Vyšný Komárnik

Polohopis

Obec leží v severnej časti Nízkych Beskýd, najzápadnejšej časti Laboreckej vrchoviny v malej kotline pramennej oblasti rieky Ladomirky pri štátnej hranici s Poľskom. V katastri je dukliansky priesmyk, ktorý patrí k najnižším prielazom cez pohraničný chrbát Nízkych Beskýd, s nadmorskou výškou 502 m n. m. Členitý povrch katastra tvoria flyšové vrstvy s výskytmi nafty, ktorá sa tu v minulosti pokusne ťažila. V oblasti obce je súvislý les s porastom buka, jedle a brezy. V chotári obce sa nachádzajú mokrade o rozlohe 10 000 m² v oblasti Salašiska.
Obec patrila do Šarišskej župy a okresu Svidník, Po vzniku ČSR do Prešovského kraja a do Svidníckeho okresu. Vznikom Východoslovenského kraja v roku 1960 bola jeho súčasťou a patrila do okresu Bardejov a od roku 1968 znova do Svidníckeho okresu. Po vzniku samostatného Slovenska v roku 1993 a novom územnosprávnom členení v roku 1996 bola začlenená do Prešovského kraja a okresu Svidník.

Vodné toky

Cez obec preteká potok Ladomirka. Ladomirka je ľavostranný prítok Ondavy s dĺžkou približne 22 km. Pramení vo Svidníckom sedle vo výške 455 m n. m., tesne pri hranici s Poľskom. Po Nižný Komárnik je napájaná štyrmi krátkymi ľavostrannými prítokmi. Najdlhší 1 km je asi Dlhonec. Z pravej strany ju napájajú dva prítoky.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o Vyšnom Komárniku pochádza z roku 1600, kde je obec uvádzaná pod názvom Fölsö Komornik, v roku 1618 pod názvom Felso Komarnik, v roku 1773 Felső-Komárnyik, Felső-Komarnyik, Wissny Komarnik, 1786 Felschő-Komarnyik, 1808 Felső-Komárnik, Horní Komárnik, 1863 – 1882 Felsőkomárnik, 1888 – 1902 Felsőkomarnik, 1907 – 1913 Felsőkomárnok, 1920 Vyšný Komárnik, 1927 – 1965 Vyšný Komárnik, Vyšnyj Komarnik, od roku 1965 – Vyšný Komárnik.

Erb

Erb obce je podľa odtlačkov pečatidiel z roku 1788 a 1868.
V červenom štíte zo strieborného vŕšku vyrastá zlatý latinský kríž, po jeho bokoch stoja dvaja ozbrojení rytieri so striebornými mečmi a v strieborných brneniach.
Autorom erbu je Jozef Novák a Ladislav Čisárik a bol prijatý na obecnom zasadnutí 15. júla 2003. Erb obce je zapísaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod poradovým číslom V-201/2003.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov vo farbe červená, biela, žltá a biela. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Dejiny

Obec Vyšný Komárnik založili v rokoch 1573 až 1600. Patrila k panstvu Makovica. Roku 1713 – 1714 bola spustošená a opustená v dôsledku predchádzajúcich útokov poľských ozbrojených skupín.
V roku 1713 – 1714 obec mala 25 domov a 164 obyvateľov, v roku 1828 34 domov a 262 obyvateľov, v roku 1940 v obci bolo 35 domov v ktorých žilo 164 obyvateľov, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom. V polovice 19. storočia obec postihlo vysťahovalectvo.
V roku 1715 – 1720 pre zlé hospodárske podmienky sa obec vyľudnila. Jej obyvatelia odišli za možnosťami obživy do úrodnejších južnejších krajov, kde bol po odchode Turkov nedostatok pracovných síl. Roku 1865 bola tu v prevádzke parná píla, ktorá pôsobila až do prvej svetovej vojny, keď bola zničená. Vojenské operácie rakúsko-uhorskej armády neuchránili obydlia obyvateľov obce, ktoré ľahli popolom. Taktiež bola úplne zničená i drevená cerkva z roku 1700, ktorá dnes by určite patrila medzi historické skvosty sakrálnej architektúry.
Za prvej ČSR obyvatelia pracovali v lesoch a bolo tiež značné vysťahovalectvo.
Počas druhej 2. svetovej vojny a Karpatsko-duklianskej operácie obec bola prvou obcou na území ČSR, ktorú 6. októbra oslobodili jednotky 1. čs. armádneho zboru. V jej priebehu obec bola celkom zničená.
Obec bola vyznamenaná štátnym vyznamenaním Československej republiky Radom Červenej hviezdy. Časť obyvateľstva pracuje v lesnom hospodárstva a v priemyselných podnikoch v Košiciach a vo Svidníku. Pôdu obrábajú súkromne hospodáriaci roľníci

Obyvateľstvo

V roku 1869 obec mala 162 obyvateľov, v roku 1880 – 195 obyvateľov, v roku 1890 – 189 obyvateľov, v roku 1900 – 212 obyvateľov, v roku 1910 – 194 obyvateľov, v roku 1921 –175 obyvateľov, v roku 1930 – 192 obyvateľov, v roku 1940 – 164 obyvateľov, v roku 1948 – 165 obyvateľov, v roku 1961 – 173 obyvateľov a v roku 1970 – 137 obyvateľov.

Stavby

Drevená cerkov z roku 1924 bola postavená na mieste staršej drevenej cerkvi z roku 1700, zničenej v prvej svetovej vojne.
Cerkva je zasvätená byzantským svätcom, bratom liečiteľom Kozmovi a Damiánovi. Má veľkú predsieň s hranolovou vežou z exteriéru chránenou vertikálnymi doskami. Vo veži sú umiestnené štyri zvony. Jednotlivé ikony sú súčasťou liturgie východnej cirkvi.
Stavba chrámu je zrubovej konštrukcie, veža stĺpovej konštrukcie. Postavená je na nízkom kamennom základe. Chrám je trojdielny, trojpriestorový, trojvežový s troma kovovými krížmi. Vchod je zo západnej strany cez predsieň. Chýba v ňom chór. Čo sa týka pôdorysu najširšia je chrámová loď. Zaujímavosťou tohto chrámu sú vysoké okná vo svätyni a chrámovej lodi.
Ikonostas má štvorradovú architektúru, na štyroch poschodiach. Ikony sú novšie, zrejme z čias výstavby tohto druhého chrámu. Celý ikonostas bol obnovený v roku 2006.