google/wiki40b huggingface dataset:
Antonymum

Antonymum (αντί-anti: „proti“; ὄνομα - onoma: „meno“) alebo opozitum (lat.) je slovo s opačným (protikladným) lexikálnym významom.
Na rozdiel od synonymických radov, vyskytujú sa iba v dvojiciach. Napriek tomu, že označujú kontrastné pojmy a predstavy, obsahujú niečo, čo ich spája, čo je všeobecné v ich lexikálnych významoch. Vznikajú vtedy, keď sa dve protikladné pojmy spájajú a to spravidla v základných významoch. Patria vždy do toho istého slovného druhu. Antonymné dvojice tvoria vždy slová s protikladnými vlastnosťami napr. život - smrť. Využívajú sa hlavne v umeleckom (hyperbolizovanie) a publicistickom štýle (zvýraznenie kontrastu). Centrálnym typom sú polárne antonymá – kontrastné. Predstavujú krajné hraničné hodnoty. Reprezentujú predovšetkým kvantitatívne adjektíva, od ktorých sú možné adverbiálne zriedkavejšie aj slovesné odvodeniny. Napríklad mladý – starý. Príznačnou črtou predovšetkým adjektívnych antoným je stupňovanie: mladší – starší.

autoantonymá (antagonymá)

Autoantonymum je slovo, ktoré má viac významov, z ktorých niektoré sú si navzájom niektorým z vyššie uvedených spôsobov protikladné – ide teda o homonymné autonymá. Vznikajú napríklad vývojovou zmenou významu slova na protikladný alebo zvukovou či písanou zhodou rozdielne vzniknutý slov. V slovenčine sa vyskytujú výnimočne (zrejme – pravdepodobne i zjavne, pedofil – priateľ detí i vrah a przniteľ detí, súdruh – priateľ i predstaviteľ nepriateľskej mocenskej štruktúry).
Typické sú autoantonyma pre archaické jazyky, napríklad čínštinu. Vo veľkej miere sú zachované napríklad v latinčine (imago – obraz i vzor, altus – vysoký i hlboký, clam – potichu × clamare – kričať), gréčtine (farmakon – liek i jed, hagios – svätý i ohavný), angličtine (apparent – zjavný i domnelý, virtual - naozajstný i zdanlivý). Niektoré slovné korene majú v príbuzných latinčine nepriateľ, úžas je v ruštine hrôza, strašlivý v staročeštine znamenalo bojácný).
False Creek

False Creek je krátky záliv v strede Vancouveru. Oddeľuje centrum mesta - Downtown od zvyšku mesta. Je pomenovaný po Georgeovi Henrym Richardsovi počas jeho hydrografického prieskumu v rokoch 1856 až 1863. Science World leží na jeho východnom konci a most Burrard Bridge sa klenie ponad jeho západný koniec. Ponad záliv False Creek sa klenú dva ďalšie mosty, Granville Bridge a Cambie Bridge.

Dejiny

Počas prvej svetovej vojny bola východná časť False Creeku, ktorá predtým viedla po Clark Drive, vyplnená americkou železnicou Great Northern Railway a Kanadskou pacifickou železnicou, aby získali novú pôdu pre ich trate a železničné stanice či terminály. Až do 50. rokov 20. storočia sa objavovali návrhy na vysušenie zálivu až po ulicu Granville Street, no nikdy sa nezrealizovali.
False Creek bol priemyselným srdcom Vancouveru až do 50. rokov 20. storočia. Bolo v ňom veľa píl a menších prístavísk a tiež železničná stanica Pacific Central Station, ktorá bola konečnou stanicou hlavných kanadských železníc na západe.
Po tom, čo sa priemysel presunol do iných oblastí, začali priľahlé oblasti False Creeku chátrať. No oblasť prešla v 70. rokoch značným omladením, pričom zmeny sa najskôr prejavili na ostrove Granville. Na južnom brehu zálivu tiež vyrástli nové družstevné byty.
False Creek prešiel ďalšou transformáciou v 80. rokoch, keď sa stal hlavným strediskom konania Svetovej výstavy Expo 86. Odvtedy vyrástli na severnom brehu nové výškové obytné domy pre ľudí s vyššími príjmami, čo zvýšilo počet obyvateľov na polostrove v strede mesta (Downtowne) o ďalších 50 000.

