižmaš. 
V roku 1992 bol na leteckej výstave vo Farnborough prvýkrát verejne predstavený jeho zlepšený variant Vichr-M.
Slepáňovité

Opis

Hady sú malé (dosahujú dĺžku 15-40 cm, väčšinou 20-30 cm), štíhle s hladkými, lesklými šupinami, valcovitým telom a krátkym chvostom. Chvost býva často ukončený malým tŕňom. Sfarbenie tela je hnedé, sivé, čierne alebo ružovkasté, niektoré druhy majú naznačené pruhy, alebo svetlé škvrny. Všetky majú zuby len v hornej čeľusti. Zakrpatené oči sú malé a potiahnuté šupinami. Všetky slepáňovité žijú pod zemou, kde sa živia termitmi a mravcami. Vyhýbajú sa suchej pôde. Spôsob rozmnožovania nie je známy. Pravdepodobne kladú vajíčka.

Rozšírenie

Slepáňovité sú rozšírené v Južnej Amerike,Strednej Amerike, v Afrike (južne od Sahary), južnej Ázii až do Taiwanu a v Austrálii. Jeden druh žije aj v juhovýchodnej Európe.
Your Possible Pasts

Pozadie

„Your Possible Pasts“ ako aj mnoho ďalších skladieb z albumu The Final Cut, sú prerobené verzie zamietnutých skladieb, ktoré sa mali nachádzať na predošlom albume The Wall (1979).
Napriek tomu, že táto skladba sa nenachádza na albume The Wall, text refrénu sa objavil vo filme The Wall, kde ho hlavná postava, Pink, čítal medzi skladbami „Waiting for the Worms“ a „Stop“.
Parmeniskos z Kerkyry

Parmeniskos (starogr. Παρμενίσκος – Parmeniskos) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v rokoch 96 a 88 pred Kr.
Parmeniskos, syn Filiska z Kerkyry, bol na 171. a na 173. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvá v behu na jedno stadion. Kanadský historik Mark Golden, emeritný profesor klasických štúdií na Univerzite vo Winnipegu, uvádza, že Parmeniskos vyhral ako dorastenec beh na dve stadiá a beh na dlhú trať na hrách (starogr. Ἀμφιάαρεια – Amfiaareia) v Órópu, ktoré sa v pravidelnom štvorročnom cykle slávili na počesť argejského kráľa Amfiaraa.
Dvojnásobné olympijské víťazstvo Parmeniska je uvedené v starovekom diele Kronika (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Sérignan

Poloha

Obec má rozlohu 27,45 km². Najvyšší bod je položený 24 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 631 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouloc (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 14,81 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
FK Priština

História

KF Prishtina bol členom najvyššej futbalovej divízie v Juhoslávii, tzv. Prvej ligy v rokoch 1983 - 1988. Jedno z najpamätnejších víťazstiev KF Priština bolo proti Crvenej Zvezde Belehrad v roku 1983.
Až do roku 1999 hrá klub v juhoslávskych futbalových štruktúrach s relatívnymi úspechmi, ako napr. v juhoslávskej lige v sezónach 1992-93 (18.), 1997-98 (15.) a 1998-99 (17.).
V súčasnosti hrá KF Priština v najvyššej kosovskej lige, v Kosovskej superlige.
Oficiálny fanklub sa volá Plisat.
Niektoré z legiend klubu sú Fadil Muriqi, Fadil Vokrri, Xhevdet Muriqi, Abdyl Bellopoja, Ardian Kozniku, Kujtim Shala, Mensur Nexhipi, Afrim Tovërlani, Goran Djorović a mnoho ďalších. V súčasnosti sú niektorí z najpopulárnejších hráčov Uliks Emra, Enis Fetahu, Arben Zhjeqi, Kushtrim Mushica a ďalší. Okrem toho, dvaja z bývalých hráčov KF Prishtina Debatik Curri a Armend Dallku aktuálne hrajú za tím FK Vorskla Poltava na Ukrajine.
Biologizmus

