google/wiki40b huggingface dataset:
Paralympijské hry

Paralympijské hry (v minulosti Paraolympijské hry) je viacšportová udalosť určená pre športovcov s trvalým telesným, mentálnym a senzorickým zdravotným postihnutím. Týka sa športovcov so zdravotným postihnutím pohybu, amputáciami, oslepnutím a s mozgovou obrnou. Paralympijské hry sa konajú raz za štyri roky vždy po olympijských hrách a riadi ich Medzinárodný paralympijský výbor. Na Slovensku zastrešuje aktivity súvisiace s nomináciou na paralympiádu Slovenský paralympijský výbor.
Paraolympijské hry sa niekedy zamieňajú so Svetovými hrami špeciálnych olympiád, ktoré sú však určené pre ľudí s duševným postihnutím. Rekord v počte získaných medailí na paraolympiádach drží Ragnhild Myklebustová z Nórska, ktorá na zimných paralympijských hrách 1988, 1992, 1994 a 2002 získala v severskom lyžovaní dohromady 22 medailí, z ktorých 17 bolo zlatých.

Názov

Pôvodne sa používal názov Paraolympijské hry. Medzinárodný olympijský výbor však požadoval používať slová olympiáda, olympijský iba v súvislosti s olympijskými hrami.
Medzi ďalšie názvy patrí: paraolympiáda, paralympijské hry, paralympiáda; na Slovensku je kodifikovaný tvar s -o-, v kruhoch zdravotne postihnutých športovcov sa používa nespisovný, slovenskej lexikológii nezodpovedajúci tvar bez –o-. Slovenský paralympijský výbor v čase svojho vzniku svoj názov odvodil z názvu International Paralympic Committee - (Medzinárodného paraolympijského výboru).
Daniel Hadik

Životopis

Vzdelával sa na viacerých miestach na Slov., roku 1616 študoval v Prahe, potom vo Wittenbergu. Od roku 1619 rektor gymnázia v Trenčíne, roku 1622 evanjelický farár v Modre, roku 1624 v Modrovej, roku 1626 v Liptovskej Teplej, v Banskej Bystrici-Radvani (1630-1660?, 1659). Počas pastorizácie v Banskej Bystrici-Radvani mal spory s cirk. i svetskou vrchnosťou, najmä pre údajné porušovanie náboženských i morálnych zásad. Na univerzite vo Wittenbergu dišputoval z logiky.
Comps (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 1,66 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Medveď ušatý

Opis

Dospelý samec váži od 110 do 150 kg, pričom samica od 65 do 100 kg. Dĺžka jeho tela sa pohybuje od 130 až do 190 cm. Dožíva sa až 25 rokov. Od ostatných medveďov sa medveď ušatý líši štíhlejšou tlamou, čierne sfarbenou srsťou a predovšetkým bielou škvrnou do tvaru „V“ či „Y“ umiestnenou na hrudi. Dlhšia srsť na lopatkách a po stranách krku vytvára dojem límca. Samci sú približne o 20 % väčší než samice. Majú skvelý čuch, ale zrak a sluch nie je tak dobre vyvinutý, ako možno poznať aj podľa ich dlhého rypáku, drobných očí a stredne veľkých guľatých uší. Ich pevné a dlhé laby majú vyzbrojené dlhými a nezatiahnutelnými pazúrmi.

Výskyt

Obýva strednú, južnú, východnú a juhovýchodnú Áziu. Žije hlavne v tropických a subtropických lesoch. Preferuje hornaté územia, odkiaľ v letnom období vystupuje do výšok 3 500 – 3 700 m n. m.. S blížiacou sa zimou schádza nižšie do údolí. Pre početnosť výskytu medveďa ušatého je najväčšia hrozba miznutie vhodného prostredia a predovšetkým zväčšujúci sa dopyt po jeho žlči.

