google/wiki40b huggingface dataset:
Prečo plačeš Miriam?

1. vydanie

Knihu Miriam, prečo plačeš? : utrpenie žien po potrate / Z nemčiny preložil Ján Bernadič; Red. Blažej Belák. - 1. vyd. - Trnava : Spolok sv. Vojtecha, 1998, 151 strán, ISBN 80-7162-242-2
Vydavateľstvo Spolok svätého Vojtecha (skratka SSV), Trnava knihu vydalo v spolupráci s nadáciou Áno životu - matky v núdzi, Trnava – Košice a švajčiarskou organizáciou Ja zum leben. Posledné vydanie vyšlo v roku 2001.

Originál a oblasť mapovania

V orig. Myriam... warum weinst Du?, vydala nadácia „Ja zum Leben – Mütter in Not“, Uznach 1996, ISBN 3-9521192-0-2, 176 strán.
Originál diela vyšiel vo Švajčiarsku, a teda svedectvá sú hlavne z Nemecka, Švajčiarska a Rakúska. Odborná časť je zostavená rôznymi odborníkmi zo sveta.

Podobné diela na Slovensku

Na Slovensku pred niekoľkými rokmi vyšla kniha Kto uverí mi? , vydalo Fórum života. Oblasťou mapovania je Slovensko.
Belgický ovčiak

Celkový vzhľad

Belgický ovčiak vo všetkých variantoch je harmonicky stavaný pes strednej až väčšej veľkosti, odolný a zvyknutý na život pod holým nebom. Vzhľadom na to, že bol vyšľachtený v Belgicku, je schopný odolávať všetkým vrtochom počasia. Harmónia proporcií a hrdé držanie hlavy dávajú belgickému ovčiakovi vzhľad elegantnej robustnosti. Varianty Tervueren a Groenendael sú dlhosrsté, s krásnou splývavou srsťou, bohatou hlavne v oblasti hlavy, krku a hrude. Majú ušľachtilý vzhľad, ich srsť však vyžaduje starostlivosť. Variant Malinois je krátkosrstý so športovým vzhľadom. Variant Laekenois (hrubosrstá) má tvrdú odolnú srsť, ktorá psa chráni pred každým počasím a druhom prostredia.

Povaha a pracovné upotrebenie

Belgický ovčiak je inteligentný a učenlivý pes. Okrem výborných pastierskych schopností, na ktoré bol pôvodne vyšľachtený, je aj výborným strážcom pána a jeho majetku. Ak je to potrebné, bez váhania účinne bráni svojho pána. V súčasnosti je obľúbený v služobných prácach u polície, vojska a súkromných bezpečnostných služieb, ale aj v športovej kynológii. Okrem obrany je používaný aj v psích športoch, napr. v agility. Je ostražitý a pozorný.

Výstavy

Belgický ovčiak sa vystavuje v rámci skupiny FCI 2. Belgický ovčiak musí byť v kruhu disciplinovaný ako sa patrí na pracovného psa. Prejav agresivity voči rozhodcovi sa trestá vylúčením z posudzovania.
Pri plemene sa otvára i pracovná trieda. Pre zaradenie do triedy pracovnej sa uznávajú skúšky IPO (aspoň IPO1) alebo SVV (aspoň SVV1).
Varianty plemena sa na celoštátnych, národných, klubových, špeciálnych i medzinárodných výstavách na Slovensku posudzujú osobitne.
Pozor: Podľa výstavného poriadku SKJ je zakázaný tzv. doublehanding. Čiže upútavanie pozornosti psa druhou osobou mimo kruhu. Doublehandling je u vystavovateľov pracovných plemien obľúbená pomôcka, avšak treba si uvedomiť ako negatívne vplýva na ostatných prítomných vystavovateľov a ich psov.
Le Mesnil-sur-Blangy

Poloha

Obec má rozlohu 7,37 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenské Ďarmoty

Dejiny

Obec Slovenské Ďarmoty vznikla v roku 1919 odčlenením časti Ujtelep od Balašských Ďarmôt, po vzniku I. ČSR, ktorej južnú hranicu tvorí rieka Ipeľ. 
Prví obyvatelia obce, známej prevažne vinohradníckou činnosťou, odkupovali vinice, v ktorých bývali, od Maďarov. Z tohto dôvodu boli obyvatelia prezývaní po maďarsky "pincések". Po osamostatnení sa, si obec ponechala názov "Ďarmoty" a doplnila ju o pomenovanie "Slovenské". 
Dejiny obce sú úzko späté s dejinami susedného mesta Balážske Ďarmoty, ktoré bolo bývalým župným sídlom Novohradskej župy. Samotná obec Slovenské Ďarmoty vznikla v rokoch 1919-1920, spolu so vznikom I. ČSR. 
Praveké dejiny zanechali na tomto okolí bohaté náleziská. Okolie obce bolo obývané už v dobe neolitu. Počas archeologických výskumov tu identifikovali odborníci nálezy volútovej kultúry. Strategická poloha, ktorá umožňuje stretnutie hory s nížinou, predestinovala vývoj aj v ďalších etapách histórie obce. 
V dobe neolitikum údolie Ipľa obývali ľudia, ktorí sú zaraďovaní do lengyelskej kultúry. Po tejto dobe nasleduje doba bronzová, počas ktorej v Novohrade rozkvitla kultúra pilinyská a na to nadväzujúca kyjatická kultúra. 
Brod cez rieku Ipeľ a cez neho vedúce obchodné cesty, predurčili významnú úlohu obce i v dobe hallštattskej, laténskej a rímskej. Počas sťahovania národov, koncom 9. a začiatkom 10. storočia nášho letopočtu sa tu usadili maďarské kmene s názvom Gyarmat, Kürt, Keszi a Kér. Tieto mená sa dodnes zachovali v názvoch niektorých obcí. Vývoj mestskej časti terajších Slovenských Ďarmôt počas stredoveku až po novodobé dejiny charakterizovalo poľnohospodárstvo, najmä vinohradníctvo. V mestskej časti sa nachádzali vinné pivnice občanov z Balašských Ďarmôt (Balassagyarmatu). 
Slovenské Ďarmoty boli do roku 1919-1920 súčasťou mesta Balážske Ďarmoty a až po uzavretí Trianonskej mierovej zmluvy vznikla z časti Balašských Ďarmôt samostatná pohraničná obec Slovenské Ďarmoty. Nadmorská výška obce, ležiacej na pravom brehu Ipľa, (142 m nad morom v strede obce a 138 - 265 m nad morom v chotári) predestinuje poľnohospodársky a vinohradnícky charakter tejto lokality. 
Ráz obce, nadobudnutý počas samostatných dejín, sa zachoval do dnešných dní. Z novodobej histórie je možné pripomenúť štrajky poľnohospodárskych pracovníkov z roku 1923 a 1929. 
Počas rokov 1938–1944 bola obec pripojená k Maďarsku. Po oslobodení tu znovu zriadili hraničný priechod do Maďarska. V roku 1949 bolo založené JRD, ktoré bolo v roku 1964 začlenené do Štátneho majetku.
Neuvicq-le-Château

Poloha

Obec má rozlohu 15,14 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 388 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pabu

Poloha

Obec má rozlohu 9,94 km². Najvyšší bod je položený 56 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 028 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mljet

Mljet (tal. Meleda, lat. Melita) je chorvátsky ostrov v južnej časti Jadranského mora. Administratívne patrí do Dubrovnícko-neretvianskej župy, má rozlohu 100,4 km² a 1 111 (2002) obyvateľov. Dosahuje dĺžku 37 a maximálnu šírku 3,2 km. Najvyšší vrch Veliki grad dosahuje výšku 514 m n. m.

Charakteristika

Mljet leží v južnej Dalmácii, juhozápadne od Dubrovnika a južne od polostrova Pelješac. Podnebie je stredomorské mierne, sneh sa vyskytuje priemerne raz za 10 rokov. Spojenie s pevninou zabezpečuje trajekt, ktorý premáva zo Sobry do prístavu Prapatno na polostrove Pelješac i do Dubrovnika.

Príroda

Ostrov je známy svojou lesnatosťou, ktorá dosahuje až 72 %, čo ho radí medzi najzelenšie lokality v krajine. V západnej časti ostrova bol 12. novembra 1960 vytvorený národný park. Medzi zaujímavosti patrí dvojica jazier, úzkymi úžinami spojených s Jadranským morom a majú tak slanú vodu. Velké jazero má rozlohu 45 ha a dosahuje hĺbku 46 m, Malé jazero má rozlohu 24 ha a hĺbku 29 m.

Hospodárstvo

Hospodárstvo ostrova je založené najmä na pestovaní olív a viniča, rybolove a turistickom ruchu.
Dorat (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 17,26 km². Najvyšší bod je položený 416 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 674 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hervé

Poloha

Obec má rozlohu 9,83 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Olmeto (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 43,82 km². Najvyšší bod je položený 1 055 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 217 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monchel-sur-Canche

Poloha

Obec má rozlohu 5,06 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podloučky

Ochrana

Predmetom ochrany sú lúčne spoločenstvá xerotermných trávnikov a lesné spoločenstvá zachovaných kvetnatých a vápnomilných bučín s výskytom chránených vtáčích druhov vyvinuté na geologickom podloží slienitých pieskovcov.
Petrovce nad Laborcom

Polohopis

Obec leží v centrálnej časti Zemplína, v severnej časti Východoslovenskej nížiny, približne 5 km severne od Michaloviec. Východným okrajom obce preteká rieka Laborec, západnou časťou potok Ortáš. 
Obcou prechádza cesta I/18 (Strážske – Michalovce), ako aj železničná trať Michalovce – Humenné, ktorá má v obci zastávku.

Geológia

Veľkú časť katastra pokrývajú terasovité piesčité štrky Zbudskej terasy, formované v starších štvrtohorách. Malú časť pokrývajú fluviálne sedimenty ako piesčité štrky a hliny, sústredené prevažne pozdĺž toku Laborca.

Symboly obce

Erb obce znázorňuje dva skrížené zlaté kľúče na červenom štíte so zelenou pažiťou v spodnej časti. Námetom sú kľúče svätého Petra, použité na pečati z druhej polovice 18. storočia s „S. P. PETROCZ“ (Pečať obce Petrovce). Vlajka obce s pomerom strán 2 : 3 je ukončená tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu. Pozostáva z troch pozdĺžnych pruhov vo farbách žltej (3/6), červenej (2/6) a zelenej (1/6).

Dejiny

Najstaršia písomná správa o obci pochádza z listiny kráľa Bela IV. z roku 1254. Názov pochádza zrejme od prvého majiteľa daného územia a v neskoršom období sa v písomnostiach objavujú podoby Petroch, Petrouch a Petrowch. V 30. rokoch 14. storočia boli už Petrovce v majetku šľachticov z Michaloviec, ktorí obec spravovali až do 17. storočia. 
V roku 1374 sa spomína rozostavaný kostol, no aj dva zemepánske mlyny na Laborci a 13 sedliackych domácností. Na prelome 15. a 16. storočia z dôvodu vysťahovalectva ubudlo sedliakov a v roku 1600 tu bolo obývaných len 8 poddanských domov, kostol a fara. Pokles obyvateľov nasledoval aj v 17. a začiatkom 18. storočia, no po roku 1715 sa zásluhou prisťahovalcov počet ľudí zvyšoval. Zväčša poddaní sa živili poľnohospodárstvom, zberom chmeľu, rybolovom, no tiež prevážaním soli a prácou vo viniciach. Petrovce mali v roku 1869 708 obyvateľov, v roku 1900 to bolo 718 ľudí, no v roku 1930 zaznamenali iba 594 obyvateľov. Potom nasledoval rast na 669 v roku 1948, 868 v roku 1961 a 940 v roku 1970. Počas sčítania v roku 2001 mala obec 933 obyvateľov, z toho 758 (81,3%) slovenskej, 165 (17,7%) rómskej, 5 (0,5%) rusínskej a po jednom (0,1%) maďarskej, ukrajinskej a českej národnosti. Rímskokatolíkov bolo v obci 525 (56,4%), gréckokatolíkov 388 (41,6%), pravoslávnych 5 (0,5%), evanjelici, reformovaní a starokatolíci po 3 (0,2%) a jeden obyvateľ (0,1%) bol jehovista. 
V súčasnosti sú Petrovce nad Laborcom modernou obcou s vybudovanou infraštruktúrou. Obyvateľom je k dispozícii verejný vodovod, plynovod, verejné osvetlenie, obecný rozhlas, internetová sieť s digitálnou ústredňou, buduje sa kanalizácia, realizuje separovaný zber odpadu. V prevádzke je materská škola s verejnou počítačovou učebňou.
Samuel Lišovíni

Životopis

Študoval v Kežmarku, Bratislave, Györi, Soprone, roku 1732 na univerzite v Jene. Roku 1735 vychovávateľ u Gabriela Zmeškala, roku 1739 dvorný kazateľ baróna Calisia v Bytčici, roku 1760 evanjelický farár v Banskej Bystrici.
Autor kázní a katechistických prác, preložil katechizmus a postilu nemeckého teológa J. Arndta.
Guerville (Yvelines)

Poloha

Obec má rozlohu 9,98 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 050 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
SMART-1

Popis sondy

SMART-1 má tvar kocky s dĺžkou hrany 1 m, ktorá je vybavená párom solárnych článkov. Hmotnosť pri štarte bola 367 kg z čoho takmer 80 kg bolo tvorené pohonnou látkou, xenónom, iónového motoru sondy. Iónový motor PPS1350, vyrobený francúzskou firmou SNECMA, využíva elektrostatické pole na ionizáciu xenónu a jeho urýchlenie z trysky motoru. Výstupná rýchlosť ionizovaného plynu je pomerne vysoká, pri motore SMART-1 dosahuje 16,4 km/s, a preto aj výsledný špecifický impulz motora je vysoký. Jeho hodnota je 16,4 kN·s/kg čo je približne päťnásobok hodnoty dosahovanej pri klasických raketových motoroch spaľujúcich chemické pohonné hmoty. Výsledný ťah motora je však malý a dosahuje až 70 mN pri príkone 1 350 W elektrickej energie dodávanej z páru slnečných článkov.
Vedecká výbava sondy, na ktorú pripadá 15 kg, obsahuje 8 prístrojov medzi ktorými je AMIE (Asteroid – Moon Micro Imager Experiment) – hlavné zobrazovacie zariadenie s rozlíšením 1024x1024 pixelov, ďalej EPDP čo je diagnostický modul iónového motora, KaTE (Ka-band Telemetry and Telecommand Experiment) – komunikačný modul overujúci využiteľnosť komunikácie v pásmach X (8 GHz) a Ka (32/34 GHz).

Priebeh letu

Sonda bola vypustená 27. septembra 2003 nosnou raketou Ariane 5 z kozmodrómu Kourou. Po 42 minútach dosiahla prechodovú dráhu s výškou 7 035 × 42 223 km. Od tejto chvíle začala iónovým motorom zvyšovať svoju rýchlosť a tým sa po špirálovitej dráhe vzďaľovať od Zeme. Dňa 11. novembra 2004 prešla Lagrangeovým bodom L1 sústavy Zem-Mesiac a dostala sa do sféry gravitačného vplyvu Mesiaca. Dňa 15. novembra o 17:46 UTC sa sonda po prvýkrát dostala do Periselénia polárnej obežnej dráhy okolo Mesiaca s parametrami 6 704 × 53 208 km a obežnou dobou 129 h. Ďalšou činnosťou motora bola dráha znížená na 300 – 10 000 km a začal podrobný vedecký prieskum v oblasti Mesiaca.

Ukončenie misie

Po vyčerpaní paliva iónového motoru dochádzalo k ďalšiemu prirodzenému znižovaniu obežnej dráhy sondy. 3. septembra 2006 o 05:42:22 UTC sonda zanikla po kontrolovanom dopade na privrátenú stranu Mesiaca rýchlosťou približne 2 km/s.
Saint-Urcisse (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 10,93 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 229 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Franken

Poloha

Obec má rozlohu 6,22 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 326 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 350 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2. liga hádzanárok 2018/19

Systém súťaže

Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 10 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do druhej najvyššej súťaže. Keďže 2. liga je najnižšou ženskou súťažou, žiadne družstvo z nej nezostúpilo.
Olšavka (prítok Ondavy)

Prameň

Tečie v Ondavskej vrchovine, pramení južne od osady Šembera v lokalite Dubie, v nadmorskej výške približne 265 m n. m.
Jan Hlaváč

Klubový hokej

Svoju extraligovú kariéru začal ešte v dorasteneckej veku v sezóne 1993/1994 v tíme Sparty. V roku 1995 bol draftovaný klubom New York Islanders. O rok neskôr sa však nepresadil v kempe a vrátil sa do českej hokejovej extraligy. V roku 1999 na druhý pokus odišiel do severoamerickej NHL, kde postupne vystriedal tímy New York Rangers, Philadelphia Flyers, Vancouver Canucks a Carolina Hurricanes. Po návrate do Európy pôsobil najprv v Sparte, potom vo švajčiarskej lige v tíme Servette Geneve, neskôr znovu v českej Sparte. V sezóne 2007/2008 sa vrátil do NHL, kde hral za Tampu Bay. Od sezóny 2008/2009 bol hráčom tímu švédskej Elitserien Linköpings HC. Pôsobil aj v českom Liberci. V súčasnosti je hráčom Kladna.
Senát (Byzantská ríša)

Senát alebo (po grécky) synklétos bol politická inštitúcia v Byzancii. Vznikol z nariadenia Konštantína I., ktorý si pre nové hlavné mesto Konštantínopol prial podobné inštitúcie ako mal Rím. Na začiatku mal skôr poradnú a ceremoniálnu funkciu, než účasť na výkonnej moci.
Existoval po celú dobu trvania ríše, až do jej konca v roku 1453. So senátom v Ríme ho zrovnoprávnil Constantius II. v rokoch 357 – 361. Zasadnutia senátu zvolával cisár, ktorý ich aj viedol. Cisári zvolávali senát, aby ich nariadenia dostali prostredníctvom schválenia senátom vyššiu autoritu (najmä ako išlo o nepopulárne či kontroverzné opatrenia).
Okrem prevažne ceremoniálnych úloh, niekoľkokrát  v (prevažne ranej) histórii Byzancie aktívne zasiahol do diania. Napríklad pri dosadení Anastasia za cisára v roku 491, časť senátorov podporila povstanie Niká v roku 532 a pri poslaní Martiny (manželka Hérakleia) spolu so synom Heraklonom do vyhnanstva a pri odsúdení pápeža Martina I. v roku 653. Rovnako mohol mať výraznú úlohu, ak po smrti panovníka bol za cisára vyhlásený jeho neplnoletý syn a bolo treba určiť regenta.
Už aj tak neveľké právomoci senátu ešte oklieštil Lev VI.

Budova senátu

Budova, kde zasadal senát, bola obklopená sochami mytologických postáv (napríklad Zeus) a cisárov, nachádzala sa v severnej časti Konštantínovho fóra. Okrem toho Konštantín nechal vybudovať ešte jednu budovu pre senát, tá sa nachádzala pri námestí Augustaion. V neskorších časoch (10. storočie) bola používaná už len pri špeciálnych príležitostiach.
Saint-André-de-Vézines

Poloha

Obec má rozlohu 38,97 km². Najvyšší bod je položený 983 m n. m. a najnižší bod 396 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courceroy

Poloha

Obec má rozlohu 6,69 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Souvignargues

Poloha

Obec má rozlohu 11,09 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 746 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Recouvrance

Poloha

Obec má rozlohu 1,5 km². Najvyšší bod je položený 382 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 71 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Venteuil

Poloha

Obec má rozlohu 6,25 km². Najvyšší bod je položený 259 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 571 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ternas

Poloha

Obec má rozlohu 2,51 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 135 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bois-d’Ennebourg

Poloha

Obec má rozlohu 7,04 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bylinožravec

Bylinožravec alebo rastlinožravec alebo herbivor alebo fytofág je v širšom slova zmysle akýkoľvek organizmus živiaci sa rastlinami. Podľa tejto definície sú bylinožravcami aj rastlinné parazity, čiže mnohé huby, niektoré baktérie, mnohé zvieratá, 1 % kvitnúcich rastlín a niektoré prvoky (či už sa živia živými rastlinami, mŕtvymi alebo len získavajú živiny z iných živých rastlín).
V užšom slova zmysle ide o zviera kŕmiace sa rastlinnou potravou. Hoci je niekedy používaný aj termín „vegetarián“, tento termín je vyhradený na pomenovanie ľudí, ktorí nechcú jesť mäso, na rozdiel od zvierat, ktoré jesť mäso nedokážu.
Pojem "bylinožravec" je mierne zavádzajúci, pretože navodzuje dojem, že bylinožravce sa živia len bylinami, tzn. nedrevnatými cievnatými rastlinami. V skutočnosti sa ale pojem bylinožravec vzťahuje aj na konzumentov častí stromov, plodov a semien, rias, koreňov a pod.
V bunkovej stene rastlín sa nachádza celulóza, ktorú živočíchy nedokážu stráviť. Pre lepšie energetické využitie rastlinnej potravy preto niektoré bylinožravce žijú v symbióze s mikroorganizmami, ktoré v ich tráviacom trakte rozkladajú celulózu na jednoduchšie látky. Známa je najmä symbióza prežúvavcov s mikroorganizmami žijúcimi v ich bachore. Tráviaca sústava bylinožravcov je tiež vo všeobecnosti dlhšia ako u mäsožravcov.
V potravinovom reťazci na bylinožravce nadvätujú predátory 1. rádu.

Adaptácie rastlín

Bylinožravce málokedy skonzumujú celú rastlinu. Väčšinou sú obmedzené na jej nadzemnú časť aj to nie celú. Často spásané druhy rastlín, napríklad z čeľade lipnicovité (Poaceae) sú preto adaptované tak, že ich rastová zóna sa nachádza na povrchu pôdy a nie na vrchole stonky, ako u väčšiny rastlín. Odhryznutím rastového vrcholu - púčika by totiž živočích zamedzil jej ďalší rast. Vo všeobecnosti pomáha rastlinám vyrovnať sa poškodeniu, ktoré spôsobily bylinožravce, ich vysoká regeneračná schopnosť. Iné rastliny sa proti konzumácii bránia toxickými látkami, pŕhlivými trichómami, pichliačmi, alebo nepríjemnou chuťou.
Niektoré rastliny, resp. ich plody sú však priamo prispôsobené na konzumáciu, na ktorú tiež navádzajú živočíchy svojou farbou. Živočích skonzumuje plod, ale semeno nepoškodené prejde jeho tráviacim traktom a dostane sa do pôdy na mieste často vzdialenom od materskej rastliny. V týchto prípadoch bylinožravé živočíchy pomáhajú šíreniu rastlín (zoochória).
Izotop

Izotopy (z gréckej predpony iso- (rovnaké-) a topos (miesto) ) istého chemického prvku sú atómy tohto prvku s rovnakými protónovými číslami, ale s rôznymi počtami neutrónov (teda s rôznymi nukleónovými číslami). 
Izotopy toho istého prvku majú prakticky rovnaké chemické vlastnosti; hlavný rozdiel je v tom, že ťažšie izotopy reagujú trocha pomalšie. Tento efekt je najvýraznejší pri izotopoch vodíka - deutéria a trícia. Pri ťažších prvkoch s väčším počtom nukleónov je relatívny rozdiel omnoho menší a jeho vplyv zvyčajne zanedbateľný.
Fyzikálne vlastnosti izotopov sú podobné. Rozdiel je, okrem ich hmotnosti a teda hustoty ich zlúčenín, ich stálosť. Niektoré izotopy (vzďaľujúce sa od ideálneho stredného pomeru počtu neutrónov a protónov na ktorúkoľvek stranu) totiž nie sú stabilné a podliehajú rádioaktívnemu rozpadu.
Meranie hmotnosti izotopov sa robí pomocou hmotnostného spektrografu.
Kostol svätého Ladislava (Spišský Štvrtok)

Charakteristika

Je to katolícky, minoritský, kláštorný a gotický kostol s románskymi prvkami z 13. storočia, zbarokizovaný v roku 1693 a 1747. K južnej strane lode bola pribudovaná kaplnka Zápoľskovcov.
Kostol bol reštaurovaný podľa návrhu architekta L. Steinhausza v roku 1899 až 1901.
Je jednoloďový, s rovným uzáverom presbytéria. Na severnej strane je pristavaná sakristia a predstavaná veža. Štvorcové presbytérium a sakristia sú preklenuté krížovou rebrovou klenbou, loď valenou klenbou s lunetami. Fasády kostola sú hladké, veža v hornej časti má združené románske okná a je zakončená pseudogotickým ihlancom so štyrmi štíhlymi vežičkami z doby regotizácie z konca 19. storočia.

Interiér

Hlavný oltár sv. Ladislava je barokový z roku 1704, ambitový so stĺpovou a pilastrovou architektúrou, redukovaný nadstavcom a sochami, obrazom a akantovou ornamentikou (postranné dvere s obrazmi štyroch evanjelistov sú novšie).
Bočné oltáre, pendanty, sú barokové z prvej polovice 18. stor., nadstavcového typu so stĺpcovou architektúrou, uprostred sú obrazy nad sebou. Po stranách ústredného obrazu sú barokové plastiky. Pod chórom je oltár Ukrižovania, barokový z druhej polovice 18. storočia. Kazateľnica je baroková, z polovice 18. storočia, podstavec tvorí karyatída, socha anjela. Po obvode rečnišťa sú točité stĺpiky a sochy štyroch evanjelistov, na baldachýne volúty so sochami anjelov, na zábradlí schodišťa vo výplniach akantové ornamenty. Krstiteľnica je ranogotická, kamenná, z čias stavby kostola, t. j. z 13. storočia. Na čelnej stene lode nad triumfálnym oblúkom je socha Immaculaty v glorii. Socha je baroková, zo začiatku 18. storočia. V kostole je ďalej socha Panny Márie, rustikálna, baroková, z konca 18. storočia.
Lavice sú rokokové, na bočniciach s rokajovou ornamentikou z 18. storočia. V sakristii je barokový relikviár (pozlátené striebro s ružicovou ornamentikou z polovice 18. storočia), barokový krucifix (polychrómovaná drevorezba zo začiatku 18. storočia), barokový reliéf Ježiša pod krížom z polovice 18. storočia, baroková socha sv. Jána evanjelistu (z Kalvárie; polychrómovaná drevorezba z polovice 18. storočia).
Z pôvodného zariadenia kostola sa gotický krídlový oltár sv. Kataríny Alexandrijskej z čias okolo roku 1490 nachádza od roku 1806 v katolíckom kostole v Turanoch.