Šport

V blízkosti zálivu False Creek sa nachádza niekoľko veľkých športovísk a štadiónov. Patrí medzi nich hokejový štadión Rogers Arena, sídlo Vancouveru Canucks a BC Place, v ktorom hrá ragbyový tím BC Lions. V minulosti sa na okolí zálivu konali aj automobilové preteky Molson Indy, no po sezóne v roku 2004 sa presunuli do Edmontonu. V juhovýchodnej časti zálivu False Creek v súčasnosti v rámci príprav na XXI. Zimné olypijské hry prebieha renovácia. V zálive sa každý jún koná Festival dračích člnov.
Škoda Roomster

Výroba automobilu Škoda Roomster

Škoda Roomster predstavuje viacúčelový 5 – dverový automobil vyrábaný českým výrobcom Škoda Auto v  meste Kvasiny. Neskôr sa výroba presunula do mesta Vrchlabí. Prvýkrát bol automobil Škoda Roomster uvedený na trh prostredníctvom autosalónu Motor Show v Ženeve.

Verzie automobilu Škoda Roomster

Škoda Roomster sa vyznačuje dvomi verziami a to Škoda Roomster Scout a Škoda Roomster Praktik. Verzia Praktik predstavuje dvojdverový malý van, ktorý je v ponuke na trhu od roku 2007. O celkový dizajn auta sa stará Thomas Ingenlath a Peter Wouda. Názor vozidla Roomster pochádza zo slov – Room, čo v preklade znamení priestor a Roadster, ktorý na druhej strane kombinuje priestranný interiér a jazdné vlastnosti vo vhodnom pomere. Konkurentami automobilu Škoda Roomster sa stali vozidlá ako  Fiat Idea, Nissan Note a Citroen Picasso.

Motory

Niektoré špeciálne úpravy a prvky vozidla Škoda Roomster prevzali výrobcovia z predchádzajúcej Škody Fabie a staršej Škody Octavie. Novší Roomster predstavil prvýkrát autosalón vo Frankfurte v roku 2003. Novšia verzia Škody Roomster bola o 150 mm kratšia, avšak mala o 93 mm dlhší rázvor a posuvné dvere sa nachádzali len na jednej strane. Triumfom spoločnosti Škoda sa pre automobil Roomster stali odnímateľné zadné sedadlá, kde vzniká veľký úložný priestor. Motor Škody Roomster bol prevzatý od sesterskej spoločnosti Volkswagen Group. Všetky motory sú dostupné v prevedeniach: 1.2 L s výkonom 51 kW, 1.4 L s výkonom 63 kW, a 1.6 L s výkonom motora 77 kW. Navyše ku modelu 1.6 je zabudovaná automatická prevodovka.
Väznica Leopoldov

Dejiny po februári 1948

Panuje konsenzus, že Leopoldov bol najmä v 50. rokoch 20. storočia spolu s koncentračnými a pracovnými tábormi pri uránových baniach najhorším z väzenských zariadení v komunistickom Česko-Slovensku a často je označovaný ako zariadenie likvidačné. S politickými väzňami bolo zaobchádzané mimoriadne krutým spôsobom, bola im odopieraná lekárska starostlivosť a nutné lieky, boli systematicky porušované ich najzákladnejšie ľudské práva. Mnoho z nich zomrelo v dôsledku krutého zaobchádzania a odoprenia nutnej liečby (okrem iných blahoslavení Pavol Peter Gojdič a Metod Dominik Trčka). V Leopoldove bol v tomto čase väznený aj neskorší česko-slovenský prezident Gustáv Husák.

Vzbura väzňov v roku 1990

V roku 1990 došlo vo väznici k masovej vzbure väzňov, na ktorých sa nevzťahovala amnestia prezidenta Havla.

Masaker dozorcov a útek recidivistov v 1991

V roku 1991 z väznice utieklo 7 extrémne nebezpečných zločincov, ktorí na úteku zavraždili 5 neozbrojených strážcov.
Odvrátená strana Mesiaca

Odvrátená strana Mesiaca je hemisféra Mesiaca, ktorá je neustále otočená chrbtom k Zemi; druhá strana Mesiaca sa nazýva privrátená strana Mesiaca. Odvrátená strana nie je vskutku zo Zeme pozorovateľná voľným okom, pretože Mesiac vykoná obeh okolo svojej osi za skoro rovnaký čas ako obeh okolo Zeme (27,3214 dňa) – tento fenomén sa nazýva synchrónna rotácia. Táto odvrátená strana nebola nikdy kvôli jej neviditeľnosti zo Zeme nikdy dokumentovaná, ale po prvýkrát bola vyfotografovaná vďaka sovietskej kozmickej sonde Luna 3 v roku 1959. Prví ľudia, ktorí videli odvrátenú stranu boli kozmonauti z misie Apollo 8, keď 24. decembra vykonala ľudská posádka prvýkrát oblet Mesiaca. Nerovný povrch je výsledkom mnohých kráterov, ale je chudobný na mesačné moria. Na tejto odvrátenej strane sa nachádza najväčší známy kráter v slnečnej sústave: South Pole-Aitken. Vyskytol sa aj návrh, aby na ňu bol umiestnený obrovský rádioteleskop, ktorý by nebol rušený interferenciou zo Zeme.
Smrečianka

Prameň

Pramení v Západných Tatrách, juhozápadne od Žiarskeho sedla (1 917,1 m n. m.), v nadmorskej výške približne 1 670 m n. m.

Opis toku

Spočiatku tečie prudkým spádom na juhozápad a vytvára Žiarsku dolinu. Pod Žiarskou chatou priberá významnejší prítok sprava spod Baníkova (2 178,0 m n. m.), ktorý vytvoril Šarafiový vodopád. Ďalej vstupuje na územie ihličnatých lesov, stáča sa na juh a priberá niekoľko prítokov sprava spod Kozích chrbtov i zľava spod Baranca (2 184,6 m n. m.). V priestore medzi Starou Stávkou (1 298,9 m n. m.) a Kečkou (1 529,8 m n. m.) sa opäť stáča na juhozápad, priberá dlhší pravostranný prítok z doliny Lučivník, opúšťa Liptovské Tatry a vstupuje do Liptovskej kotliny. Ďalej tečie rekreačnou oblasťou v ústí Žiarskej doliny a značne rozširuje svoje koryto. Preteká obcami Žiar a Smrečany, tu priberá pravostrannú Vrbičku. Medzi týmito obcami sa na krátkom úseku rozvetvuje na dve ramená, pričom hlavné koryto napája malú vodnú nádrž. Potom už tečie viac-menej južným smerom prevažne odlesnenou kotlinou. Preteká okolo Vitálišoviec na ľavom brehu, kým na pravom brehu obteká zalesnené územie vrchu Háje (746,5 m n. m.). Následne preteká územím mesta Liptovský Mikuláš, najprv sídliskom Podbreziny a potom okrajom Okoličného, kde ústi do Váhu.

Ústie

Smrečianka sa v centrálnej časti Liptovskej kotliny, na katastrálnom území mesta Liptovský Mikuláš (mestská časť Okoličné), vlieva v nadmorskej výške 596,6 m n. m. do Váhu.
Augy (Aisne)

Polohopis

Augy má rozlohu 2,6 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Augy má 87 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Espéraza

Poloha

Obec má rozlohu 10,52 km². Najvyšší bod je položený 480 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2063 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chlamydoselachidae

Chlamydoselachidae je čeľaď radu hexanchusotvaré (Hexanchiformes), zaraďovaná aj do samostatného radu Chlamydoselachiformes.
Jediný recentný druh je žralok úhorovitý.
Nukleofilná substitúcia

Nukleofilná substitúcia na nesaturovanom uhlíkovom centre

Nukleofilná substiúcia mechanizmom Sₙ1 a Sₙ2 zvyčajne neprebieha u vinyl- a arylhalogenidov alebo príbuzných zlúčenín. Za istých okolností môže prebehnúť, ale cestou iných mechanizmov a pri špecifických podmienkach- zvyčajne vysoká teplota, tlak a použitie autoklávu. Ak sa má substituovať karbonylová skupina, acylová skupina môže podľahnúť takzvanej nukleofilnej acylovej substitúcii. Je to normálna cesta substitúcie s derivátmi karboxylových kyselín, ako acylchloridov, esterov a amidov.
Saint-Christophe-Dodinicourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,87 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 35 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Budatínska Lehota

Budatínska Lehota je mestská časť mesta Kysucké Nové Mesto a bývalá obec. V roku 2014 mala 611 obyvateľov.

Poloha

Nachádza sa východne od Kysuckého Nového Mesta, za riekou Kysuca a cestou I/11. Leží v nadmorskej výške cca od 350 do 500 m n. m.

Opis

Má vidiecky charakter a kopcovitý terén. Zachovali sa tu niektoré pôvodné drevenice a hospodárske budovy. Nachádza sa tu zvonica zo začiatku 20. storočia.

