google/wiki40b huggingface dataset:
Mare Serenitatis

Mare Serenitatis (slovensky More jasu) je mesačné more kruhovitého tvaru rozkladajúce sa na privrátenej strane Mesiaca, východne od Mare Imbrium (More dažďov) a severozápadne od Mare Tranquillitatis (More pokoja). Má plochu cca 303 000 km².  V jeho východnej časti sú rozľahlé systémy morských chrbtov, na severovýchodnom okraji pri hraniciach s Lacus Somniorum (Jazero snov) leží veľký kráter Posidonius. Vnútri mora ležia napr. krátery Bessel, Linné, Sarabhai, Deseilligny, Borel, Finsch alebo Bobillier. Najväčší z nich je Bessel o priemere 16 km.
Lebesgueova veta

Lebesgueho veta prípadne Lebesgueova veta o zámene limity a integrálu je matematická veta umožňujúca zámenu pojmov  :\lim  a \int .
Ján Čaplovič (etnograf)

Životopis

Pochádzal zo starého šľachtického rodu Čaplovič z Jasenovej (Csaplovics de Jeszenova; otec Jonáš Čaplovič, matka Judita rod. Szúdyová). Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (s podporou podžupana Juraja Radvanského), v Lučenci a v Banskej Štiavnici. Od 1798 pôsobil v službách advokátov v Banskej Bystrici, od 1799 notársky a podžupanský úradník Zvolenskej župy, 1805 – 1808 advokát v Banskej Bystrici, 1808 – 1809 a 1813 dvorský agent vo Viedni, od 1813 v službách grófa Schönborna, správca a riaditeľ jeho zakarpatsko-ukrajinských majetkov.
Jeho mottom bolo: "Slavus sum natis et educatus". Prívrženec pojozefínskych reformných úsilí v Uhorsku v rámci osvietenského absolutizmu. Protagonista slovenského národného hnutia, prívrženec liberálneho vývoja nemaďarských národností v rámci zachovania Uhorska.
Autor šiestich obrán slovenského národa proti maďarizácii, autor početných etnografických prác a spoluzakladateľ slovenskej etnografie ako nezávislého vedného odboru. V etnografii ho ovplyvnil najmä Montesquieu a Herderova filozofia. Považuje sa za pokračovateľa a spolupracovníka Jána Kollára a Pavla Jozefa Šafárika. Napísal 31 kníh a viac než 400 článkov v rôznych periodikách. Svojím vplyvom vo viedenských politických kruhoch 1813 zasiahol v prospech Palkovičovho Týdeníka, 1845 urýchlil vydanie licencie Štúrových Slovenských národných novín. Osvietenský propagátor progresívnych postupov v poľnohospodárstve. Od 1814 člen C.k. prírodovedeckej spoločnosti vo Viedni, od 1815 zahraničný prispievajúci člen Prírodovedeckej spoločnosti v Halle.
Písal nemecky, latinsky, slovensky i maďarsky.
Zo sveta odišiel samovraždou, zrejme kvôli bolestiam spojeným s ťažkou chorobou.
Brána Veľkého kostola

Názov

Depresia nemala dlho názov. Prvý kto použil názov Wrota między Kaplicami bol poľský historik, znalec Tatier W. H. Paryski.

Turistika

Do sedla nevedie turistická značka.
Juraj Weincziller

Životopis

Popradský rodák bol zamestnaný ako fyzik Slovenskej akadémie vied na Lomnickom štíte a neskôr pracoval  na Kontrolnom meracom stredisku Správy rádiokomunikácií. Býval v Dolnom  Smokovci - Pod lesom. Od roku  1963 externe spolupracoval s Československou televíziou  a od roku 1970 bol stálym zamestnancom, kameramanom a redaktorom Slovenskej televízie. Orientoval sa najmä na spravodajstvo z Vysokých Tatier a ich okolia. Zaznamenával na filmový pás záchranné akcie Horskej služby TANAPu a venoval sa najmä dokumentárnemu filmu. Bol vynikajúcim a uznávaným horolezcom. Vo Vysokých Tatrách uskutočnil viac ako 500 výstupov, z toho 45 prvovýstupov, medzi nimi mnohé v zime. Pôsobil v Alpách, na Kaukaze, v horách Južnej Ameriky, na Pamíre, v Atlase, na Aljaške, v Himalájach. Bol dobrovoľný člen Horskej služby TANAPu.

Ocenenie

Za záchranu života mexickému horolezcovi pri výstupe na Aconcaquu mu UNESCO udelilo v roku 1983 Cenu fair play (spolu s Ivanom Fialom a Vincentom Dubeňom).
Vert-en-Drouais

Poloha

Obec má rozlohu 9,7 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 146 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biskupská berla

Biskupská berla alebo biskupské žezlo (lat. baculus, virga pastoralis, csl. пáстирскїй жéзлъ) je znakom Áronovej palice, znakom, že biskup je strážca stáda (veriacich). Prináleži k biskupským insígniám a je znakom pastierskej moci biskupa. Biskup dostáva berlu na znak pastierskej moci pri biskupskej vysviacke a nosí ju pri liturgických obradoch v ľavej ruke. Jej používanie je v Cirkvi známe od 7. storočia.

V latinskej cirkvi

V rímskokatolíckej cirkvi je na konci zahrotená do slimáka, a vyjadruje, že moc diecézneho biskupa je obmedzená rímskym biskupom. To znamená, že diecézny biskup nemá až takú moc ako pápež, je mu podriadený. Opáti vo svojich kláštoroch sú oprávnení nosiť opátsku berlu.

V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi

V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi sú na vrchnom konci biskupského žezla dva hady s hlavami nasmerovanými oproti sebe, ktoré sú symbolom múdrosti a rozvážnosti, ktorými má byť biskup vyzbrojený pri spravovaní eparchie. Staršia forma biskupského žezla je jednoduchšia, vrch je zakončený mierne zaoblenou krátkou priečnou palicou. Na vrchu žezla je vždy kríž. Igumen alebo archimandrita monastiera má právo nosiť mníšske žezlo.

V protestantských spoločenstvách

V protestantských cirkvách biskupi biskupskú berlu nepoužívajú. V mnohých protestantských denomináciách resp. nedenominačných zboroch, pozícia biskupa neexistuje.
Cornelius Jansen

Cornelius Jansen alebo Jansenius (* 28. október 1585, Acquoi pri Leerdame – † 6. máj 1638) bol holandský katolícky teológ, zakladateľ jansenizmu, biskup ipernský.
Podľa Jansena prvotný hriech pokazil ľudskú prirodzenosť a žiadostivosť zlého je následkom onoho pokazenia a vlastnou podstatou dedičného hriechu. Tým človek stratil nadprirodzený dar, t. j. schopnosť milovať Boha.
Saint-Nizier-le-Bouchoux

Polohopis

Saint-Nizier-le-Bouchoux má rozlohu 28,3 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Nizier-le-Bouchoux má 715 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Prótesilaos

Prótesilaos alebo Prótesiláos (starogr. Πρωτεσίλαος – Prótesilaos, lat. Protesilaus) je v gréckej mytológii syn fylackého kráľa Ifikla, prvý padlý v trójskej vojne.
Prótesilaos syn Ifikla o dobytie svojej bojovej slávy usiloval v čele flotily štyridsiatich vojnových lodí, ktoré pred Tróju priviedol spolu so svojim bratom Podarkom. Prótesilaos vedel o veštbe, že kto sa prvý dotkne trójskej pôdy zomrie, preto na predku svojej lode pozoroval, kto prvý vystúpi a bol pripravený hneď po ňom vyskočiť na breh.
Po dlhšom otáľaní sa rozhodol vyskočiť ako prvý ithacký kráľ Odyseus, ale on ľstivo vyhodil na breh najprv svoj štít a potom naň zoskočil. Prótesilaos následne už bez váhania skočil ako druhý, ale jeho nohy sa dotkli zeme a v tom okamihu sa veštba naplnila, zomrel zasiahnutý nepriateľskou kopijou.
Podľa inej verzie sa nechal Prótesilaos zabiť zámerne, lebo z tejto veštby vedel aj to, že zvíťazí tá strana, ktorá bude mať prvého padlého hrdinu. Pri zoskoku z jeho lode ho zabil Hektor, syn trójskeho kráľa Priama.
Jeho manželka Laodameia sa pre smrť svojho manžela veľmi trápila, a to tak veľmi, že si nechala vytvoriť (alebo sama vytvorila) jeho sochu. Bohovia s vdovou tak súcitili, že boh Hermes priviedol Prótesilaa z podsvetia, aby s ním chvíľku pobudla. Keď sa však mali rozlúčiť, spáchala samovraždu, lebo sa rozhodla odísť s ním.
Pragmatická metóda

Pragmatická metóda je podľa Williama Jamesa metódou na urovnávanie metafyzických sporov, ktoré by sa inak nikdy neskončili. Pragmatická metóda sa pokúša vyložiť každý pojem príslušnými praktickými dôsledkami. Aký rozdiel by prakticky vznikol pre každého, keby tento pojem bol pravdivejší než iný? Ak praktického rozdielu niet, jednotlivé alternatívy znamenájú prakticky tú istú vec a cely spor je zbytočný. Ak je nejaký spor vážny, musíme vedieť ukázať praktický rozdiel, ktorý vyplýva z toho, či jedna alebo druhá strana má pravdu.
Ak sa postupuje pragmatickou metódou, nemôžu slová [sc. Boh, Hmota, Rozum, Energia atď.] pre niekoho znamenať koniec skúmania. Je potrebné si z každého slova vybrať jeho praktickú hodnotu a uplatniť ju v prúde konkrétnej skúsenosti. Potom sa ukáže, že je nie tak riešením ako skôr programom pre ďalšiu prácu, a najmä ukazuje spôsob, ktorým možno jestvujúcu realitu zmeniť.
Z pragmatickej metódy nevyplývajú nijaké podrobné výsledky, ale iba postoj v orientácii. Postoj odhliadajúci od prvých vecí, princípov, „kategórii“ predpokladaných nevyhnutností a smerujúci k posledným veciam, plodom, dôsledkom, faktom.
Worcestrová omáčka

Worcestrová omáčka (iné názvy: worcesterová omáčka, worcesterská omáčka, worčestrová omáčka, worcester) je tekuté korenie tmavej hnedej farby s dlhšou trvanlivosťou a jemnou pikantnosťou. Omáčka má charakteristickú arómu. Do Česko-Slovenska sa dovážalo okolo roku 1925 ako anglické omáčkové korenie Worcester-Shire-sauce.
Omáčku s názvom Worcestershire sauce, niekedy skracovanú na Worcester sauce vyrábala spoločnosť Lea & Perrins od 28. augusta 1837 vo Worcesteri. Od roku 2005 už nie je firma Lea & Perrins nezávislou spoločnosťou, ale ide o obchodnú známku americkej spoločnosti Kraft Heinz. Worcestershiresauce nie je právne chránenou značkou, takže ju po celom svete vyrába a pod názvom Worcestersauce ponúka množstvo výrobcov.

Použitie

Používa sa k dochuťovaniu duseného mäsa, diviny, biftekov, rýb, šalátov alebo majonézy. Býva aj súčasťou miešaných alkoholických nápojov ako napríklad známy koktail Bloody Mary. Vďaka intenzívnej chuti je worcestrová omáčka výborná na marinovanie mäsa.

Zloženie

Originálna zmes obsahuje fermentovanú sóju, ocot, melasu, cesnak, zázvor, ančovičky a ďalšie prísady. Omáčka neobsahuje konzervačné látky, umelé farbivá alebo pridaný glutaman. Je bez lepku.
Souilly (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 26,59 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Matej Bukna

Reprezentácia

Matej Bukna odohral za Slovensko 10 zápasov, neskóroval. Tréner Jozef Golonka ho nominoval na Svetový pohár 1996.

Inline hokej

Reprezentoval Slovensko v inline hokeji na MS 1998 B-kategórie. Tento šport považoval za príjemné spestrenie letnej prípravy, na rozdiel od ľadového hokeja hrával na pozícii útočníka.
Villebernier

Poloha

Obec má rozlohu 9,91 km². Najvyšší bod je položený 32 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 458 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Romain (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 22,69 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Benque-Dessous-et-Dessus

Poloha

Obec má rozlohu 3,72 km². Najvyšší bod je položený 1 805 m n. m. a najnižší bod 800 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 22 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bingo (provincia)

Provincia Bingo (jap. 備後国 – Bingo no kuni) bola stará japonská provincia nachádzajúca sa na pobreží Vnútorného mora v regióne Čúgoku na západe ostrova Honšú. Susedila s provinciami Biččú, Hóki, Izumo, Iwami a Aki. Na jej území sa dnes rozkladá východná časť prefektúry Hirošima.
Jej staré hlavné mesto zrejme ležalo v blízkosti dnešného Fučú. V období Sengoku bola provincia Bingo ovládaná klanom Móri, ale po bitke pri Sekigahare ju Iejasu Tokugawa pridelil jednému zo svojich spojencov.
Muzy

Poloha

Obec má rozlohu 9,18 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 799 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavol Lím

Životopis

V 70. rokoch vyštudoval v Prahe zahraničný obchod. Pôsobil ako znalec a moderátor programov o vážnej hudbe. Od roku 1972 sa stal umelcom v slobodnom povolaní. Pavol Lím v roku 1974 založil medzinárodný festival filmov o trvalo udržateľnom rozvoji pod názvom Ekotopfilm, ktorý je najstarším filmovým festivalom svojho druhu na svete. Festival sa venuje novým technológiám, technike, vede, výskumu, životnému prostrediu a ekológii. Dodnes je jeho generálnym riaditeľom. Žije v Bratislave.
Spinosaurus

Znaky

Spinosaurus disponoval pomerne ľahkou a pretiahnutou stavbou tela. Oproti iným dravým dinosaurom bol nápadný pretiahnutou nízkou hlavou, ktorá pripomínala hlavu krokodíla, veľkými hákovitými pazúrmi predných končatín a najmä mimoriadne predĺženými tŕňmi stavcov chrbta, na ktoré sa za života zvieraťa upínala pravdepodobne kožená plachta. Predĺžené tŕne stavcov boli na najvyššom bode až okolo dvoch metrov vysoké, proporcionálne oveľa dlhšie než tŕne stavovcov príbuzného rodu Suchomimus.

Klasifikácia

Podľa Spinosaura je pomenovaná čeľaď Spinosaury obsahujúca dve podčeľaďe: Baryonychinae a Spinosaurinae. Čeľaď Baryonychinae obsahuje rod Baryonyx z južného Anglicka a rod Suchomimus z Nigera v strednej Afrike. Spinosaurinae zahŕňa rody Spinosaurus, Irritator a Angaturama (tento rod je však často považovaný za Irritatora) z Brazílie.

Spôsob života

Predpokladá sa, že spinosaurus predstavoval rybožravého dinosaura, podobne ako príbuzný Baryonyx, ktorému na mieste, kde sa pôvodne nachádzal žalúdok, našli skamenenú rybu. Zodpovedá tomu aj stavba čeľustí spinosaura, ktoré pripomínali čeľuste krokodílov. Avšak pred nedávnom sa viac pritvrdila teória o tom, že sa stravoval s mäsom z ostatných dinosaurov. Veď na čo by mal pazúre ostré ako nôž a tlak, ktorý dokázal vyvinúť stlačením čeľustí rovnaký, či možno dokonca väčší ako tlak, ktorý dokázal vyvinúť Tyrannosaurus Rex. Čeľuste totiž nemal až tak špecializované ako napríklad Suchomimus. 
Účel koženej plachty na chrbte spinosaura nie je istý. Plachta mohla mať termoregulačnú funkciu (čo však nemusí nevyhnutne znamenať, že spinosaurus bol ektotermný, mohla spĺňať podobnú funkciu ako uši slona - vyžarovať prebytočné teplo), prípadne vizuálnu funkciu (upútať pozornosť samíc alebo odstrašiť soka).

Veľkosť

Spinosaurus je dnes najdlhším známym dravým dinosaurom. Všeobecne sa uvádza, že dorastal do dĺžky 17 metrov, je však zrejmé, že dosiahnuť mohol aj väčšej veľkosti. Najdávnejšie objavený jedinec spinosaura, ktorého pozostatky boli zničené počas druhej svetovej vojny, bol síce nedospelý, napriek tomu až 17,5 m. dlhý. Nedávno opísaný jedinec (MSNM V4047) mal podľa výpočtov dĺžku okolo 21 metrov a váhu aspoň 20 ton (čo je dvakrát viac než hmotnosť rodu Tyrannosaurus).
Sojuz MS-06

Zostavenie posádky

Posádka pre loď Sojuz MS-06, to jest členovia Expedície 53/54 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), ktorá bola zároveň záložnou pre Sojuz MS-05, bola sformovaná v máji 2016, kedy NASA oznámila jej zostavu – Alexandr Skvorcov ml., Ivan Vagner a Scott Tingle. V súvislosti so znížením veľkosti posádky ruského segmentu ISS od jari 2017 z troch na dvoch kozmonautov boli posádky plánované na rok 2017 reorganizované a z trojice tak vypadol Ivan Vagner, pričom po ďalších zmenách definitívnu zostavu vytvorili Alexandr Misurkin, Mark Vande Hei a Joseph Acaba.

Priebeh letu

Sojuz MS-06 úspešne vyštartoval dňa 12. septembra 2017 o 21:17:02,407 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z Bajkonuru. Kozmická loď bola približne po deviatich minútach od štartu navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 196,8 – 254,7 km. Pri tomto lete bol použitý rýchly letový profil k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), ktorý trvá 6 hodín. Dňa 13. septembra o 02:55:15 UTC sa loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na ISS. Potom Misurkin, Vande Hei a Acaba prešli na stanicu a zapojili sa do práce Expedície 53.
Dňa 27. februára 2018 o 23:08:36 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a 28. februára o 02:31:06,4 UTC úspešne pristál v zasneženej kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu.
Vitteaux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 20,7 km². Najvyšší bod je položený 513 m n. m. a najnižší bod 304 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 093 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
In-line korčule

Nôž

Nôž inline korčule je pripevnený k podrážke a nesie sústavu koliesok s ložiskami, dištančnými vložkami a oskami. Na rekreačných korčuliach je na noži jednej korčule (väčšinou pravej) pripevnená aj trecia brzda.
Na jednoduchších, rekreačných korčuliach býva nôž odliaty z polyuretánu alebo inej plastickej hmoty v jednom kuse s telom alebo rámom topánky. Modely strednej a/alebo vyššej triedy môžu mať plastickú hmotu rámu a najmä noža vystuženú sklenými alebo kevlarovými vláknami.
Modernejšie alebo profesionálnejšie korčule majú samostatný nôž pripevnený k topánke. Samostatné nože sa vyrábajú z uhlíkového kompozitu, alebo častejšie z hliníkovej zliatiny extrúziou alebo lisovaním a ohýbaním. Uhlíkové nože vážia 160–180 g, hliníkové majú 170–220 g. Dĺžka noža závisí od počtu koliesok (4–5) a ich priemeru, pohybuje sa od 230 do 325 mm.

Priemer

Kolieska inline korčúľ nesú hmotnosť korčuliara, prenášajú silu jeho svalov na povrch a zabezpečujú kontakt s povrchom. Rozdeľujú sa podľa veľkosti, poprípade tvaru.
Na kolieskach s väčším priemerom (nad 80 mm) sa dajú dosahovať vyššie rýchlosti, ale vyžadujú si použitie väčšej sily. Korčule s menšími kolieskami sa ovládajú ľahšie, sú obratnejšie, ale pomalšie.

Profil a šírka

Profil koliesok je viditeľný pri pohľade spredu, dá sa tiež opísať ako tvar prierezu kolmo na rovinu otáčania. Kolieska s užším profilom sa dotýkajú povrchu menšou plochou, majú menší koeficient trenia, sú rýchlejšie, ale sú menej stabilné. Kolieska so širokým profilom sú pomalšie, ale poskytujú väčšiu stabilitu najmä pri otočkách, napr. pri inline hokeji alebo agresívnych štýloch.
Šírka kolieska je štandardizovaná na 24 mm.
Šesťuholník

Zostrojenie šesťuholníka

Pravidelný šesťuholník možno zostrojiť pravítkom a kružidlom. Nasledujúca animácia vychádza z Euklidových Základov, Kniha IV, Veta 15.
Samuel Hruškovic

Životopis

Narodil sa v meštianskej rodine Imricha Hrušku a jeho manželky Rebeky Zimaniovej, no detstvo prežil v Turom Poli u starých rodičov, kde aj chodil v roku 1702 do školy. Neskôr študoval v Krupine (1702 – 1705), Banskej Bystrici (1705 a 1711 – 1717), Jelšave, Gemeri (1709), Rožňave, Banskej Štiavnici (1710), Lučenci (1717) a napokon na univerzite vo Wittenbergu (1717 – 1719), kde študoval teológiu, ale tiež fyziku, medicínu, matematiku, právo a jazyky. Pracoval ako domáci učiteľ a vychovávateľ v zemianskych rodinách v Radvani (1711 – 1717) a v Banskej Bystrici (1719 – 1720), neskôr pôsobil ako diakon v Lešti, rektor v Sennom a evanjelický farár v Kostolných Moravciach, slovenský (1732 – 1737) a nemecký (1737 – 1748) farár v Banskej Bystrici, a v roku 1743 bol superintendantom banského okolia. Bol obvinený zo zavádzania neprípustných noviniek a zbavený kňazského i biskupského úradu, no v roku 1748 sa do úradu vrátil.

Tvorba

Skladal latinské príležitostné verše, epigramy a najmä náboženskú lyriku, pokúsil sa aj o drámu (slovenská mytologická komédia), z prozaických žánrov písal napr. slovenské modlitby, latinské dišputy, katechizmus a latinskú autobiografiu. Je autorom 17 vlastných piesní, v ktorých používa výrazové prostriedky charakteristické pre barokovú literatúru – metafory, obrazy z pastierskeho života, antitézy), no jeho tvorba mala pôsobiť viac na rozum ako na cit. dráme a próze používal jednoduché vety a nekomplikované súvetia, čo však nijako neochudobnilo jeho poetické vyjadrovanie. Okrem toho je tiež autorom 74 prekladov nemeckých piesní (Martin Luther, Gašpar Neumann, Zachariáš Titius a i.). V latinskej autobiografii vykresľuje svoj život chudobného študenta, zážitky s kurucmi a zbojníkmi i portréty zaujímavých ľudí (napr. Mateja Bela). Bol tiež editorom 2 vydaní Tranovského Cithary sanctorum, v ktorom uviedol novú slovenskú piesňovú tvorbu, ako aj nemeckú ortodoxnú náboženskú lyriku. Druhé vydanie určilo definitívnu podobu Tranovského kancionálu.
Utopický socializmus

Utopický socializmus je učenie o spoločnosti založenej na spoločnom majetku, povinnej práci pre všetkých a rozdeľovaní hodnôt podľa zásady rovnosti.
Bénaménil

Poloha

Obec má rozlohu 9,38 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 232 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 537 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Crevant

Poloha

Obec má rozlohu 36,54 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 733 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Great Balls of Fire

Nahrávka od Jerry Lee Lewisa

Najznámejší interpret tejto piesne je Jerry Lee Lewis, ktorý ju nahral v Sun Studio v Memphise (USA) pod svojim vydavateľstvom - spoločnosťou Sun Record 8. októbra 1957. Pieseň vyšla na 45 otáčkovej singlovej platni v novembri 1957. Pieseň čoskoro obsadila 2. miesto v rebríčku Billboard Hot 100, 3. miesto v R&B rebríčku a 1. miesto v country rebríčku. Pieseň sa umiestnila na 1. mieste i v UK pop rebríčku.
Skladba „Great Balls of Fire“ sa v rebríčku 500 najväčších piesní všetkých čias časopisu Rolling Stone umiestnila na 96. mieste.

Pôvod názvu

Pôvod názvu piesne pochádza z juhu USA. Tu ho používajú prívrženci Letničného hnutia, ktorý týmto výrazom označujú moment zo svätého písma, kedy Duch Svätý zostúpil na apoštolov, ktorí začali rozprávať rôznymi jazykmi.

Iní interpreti

Pieseň „Great Balls of Fire“ nahrali po Lewisovi ešte iní interpreti. Medzi najznámejšie jej cover verzie sú od interpretov: New Grass Revival (rýchla bluegrassová verzia z roku 1972), Electric Light Orchestra (1974), Dolly Parton (1979), hudobník Teitur (2006), The Misfits (na albume Project 1950 z roku 2003), skupina Offenbach (2007). Španielsku verziu s názvom „Grandes luces de fuego“ nahrala v roku 1989 mexická skupina OV7.
Mourmelon-le-Petit

Poloha

Obec má rozlohu 12,19 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 763 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petschkov palác

Petschkov palác (Pečkov palác, Pečkárna) je novoklasicistická budova na Ulici Politických väzňov č. 20 v Prahe. V rokoch 1923 – 1929 ho dal postaviť, podľa návrhov architekta Maxa Spielmanna, bankár dr. Julius Petschek ako Bankovní dům Petschek a spol.

Dejiny

Hoci budova má historizujúci vzhľad, ide o vo svojej dobe modernú železobetónovú stavbu, ktorá bola plne klimatizovaná, disponovala potrubnou poštou, telefónnou ústredňou, tlačiarňou, dosiaľ funkčnými paternostermi a samozrejme i masívnymi trezormi v suteréne. Klimatizácia bola, podľa pamätníkov, umiestnená vo vykachličkovanej miestnosti v ktorej trvalo kvapkala voda na veľkú kamennú dosku odspodu nahrievanú plynovými horákmi. Z týchto miestností bol vzduch rozvádzaný dutinami v stenách. V niektorých miestnostiach sú dodnes zachované ozdobné „výdychové“ mriežky na stenách. Taktiež existujú viditeľné vstupy do potrubnej pošty a údajne zdvojené stropy umožňujúce práce na inštaláciách bez veľkého búrania muriva.
Pred okupáciou rodina Petschkovcov včas pochopila aké nebezpečenstvo jej od nacistických vládcov hrozí, a dom pred svojou emigráciou predala.

Petschkov palác ako sídlo gestapa 1939 – 1945

Pre členov odboja bol Petschkov palác známy ako „Pečkárna“. Počas druhej svetovej vojny, hneď po okupácii, zabrala túto budovu nemecká tajná štátna polícia (gestapo) a zriadila si tu svoj hlavný úrad Protektorátu Čechy a Morava.
Gestapo tu uskutočňovalo smutne známe výsluchy a mučenie českých vlastencov a odbojárov. Zastupujúci ríšsky protektor Reinhard Heydrich tu dal zriadiť stanný súd, ktorý vo väčšine prípadov odsúdených posielal na popravu, alebo do koncentračných táborov. Veľa vlastencov bolo umučených i priamo v priestoroch tohto paláca. Toto smutné obdobie pripomína pamätná tabuľa umiestnená na nároží budovy.

Osud budovy po roku 1945

Po vojne v roku 1948 palác získalo Ministerstvo zahraničného obchodu, teraz tu sídli Ministerstvo priemyslu a obchodu ČR. V roku 1989 sa budova stala Národnou kultúrnou pamiatkou.