Správanie

Chôdza je pomalšia a ostražitejšia. Pri chôdzi sa dotýkajú zeme ako človek teda piatimi prstami a pätou (sú ploskochodci), ale v nebezpečenstve dokážu behať a šplhať veľmi rýchlo a obratne. Dospelí jedinci trávia viac než polovicu svojho života na stromoch, kde získavajú potravu. Žijú samotársky, okrem obdobia párenia. Chovajú sa mierumilovne a vyhýbajú sa konfrontácii s človekom. Ak je vyrušený zo zimného spánku, svojho narušiteľa môže napadnúť. Na územiach, ktoré sú kvôli rozvoju poľnohospodárstva takmer odlesnené preniká za potravou až na kukuričné a obilné polia a stáva sa, že pri tomto hone za potravou dôjde k usmrteniu človeka.

Potrava

Potrava medveďa ušatého v prírode sa skladá hlavne z korienkov, žaluďov, bukvíc, orechov, bobuľovitého ovocia, bambusových výhonkov a listov, tráv a iných bylín. Je takmer úplný vegetarián, občas žerie aj med, larvy, mravce a iný hmyz. Niekedy sa chodí najesť na pole.

Rozmnožovanie

U samíc začína pohlavný život v druhom až treťom roku. Gravidita trvá 6 – 8 mesiacov, potom v zimnom brlohu vrhá 1 – 3 mláďatá - zvyčajne sú to 2. Mláďatá sú po narodení slepé a holé. Z nory odchádzajú spoločne s matkou. V jej blízkosti prebývajú minimálne dva roky po narodení.

Ohrozenie

Medveď ušatý je lovený pre niektoré časti jeho tela a to najmä žlčník. Žlč medveďa ušatého je považovaná za liečivú a je po stáročia využívaná k liečbe, ktorá sa stále používa v tradičnom ázijskom lekárstve a v ázijskej kuchyni. Jedince tohto druhu sú chované na farmách, kde je im žlč veľmi bolestivo odoberaná a to pri plnom vedomí. Odhaduje sa, že v Číne je takto zneužívaných viac než 9 000 zvierat.
Neuville-en-Ferrain

Poloha

Obec má rozlohu 6,18 km². Najvyšší bod je položený 52 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 953 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Margaret Mitchellová

Životopis

Margaret Mitchellová sa narodila v Atlante ako dcéra Marie Isabelle Stephensovej a právnika Eugena Muse Mitchella. Mala prezývku Peggy.
Po dokončení štúdia prevzala po predčasnej smrti matky v roku 1918 vedenie domácnosti a začala písať pre Atlanta Journal stĺpik v nedeľňajšom vydaní.
2. septembra 1922 sa vydala za Mitchella Berriena, ale manželstvo bolo rozvedené v roku 1924. 4. júla 1925 sa vydala za Johna Marsha.
Mitchellová začala písať román Odviate vetrom v roku 1926, keď bola pripútaná kvôli zraneniu a artritíde dlhší čas v posteli. Jej manžel, John Marsh, jej kúpil použitý písací stroj Remington, na ktorom ďalších desať rokov písala viac než 1000 stránkovú knihu.
Román bol vydaný 30. júla 1936. V tom istom roku predala Mitchellová filmové práva na svoju knihu za 50 000 dolárov producentovi Davidovi O. Selznickovi.
Od roku 1940 pracovala výhradne pre dobročinné účely. Okrem iného sponzorovala lekárske vzdelávanie znevýhodnených vysokoškolákov, bola zapojená do afroamerického hnutia za práva a vzdelávanie černochov v Atlante a pomáhala počas druhej svetovej vojny v rôznych nemocniciach.
11. augusta 1949 bola zrazená pri prechode na Peachtree Street opitým vodičom taxi. Jej zranenia boli natoľko vážne, že sa nikdy neprebudila z kómy. Margaret Mitchellová zomrela 16. augusta 1949 v Grady Hospital a je pochovaná na Oakland Cemetery v Atlante.
V roku 1989 sa stal jej dom v Atlante oficiálne symbolom mesta a v roku 1997 bol sprístupnený verejnosti ako múzeum.
Cannelle (Corse-du-Sud)

Poloha

Obec má rozlohu 3,41 km². Najvyšší bod je položený 832 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meňavkovce (Testacea)

Meňavkovce (lat. Testacea, Thekamoebae, Thecamoeba) bol v starších systémoch veľký taxón (obyčajne hodnotený ako trieda alebo rad) koreňonožcov.

Charakteristika

Testacea je skupina sladkovodných koreňonožcov, vytvárajúcich schránku, a to chitinóznu  alebo  pseudochitinóznu. Samotný organizmus je k schránke upevnený  špeciálnymi panôžkami nazývanými epipódie. Testacea sa vyskytujú vo všetkých druhoch vodných biotopov vrátane pôdy, machov, hrabanky a pod.
Vlajka štátu Aljaška

Opis

Vlajka Aljašky má modrý obdlžníkový list so zlatým súhvezdím Veľký voz v žrďovej a strednej časti a zlatou Severkou v hornom cípe vlajky. Modrá farba symbolizuje nebo, more a horské jazerá. Severka polohu štátu.

Autor

Autorom vlajky bol v roku 1927 trinásťročný chlapec Benny Benson. Narodil sa v dedine Chignik, potom vyrastal v meste Seward. V trinástich rokoch sa prihlásil so svojim návrhom do sútaže o vlajku Aljašky a zvíťazil. Za víťazný návrh vlajky dostal 1000 dolárov na školu, hodinky a výlet do Washingtonu DC.

Pieseň

Jedným z ďalších symbolov Aljašky súvisiacim s vlajkou je štátna pieseň "Alaska's Flag" (Aljašská vlajka), ktorú vytvorili Marie Drake a Elinor Dusenbury.

Text

Eight stars of gold on a field of blue,

Alaska's flag, may it mean to you,

The blue of the sea, the evening sky,

The mountain lakes and the flowers nearby,
The gold of the early sourdough's dreams,

The precious gold of the hills and streams,

The brilliant stars in the northern sky,

The "Bear," the "Dipper," and shining high,
The great North Star with its steady light,

O'er land and sea a beacon bright,

Alaska's flag to Alaskans dear,

The simple flag of a last frontier.
Dubodiel

Dejiny

Starší názov obce v maďarčine znel Trencséntölgyes. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1439.

Pamiatky

V obci je rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Sviatosti Oltárnej z roku 1923 a kaplnka Panny Márie Lurdskej.
V oblasti kóty 396 m n. m. severne od obce ležia pozostatky staršieho hradiska so zachovanými obrannými valmi.
Fessy

Poloha

Obec má rozlohu 8,53 km². Najvyšší bod je položený 1 297 m n. m. a najnižší bod 475 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 767 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Artemision (mys)

Artemision (novogr. Aρτεμίσιο – Artemisio, lat. Artemisium) je mys v na severe ostrova Eubója v Grécku.
Mys je pomenovaný podľa Artemidinho chrámu ktorý tu stál v minulosti. Pri myse sa roku 480 pred Kr. odohrala bitka pri Artemisione.
Montrevel (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 705 m n. m. a najnižší bod 441 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 467 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vasvársky obvod

Vasvársky obvod (maď. Vasvári kistérség) je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Vasvár.
Lastours

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 167 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Folke Bernadotte

Životopis

Bol synom švédskeho princa Oscara Carla Augusta (* 1859 – † 1953), ktorý bol synom kráľa Oskara II., a jeho manželky Ebby Munck af Fulkila (* 1858 – † 1946). Jeho manželkou bola Američanka Estelle Manville (* 1904 – † 1984).
V roku 1945 vyjednával s Heinrichom Himmlerom prepustenie 21 000 väzňov z nemeckých koncentračných táborov.
Od roku 1943 bol viceprezidentom  a od roku 1946 prezidentom švédskeho Červeného kríža.
Bernadotteho zavraždili radikálni sionisti z izraelskej teroristickej skupiny Lechi počas jeho služby v Palestíne, kde pôsobil ako vyjednávač Organizácie spojených národov.
Dompierre-en-Morvan

Poloha

Obec má rozlohu 15,01 km². Najvyšší bod je položený 438 m n. m. a najnižší bod 323 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 225 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oursbelille

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 220 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dejiny vedy

Dejiny vedy sú dejiny vývoja vedy a vedeckého myslenia, resp. oblasť historickej vedy, ktorá má túto problematiku za predmet svojho výskumu.

Veda v 18. storočí

Veda 18. storočia je ucelený obraz sveta, ktorého základným, zjednocujúcim jadrom je jednoznačné, absolútnu úplnosť si nárokujúce vysvetlenie všetkých prírodných javov pohybom a vzájomným pôsobením diskrétnych telies, čo sa vyjadruje diferenciálnymi pohybovými rovnicami (ich základom je druhý Newtonov zákon) a rovnicami poľa (ich prototypom je zákon gravitácie).
Pre koncepcie 18. storočia je typická myšlienka jednoznačnosti, strohej a prísnej závislosti jedných javov od druhých.
Veda 18. storočia vtesnala všetky javy do príčinnoo-účinkovych reťazcov, čím ich vytřhala zo všeobecnej a nekonečnej kozmickej súvislosti. Zaujímala sa o - povedané so Schillerom - pozdĺžne súvislosti a zanedbala nespočetné priečne súvislosti, ktoré narúšajú a komplikujú jednoduchú závislosť. Veda postupne zistila existenciu aj týchto priečnych súvislostí, ale usilovala sa ich rozložiť na jednoduché pozdĺžne súvislosti.
Obrovský vplyv na vedu 18. stor. mala predstava o stálej závislosti dvoch veličín, ktorá sa zachováva pri ich nekonečnom narastaní alebo ubúdaní.
Všeobecným pozadím všetkých vedeckých úvah v 18. storočí bola myšlienka univerzálneho mechanistického determinizmu, ktorá vyvrcholila v úsilí nájsť jedinú sústavu rovníc jednoznačne determinujúcich správanie každej čiastočky vesmíru. Pred fyzikou 18. storočia si boli všetky sféry skutočnosti rovné, všetky sa dali pochopiť ako pohyb pevných telies v absolútnom priestore.

Veda 19. storočia

Veda 19. storočia sa vyznačuje myšlienkami neredukovateľnosti zložitých procesov na pohyb a vzájomné pôsobenie častíc a neoddeliteľnosti zložitých procesov od pohybu a vzájomného pôsobenia castíc, ktoré sú opísané klasickými rovnicami. Veda 19. stor. sa vyznačuje koncepciou zložitého, rôznorodého sveta s kvalitatívne odlišnými formami pohybu. V teóriách vedy 18. stor. jestvovali vnútorné apórie, ktoré sa dali prekonať len predpokladaním zložitejších procesov, neredukovateľných na mechaniku.
Vo vede 19. storočia sa presadzuje koncepcia zložitého, rôznorodého sveta s kvalitatívne odlišnými formami pohybu.
V 19. storočí sa veda postupne rozchádza s myšlienkou univerzálnej zákonitosti (ako ju vyznávala veda 18. st.), ktorá by jednoznačne určovala všetko prírodné a spoločenské dianie. Postupne sa presadzuje myšlienka hierarchie navzájom neredukovateľnych zákonitostí. Do popredia preniká myšlienka špecifickosti jednotlivých sfér skutočnosti. Vo fyzike sa stretávame s myšlienkou obmedzenej platnosti jednotlivých zákonov, ako aj so skúmaním nevratných procesov. V biológii sa objavuje empiricky interpretovateľný pojem vývoja. V úvahách o spoločenských útvaroch sa objavuje myšlienka historizmu, ktorá sa postupne stane jednou z dominánt v skúmaní spoločnosti, kultúry a človeka.
Solar Star

Solar Star je 579 megawattová (AC) fotovoltaická elektráreň pri Rosamonde v Kalifornii. Po dokončení v júni 2015 je v súčasnosti najväčšou solárnou elektrárňou podľa inštalovanej kapacity. Používa 1,7 milióna solárnych panelov, vyrobených firmou SunPower a rozložených na viac než 13 km².

Technológia

V porovnaní s ostatnými fotovoltaickými elektrárňami podobnej veľkosti používa Solar Star menší počet (1,7 mil) panelov s vysokou efektívnosťou namontovaných na nosičoch s jednou osou, ktoré sa otáčajú za slnkom.
Anomalocaris

Anomalocaris (Whiteaves, 1892) je vyhynutý rod dravých živočíchov, z obdobia kambria.

Opis

Dosahoval dĺžku 60 – 90 cm. Mal dve dlhé chápadlá, ktorými si podával korisť k ústam. Mal dve výrazné oči. Na spodnej strane hlavy mal ústny otvor s čeľusťami. Zadnú časť tela tvorili laloky, ktoré mu slúžili na plávanie.
Lovil pravdepodobne drobné článkonožce, ako boli trilobity (na niektorých skamenelinách sa našli známky poškodenia, ktoré mohol zapríčiniť). Fosílne pozostatky tohto tvora boli objavené v burgeských vrstvách (Skalnaté vrchy). Výskyt týchto skamenelín je častý a je to najväčší živočích objavený v tejto lokalite. Neskôr boli nájdené aj ostatné druhy na miestach v Grónsku, Číne aj v Austrálii.
Cilaos

Polohopis

Cilaos má rozlohu 84,4 km².

Obyvateľstvo

Cilaos má 5989 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sojuz T-3

Priebeh letu

Hlavnou úlohou letu bolo dôkladne vyskúšať nový druh kozmickej lode. A tiež vykonať niektoré potrebné opravy na stanici, ktorá mala za sebou cez tri roky prevádzky vo vesmíre.

Štart

Loď odštartovala 27. novembra 1980 popoludní SEČ z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz-U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na obežnú dráhu 255 – 260 km s periódou obehu okolo planéty za 89 minút. Bez problémov fungoval aj zapnutý systém automatického približovania, oproti Sojuzu T-2 bol ponechaný v činnosti až do úplného (automatického) pripojenia k stanici.

Práca na stanici

V čase svojho príletu bola u zadného uzla stále pripojená nákladná loď Progress 11, predchádzajúca stála posádka už pred mesiacom odletela v Sojuze 37. Kozmonauti zo Sojuzu T-3 najskôr vyložili náklad zo zásobovacej lode, potom sa venovali opravám celého radu systémov stanice, ktoré mali za sebou termín plánovanej životnosti. Vymenili množstvo konštrukčných prvkov (napr. potrubie, čerpadlá). Okrem týchto údržbárskych činností sa venovali aj vedeckým experimentom (napr. Gologramma). Potom pomocou motora svojej lodi celý komplex zdvihli na vyššiu obežnú dráhu (290 – 370 km, s periódou obehu 91 minút). Vplyvom zemskej príťažlivosti totiž klesal denne o sto metrov. Dňa 9. decembra 1980 sa oddelil nepotrebný Progress 11 a neskôr zanikol v atmosfére.

Odlet domov

Deň po oddelení nákladnej lode celá trojica nastúpila ráno do svojej lode a od stanice sa oddelila. Od lode sa odpojila už nepotrebná orbitálna sekcia (neskôr zanikla v atmosfére) a po dvoch hodinách začala zostupovať k Zemi kabína s posádkou. Pomocou padákového systému a motorov pristála dňa 10. decembra 1980 asi 130 km od Džezkazganu na území Kazachstanu. Vo vesmíre strávila trojica kozmonautov 12 dní.
Stanica Saľut 6 zostala na obežnej dráhe Zeme bez posádky. Piata základná posádka priletela v Sojuze T-4 až v marci 1981.

Konštrukcia Sojuzu

Oproti predchádzajúcemu typu Sojuzu bol nový síce vonkajšími rozmermi i tvarom rovnaký, ale vnútro bolo zmenené. Vďaka vývoju mikroelektroniky boli inštalované nové typy počítačov i obrazoviek, zmodernizované boli aj ich programy (orientácia, stabilizácia, manévrovacie schopnosti). Bol dodaný nový typ ľahších nádrží pre pohonné hmoty. Zníženie hmotnosti potom umožnilo namontovať tretie kreslo kozmonauta. Boli inštalované aj slnečné batérie. Hmotnosť lode bola 6 850 kg.
Dĺžka lode bola 6,98 m, priemer 2,72 m. Pozostávala z troch častí: SA – návratový modul,
BO – obytná sekcia a PAO – prístrojová sekcia. Aj tento typ lode bol vybavený brzdiacimi motormi a padákovým systémom.
Monický potok

Monický potok je potok v Cerovej vrchovine, v južnej časti okresu Lučenec. Je to pravostranný prítok Beliny a má dĺžku 5,4 km.

Prameň

Pramení v podcelku Hajnáčska vrchovina v nadmorskej výške približne 500 m n. m.
Benedikt Niese

Životopis

Bol synom Emila Augusta Nieseho (1816 – 1869), pastora v dánskom Burgu auf Fehmarn a neskôr riaditeľa seminára v Eckernförde. Jeho matka bola Benedicte Marie Nieseová rodená Matthiessenová. Spisovateľka Charlotte Nieseová bola jeho sestra.
Po štúdiu histórie a klasickej filológie v Kieli a Bonne, promoval v roku 1872 v Kieli. V roku 1876 habilitoval v Göttingene a stal sa mimoriadnym, v roku 1880 riadnym, profesorom dejín a klasickej filológie v Marburgu. V roku 1881 sa stal profesorom filológie vo Vroclavi, ale roku 1885 po odchode Eugena Bormanna sa do Marburgu vrátil. Tu sa v roku 1890 stal dekanom filozofickej fakulty a v roku 1901 rektorom. Od roku 1899 bol riadnym členom Nemeckého archeologického inštitútu. Na sklonku života pôsobil na hallskej univerzite.
Pri svojej vedeckej práci sa zaoberal filologickými témami (Homér, Flavius Iosephus), ale aj gréckymi a rímskymi dejinami. V Handbuch der Altertumswissenschaft spracoval Pöhlmannovo dielo Grundriss der römischen Geschichte.
Pelikán (rod)

Pelikán (lat. Pelecanus) je rod vtákov z čeľade pelikánovité (Pelecanidae).

Charakteristika

Sú to veľké rybožravé vodné vtáky. Žijú v teplých oblastiach celého sveta. Majú krátke nohy, plávaciu blanu medzi všetkými štyrmi prstami a mohutný podberákovitý zobák s veľkým vrecom na dolnej čeľusti, ktorým chytajú ryby. Ťažko chodia po zemi a ťažko vzlietavajú, ale už raz vo vzduchu lietajú elegantne.
Beautor

Polohopis

Beautor má rozlohu 7,44 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Beautor má 2647 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kormorán veľký

Opis

Kormorán veľký má štíhle telo hydrodynamického tvaru, ohybný hadovitý krk a pevný hákovitý zobák, ktorým ľahko zachytí klzkú korisť. Aj keď kormorán veľký uprednostňuje lov rýb v plytkej vode, za korisťou sa potápa do hĺbky vyše 30 metrov. Pod vodou pláva s krídlami tesne primknutými k telu. Výkonného plavca z neho robia mocné nohy s veľkou plochou plávacích blán.

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 1980 – 1999 bol 50 – 250, zimujúcich jedincov 3 000 – 6 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytoval vykazovali výrazný nárast viac ako o 50 %. Ekosozologický status v roku 1995 R – vzácny. V roku 1998 NE – nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 NE - nehodnotený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2008 – 2012 bol 50 – 100 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2000 – 2012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (1980 – 2012) boli klesajúce. Veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov bola stabilná.  Veľkosť územia na ktorom hniezdil z pohľadu dlhodobého trendu bola stúpajúca. V roku 2014 VU* A2ad; D - zraniteľný. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2013 – 2018 bol 100 – 175 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2008 – 2018) bol stúpajúci. Dlhodobý trend od roku 1980 (1980 – 2018) bol klesajúci.  Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola klesajúca.

Hniezdenie

Kormorán veľký hniezdi v rozmanitých biotopoch, od skalnatých morských útesov cez koruny stromov až po porasty trste. Hniezdi v kolóniách a jednotlivé vtáky sa na rovnaké miesto vracajú hniezdiť po mnoho rokov. Páry sa však spravidla tvoria iba na jedno hniezdenie.

Potrava

Potravou kormorána veľkého sú najmä ryby ale aj mäkkýše, vodný hmyz a obojživelníky.
Saint-André-de-Cruzières

Poloha

Saint-André-de-Cruzières má rozlohu 19,81 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-André-de-Cruzières má 492 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chambon (Indre-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 17,88 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Écorpain

Poloha

Obec má rozlohu 21,26 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 320 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montjay (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 11,03 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE