google/wiki40b huggingface dataset:
Tomáš Chrenko

Klubový hokej

Hokej začal hrať v HK Nitra. V tomto klube odohral v ročníku 1996/97 prvé zápasy v extralige. Ďalšiu sezónu pôsobil v Martine. Nasledujúce dva roky hral znovu v Nitre, od sezóny 2000/01 bol hráčom katalánskeho klubu FC Barcelona Ice hockey v rámci španielskej ligy, v meste študoval na vysokej škole. Po návrate na Slovensko pôsobil v sezóne 2002/03 opäť v Nitre, stal sa najproduktívnejším hráčom 1. ligy, svojmu klubu pomohol vybojovať postup do najvyššej súťaže. Pred začiatkom ďalšej sezóny ho angažovala Slavia Praha, no odohral tu len dve ligové stretnutia a vrátil sa do Nitry, kde pôsobil ďalšie tri roky. Pred ročníkom 2006/07 prestúpil do HK Aquacity ŠKP Poprad. V prvých desiatich zápasoch však nebodoval a klub s ním rozviazal zmluvu. Krátko nato ho angažovalo mužstvo českej hokejovej extraligy HC Energie Karlovy Vary, kontrakt bol podpísaný na jeden rok, s opciou na ďalšie dva. Po roku sa vrátil do Nitry, kde odohral ďalších šesť sezón.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii odohral 8 zápasov, strelil 1 gól. Ako vysokoškolský študent sa zúčastnil aj zimnej univerziády v Taliansku (2003), kde zaznamenal víťazný gól proti Kanade.
Deskriptor (výpočtová technika)

Súborový deskriptor je v informatike abstraktný kľúč, ktorý pre POSIXové (t. j. unixové) operačné systémy slúži pre prístup k súboru. V terminológii Microsoft Windows a štandardnej knižnici programovacieho jazyka C je preferovaný názov "file handle", hoci technicky ide o iný objekt (pozri nižšie).
V POSIXe je deskriptor celé číslo, ktoré v jazyku C zodpovedá údajovému typu int. V POSIXe existujú 3 štandardný deskriptory, ktoré má proces zvyčajne pri štarte otvorené (dedia sa po svojom rodičovi): stdin, stdout a stderr. Procesy bežiace na pozadí (tzv. démoni), tieto deskriptory zatvárajú, aby sa odpojili od terminálu a oznamujú správy o svojej činnosti zápisom do logu (zvyčajne textový súbor s daným formátom, v ktorom je každý záznam na samostatnom riadku).
Belturbet

Belturbet (ír. Béal Tairbirt) je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Cavan.

V roku 2011 tu žilo 1 378 obyvateľov.
Mesto leží na rieke Erne, 5 km od hranice so Severným Írskom, na ceste I. triedy N3. Najbližšími mestami sú Ballyconnell (12 km na ZSZ), Killeshandra (14 km na JJZ), Clones (17 km na severovýchod); do Cavanu je to 15 km JJV smerom a do Enniskillen v Severnom Írsku 35 km (SSZ smerom).
Mesto vzniklo pri jednom z brodov cez rieku Erne. Začiatkom 13. storočia tu stála malá pevnosť, v 17. storočí sa Belturbet stal významným obchodným strediskom. 28. decembra 1972 tu pri bombovom atentáte zahynuli dvaja mladí ľudia (Geraldine O'Reilly a Patrick Stanley).
V súčasnosti je hlavným zdrojom príjmov mesta cestovný ruch (rybolov, plavby po rieke, turistika). Každoročne posledný júlový týždeň sa tu koná festival Belturbet Festival of The Erne. Severne od mesta je pri rieke vybudovaná lodenica.
Recife

Klimatické podmienky

Mesto a celý štát Pernambuco sa rozkladá neďaleko rovníka v blízkosti pobrežia Atlantického oceánu. Podnebie je tropické s priemernou letnou teplotou okolo 28 °C a priemernou zimnou teplotou 25 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok činí asi 2 000 mm.

Dejiny

Prvá portugalská osada bola na mieste dnešného Recife založená už v roku 1537.

Demografia

V metropolitnej oblasti Recife žilo v roku 2009 celkovo 3 768 902 obyvateľov. Z toho bolo 1 958 358 Kreolov (52,9 %), 1 428 972 belochov (38,6 %), 296 160 černochov (8,0 %) a 14 808 ázijcov (0,4 %).
Barly (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 6,15 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čilské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta FIFA sa čilskému družstvu nepodarilo ani raz kvalifikovať. Ani z 4 kontinentálnych šampionátov, ani z novovytvorenej juhoamerickej kvalifikácie v roku 2012, na ktorej skončilo na 6. mieste (postupovali 4 družstvá).
Na juhoamerických majstrovstvách dosiahlo svoj najlepší výsledok v rokoch 1996 a 2015, keď skončilo na 5. priečke. Trikrát sa zúčastnilo aj Juhoamerických hier, zakaždým však skončilo posledné. V roku 2014, keď hry organizovalo práve čilské Santiago, získalo vôbec prvý bod po remíze s Uruguajom.
Vlajka Malajzie

Vlajka Malajzie je inšpirovaná vlajkou Spojených štátov amerických a má aj podobnú symboliku. Štrnásť vodorovných pruhov, sedem červených a sedem bielych, predstavuje 13 členských zemí federácie a teritórium hlavného mesta a toto číslo sa opakuje aj v počte cípov žltej hviezdy, ktorá je spolu so žltým polmesiacom umiestnená v modrom poli v ľavom hornom rohu vlajky.
Červená a biela sú obľúbené farby v krajinách juhovýchodnej Ázie, modrá z britskej vlajky pripomína príslušnosť k britskému Spoločenstvu, a žltá - kráľovská farba – reprezentuje sultánov v deviatich sultanátoch federácie. Polmesiac a hviezda sú symboly islamu.
Vlajka v tejto podobe je z roku 1963, predtým od roku 1950 mala jedenásť pruhov a jedenásť cípu hviezdu s polmesiacom.
Thomas Greiss

Hráčska kariéra

Greiss bol draftovaný z celkovej 94. pozície v roku 2004 tímom San Jose Sharks. V roku 2006 sa dostal na súpisku nemeckej reprezentácie na olympijské hry 2006. V 20tich rokoch bol najmladším brankárom na turnaji. V priebehu turnaja nastúpil na zápas proti Kanade a zastavil 35 striel.
Greiss hral za San Jose počas prípravných zápasov pred sezónou 2007/08, hoci bol nakoniec pridelený do tímu v AHL do Worcester Sharks. Dňa 8. januára 2008 bol povolaný nahradiť nemeckého krajana Dimitriho Pätzolda, ako náhradný brankár za Jevgenij Nabokovom. Prvý Greissov NHL zápas bol 13. januára 2008 proti tímu Anaheim Ducks, avšak jeho tím prehral 4:3 po predĺžení. Pre sezónu 2008/09 pôsobil ako náhradný brankár za Nabokovom. Opäť bol menovaný do nemeckého tímu na účasť na olympijských hrách 2010 vo Vancouveri.
Dňa 12. októbra 2010, teda tesne pred začiatkom sezóny 2010/11 bol zaradený na listinu nechránených hráčov, nakoniec ho nikto z listiny nestiahol a bol poslaný späť do Worcesteru v AHL. Greissove degradovanie bolo z veľkej časti, kvôli podpísaniu dvoch fínskych brankárov Antero Niittymäki a Antti Niemi.
Pre sezónu 2011/12 začínal ako brankárska jednotka tímu, v zápase proti Phoenixu Coyotes (víťazstvo 6:3). Začínal aj v dvoch ďalších zápasoch pri prehrách nad Anaheimom Ducks a St. Louis Blues — predtým než sa Antti Niemi vrátil z predsezónového zranenia. Neskôr v sezóne, Greiss vychytal prvú nulu v jeho kariére v NHL, 26. januára 2013 proti Colorado Avalanche pri víťazstve 4:0 zneškodnil 24 striel súpera.
Greiss sa stal voľným hráčom v júli 2013 a následne podpísal zmluvu na jeden rok s Phoenixom. Vo svojej jedinej sezóne za Phoenix chytal v 25tich zápasoch s gólovým priemerom 2,25. Na konci sezóny 2013/14 nepodpísal zmluvu s Coyotes, načo on podpísal jednoročný kontrakt ako neobmedzený voľný hráč s tímom Pittsburgh Penguins v hodnote 1 milión dolárov. Po sezóne 2014/15, v ktorej odchytal 20 zápasov za Pittsburgh sa Greiss stal opäť voľným hráčom. Podpísal s tímom New York Islanders trojročný kontrakt v hodnote 3 miliónov dolárov. V marci 2016 Jaroslav Halák, brankárska jednotka Islanders, utrpel zranenie v dolnej časti tela a musel nútene pauzovať 6 týždňov a Greiss sa tak stal novou brankárskou jednotkou.
Pompiac

Poloha

Obec má rozlohu 10,12 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 151 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sociálna demokracia

Sociálna demokracia je politická ideológia/koncepcia, ktorá sa usiluje o spoločnosť, v ktorej sú okrem občianskych a politických práv zaručené aj sociálne práva. Dôraz sa kladie na celospoločenské hľadiská, odstránenie hmotnej a sociálnej biedy a iné sociálne hľadiská. Strany, ktoré túto koncepciu majú ako základ programu sú sociálnodemokratické strany, socialistické strany a čiastočne kresťansko-sociálne strany.
Sociálna demokracia sa vyvinula na konci 19. storočia z klasického socializmu (prvá strana, ktorá sa označovala ako sociálnodemokratická - Sociálnodemokratická strana Nemecka založená roku 1875 - napríklad mala ešte klasický socialistický, teda ortodoxne marxistický, program).
V posledných rokoch prijalo mnoho sociálnodemokratických strán ideológiu tzv. 'Tretej cesty'.
Na Slovensku sa k takejto ideológii hlási strana SMER-SD.
Jarná (Cífer)

Názvy obce

Dajta, prípadne Dayta, sa uvádza v prameňoch v rokoch 1291, 1301, 1322, 1342, a 1412. Názov Gocnod sa vyskytoval v dokumentoch v rokoch 1412 (Goczknad sive Daytha), 1416 (Gothczgnad), 1509 (Gotznod), 1543 (Gotsgnaden), 1773 (Gottesgnad, po maďarsky Gocnód, po slovensky Gocnod). Božetechovo bol názov zavedený v roku 1946 a bol to nepresný preklad nemeckého Gottesgnaden (správny názov by znel Božia milosť, prípadne Milosť božia, analogicky k názvu obce Matka Božia pri Senci).

Kostol

Kostol v obci Dajta bol postavený približne v druhej polovici 13. alebo začiatkom 14. storočia. V roku 1311 sa pred Bratislavskou kapitulou vyrovnával spor, ktoré účastníkom bol aj kňaz Demeter, farár z obce. Farnosť sa spomína aj v súpisoch príjmov Ostrihomského arcibiskupstva z rokov 1335 a 1516. V súpise prepoštských fár z roku 1516 sa obec spomína v latinskej podobe ako ,,Villa Mendacii", názov môže poukazovať na významné odpustky, ktoré sa tunajšiemu kostolu podarilo získať. Farnosť zanikla v 16. storočí, pravdepodobne príchodom reformácie. O kostole je zmienka z roku 1634, keď už bola dedina filiálkou cíferskej farnosti a bol zasvätený sv. Wolfgangovi. Je zrejmé, že sa jedná o pôvodné stredoveké patrocínium kostola. Môže to tiež poukazovať na skutočnosť, že tunajšia farnosť vznikla dôsledkom nemeckého osídlenia niekedy na prelome 13. a 14. storočia. Odrazilo sa to aj pri vývoji názvu obce, pretože po osídlení nemeckým obyvateľstvom sa po názve Dajta zaužíval nemecký názov Gottesgnaden - Božia milosť. Od roku 1728 už patrila do báhonskej farnosti. Cíferský farár dochádzal do obce každú štvrtú či piatu nedeľu, báhonský farár každú tretiu nedeľu, čo trvalo donedávna. Okrem zasvätenia kostola (sv. Prokopovi) a prameňa vody, ktorý spomína Matej Bel, nijaká iná tradícia nepripomína pustovnícky pôvod sídliska - Jarnej.

Škola

Do roku 1930 chodili jarnianske deti do školy do Báhoňa. Keďže Jarná odmietla prispieť roku 1930 na stavbu novej školy v Báhoni, musela si postaviť vlastnú školu. Prvým učiteľom bol F. Odler. Podľa kanonickej vizitácie z roku 1694 mala Jarná vlastného učiteľa, ktorý dostával od každého domu štyri kríže obilia. Táto škola však dlho neexistovala.

Hospodárstvo

Pričinením bývalého miestneho učiteľa J. Krištofiča 15. augusta 1949 vzniklo JRD I. typu s 13 členmi, na JRD III. typu s 35 členmi sa pretvorilo 8. septembra 1952. Roku 1957 po vstupe desiatich samostatne hospodáriacich  roľníkov sa družstvo stalo celoobecným s 52 stálymi členmi a rodinnými príslušníkmi. Roku 1972 hospodárilo na 348 ha, na 50 % pôdy a pestovali obilniny, na 12,9 % a 37,1 % technické a kŕmne plodiny, vysadili sa aj 2 ha vinohradu. Družstevníci adaptovali, prípadne postavili potrebné budovy a zaobstarali si náležitú mechanizáciu. Jarnianske JRD teda patrilo k družstvám s vyššou úrovňou hospodárenia. Po tom ako sa Jarná pripojila k Cíferu sa jarnianske družstvo zlúčilo s cíferským družstvom Mier. Ešte predtým roku 1972 postavili členovia JRD masívnu poschodovú administratívnu budovu. Po zlúčení s Cíferom už nebola potrebná a bola prenajatá Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave ako detašovaný sklad.
Vavrín pravý

Charakteristika

Listy sú pomerne tvrdé, kožovité, predĺžené, kopijovité až oválne. Sú 10 – 50 mm dlhé a 20 – 50 mm široké. Majú vyvýšené a charakteristicky zvlnené okraje. Líce listov je tmavšie ako rub. Kvitne od marca do apríla, má biele, žlté až modročervené kvety. Je slabo aromatický, má trpkú až horkú chuť.

Biotop a pestovanie

Prirodzeným areálom výskytu je stredomorské pobrežie, u nás neznesie hlbšie mrazy, preto pestované kry na zimu prenášame do vhodných priestorov, kde nie je mráz. Vavrín má rád slnko až polotieň, strednú zálievku, na pôdu nie je náročný.

Používanie

Sušené listy vavrínu sa pod názvom bobkový list používajú ako korenina. Jeho používanie a pestovanie rozšírili Gréci a Rimania. Jeho výhodou je, že ani pri dlhšom skladovaní nestráca podstatne na kvalite. Ako korenina sa používajú listy alebo prášok z nich. Používa sa do smotanových omáčok, polievok, kyslých jedál, pri nakladaní mäsa, uhoriek alebo húb, ale aj na pečenie mäsa a zvlášť zveriny. Má ľahké sedatívne účinky, podporuje trávenie, má aj antiseptické (protizápalové) účinky. Môže sa používať aj do liekov a do lekárskych sirupov.
Sapfo

Život

Narodila sa v aristokratickej rodine na ostrove Lesbos. Desať rokov prežila so svojou rodinou v emigrácii na Sicílii a na svoj rodný ostrov sa vrátila až približne v roku 580 pred Kr.. Na ostrove si otvorila školu, ktorá sa zaoberala výchovou mladých dievčat z vyššej spoločnosti. Jej nový domov bol v tom období strediskom kultúry, a tak ich vzdelávala v speve, tanci, hudbe a poézii.

Tvorba

Ako námety na jej literárne diela slúžili udalosti z každodenného života (odchody alebo svadby jej žiačok či rodinné zážitky), ale tiež mýty, krásy prírody alebo spomienky. Svoje diela písala v aiolskom nárečí. Jej diela sú preniknuté priateľstvom, láskou a krásou, čo zosilňuje aj jazyk, v ktorom písala, nakoľko mal vyhovujúcu štylistickú a lexikálnu štruktúru. Napísala deväť kníh poézie, ktoré sa spomínajú v gréckych dokumentoch, a Gréci ich aj veľmi radi čítali, no vďaka tomu, že v neskoršom období jej dielo spálili byzantskí spisovatelia, sa zachovala len jediná kompletná óda („Modlitba k Afrodite“) a mnoho zlomkov z jej básní.

Odkaz

Hoci väčšina z jej poézie je dnes stratená, vo svojej dobe mala nesmiernu reputáciu, o čom svedčí i to, že ju sám Platón označil za desiatu múzu. Jej dielo bolo síce zničené, no neprestalo byť napodobňované (napr. v staroveku boli napodobňované jej svadobné piesne, epithalamiá). Bola neprekonateľná svojou hĺbkou citov, ktoré opisovala vo svojich básňach a stala sa múzou i pre rímskych básnikov, ako napr. Gaius Valerius Catullus alebo Quintus Horatius Flaccus. Obľúbeným námetom a múzou sa stala i pre umelcov v období romantizmu.
Aerovagon

Aerovagon, Aeromotovagon alebo Aerodrezina bola experimentálna konštrukcia železničného vozidla v dobách raného komunistického Ruska. Mal byť určený na prepravu sovietskych vládnych činiteľov. Princíp stroja pochádza z Nemecka, z roku 1917 a po nemeckej lokomotíve Dringos z roku 1919 je ďalšou konštrukciou koľajového vozidla poháňaného leteckou vrtuľou, tj. kombinuje princípy železničného a leteckého inžinierstva.

História

Konštrukcia ruského konštruktéra - samouka Valeriana Abakovského, pochádzajúceho z Lotyšska, kombinovala dráhové vozidlo, teda dráhový podvozok, na ktorom bol umiestnený letecký motor s dvojlistou tlačnou vrtuľou, ktorá udeľovala stroju dopredný pohyb, a kabína pre cestujúcich. Stroj dokázal vyvinúť rýchlosť až 140 km/h čo ho v tej dobe radilo k vysokorýchlostným a mal byť určený na prevádzku na hlavných tratiach.
Pri skúškach 24. júla 1921 bola vykonaná jazda z Moskvy do Tuly, ktoré sa zúčastnili aj súdruhovia z Nemecka, celkom 24 osôb. Pri návrate do Moskvy však došlo k nehode pri Serpuchove, kedy sa pri vysokej rýchlosti stroj vykoľajil a zrútil sa zo svahu.  Pri nehode zahynulo šesť cestujúcich účastniacich sa skúšobnej jazdy: John Freeman, Oskar Heilbrich, John William Hewlett, Fiodor Sergejev, Otto Strupat a sám Abakovskij (vo veku 25 rokov). Všetci boli pochovaní pri stene Kremľa v Moskve.
Tento stroj predbehol koľajový zepelín (1929), americký M-497 Black Beetle (1966) a neskôr sovietsky TurboJet ER-22 (1970); všetky uvedené stroje predstavujú kombináciu železničného vozidla a leteckého motora.
Ján Rojko st.

Životopis

Po štúdiách v Banskej Bystrici pokračoval 1777 – 1779 na univerzite v Jene. Po návrate rektor evanjelickej a. v. školy v Košiciach. Tlačou vydal dedikačné básne a gratulačné verše. Roku 1791 vyslanec Košíc na synode v Pešti.
Saint-Jouin-Bruneval

Poloha

Obec má rozlohu 18,82 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 823 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sampler Radio Show

Sampler Radio Show (neskôr Sampler Radio Show_FM) bola rozhlasová relácia o hip-hope vysielaná každý štvrtok na Rádiu _FM (predtým na Rock FM Rádiu). Reláciu moderovala dvojica Viktor Hazard a Lyrik.
Bola to jedna z najpočúvanejších relácii na Rádiu _FM, a v tej dobe jediná relácia o hip-hope v slovenskom rozhlasovom éteri.

O relácii

Relácia bola pokračovateľom programu StreetBox, ktorý moderovala Vera Wisterová, a ktorý sa vysielal na Rock FM Rádiu od júla 2003.
Prvá časť Sampleru bola odvysielaná 26. augusta 2004 ešte na Rock FM Rádiu. Prvými hosťami boli rapper Čistychov a speváčka Tina.
Sampler často menil svoj vysielací čas, aj keď sa až do poslednej časti vysielal vždy vo štvrtok. Od prvej časti do konca decembra 2004 sa vysielal iba hodinu od 21:00 do 22:00. Od januára 2005 bol vysielací čas predĺžený na 2 hodiny (tak to zostalo až do poslednej časti) a vysielal sa od 20:00 do 22:00. Od januára 2007 sa Sampler posunul o hodinu skôr, a vysielal sa od 19:00 do 21:00. V septembri 2007 sa Sampler opäť posunul a vysielal sa od 21:00 do 23:00. Vo februári 2008 sa vysielací čas opäť zmenil, a Sampler sa vysielal až do poslednej časti od 22:00 do polnoci.
Posledná časť Sampleru bola odvysielaná 27. novembra 2008 a jej hosťom bol DJ Simple Sample.
Dôvody pre ukončenie Sampleru boli rôzne. Podnet prišiel zo strany tvorcov, presnejšie zo strany Viktora Hazarda, ktorý už naďalej na relácii nevládal pracovať.
Sampler sa za štyri roky svojej existencie stal súčasťou viacerých mixtapeov, klipov a široko sa zapísal do povedomia ľudí ovplyvnených hip-hopovou kultúrou. Mal aj vlastnú párty, teda sériu úspešných akcii v bratislavskom Unique Clube. Navštívil ho každý, čo v domácom, ale i českom hip-hope niečo znamená. Nechýbali ani zaujímaví zahraniční hostia, vtipné hlášky, atď.

Cirkus_FM

Rádio_FM ale bez hip-hopovej relácie dlho neostalo. Presne 1. januára 2009 o 22:00 bola odvysielaná prvá časť relácie Cirkus_FM, ktorú moderoval už len sám Lyrik. Relácia už ale nezožala taký úspech, ako Sampler.
Posledná časť Cirkusu bola odvysielaná 30. decembra 2010.

Bez pózy_FM

Od 6. januára 2011 sa na Rádiu _FM vysiela relácia Bez pózy_FM, ktorú moderuje Idaina, známa z relácie 4 elementy, ktorá sa vysielala na Rádiu Tlis v časoch Sampleru.
Časť obce

Časť obce je nižšia územná jednotka obce, menšia ako obec, ktorá má spravidla vlastné katastrálne územie a vlastný názov, určený zo zákona oprávneným orgánom štátu. Môže byť osídlená alebo ju môže tvoriť len poľnohospodárska, lesná či iná pôda.
Podľa zákona 369/1990 Zb. o obecnom zriadení je to časť územia obce (teda časť územného celku tvoreného jedným alebo viacerými katastrálnymi územiami). Nemusí byť zhodná s katastrálnym územím, má vlastný názov a môže mať vlastné symboly. Zákon pojem „časť obce“ používa ako pojem odlišný od pojmu miestna časť. Bližšie pojem časť obce v zákone definovaný nie je.Termín časť obce však bol použitý (a teda konkretizovaný) v (dnes už neplatnom) zozname okresov, obcí a častí obcí v Opatrení MV SR z 28. decembra 1990, ktorým sa uverejňuje zoznam obcí tvoriacich jednotlivé okresy v Slovenskej republike (Zbierka zákonov 15/1991, str. 314 a nasl.)
Z demografického hľadiska je časť obce evidenčná jednotka vytváraná súborom parciel so súpisnými číslami v katastrálnom území alebo ulicami, odlišujúca sa od iných jednotiek podmienkami využívania nehnuteľností (športová, priemyselná, rekreačná časť a pod.).

Určovanie názvov častí obcí

Podľa zákona o obecnom zriadení obec a jej časť má svoj názov. Názvy častí obcí určuje a mení Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky na návrh obce. Názov obce a jej časti sa uvádza v štátnom jazyku. Označovanie obce v inom jazyku upravuje osobitný zákon. Názov novej obce a jej časti sa určuje spravidla podľa názvu časti obce, názvu miestnej časti, podľa pomenovania významného prírodného útvaru, javu alebo historickej udalosti súvisiacej s územím obce alebo nežijúcej významnej osobnosti. Neprípustný je názov obce a názov časti obce, ktorý je dlhý, duplicitný, urážajúci mravnosť, náboženské alebo národnostné cítenie alebo je nepriliehavý vzhľadom na historický vývin územia.
Domvast

Poloha

Obec má rozlohu 12,85 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 336 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bossancourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,92 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Herem

Vojenská kariéra

Svoju vojenskú kariéru v Estónskych ozbrojených silách začal v roku 1992. Ešte predtým sa po obnovení nezávislosti Estónska podieľal na spoluzaložení Obrannej ligy. Po ukončení Estónskej národnej vysokej škole obrany a získaní magisterského titulu pracoval ako veliteľ čaty a v štábnych a veliteľských funkciách na úrovni práporu. Po absolvovaní Baltickej vysokej školy obrany vyučoval taktiku na Estónskej národnej vysokej škole obrany. Zúčastnil sa tiež misii v Iraku.
V roku 2006 bol povýšený na majora. Od roku 2007 bol veliteľom štábu a neskôr veliteľom Severovýchodného obranného veliteľstva. V roku 2009 bol povýšený na podplukovníka. Od roku 2012 bol zástupcom veliteľa Estónskej národnej vysokej školy obrany a od roku 2013 jej veliteľom. V rovnakom roku bol povýšený na plukovníka. Od 15. júla 2016 je Náčelníkom Štábu Estónskych obranných síl, stal sa prvým absolventom Estónskej národnej vysokej školy obrany v tejto funkcii. Od roku 2017 bol brigádnym generálom.
V januári 2018 bol ministrom obrany (Jüri Luik) navrhnutý do funkcie veliteľa Estónskych obranných síl. Po prerokovaní v Rade národnej bezpečnosti estónske parlamentu bol na pozíciu menovaný vládou. Funkcie sa ujme 5. decembra 2018. Súčasný veliteľ je generál Riho Terras. Vo februári 2018 ho prezidentka Kersti Kaljulaidová povýšila na generálmajora.
Vion (Ardèche)

Poloha

Vion má rozlohu 6,21 km². Najvyšší bod je položený 446 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Vion má 905 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ján Bosco

Život

Narodil sa pri Turíne. Od dvoch rokov vyrastal ako sirota bez otca. Ako 11-ročný musel odísť z domu kvôli nevlastnému bratovi Antonovi. Pracoval u sedliakov, aby sa uživil, a po nedeliach sa venoval apoštolátu medzi chlapcami. Jeho nadanie si všimol starší kňaz don Calosso, ktorý mu chcel pomôcť ku kňazstvu. Ten však čoskoro náhle zomrel, a tak bol Bosco ponechaný sám na seba. Ako 16-ročný nastúpil na štúdia v Castelnuove. Popri štúdiu si zarábal rozličnými pomocnými prácami u remeselníkov, čo sa mu neskôr veľmi zišlo. V roku 1835 vstúpil do seminára a 5. júna 1841 bol vysvätený na kňaza a začal praktické kňazské účinkovanie medzi chudobnými a opustenými chlapcami. Začínal s holými rukami, avšak s veľkou dôverou v Pannu Máriu, ktorú Bosco považoval ako katolícky kňaz za svoju Pomocnicu. Od roku 1846 sa natrvalo usadil na zlopovestnom turínskom predmestí Valdocco, kde vybudoval oratórium a neskôr aj baziliku. Veľmi sa inšpiroval sv. Františkom Saleským, vzorom láskavosti, podľa ktorého sa nazýva aj rehoľná spoločnosť, ktorá bola schválená v roku 1869 (pozri saleziáni). Svoju výchovnú prácu postavil na preventívnom systéme, ktorého hlavnými piliermi sú nábožnosť, rozum a láskavosť. V 1872 založil ženskú rehoľnú spoločnosť Dcéry Panny Márie Pomocnice, ktoré sa starajú o opustené a chudobné dievčatá. V jeho práci mu pomáhal široký okruh spolupracovníkov. Don Bosco zomrel 31. januára 1888.

Don Bosco a Slovensko

Don Bosco bol v písomnom kontakte zo  slovenskými kňazmi Vojechom Kelecsényim a Jánom Bollom a niektorými dobrodincami zo Slovenska, čo dosvedčuje aj list z roku 1886. List objavil historik Zlatko Kubanovič.
Prvý životopis dona Bosca v slovenskom jazyku vyšiel v roku 1899 od Pavla Jedličku, dekana a farára z Horných Orešan.