Biologizmus je prístup (najmä smer v sociológii), ktorý redukuje dianie (vo svete, poznávanie, spoločenské dianie, život človeka) na biologické procesy alebo funkcie biologických procesov.
Predstavitelia biologizmu: Nietzsche, Ernst Mach, Avenarius, Vaihinger, Bergson, Uexk ll, Ludovici, M ller-Freienfels, pragmatisti,...
Ableiges

Poloha

Obec má rozlohu 8,03 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 933 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brunet

Poloha

Brunet má rozlohu 28,47 km². Najvyšší bod je položený 690 m n. m. a najnižší bod 369 m n. m.

Obyvateľstvo

Brunet má 254 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ľubietovský Vepor

Polohopis

Národná prírodná rezervácia sa nachádza na vrchnej časti Vepora (1 277,2 m n. m.) a Hrbu (1 254,7 m n. m.), od nadmorskej výšky približne 1000 až po vrchol Vepora, približne 7,7 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od stredu Ľubietovej

Prírodná rezervácia

Rozloha rezervácie je 2 368 793 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 5. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1967, v roku 2003 bola posledne novelizovaná Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č. 7/2003 z 31. marca 2003 s účinnosť od 1. júla 2003. Účelom ochrany sú „vrcholové spoločenstvá jedľových bučín masívu Ľubietovského Vepra v rozsiahlej oblasti smrekových monokultúr a v území ovplyvňovanom poľnohospodárstvom. NPR predstavuje jedno z najväčších jadier Biosférickej rezervácie Poľana.“ Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana, ktorého je súčasťou.

Prístup

Prístup je možný  modrou a následne  červenou značkou z Ľubietovej.
Mišpuľa obyčajná

Mišpuľa obyčajná (Mespilus germanica) je druh rastliny patriaci do čeľade ružovité (Rosaceae). Plody sú jedlé. Nezrelé chutia trieslovite, zrejú po premrznutí a zmäknutí, sú chutné so špecifickou hruškovou chuťou, oceňované i pre zdravotné účinky. Dá sa použiť aj ako okrasná rastlina.

História

Často sa pestovala v stredoveku ako ovocná drevina, v strednej Európe sa pestuje od 12. storočia. Je ale možné, že je pestovaná už 3000 rokov. Staroveký grécky geograf Strabón zmieňuje  μέσπιλον (mespilon) v publikácii Geographica , kniha 16, kapitola 4. 
Bola pestovaná v Grécku asi 700 pnl. , a v Ríme asi 200 rokov pred naším letopočtom. V 17. a 18. storočí bola vytlačená inými druhmi ovocia, aj dnes je pestovaná okrajovo.

Rozšírenie

Pochádza z oblasti malej Ázie, Kaukazu a severného Iránu. 

Popis

Je to listnatý opadavý ker (zriedka malý strom ) dorastá do výšky 5 m. Listy sú 7-12 cm dlhé, zelené, kožovité, ochlpené. Kvitne v máji nápadne veľkými kvetmi s bielymi korunnými lístkami. Plody sú ochlpené, hnedo sfarbené malvice. Drevo je červeno biele, tvrdé, pevné a veľmi húževnaté. Mladé výhonky voľne rastúcich rastlín majú tŕne, tie však úplne chýbajú u kultúrnych odrôd.
Počet chromozómov 2n = 32 alebo 2n = 34 .

Obsahové látky

Plody obsahujú asi sedemdesiat päť percent vody, desať percent cukru, vitamíny (C a B2), vlákninu , triesloviny, kyseliny (najviac kyselinu jablčnú ). A minerálne látky ako vápnik , horčík , draslík a sodík .

Použitie

Je používaná ako okrasná rastlina pre nápadné kvety a plody.  Plody sú používané ku konzumácii ako ovocie, zrejú po prvých mrazoch.  Je považovaná za cenné ovocie pre obsah vlákniny, ktorý pôsobí proti rakovine hrubého čreva a môže znížiť aj riziko vzniku žlčových kameňov, zvyšuje mikrobiálnu činnosť v prospech črevných baktérií.  Zo zrelých plodov možno ľahko vyrobiť veľmi chutnú zaváraninu.  Nevýhodou mišpule je obtiažna manipulácia so zrelými mäkkými plodmi, ktorých šupka sa ľahko trhá.  

V Iráne sa ovocie, lístie, kôra a drevo stromu používali ako lieky na niektoré ochorenia, vrátane hnačky, nadúvanie žalúdka, abscesy v krku a horúčku.

Pestovanie

Mišpuľa vyžaduje teplé a chránené miestá. Preferuje zásaditú, priepustnú výživnú pôdu. Vydrží prísušky.

Rozmnožovanie

Ako ovocný strom, prípadne ker je rozmnožovaná vegetatívne, vrúbľovaním alebo očkovaním na hloh, dulu, hruškový semenáč, nebo jarabinu, ale občas sa množí i samovoľne semenom.

Choroby a škodcovia

Mišpuľa je len zriedka kedy napadnutá škodcami či chorobami. Listy môžu poškodzovať larvy motýľa Lithocolletis blancardella. Hnilobu plodov, moniliózu, zpôsobuje  Monilia fructigena (rod Monilia ) , Niekedy môže ju poškodzovať huba Podosphaera clandestina zpôsobujúca vednutie listov a pupenov. Mišpuľa je ale náchylná k poškodeniu bakteriálnou spálou ružovitých .
Lérouville

Poloha

Obec má rozlohu 14,38 km². Najvyšší bod je položený 372 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 480 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Banditenstreiche

Banditenstreiche je opereta, ktoru skomponoval Franz von Suppé. Libreto napísal Ludwig Bender. Premiéra sa konala 27. aprila 1867 v Carl Theater vo Viedni.

I. dejstvo

Mladý zaľúbený pár, Lýdia a Gaetano, by sa radi zosobášili, ale lakomý Lýdiin otec Babbeo nechce podpísať svadobnú zmluvu. Jemu by sa ako zať viac pozdával bohatý Lelio, takže svadbu nakoniec odvolá. Stella poradí Gaetanovi, aby poprosil o pomoc Malandrina, šéfa miestnych banditov. Malandrino sa vkradne do mesta prezlečený za sluhu a od mestského pisára Spaccamontiho sa dozvie o chystanej bohatej svadbe, v ktorej vidí nádej na bohatú korisť. Aby si uľahčil prácu, naivného Spaccamontiho pošle aj s policajtmi s falošnou zámienkou do hôr. Gaetano stretáva Maladrina a povie mu o svojich problémoch. Taktiež mu prezradí, že jeho bohatý sok má onedlho pricestovať do prístavu. Malandrinovi sa maska šľachetného ochrancu páči a v konečnom dôsledku sa mu hodí do jeho plánov...

II. dejstvo

Babbeo posiela učiteľa Tondola do prístavu, aby tam privítal prichádzajúceho Lelia. Cestou ho prepadnú banditi a Malandrino sa zahrá na jeho záchrancu. Tak sa mu podari presvedčiť vystrašeného a vďačného Tondola, aby mu pomohol olúpiť Lelia. Leliovi nielenže zoberú zlato, ale Malandrino si s ním vymení šaty a nechá ho odviezť do väzenia. Prezlečený za Lelia je srdečne privítaný Babbeom. Získa od neho aj 1000 dukátov za polapenie banditu. Keď je Lýdia ubezpečená o tom že Malandrino im pomôže, tvári sa že nového ženícha akceptuje. Stella sa zaľúbi do uväzneného Lelia, ktorého považuje za Malandrina.

III. dejstvo

Na druhý deň môže Malandrino uskutočniť svoj plán. Privedie si svojich kumpánov, vydávajúcich sa za Leliovych priateľov. Prichádza však Spaccamonti, ktorý medzitým zistil, že vo väzení nesedí veliteľ banditov, ale Lelio a skutočným veliteľom banditov je podľa jeho názoru Tondolo! V tom Malandrino odkryje svoje inkognito a so zbraňou v ruke si vynúti sobáš Gaetana a Lýdie, pričom im daruje aj peniaze ako veno. Ani láske Stelly a Lelia už nič nestojí v ceste. Ako korisť si banditi zoberú šperky prítomných hostí ...
Kiffis

Poloha

Obec má rozlohu 6,55 km². Najvyšší bod je položený 785 m n. m. a najnižší bod 456 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pagóndas z Téb

Pagóndas (starogr. Παγώνδας – Pagóndas) bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 680 pred Kr.
Na 25. hrách v roku 680 pred Kr. zaviedli v Olympii po výlučne atletických súťažiach tethrippon t. j. preteky so štvorzáprahom koní. Prvým víťazom tejto jazdeckej disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Pretekársky voz bol dvojkolesový, podobal sa vojnovému, ale odlišoval sa od neho hlavne ľahkosťou. Vozataj pri pretekoch stál a na rozdiel od účastníkov atletických súťaží nebol nahý. Kone poháňal dlhým pevným prútom. Na rovine hipodrómu viedol kone vo vyrovnanom rade a pred obrátkou, ktorá bola vždy ľavosmerná, zošikmil ich líniu tak, že vonkajší kôň predbiehal o celú dĺžku tela. Víťazný vozataj bol po pretekoch ale iba tým druhým za majiteľom voza, ktorý sa stal olympijským víťazom ovenčeným olivovou ratolesťou.
Anaxibié

Anaxibié (starogr. Ἀναξιβίη – Anaxibié) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie.
Anaxibié bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Anaxibié potom dostala za manžela Archelaa, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa skončila hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Authon-Ébéon

Poloha

Obec má rozlohu 11,65 km². Najvyšší bod je položený 36 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 391 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Makak

Výskyt

Žijú v južnej a juhovýchodnej Ázii vrátane ostrovov (Sulawesi, Malé Sundy, Filipíny, Japonsko), na severozápade Afriky a jeden druh, makak magot (M. sylvanus), sa vyskytuje na Gibraltári v Európe. Oblasti Afriky a Európy však dnes obývajú iba sporadicky, ešte počas pleistocénu ale predstavovali bežnú súčasť tunajšej fauny.
Obývajú lesy, pláne aj skalnaté oblasti. Veľká ekologická diverzita medzi jednotlivými druhmi spôsobuje, že len málo druhov sa vyskytuje sympatricky. Jednu z výnimiek predstavujú makak vanderu (M. silenus) a makak bonet (M. radiata), ktorí sa spoločne vyskytujú v juhoindických lesoch. Hybridizácia často nastáva medzi makakom dlhochvostým (M. fascicularis) a makakom rézus (M. mulatta) v miestach, kde sa ich areály výskytu pretínajú.

Opis a správanie

Makaky sú celkom statné opice, ale stavba ich tela závisí na konkrétnom druhu a prostredí v ktorom žijú. Medzi robustné makaky patrí napr. makak japonský (M. fuscata) z chladných oblastí Japonska, naopak makak dlhochvostý z juhovýchodnej Ázie je menšia opica. Predné i zadné končatiny sú rovnako dlhé. Sú prispôsobené pohybu na zemi aj v stromoch a majú dobrý úchop. Makaky sa pohybujú po všetkých štyroch končatinách a využívajú aj šplhanie. Lebka nemá žiadne špecializované znaky. V papuli majú makaky lícne torby do ktorých si uschovávajú potravu.
Tvoria tlupy s rôznym množstvom opíc. Často sa objavujú mnohosamcové-mnohosamicové štruktúry s vysokou socializáciou. Častá je matrilineárna hierarchia, mladé samice v tlupe zostávajú, no mladé samce tlupu opúšťajú. Makaky sú vysoko prispôsobivé, plodožravé až všežravé opice. Niektoré druhy žijú synantropicky. Majú rozvinuté schopnosti učenia a napodobňovania, čo z nich robí inteligentné adaptabilné primáty schopné riešiť aj zložitejšie problémy. Rozmnožovanie prebieha sezónne v chladnejších areáloch, v trópoch celoročne.

Vo vedeckom výskume

Makaky patria spolu so šimpanzmi medzi najviac preskúmané primáty a hrajú veľkú úlohu vo vedeckom výskume. Obľúbeným druhom je z tohto pohľadu makak dlhochvostý (zrejme pre svoju malú veľkosť), ktorý je hojne využívaný napr. pre testovanie liekov proti rakovine, diabetu alebo kardiovaskulárnym poruchám. V 50. rokoch 20. storočia bola pomocou testovania na makakoch vyvinutá vakcína proti detskej obrne. Prebiehajú tiež pokusy s klonovaním a roku 2018 čínski vedci publikovali výsledky výskumu v ktorom sa makak dlhochvostý stal prvým klonovaným primátom pomocou metódy prenosu jadier somatických buniek (SCNT). Makaky tiež patrili k druhom, ktoré boli opakovane vysielané do vesmíru. Rad druhov je dnes však následkom ľudských činností ohrozený vyhynutím, makak chocholatý (M. nigra) a makak mentavejský (M. pagensis) potom patrí medzi kriticky ohrozené druhy.
Beauchemin

Poloha

Obec má rozlohu 11,92 km². Najvyšší bod je položený 448 m n. m. a najnižší bod 333 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Proviseux-et-Plesnoy

Poloha

Proviseux-et-Plesnoy má rozlohu 11,21 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Proviseux-et-Plesnoy má 113 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Branč (hrad)

Dejiny

Pohraničný hrad strážiaci cesty cez Malé Karpaty na Moravu. Hrad Branč dal postaviť magister Aba z Hlohovca v rokoch 1251 – 1261. Najstaršia písomná zmienka je z roku 1317. Hrad sa rozkladá na ploche približne 7 500 m2 vo výške 473 m. n. m. Je rozdelený na dve časti: dolný hrad a stredný hrad. Stredný hrad je od dolného výrazne oddelený suchou priekopou, ktorá je už miestami zasypaná suťou z hradieb stredného hradu. Stredný hrad sa funkčne delí na dve časti: severné nádvorie stredného hradu a obytná palácová časť. Bolo tu 40 izieb. Na západnom nádvorí dolného hradu (pri pomníku) bola studňa, dnes však po nej nie sú žiadne stopy, pretože je zasypaná. Na hrade sa vystriedalo asi 40 majiteľov. Medzi najznámejších patria: Matúš Čák Trenčiansky, uhorský kráľ Karol Róbert, Matej Korvín, český kráľ Ján Luxemburský, Žigmund Luxemburský, Stibor zo Stiboríc. So Žigmundom Luxemburským sa spája rozsiahla prestavba hradu. Výsledkom bol typicky gotický skalný hrad. Posledným vlastníkom bol František Ňári. Ten sa po konvertovaní na katolícku vieru okamžite angažoval pri prenasledovaní príslušníkov iného vierovyznania. Najmä jeho zásluhou boli na hrade väznení kalvínski a evanjelickí kňazi, ktorí zomreli v jamách (väzenie po obvode múru) a majú na hrade pomník. V roku 1752 vlastnil hrad tzv. brančský kosesorát. Po vybudovaní kaštieľa v Sobotišti zostal hrad opustený, chvíľu na ňom zostal kastelán. Keďže bol hrad opustený, ľahko ho napadli a vypálili Turci.

Opis

Čiastočne zakonzervované hradné zrúcaniny.

Prístup

Z obce Podzámok po vyznačenom chodníku. Asi sto metrov pod hradom je parkovisko. Z Myjavy vedie modrá turistická značka.
Chlorid sodný

Najväčší výrobcovia

Najväčšími výrobcami v 90. rokoch 20. storočia boli: USA, Čína, bývalý Sovietsky zväz, Kanada, Austrália, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Poľsko, Taliansko, Holandsko, Rumunsko.
Clayton Conrad Anderson

Životopis

Stredoškolské vzdelanie získal v roku 1977 na Ashland-Greenwood High School v Nebraske, vysokoškolské štúdium ukončil roku 1981 v odbore fyzika na Hastings College a v roku 1983 v odbore letectvo na Iowa State University. Po štúdiách nastúpil k NASA v Houstone. Pracoval na rôznych miestach. Bol o. i. členom podmorského tímu NEEMO, zostaveného NASA. Do výcvikového strediska astronautov bol zapísaný v roku 1998, po absolvovaní výcviku bol zaradený do jednotky astronautov. Do vesmíru letel v roku 2007 a na ISS strávil tri mesiace. Je ženatý so Susan Jane, rodenou Harreldovou a majú spolu dve deti – syna Coleho a dcéru Mary.
Châtelperron

Poloha obce

Châtelperron má rozlohu 20,8 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Châtelperron má 146 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cavillon

Poloha

Obec má rozlohu 5,46 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 109 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Džigerdelen Parkan

Džigerdelen Parkan je zaniknutá pevnosť, ktorá sa nachádzala pri obci Štúrovo v okrese Nové Zámky. Postavená bola pravdepodobne v roku 1546 a zničená v 17. storočí. Na jej mieste sa v súčasnosti nachádza rímskokatolícky kostol.

Exteriér

Obraz pevnosti si možno utvoriť podľa opisu tureckého cestovateľa Evliya Čelebiho, ktorý časť územia Slovenska precestoval v rokoch 1663-1664: „Leží na rovnej lúke na západnom brehu rieky oproti ostrihomskému hradu, v oblasti novozámockej pevnosti. Je to štvorcová, drsná a pevná plotová palanka a silná pevnôstka s terasovito naplnenými múrmi. Z troch strán je zem a na východnej strane je Dunaj. Na všetkých troch stranách je hlboká a široká priekopa.“
Medzinárodná kynologická federácia

Medzinárodná kynologická federácia (po francúzsky Fédération Cynologique Internationale), zaužívaná skratka FCI, je jednou z najznámejších kynologických organizácií na svete. Sídlo má v Thuine. Medzi základné úlohy organizácie patrí vytvárať a upravovať štandardy jednotlivých plemien psov a tvoriť právne predpisy pre chov.
Vylučovacia sústava

Vylučovacia sústava je orgánová sústava, ktorá zabezpečuje odstránenie odpadových látok z tela živočícha a je jedným z najdôležitejších systémov v ľudskom organizme.

Zloženie

Obličky, močovody, močový mechúr, močová rúra.

Funkcia

Tvorí, skladuje, vedie a odstraňuje moč z tela a vytvára pot pomocou potných žliaz. Reguluje objem a chemické zloženie krvi, filtruje a odstraňuje odpadové látky, reguluje rovnováhu tekutín a elektrolytov, pomáha udržiavať pH a stabilnú hladinu vápnika vo vnútornom prostredí, vylučuje hormóny, ktoré regulujú tvorbu červených krviniek. Taktiež sa poznáme vylučovanie : tráviacou, dýchacou, vylučovacou sústavou.
Pruniers-en-Sologne

Poloha

Obec má rozlohu 43,84 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 284 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE