Nové Mesto nad Váhom

Polohopis

Mesto leží na strednom Považí, v severnej časti výbežku Podunajskej nížiny pri úpätí Malých Karpát. Nové Mesto nad Váhom leží na pravom brehu Váhu, na sútoku s Klanečnicou, v nadmorskej výške 195 m n. m.
Mestom vedie cesta I/61 (Trnava – Trenčín), I/54 (smer na Moravu) a II/504 (na Vrbové), východne od mesta je poza Váh trasovaná diaľnica D1. Železničnú trať Bratislava – Žilina tu križuje trať do Veselí nad Moravou. Nové Mesto leží 25 km juhozápadne od Trenčína, 12 km východne od Starej Turej a 19 km severne od Piešťan.

Časti mesta

Mesto sa skladá zo 7 oficiálne stanovených mestských častí: Centrum I., Centrum II., Centrum III. a Mnešice, Dolné Samoty a okolie, Hájovky a okolie, Javorinská a okolie, Rajková a okolie. Tie sa ďalej členia na mestské štvrte: Mnešice, Izbice, Hájovky, Rajková, Záhumenice, Horné Samoty, Dolné Samoty, Lúka I., Lúka II.,Centrum I., Centrum II., sídl. Javorinská.

Dejiny

V miestnej časti Mnešice bolo objavené praveké sídlisko a nálezisko z paleolitu, eneolitu, popolnicové sídlisko z mladšej doby bronzovej a veľkomoravské hroby. Zo slovanskej osady sa neskôr vyvinula trhová osada vďaka dobrej polohe na križovatke ciest Považím a na Moravu s brodom cez Váh. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1253, keď Belo IV. udelil slobody mešťanom za vernosť pri tatárskom vpáde. Od roku 1388 patrila k panstvu obec Beckov až do roku 1550, keď dostala mestské výsady. Roku 1440 napadli mesto husiti, 1530 a 1559 Turci a v období stavovských povstaní 1705 cisárske vojská. V 16. a 17. storočí boli postavené hradby. V 19. storočí nastal rozvoj remesiel, z mesta sa stalo stredisko obchodu s poľnohospodárskymi výrobkami, najmä obilím. V roku 1870 sa tu odohralo prvé slovenské divadelné predstavenie. V roku 1875 bola založená tlačiareň.

Etnické zloženie obyvateľstva

Slováci – 95,07 %
Česi – 1,73 %
Rómovia – 0,56 %
Maďari – 0,18 %
Nemci – 0,16 %
a iní

Náboženské zloženie obyvateľstva

rímski katolíci – 55,96 %
bez vyznania – 23,29 %
protestanti (hl. evanjelici a. v.) – 13,84 %
grécki katolíci – 0,23 %
 a iní

Divadlo

Mestské kultúrne stredisko

Múzeá

Trenčianske múzeum – Podjavorinské múzeum na Námestí slobody
Trenčianske múzeum – jeho pobočka Podjavorinské múzeum v Novom Meste nad Váhom sídli v pôvodne renesančnej budove prefasádovanej v barokovom duchu v 17. storočí, zvanej Gilániho dom alebo “Gilániovec” podľa jedného z majiteľov. Vzniklo v roku 1950. Od začiatku 70 –tich rokov je špecializovanou pobočkou Trenčianskeho múzea zameranou na historicko -vlastivedného bádania, predovšetkým na výskum literárnej histórie. V priestoroch múzea je umiestnená vlastivedne ladená expozícia venovaná histórii Nového Mesta a okolia, jeho kultúre a tradíciam. Je členená na jednotlivé časti venované archeológii, histórii, etnografii a dejinám remeselníckych cechov v Novom Meste a okolia. Samostatná časť zoznamuje návštevníka s bohatou cirkevnou históriou tohto regiónu.
Bohatú ľudovú kultúru novomestského regiónu pripomína “sedliacka izba.” Dekór a tvaroslovie keramiky vychádza z habánskych tradícií a tvorí samostatný výtvarný regionálny fenomén. Obľúbenú výzdobu ľudového interiéru tvorili až do polovice tohto storočia sklomaľby so sakrálnou tématikou.
K najvzácnejším príkladom typu gotických tzv. “krásnych madon” patrí “Koryčanská”, alebo tiež “Beckovská” madona. V 14. storočí bola umiestnená v kaplnke Beckovského hradu, až Ctibor II. zo Ctiboríc ju dal umiestniť do obnoveného kostola v Novom Meste nad Váhom. Za husitských vpádov sa však vrátila späť do Beckova. V období reformácie Madonu preniesli do moravských Koryčan, kde sa nachádza dodnes. V novomestskom múzeu si môže návštevník prezrieť jej vernú kópiu.

Parky

Hurbanove sady, Park D. Štubňu - Zámostského, Park Petra Matejku, založený v roku 1885.

Pravidelné podujatia

Novomestský jarmok, Divadelný festival Aničky Jurkovičovej, Považský maratón.

Priemysel

V meste sa sústreďuje najmä strojársky priemysel.