google/wiki40b huggingface dataset:
Sparsbach

Poloha

Obec má rozlohu 13,58 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 256 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dolnovážska niva

Vymedzenie

Podcelok leží v západnej časti Podunajskej pahorkatiny a susedí na severe s Trenčianskou kotlinou a Bielokarpatským podhorím (podcelky Považského podolia), západný okraj vymedzuje Trnavská pahorkatina a južným smerom sa tiahne Podunajská rovina. Na juhovýchode pokračuje Podunajská pahorkatina Nitrianskou pahorkatinou a východným smerom vytvára zreteľnú hranicu Inovecké predhorie (podcelok Považského Inovca).

Osídlenie

Územie je stredne husto osídlené a ležia tu mestá Nové Mesto nad Váhom, Piešťany, Hlohovec a Sereď. Najmä na blízkych terasách sú archeologické náleziská pravekých a ranostredovekých osídlení, vrátane veľkomoravských dvorcov a hradísk.

Doprava

Údoliami riek vedú dôležité komunikácie a Považie nie je výnimkou. Z juhozápadu vedie popri Váhu dôležitá medzinárodná cesta E 75 v trase diaľnice D1 (Bratislava – Trenčín – Žilina), v jej blízkosti vedie i cesta I/61 (Bratislava – Žilina) a železničná trať Bratislava – Žilina. Južnou časťou územia prechádza rýchlostná cesta R1 (Trnava – Nitra), v trase ktorej vedie E 58.
Saint-Paul-en-Pareds

Poloha

Obec má rozlohu 12,32 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 207 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
O obrátení Bavorov a Korutáncov

O obrátení Bavorov a Korutáncov (iné názvy: O obrátení Bavorov a Korutáncov na vieru, Spis o obrátení Bavorov a Korutáncov, Obrátenie Bavorov a Korutáncov; po latinsky Conversio Bagoariorum et Carantanorum, Libellus de conversione Bagoariorum et Carantanorum, De conversione Bagoariorum et Carantanorum libellus; skrátene Konverzia, Conversio) je franská kronika z 9. storočia v ktorej bližšie neznámy soľnohradský kňaz opisuje misionárske aktivity Soľnohradského arcibiskupstva v Karantánii, Panónii a Nitriansku od obdobia biskupa Ruperta na začiatku 8. storočia (t. j. okolo roku 700) po rok 870.

Rok vzniku

Napísaná bola v roku 871, alebo niekedy v rokoch 871 – 872 (podľa Kroniky Slovenska na začiatku 80. rokov 9. storočia).
Ako argument pre rok 871 sa o. i. uvádza, že autor Conversio napísal podľa datovania v závere svojho diela 75 rokov po pridelení panónskeho územia k Salzburskej diecéze: 796 + 75 = 871.

Účel

Vznikla asi v Salzburgu ako obranný spis, ktorý mal dokázať nárok salzburgského arcibiskupa Adalwina na prinavrátenie územia Panónie do jeho jurisdikcie, potom ako bola Panónia okolo roku 870 pridelená Metodovi. Zároveň je myslená ako útok proti celej byzantskej misijnej činnosti a proti slovanskej liturgii.

Význam pre historiografiu

Je významným zdrojom na dejiny celého východoalpského priestoru.
Zo slovenských dejín je významným zdrojom informácií o Pribinovi a Koceľovi. Predstavuje jediný súdobý doklad o postavení kostola v Nitre. Informuje aj o vzniku Veľkej Moravy spojením Moravského a Nitrianskeho kniežatstva vyhnaním Pribinu Mojmírom z Nitry.
Bèze

Poloha

Obec má rozlohu 23,4 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 201 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 725 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Imeusimos

Imeusimos (starogr. Ἰμεύσιμος – Imeusimos, lat. Imeusimus) je v gréckej mytológii syn Ikaria zo Sparty a najády Periboie.
Imeusimos syn Ikaria mal štyroch bratov, Thoanta, Aléta, Damasippa, Perilaa a sestru Penelopu, ktorá sa vydala za Laertovho syna Odysea. Odyseus dostal do vena od rodičov Penelopy Ithaku s priľahlými ostrovmi, kde sa stal vládcom.
Milan Augustín

Život

Narodil sa 21. augusta 1947 v Banskej Štiavnici, kde vychodil základnú školu a Banícku strednú školu, zmaturoval r. 1967. Roku 1968 pracoval v Slovenskej filmovej tvorbe Bratislava-Koliba. V rokoch 1969 – 1975 pracoval v Rudných baniach ako banský technik. V rokoch 1975 až 1979 študoval na FF UK v Bratislave estetiku a vedy o umení.
Súkromne študoval aj maliarstvo u národného umelca Jozefa Kollára a docenta Štefana Pruknera. Po skončení vysokoškolského štúdia pracoval ako historik umenia a projektant v Projektovom ústave kultúry v Bratislave. V rokoch 1980-1988 pôsobil v Štátnych reštaurátorských ateliéroch v Bratislave, od roku 1986 vo funkcii riaditeľa. V rokoch 1981-1993 bol pracovníkom Slovenského národného múzea v Bratislave, Úradu vlády SR a novinárom, v rokoch 1994-1995 bol v slobodnom povolaní. Od roku 1996 je odborným pracovníkom Národného literárneho centra v Bratislave, v súčasnosti je riaditeľom sekcie historických štúdií. Je dlhoročným členom a podpredsedom Banskoštiavnicko – hodrušského banského spolku a cechmajstrom Cechu Štiavničanov a rodákov z podsitnianskeho kraja v Bratislave.

Dielo

Štúdium ukončil diplomovou prácou Historický urbanizmus banských miest stredného Slovenska.
Ako historik stredovekej architektúry a urbanizmu stredoslovenských banských miest spracoval viac ako 60 výskumov stredovekej architektúry. Objavil nástenné maľby s románskom kostole sv. Ilju na Iliji pri Banskej Štiavnici.
Venoval sa fenoménu ľudského portrétu v dobe kamennej ako aj fenoménu ľudskej hlavy ("Za západoafrickými kovovými plastikami..." - nedávna publikácia z roku 2013).
Maliarsku tvorbu predstavil doteraz na viac ako dvadsiatich samostatných výstavách, v r. 2013 v rámci Košice-mesto európskej kultúry výber kresieb a malieb z Polynézie pod názvom: "Spomienky na Polynéziu" (doplnené o obrazy z rodného kraja Pohľad na Vyhniansku dolinu, Polnočná omša na Piargu, Pohľad na jesennú Vindšachtu a iné).
V rokoch 1992-1994 bol tajomníkom predsedu Svetového kongresu Slovákov Leopolda Danihelsa.
Je autorom libreta a scenára Múzea židovskej kultúry na Slovensku v rámci Slovenského národného múzea, ale aj autorom obnoveného židovského múzea – Bárkányiho zbierky v Prešove.
Roku 1997 bol komisárom výstavy Napísané zostáva na nádvorí Bratislavského hradu (výber faksimílií najstarších zachovaných písomných dokumentov viažúcich sa k obdobiu Veľkej Moravy).
Roku 1998 viedol expedíciu Ç98 do do Kláštora sv. Kataríny v Sinajskej skalnej púšti v Egypte (zdokumentovať hlaholské písomné pamiatky Euchológium a Sinajský žaltár). Výsledky boli predstavené na výstave v Banskej Bystrici.
Doposiaľ napísal a vydal viac ako 20 kníh od literárnych esejí cez literatúru faktu až po historické romány. Z polohy autora literatúry faktu v niektorých svojich knihách prešiel do formy doplnenej beletristickým rozprávaním. V románe Démon mesta (2011) vytvoril formu koindustriálneho románu. V roku 2013 vyšla monografická práca "Za západoafrickými kovovými plastikami, portrétne plastiky ifských oniov a beninských obov" a rozsiahly historický román "Templári" s podtitulom: Čo rozprával banskoštiavnický notár Christopforus Galicus.
Fontenay-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 43 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pastýřka

História

Prvá rozhľadňa s výhľadom na Moravskú Třebovú bol postavená v roku 1906 a bola pomenovaná podľa kniežaťa Jána Lichtenštajna. Bola postavená na vrchu Švédský kámen (509 m n. m.) a bola vysoká 23 metrov. 15. júla 1916 sa nad mestom prehnala búrka, ktorá spôsobila zrútenie vyhliadky.
V roku 2005 mala byť blízko obce Kamenná Horka postavená 30 metrov vysoká rozhľadňa v rámci spolupráce medzi mikroregiónmi Moravskotřebovsko a Jevíčsko a Svitavsko. V roku 2006 však mesto Svitavy od projektu odstúpilo, a tak sa vedenie Moravskej Třebovej rozhodlo, aby rozhľadňa bola bližšie k mestu. Rozhľadňa mala nakoniec stáť na Pastvisku. Dnešná rozhľadňa sa začal stavať 18. októbra 2008.
Mesto o názov rozhľadne vyhlásilo súťaž. Boli rôzne návrhy, napr. Třebůvka, Josefka, Václavka, Psárka, Waldemarka, Pastvínka, Moravanka a podobne, ale nakoniec vyhrala Pastýřka. Stavba rozhľadne stála 2,3 miliónov českých korún, čo zodpovedá 95 tisícom eur. Nakoniec rozhľadňa bola otvorená 20. júna 2009.
Vedecká práca (činnosť)

Vedecká práca je práca, ktorá sa uskutočňuje v priebehu získavania vedeckých poznatkov.
Liny-devant-Dun

Poloha

Obec má rozlohu 10,9 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Labassère

Poloha

Obec má rozlohu 10,09 km². Najvyšší bod je položený 1 169 m n. m. a najnižší bod 546 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 264 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marlenheim

Poloha

Obec má rozlohu 14,59 km². Najvyšší bod je položený 365 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 652 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pont-et-Massène

Poloha

Obec má rozlohu 6,11 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 262 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ignác Fried

Životopis

Majiteľ železiarskeho obchodu v Banskej Bystrici na tzv. Hornom námestí (založený 1900).
Frekvencia (fyzika)

Frekvencia alebo kmitočet je fyzikálna veličina, ktorá udáva počet opakovaní periodického javu za jednotku času. Je významná pri opise elektromagnetického žiarenia a mechanického vlnenia, teda napríklad svetla a zvuku. Energia fotónu je priamoúmerná jeho frekvencii :  kde  je Planckova konštanta.
Vo fyzike sa používa aj tzv. kruhová frekvencia, značená  (grécke omega), . Tá je v prípade pohybu po kružnici rovná uhlovej rýchlosti telesa.
Frekvencia sa označuje ako  alebo  (grécke písmeno ní). Jej základnou jednotkou SI je hertz, skratka Hz (rozmer 1 Hz = 1 s⁻¹). V praxi sú časté aj jej násobky kilohertz (kHz, tisícnásobok hertzu) ,  megahertz (MHz) a gigahertz (GHz). V technickej praxi sa používa ako jednotka počet otáčiek za minútu (ot./min).

Súvis s periódou a vlnovou dĺžkou

Frekvencia je definovaná ako obrátená hodnota periódy :
Vlnenie (teda napr. svetlo alebo zvuk) prejde za jednu periódu jednu vlnovú dĺžku . Preto pre rýchlosť šírenia vlnenia  (napríklad rýchlosť svetla alebo rýchlosť zvuku) platí
Z tohto vzťahu vieme vyjadriť frekvenciu ako
Klčovský potok

Klčovský potok je potok na Spiši, preteká územím okresov Levoča a Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hornádu a má dĺžku 18 km. Na hornom toku, severne od obce Klčov, bola vybudovaná malá vodná nádrž.
Prameň: v Levočských vrchoch, v podcelku Levočské planiny, v lokalite Homôlka juhovýchodne od obce Uloža v nadmorskej výške okolo 715 m n. m.
Smer toku: po obec Klčov na juh, potom sa oblúkom stáča na východ, v blízkosti Spišského Podhradia mení smer toku opäť na juh až po obec Bystrany, odtiaľ k ústiu na juhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Levočské vrchy, podcelok Levočské planiny, časť Levočské úbočie, 2.Hornádska kotlina, podcelky Podhradská kotlina, Medvedie chrbty a Hornádske podolie
Prítoky: sprava Lúčny potok, Katúnsky potok, zľava Kapustnica a potok z oblasti Sivej Brady.
Ústie: do Hornádu na území mesta Spišské Vlachy v nadmorskej výške približne 379 m n. m.
Obce: Klčov, Nemešany, Baldovce, Bystrany a Spišské Vlachy
Andreas Holmqvist

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švédskej Elitserien Linköpings HC.

Reprezentácia

Tréner Bengt-Ake Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 25.
Fougerolles (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 51,12 km². Najvyšší bod je položený 569 m n. m. a najnižší bod 276 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 839 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
16. návštevná expedícia (ISS)

Prípravy

Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz . Po prerušení letov raketoplánov v dôsledku havárie bola veľkosť základných posádok stanice znížená na dvoch kozmonautov, ktorých dopravu zabezpečovali Sojuzy. Tretie miesto v lodiach obsadzovali členovia návštevných posádok, po týždni sa vracajúci na Zem starým Sojuzom.
Miesto v Sojuze TMA-14 štartujúceho v apríli 2009 si zakúpil americký manažér a podnikateľ Charles Simonyi, ktorý sa vydal do vesmíru už v apríli 2007 v 12. návštevnej expedícii. Oznámenie o jeho ďalšom lete bolo spoločnosťou Space Adventures uverejnené koncom septembra 2008, v decembri prešiel nevyhnutnou lekárskou prehliadkou a od januára 2009 začal prípravu v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) v Hviezdnom mestečku.
Náhradníkom Simonyiho sa stala americká manažérka a investorka Esther Dysonová. So Space Adventures sa dohodla na jeseň 2008, zaplatila 3 milióny dolárov, získala súhlas lekárov s výcvikom a v januári 2009 spolu so Simonyim začala prípravu.

Let

Gennadij Padalka a Michael Barratt z Expedície 19 spolu s Charlesom Simonyim odštartovali 26. marca 2009 o 11:49 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-14; po dvoch dňoch samostatného letu sa 28. marca o 13:05 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali s posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali plánovanú činnosť. Simonyi sa venoval fotografovaniu a filmovaniu povrchu Zeme i interiéru stanice, živému obrazového prenosu CUP-M - ISS - CUP-M, meraniu úrovne radiácie na stanici a rádioamatérskym spojením so školami. Tiež priviezol na ISS upomienkové predmety.
Simonyimu s jeho aktivitami pomohli aj ruskí kozmonauti, venovali im takmer päť hodín svojho času; vyžiadali si dodávku necelých 15 kg vybavenia na stanicu a návrat na Zem do 5 kg materiálu s výsledkami.
Po týždennom pobyte na ISS sa 8. apríla 2009 o 3:52 UTC Simonyi a vracajúca sa posádka Expedície 18 v Sojuze TMA-13 odpútali od stanice a v ten istý deň o 7:16 UTC pristáli v severnom Kazachstane, 136 km severovýchodne od Džezkazganu.
Vitice

Bitka pri Lipanoch

V katastrálnom území obce, v priestore medzi miestnymi časťami Lipany, Vitice a Hřiby, sa 30. mája 1434 odohrala bitka pri Lipanoch, ktorej pamätník stojí od roku 1881 na Lipskej hore.
Moca-Croce

Poloha

Obec má rozlohu 27,75 km². Najvyšší bod je položený 1 387 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jastrab krahulec

Opis

Je veľký ako hrdlička záhradná, meria 28 – 38 cm, rozpätie krídel dosahuje 60 – 75 cm. Samec je asi o štvrtinu menší ako samica. Počas letu sa poznáva podľa širokých krídel, ich rýchle údery strieda s krátkym plachtením (na rozdiel od sokola myšiara) počas letu nikdy netrepotá na mieste. 
Krídla sú natiahnuté dopredu. Dospelý samec sa od samice líši nielen (menšou) veľkosťou, ale aj do červena sfarbenou hruďou a tvárou. Starí vtáci sú prevažne šedí, mladí vtáci sú prevažne hnedí. Očná dúhovka dospelých vtákov je oranžová, u mladých vtákov je červenohnedá.Loví pernatú zver. Na korisť sa prudko vrhá a často ju prenasleduje. Chytá ju prevažne vo vzduchu. Dostal prívlastok malý bojovník s veľkým srdcom. Má pohlavný dimorfizmus. Samec: oranžovo-hrdzavá hlava, modrosivá vrchná časť tela, pruhovaná oranžovo-hrdzavá spodná časť tela. Samica: svetlý nad očný pásik, sivo pásikovaná spodná časť tela.

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 500 - 2 000, zimujúcich jedincov 4 000 - 8 000. Veľkosť populácie je stabilná, maximálna zmena do 20%. Veľkosť územia, na ktorom sa vyskytuje, vykazuje mierny nárast o 20 do 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny, v roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Spôsob života

V zime naše krahulce obyčajne odlietajú južnejšie a k nám prilietajú severské jedince. Vo veľkej miere sa živí drobnými spevavcami. Korisť hľadá obyčajne vtedy, keď lieta nízko nad okrajom lesa a nad krovím. Chytá ju aj na zemi. Hniezdi v lesoch, najčastejšie v ihličnatých. Hniezdo má postavené zo suchých konárikov a vystlané kúskami kôry z ihličnatých stromov. Používa aj hniezda iných vtákov i hniezda veveričiek. Hniezdo je ukryté v hustých konárikoch blízko kmeňa stromov. V máji znáša 4 – 5 modrozelených vajec s hnedými škvrnami. Na vajciach sedí samica 33 dní a približne rovnako dlho kŕmi mláďatá. Anglické pomenovanie je Sparrowhawk.
Ezopova bájka -
Slávik a krahulec. 
Krahulec sa zmocnil slávika. Ten v snahe oslobodiť sa povedal: "Som príliš malý na to, aby som zasýtil tvoj hlad. Mal by si chytiť väčšieho vtáka." "Bol by som veľký hlupák, keby som ti daroval slobodu výmenou za korisť, ktorú som ani nevidel," odvetil krahulec.
Lombreuil

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 304 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rocroi

Poloha

Obec má rozlohu 50,41 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2397 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Agnat

Poloha

Obec má rozlohu 19,65 km². Najvyšší bod je položený 860 m n. m. a najnižší bod 445 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš Feller

Životopis

Notár v Banskej Štiavnici (1530-1540). Vyslanec stredoslovenských banských miest na kráľovskom dvore (1550), arcibiskupský pizetár (1553). Notár v Banskej Bystrici (1541-1549).
Monica (vrch v Cerovej vrchovine)

Prístup

Takmer na vrchol vedie  značkovaný turistický chodník zo Šuríc a z Beliny, prístup na najvyšší bod vrchu je potom prístupný lesom. Z osady Obručná je prístup po  značkovanej trase cez sedlo Monica.
Bourréac

Poloha

Obec má rozlohu 1,26 km². Najvyšší bod je položený 582 m n. m. a najnižší bod 429 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hiers-Brouage

Poloha

Obec má rozlohu 31,35 km². Najvyšší bod je položený 26 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 645 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Rumunskej socialistickej republiky

Vlajka Rumunskej socialistickej republiky bola vertikálna trikolóra červenej, žltej a modrej farby v pomere 7 : 10. Na žltom poli sa nachádzal štátny znak socialistickej republiky.

História vlajky

Počas rumunskej revolúcie v roku 1989 vzbúrenci demonštratívne vystrihli komunistický znak štátu, aby tak protestovali proti štátnemu zriadeniu v krajine. Tak sa vlajka podobala tej, akú v Rumunsku používali do roku 1948. Nová vlajka Rumunska, bez komunistického znaku, bola prijatá 25. decembra 1989.
Cuvergnon

Poloha

Obec má rozlohu 7,33 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fialé

Fialé (starogr. Φιάλη – fialé) je typ starovekej rituálnej nádoby.
Fialé, plochá obvykle kovová niekedy keramická (zrejme určená ako náhrada nádobky vyrobenej často z drahého kovu) miska bez úch s vyvýšeným stredom v tvare pupku (omfalos, vyvýšený stred, bol v tvare nádobky fialé charakteristický najmä v gréckom svete), slúžila hlavne ako rituálna nádobka na úlitby. Najstaršie objavené fialy (s omfalom) v Grécku, datované do 8. storočia pred Kr., pochádzali zrejme z dovozu, ich miestnu výrobu začali až v 7. storočí pred Kr.
V starovekom Grécku sa pri náboženských obradoch používali rôzne nádoby, najcharakteristickejšou z nich však bola fialé,  do ktorej sa vykonávala úlitba (obetovanie tekutín) k pocte bohov, héróov alebo zosnulých. Najbežnejšou tekutinou pre úlitby bolo víno, často miešané s vodou (ako ho Gréci pili). Pri náboženských obradoch sa používala aj voda, olej, mlieko alebo med (naliali ju do nádobky uloženej na posvätnom mieste, alebo ňou pokropili oltár, skalu či zem) a olejmi, voňavkami (parfumovaným olejom) a masťami sa mazali posvätné predmety. Nádobka fialé sa často sama stávala obetným darom vo svätyniach, alebo hroboch.
Starý Tekov

Dejiny

Výhodná poloha spôsobila, že obec bola osídlená už v neolite. V obci bolo objavené sídlisko a pohrebisko z veľkomoravskej doby. Významná obec s mýtom sa prvýkrát spomína v r. 1075. Vďaka ideálnej polohe sa stal pôvodný zemný hrad čoskoro župným sídlom. Za vlády Dionýza táboril pri hrade Tekov kráľ Štefan. Koncom 13. stor. bol pánom hradu Matúš Čák Trenčiansky. Kráľ Karol Róbert pripojil v r. 1321 hrad Tekov k Leviciam.

Doprava

Medzi obcami Starý Tekov a Nový Tekov je cez rieku Hron od roku 2015 otvorený nový most, ktorý nadobro nahradil pôvodný drevený most, strhnutý veľkou vodou ešte začiatkom 19. storočia. V medziobdobí bolo možné prepraviť sa medzi obcami trajektom, často využívanou miestnym obyvateľstvom.
Ambacourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 282 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boisleux-Saint-Marc

Poloha

Obec má rozlohu 3,38 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gorgé (dcéra Oinea)

Gorgé alebo Gorga (starogr. Γόργη – Gorgé, lat. Gorge) je v gréckej mytológii dcéra kalydónskeho kráľa Oinea a jeho manželky Althaie.
Antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že Gorgé mala štyroch bratov, Meleagra,Klymena, Toxea a Thyrea a sestru Déianeiru.Jej manžel Andraimón, prevzal v Kalydóne kráľovské žezlo. Manželom sa narodil syn Thoas, ktorý sa na čele vojska na štyridsiatich lodiach vypravil do vojny proti Tróji. 
Podľa antického autora Pausania boli Gorgé a Andraimón pochovaní v jednej hrobke v meste Amfissa.
Paťovský potok

Prameň

Pramení na okraji Šarišskej vrchoviny, juhojuhozápadne od obce Medzany, na juhovýchodnom svahu Hložia (442,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 398 m n. m.
Búrka (Shakespeare)

Búrka (angl. The Tempest) je považovaná za poslednú hru anglického alžbetínskeho dramatika Williama Shakespearea. Prvé známe predstavenie Búrky sa konalo 1. novembra 1611 v Londýne vo Whitehall Palace. Neskôr bola hra inscenovaná aj divadlách Globe a Blackfriars.
Búrka sa často zaraďuje k Shakespearovým neskorým romanciam. Shakespeare sa v nich zaoberá obnovením rodinných vzťahov, často v mýtickom prostredí.
Taktiež je to jedna z dvoch Shakespearových hier, ktorá dodržuje tri jednoty klasickej drámy – jednotu času, miesta a deja. Tou druhou je Komédia omylov. Jednota miesta je dosiahnutá tým, že dej hry sa odohráva na vzdialenom ostrove a jednota času je dosiahnutá tak, že celý príbeh sa odohráva v priebehu niekoľkých hodín. Jednota deja však už nie je prísne dodržiavaná.
Horské železnice v Indii

Železnice

Darjeeling Himalayan Railway bola na zoznam svetového dedičstva zapísaná ako prvá. Železnica vznikla v roku 1881 a jej technické riešenie pri prekonávaní náročného terénu je výnimočné, využíva systém úvratí (rovnako ako v prípade Kysucko-oravskej lesnej železnice) a stúpaní v krátkych slučkách. Spája mestá Siliguri a Darjeeling. Jej dĺžka je 78 km. Rozchod koľají 610 mm.
Kalka Shimla Railway bola zapísaná na zoznam v roku 2005. Bola postavená v polovici 19. storočia v dĺžke 96 km. Spája mestá Kalka a Simla. Rozchod koľají 762 mm.
Nilgiri Mountain Railway pribudla na zoznam v roku 2008. Bola dokončená v roku 1908 a prechádza od 320 do 2 200 m n. m. Spája mestá Mettupalayam a Ooty. Je dlhá 48 km. Rozchod koľají 1 000 mm.
Airbus A380

Vývoj

Airbus Industries začal projektovať veľké lietadlá v 90. rokoch. Výrobca sa snažil nájsť konkurenciu pre Boeing 747. V júni 1994 sa spoločnosť rozhodla začať s inžinierskym projektom Airbusu A3XX. V decembri 2000 sa riadiaca rada Airbusu rozhodla investovať do nového projektu, ktorý už mal konkrétne označenie A380, 8,8 miliardy €. Airbus dostal 55 objednávok od 6 leteckých spoločností. Celková cena vývoja lietadla presiahla 11 miliárd €.