Dejiny

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1438 z opisu panstva Budatín. K mestu bola obec pričlenená v roku 1973.
Lodnianka

Lodnianka je potok na dolných Kysuciach, v severnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 6,9 km a je tokom IV. rádu.

Prameň

Pramení v Kysuckej vrchovine, v podcelku Vojenné, na severnom svahu vrchu Priehyb (812,6 m n. m.).
Rape Me

Pozadie a význam

Cobain skladbu napísal v marci 1991 v Los Angeles, teda v čase, keď bol na vydanie pripravený album Nevermind. Na boxsete With the Lights Out z roku 2004 sa nahrávka objavila v raritnej akustickej verzii. Podľa Michaela Azzerada je skladba protestom proti MTV, ktorá využíva hudbu iba pre peniaze.
Courlon

Poloha

Obec má rozlohu 9,86 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 317 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anton Lezo

Klubový hokej

Hokej začal hrať v Dubnici nad Váhom v klube HK Spartak Dubnica nad Váhom. Premiéru medzi mužmi absolvoval vo vojenskom klube HC VTJ Topoľčany počas sezóny 1992/93. V ďalšej sezóne sa vrátil do Dubnice nad Váhom. V sezóne 1993/94 postúpil s Dubnicou nad Váhom do Extraligy. V nej hrával za Spartak Dubnicu tri sezóny. Keď Dubnica v sezóne 1996/97 vypadla z Extraligy, tak hral za Dubnicu následné dve sezóny v 1. hokejovej lige. Tú druhú, ale dokončil v drese Žiliny. Bola to sezóna 1998/99. V tejto sezóne postúpili dve najlepšie mužstvá z 1. ligy do Extaligy "B". Týmito mužstvami boli HK Spartak Dubnica nad Váhom a HK ŠKP Žilina. Prvoligovú polovicu sezóny odohral teda za Dubnicu a druhú časť sezóny v Extralige "B" už za Žilinu. V extralige "B" boli okrem týchto dvoch klubov aj extraligové kluby z Popradu, Spišskej Novej Vsi, Banskej Bystrice, Martina, Nitry a Prešova. Keďže sa extraliga od budúcej sezóny zužovala, tak účasť v extralige si do ďalšieho ročníka zabezpečili len prvé dva kluby. Účasť v budúcom ročníku si vybojovali hokejisti z Popradu a Spišskej Novej Vsi. Zvyšné kluby zostúpili do 1. ligy. Antonovi Lezovi sa teda so Žilinou nepodarilo vybojovať extraligu.

Sezónu 1999/00 odohral v 1. lige SR za klub MHC Martin. S klubom vybojoval prvoligový titul a postup do extraligy. Z Martina už jeho kroky smerovali do českej Extraligy, kde hrával dve sezóny za HC Litvínov. Pred sezónou 2002/03 sa vrátil do opäť do klubu MHC Martin, ktorý bol už v tom čase v extralige. Po jednej sezóne v Martine prestúpil do tímu Dukla Trenčín.
V Trenčíne hrával 4 sezóny, tú poslednú (2006/07), ale dohral v Žiline. Hneď v prvej sezóne v Dukle Trenčín získal s klubom majstrovský titul, keď Dukla Trenčín zvíťazila vo finále extraligy nad klubom HKM Zvolen 4:2 na zápasy. V nasledujúcej sezóne získal s klubom bronz. Nasledovali tri sezóny, ktoré odohral Anton Lezo v zahraničí. Každú sezónu si vyskúšal inú ligu. Postupne si zahral v najvyšších súťažiach v Maďarsku, Poľsku a Francúzsku. Pred sezónou 2010/11 sa opäť vrátil na slovenské ľadové plochy. V spomínanej sezóne hrával za Michalovce v 1. hokejovej lige. Ďalšiu sezónu odohral v tíme HC Dukla Senica, ako asistent kapitána. Pred sezónou 2012/13 sa vrátil do Dubnice, ktorá hráva 2. hokejovú ligu. V tejto sezóne vypomohol ešte aj Senici v šiestich dueloch. V sezóne 2013/14 obliekal dres MHK Dubnica nad Váhom 2. hokejovej lige. V ôsmych stretnutiach si zahral aj v klube HK Gladiators Trnava. V sezóne 2014/15 hrával naďalej za klub MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige. V novej sezóne klub MHK Dubnica nad Váhom nemal seniorské mužstvo a Anton Lezo nepokračoval v hokeji.
Pred sezónou 2016/17 bolo v Dubnici nad Váhom obnovené seniorské mužstvo a Anton Lezo sa stal opäť členom kádra MHK Dubnica nad Váhom. Zároveň je v mužstve aj asistentom trénera Jána Pardavého. V prvom kole play-off, v zápase proti klubu HK Brezno, ktorý sa hral v Brezne a ktorý MHK Dubnica nad Váhom vyhrala 6:1, bol faulovaný súperovým protihráčom Radovanom Znakom na koleno a sezóna sa tak kôli zraneniu pre Antona Leza predčasne skončila. S klubom vyhral 2. hokejovú ligu SR. Klub postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR.
19 Fortuna

Histórie

Objavil ju J. R. Hind, a to 22. augusta 1852 na londýnskej súkromnej hvezdárni George Bishopa. Pomenoval ju po Fortune, rímskej bohyni šťastia.

Popis objektu

Táto planétka na základe spektroskopických prieskumov patrí do skupiny C, teda uhlíkatých objektov a to do podskupiny G, lebo v infračervenej oblasti boli zistené spektrálne pásy, zodpovedajúce chemickým väzbám C—H. Dá sa z toho usúdiť, že jej povrch obsahuje veľké množstvo tholínu, vznikajúceho fotolýzou uhľovodíkov pôsobením slnečného ultrafialového žiarenia a korpuskulárneho kozmického žiarenia. Ďalšie spektrálne pásy ukazujú na prítomnosť hydratovaných kremičitanov a oxidov železa. Je viac-menej dokázané, že sa jej povrch najviac blíži zloženiu chondritických meteoritov triedy CM. Niektorí astronómovia túto planétku dokonca spolu s 1 Ceres považujú za materské teleso uhlíkatých chonditov (napr. meteoritu Murchison).
V roku 1993 uskutočnil Hubbleov vesmírny ďalekohľad prvé podrobné pozorovania. Bolo zistené, že planétka má priemer asi 0,2 uhlovej sekundy a takmer guľový tvar. Pátranie po jej mesiacoch bolo bezvýsledné. Na upresnenie veľkosti tohto telesa bolo použitých niekoľko pozorovaných zákrytov hviezd.

Prieskum objektu

Táto planétka doteraz nebola skúmaná žiadnou pozemskou sondou. V 90. rokoch 20. storočia ruskí vedci v spolupráci s nemeckými ju navrhovali ako jeden z možných cieľov kozmickej misie na odobratie vzorky hornín vzhľadom na to, že sa pohybuje vo vnútornej časti hlavného pásu planétok a pretože pravdepodobne predstavuje charakteristického zástupcu triedy objektov s málo premeneným materiálom z doby formovania slnečnej sústavy. Bola tiež na zoznamu potencionálnych cieľov pozorovania zblízka neskôr zrušeného projektu sondy CRAF (Comet Rendezvous and Asteroid Fly-by).
Sailly-Achâtel

Poloha

Obec má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 308 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fred Zinnemann

Životopis

Narodil sa v Poľsku v židovskej rodine, ale vyrastal vo Viedni. Začal tu študovať právo, ale počas štúdia ho uchvátil film a rozhodol sa odísť do Paríža, kde začal navštevovať filmovú školu a pracovať ako asistent kamery. Potom žil v Berlíne, kde spolu s Robertom Siodmakom a Billy Wilderom nakrútil roku 1929 dokumentárny film Ľudia v nedeľu.
Nakoniec však roku 1929 odišiel do USA. Tu sa živil najprv ako štatista, neskôr točil najprv krátkometrážne filmy, nakoniec sa roku 1942 dostal aj k celovečerným.
Jeho prvým veľkým úspechom bola dráma Siedmy kríž z roku 1944, so Spencerom Tracym v hlavnej úlohe. Najväčším potom western Na pravé poludnie z roku 1952, vojnová dráma Odtiaľto až na večnosť z roku 1953 či muzikál Oklahoma! z roku 1955.
Roku 1936 získal americké občianstvo.
Pripisuje sa mu známa veta: „Tri najdôležitejšie veci na filme sú scenár, scenár a scenár.“
Eva Bérešová

Životopis

Žiačka → T. Isičenkovej, roku 1960 elévka, 1961-1984 členka baletu DJGT v Banskej Bystrici. Dlhoročná spoľahlivá tanečnica, interpretačne tvárna a div. využiteľná (aj v operete a opere). - Vytvorila titulnú postavu v balete Bolero (Baletné obrázky, 1971); tancovala v v baletoch Petrík a vlk (1962), Čierne v bielom a Variácie (1963); Spiaca krásavica (1968); Keď srdiečko pobolieva (1972); Bachčisarajská fontana (1976) a i.
Rostislav Václavíček

Klubová kariéra

Rostislav Václavíček debutoval v Železiarňach Prostějov ako ofenzívny stredopoliar, ale aj hral aj v útoku. V roku 1970 nastúpil 190 cm vysoký Václavíček za Zbrojovku Brno. V období od 1. mája 1972 do 10. júna 1981 odohral v drese Zbrojovky bez prerušenia za sebou 280 prvoligových futbalových stretnutí. Dodnes tento rekord nikto z česko-slovenských či českých hráčov neprekonal.

Reprezentačná kariéra

V národnom mužstve odohral Václavíček 17 zápasov. S mužstvom Česko-Slovenska získal v roku 1980 na Olympijských hrách v Moskve zlatú medailu.

Trénerská kariéra

Po ukončení hráčskej kariéry sa Václavíček stal trénerom.

Po skončení kariéry

Václavíček od roku 1990 do roku 1993 pôsobil ako asistent trénera. Od roku 1995 je futbalovým funkcionárom.
Mukačevský rajón

Mukačevský rajón (ukr. Мукачівський район – Mukačivskyj rajon) je administratívna jednotka na úrovni okresu v Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.
Územie nezahŕňa samotné Mukačevo, ktoré spadá pod oblasť. Rajón s rozlohou 998 km² obýva viac ako 101 000 obyvateľov (2012) v 2 obciach mestského typu a 86-tich obciach. Cez Mukačivskyj rajon vedie železničné i cestné spojenie na Ľvov a z východu na západ preteká rieka Latorica.
Zdenek Cón

Životopis

Narodil sa slovenským rodičom v rakúskej Viedni. Študoval na českom reálnom Gymnáziu Jána Amosa Komenského a navštevoval často české kultúrne spolky (Omladina Komenského, Akademický spolek Zpěvokol, Lumír). Maturoval v roku 1939 a hudobne sa vzdelával súkromne.
V roku 1945 sa presťahoval do Bratislavy a stal sa pracovníkom bratislavského rozhlasu. Komponoval prevažne tanečné a estrádne skladby. V roku 1946 napísal svoju najrozšírenejšiu a najznámejšiu tanečnú skladbu, tango: Nečakaj ma už nikdy (text napísal Otto Kaušitz). V rokoch 1946 – 1953 pôsobil v košickom rozhlasovom štúdiu a pokračoval v štúdiu hudby u Dezidera Kardoša. V roku 1951 zložil na Pražskom konzervatóriu štátnu skúšku z dirigovania. Do Bratislavy sa vrátil v roku 1953 a pôsobil ako redaktor estrádnej a operetnej redakcie. Bol jedným z iniciátorov každoročnej rozhlasovej súťaže dychových orchestrov. V roku 1984 odišiel do dôchodku.

Dielo

pozn. názov skladby - (text alebo hudba, ak ide o piesňovú skladbu) - interpret skladby
Deportácia

Deportácia je násilné premiestnenie alebo vysťahovanie obyvateľstva zo svojich domovov, často do cudzieho prostredia a s obmedzením voľnosti pohybu. Deportácie mávajú často podobu trestu a osoby sú pri nich často presúvané do odľahlých oblastí, zaostalejších končín, trestaneckých kolónií, koncentračných táborov alebo podobne.
Medzi pojmami deportácia, repatriácia, vysídľovanie je často veľmi tenká línia, prípadne sa používajú rovnakom zmysle. Vysídľovaním, repatriáciami a deportáciami z etnických, rasových či náboženských dôvodov boli a sú postihnuté desiatky miliónov ľudí na celom svete. Obzvlášť to platí v národnostne rôznorodej Európe, kde neustále dochádzalo ku kolonizáciám a presídleniam menšinových častí obyvateľstva.
Na začiatku dvadsiateho storočia neexistoval snáď ani jeden európsky štát s homogénnym obyvateľstvom. Pohyby osôb rôznych národností sa dotýkali takmer každého štátu v ktorom žili národnostné menšiny. Samozrejme, že najväčší vplyv na odsuny, repatriácie či deportácie mali najmä vojnové udalosti a ich konečné výsledky. Obvykle išlo o politické rozhodnutia (ako napríklad nariadenie o vysídlení osôb nemeckej národnosti prijaté na konferencii v Postupimi).
Les Bâties

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE