google/wiki40b huggingface dataset:
Xfce

História

Historia Xfce siaha do roku 1997, keď Olivier Fourdan vytvoril pomocou XForms jednoduchý panel pre FVWM. Vývoj panelu pokračoval a v roku 1998 ho Fourdan vydal spolu s XFWM (Xfce Window Manager). V tejto dobe si Xfce všimlo niekoľko užívateľov, avšak snaha zaradiť projekt pod distribúciu Red Hat sa minula účinku, kvôli obmedzeným licenčným podmienkam XForms. Prelom nastáva v roku 1999 s príchodom Xfce3.0, ktoré je pod licenciou GNU GPL a postavené na knižniciach GTK+. S verziami 4.x (od roku 2003) Xfce prešlo na knižnice GTK2. V súčasnej verzií 4.12 je veľa balíčkov založených na knižnici GTK3. V pripravovanej verzií 4.14 sa plánuje dokončenie portu GTK2+ balíčkov do GTK3.
Lykinos z Élidy

Lykinos (starogr. Λυκῖνος – Lykinos) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v 5. stor. pred Kr.
Lykinos z Élidy bol v Olympii korunovaný vencom za víťazstvo v boxe dorastencov pravdepodobne na 87. hrách v roku 432 pred Kr. Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že sochu élidkeho Lykina videl v posvätnom okrsku olympijskej Altidy. Pausanias o tom uvádza: „Pri Alkainetových synoch stoja dipajský Gnathón z kraja Mainalov a élidský Lykinos. Rovnako aj im bolo dopriate premôcť chlapcov na olympijských hrách v pästnom súboji.“
Korčuľovanie

Korčuľovanie je činnosť, počas ktorej dochádza k pohybu po hladkom povrchu pomocou špeciálnych pomôcok zvaných korčule. Medzi najznámejšie spôsoby korčuľovania patrí korčuľovanie na ľade a inline korčuľovanie na špeciálnom pevnom povrchu ako je asfalt alebo umelý povrch.
Základným princípom korčuľovania je prenášanie váhy tela z jednej nohy na druhú, čím sa uvádza telo do pohybu.

Korčuľovanie na ľade

Korčuľovanie na ľade sa vykonáva pomocou korčúľ, ktoré sú v spodnej časti vybavené špeciálnou úzkou čepeľou. Korčuľovanie je súčasťou rekreačných športov, ale aj profesionálnych ako je ľadový hokej, krasokorčuľovanie alebo rýchlokorčuľovanie.

Korčuľovanie na kolieskových korčuliach

Prvé modely kolieskových korčúľ mali štyri kolieska umiestnené v rohoch podobne ako napr. kolesá v automobile. Neskôr sa vyvinuli korčule na tzv. Inline korčuľovanie (z anglického in line - v rade) s radom štyroch až siedmich koliesok umiestnených za sebou, ktoré svojou popularitou postupne pôvodné stabilné korčule takmer vytlačili.

Korčuľovanie na lyžiach

Bežkárska technika, ktorá je rýchlejšia a zároveň menej náročná ako klasický štýl.
Lexikon für Theologie und Kirche

Lexikon für Theologie und Kirche (dosl.: Lexikón pre teológiu a cirkev; skratka LThK) je katolícka teologická encyklopédia, ktorú vydalo nemecké vydavateľstvo Verlag Herder. Vyšla v troch vydaniach. Vo vedeckých prácach sa naň odkazuje skratkou a číslom vydania.

Prvé vydanie (1930–1938)

LThK vznikol v rokoch 1930–1938 úplným prepracovaním staršieho dvojzväzkového lexikónu, ktorý vyšiel vo Freiburgu v rokoch 1907 a 1912 pod názvom Kirchliches Handlexikon. Vydavateľom oboch lexikónov bol Michael Buchberger.

Druhé vydanie (1957–1968)

Druhé, úplne prepracované vydanie vyšlo v rokoch 1957–1968. Vydavateľmi boli Josef Höfer a Karl Rahner. Pretože v záverečnej fáze vydania došlo v katolíckej cirkvi k zásadnému prelomu v podobe Druhého vatikánskeho koncilu, boli k desiatim zväzkom tohto lexikónu pripojené tri ďalšie zväzky, ktoré obsahovali doslovné znenie koncilných textov v latinčine a nemčine, takže toto vydanie malo spolu (vrátane registra) 14 zväzkov.

Tretie vydanie (1993–2001)

Tretie vydanie vyšlo v rokoch 1993–2001 pod redakčným vedením kardinála Waltera Kaspera, opäť pozostáva z desiatich zväzkov a jedného registra. Obsahuje asi 26 000 článkov na 8292 stranách.
Varennes-en-Argonne (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 11,81 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 652 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mazerolles (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 5,23 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cotignac (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 44,26 km². Najvyšší bod je položený 712 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 257 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kchun-lun

Geografia

K systému Kchun-lun patria aj pohoria Nan-šan, Altyn-tag, Čchi-lien-šan a niekedy sa k nemu zaraďuje aj Kašgarský chrbát z pohoria Pamír. Južný chrbát pohoria tvorí rozvodnicu medzi dvoma najväčšími čínskymi riekami Jang-c’-ťiang a Chuang-che, ktorá v pohorí aj pramení.

Geológia

Horské pásmo Kchun-lun začalo vznikať počas prvohôr, proces vrásnenia pokračoval až do kimerskej fázy alpínskej orogenézy počas vrchného triasu. Pohorie je tvorené prevažne rulami, granitoidmi a kryštalickými bridlicami.

Vulkanizmus

Západný okraj pohoria tvorí skupina približne 70-tich troskových kužeľov trachytického až andezitového zloženia. Ich vek sa odhaduje na pliocén až holocén. Do tejto skupiny patrí aj troskový kužeľ Aši šan, najmladší vulkán Číny. Erupcia tejto sopky bola pozorovaná pracovníkmi na cestnej stavbe 27. mája 1951. Detonácie, emisie popola a blokov hornín boli pozorované niekoľko dní.
Josif Orbeli

Životopis

Syn zo starého šľachtického rodu vyrastal spolu so starším bratom Leonom Orbelim pri Petrohrade. V roku 1914 sa stal univerzitným profesorom. Zaoberal sa predovšetkým históriou Zakaukazska v stredoveku a podnikal vykopávky v Ani a Bagarane. Spolu s Nikolajom Marrom sa zúčastnil prieskumu v tureckom Toprakkale. Ako riaditeľ Ermitáže budoval orientálnu zbierku a riadil múzeum cez zložité obdobie stalinizmu. Založil arménsku akadémiu vied a bol jej prvým prezidentom. V Norimberskom procese vystúpil 65. deň ako svedok zničenia pamiatok Leningradu.
Sologny

Poloha

Obec má rozlohu 10,65 km². Najvyšší bod je položený 602 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 547 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sled (teória grafov)

Sled

Sledom dĺžky n v grafe G nazývame striedavú postupnosť vrcholov  a hrán  grafu  kde hrana  je incidentná s vrcholmi , aj , pričom ak  nie je slučka, tak . Napr. na obrázku v grafe G existuje sled  s dĺžkou .

Ťah

Ťahom v grafe nazývame sled, v ktorom sa každá hrana objavuje najviac raz. Ťah, v ktorom  sa nazýva uzavretý, ináč sa nazýva otvorený. Vyššie uvedený príklad sledu teda nie je ťahom, pretože hrana  sa v ňom objavuje dvakrát. Naproti tomu, ťahom je postupnosť (opäť v grafe G na obrázku)  s dĺžkou , pretože obsahuje navzájom rôzne hrany. V tomto prípade neplatí  teda ide o otvorený ťah. Avšak postupnosť  je uzavretým ťahom s dĺžkou , pretože platí .

Cesta

Sled, v ktorom sa každý vrchol vyskytuje najviac raz, nazývame cestou. Ani jeden z hore uvedených sledov nie je cestou. Cestou v grafe G na obrázku je napr. postupnosť  s dĺžkou . Z definície cesty vypláva, že žiadna cesta neobsahuje tú istú hranu dvakrát, pretože každý vrchol môže byť v ceste obsiahnutý maximálne raz. Cesta je teda sledom, v ktorom je každý vrchol a každá hrana obsiahnutá práve raz.
Popart

Popart alebo pop-art (skratka z angl. popular art - „populárne/ masové umenie“) je dominantný smer výtvarníkov 60. rokov 20. storočia, ovplyvnený populárnou kultúrou a komerčným umením, inšpirujúci sa veľkomestskou kultúrou a jej vizuálnymi prejavmi (fotografia, film, reklama, masmédiá, komiksy).
Popart sa šíril okolo polovice 50. rokov nezávisle z dvoch umeleckých centier – Londýna a New Yorku. Nadviazal na myšlienky dadaizmu. Hnutie je späté predovšetkým s americkým výtvarníkom Andym Warholom, ktorého rodina pochádza zo Slovenska. Medzi jeho dielami nájdeme opakujúce sa rady vyobrazení produktov a osobností, napr. plechovky Campbelovej polievky, fľaše CocaColy, obrazy Marylin Monroe a Elvisa Presleyho realizované technikou sieťotlače. K ďalším predstaviteľom patria J. Johns, C. Oldenburg, T. Wesselman.
Neskôr vzniká aj Op art.
Nikolaj Vasilievič Ogarkov

Život

Narodil sa v obci Molokovo v Tverskej oblasti v rodine ruského roľníka 17. (podľa gregoriánskeho kalendára 30.) októbra 1917. V roku 1938 absolvoval Vojenskú ženíjnu akadémiu V. V. Kujbyševa. Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako brigádny, plukový a neskôr divízny inžinier. Po vojne pôsobil v štábnych funckiách. V roku 1957 vyslaný na štúdium na Vojenskú akadémiu Generálneho štábu, ktorú absolvoval v roku 1959. Následne velil 20. gardovej motostreleckej divízii, ktorá bola umiestnená v rámci skupiny sovietskych vojsk v Nemecku. V rokoch 1968 – 1974 pôsobil ako zástupca náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl ZSSR. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy do ČSSR bol poverený spolu s česko-slovenským generálom A. Muchom riešením obnovenia činnosti ČSĽA. Neskôr od marca 1974 do januára 1977 pôsobil ako zástupca ministra obrany ZSSR. 8. januára 1977 bol zvolený za náčelníka Generálneho štábu ZSSR a zároveň zástupcom ministra obrany. 14. januára 1977 bol povýšený do hodnosti Maršala Sovietskeho zväzu. Bol odporcom sovietskej angažovanosti vo vojne v Afganistane.
Počas vedenia generálneho štábu Ogarkov realizoval niekoľko veľkých vojenských cvičení. Išlo o najväčšie strategické cvičenia a manévre sovietskych ozbrojených síl v ich histórii. Pričom pri nich boli testované všetky zložky vojsk. Najväčším z nich bolo operačno-strategické cvičenie s krycím názvom Zapad-81, ktoré sa konalo v septembri 1981. Svojim rozsahom je porovnateľné iba s hlavnými operáciami sovietskych vojsk počas druhej svetovej vojny. Ako náčelník generálneho štábu venoval tiež veľkú pozornosť riadeniu strategických jadrových zbraní a protiraketovej obrane, v rámci generálneho štábu vytvoril centrum operačno-strategického výskumu.
9. septembra 1983 na tlačovej konferencii informoval verejnosť o zostrelení kórejského dopravného lietadla sovietskymi stíhačkami nad Sachalinom (Let Korean Air 007). Jeho kariéru na poste náčeleníka generálneho štábu ukončil jeho článok v armádnych novinách Krasnaja Zvezda, v ktorom sa vyjadril, že Sovietska armáda je nepripravená na vedenie modernej vojny, kvôli podceneniu vývoja moderných technológii a vojenských postupov a celkovou ignoráciou týchto faktov vedením strany. V roku 1984 bol odvolaný z postu. Naďalej slúžil ako inšpektor ozbrojených síl. Bol posledným veliteľom Varšavskej zmluvy. Neskôr pôsobil ako poradca ministerstva obrany Ruskej federácie. Zomrel v Moskve 23. januára 1994.
Betlehemské svetlo

Betlehemské svetlo je plamienok horiaci  v betlehemskej jaskyni, kde sa podľa tradície narodil Ježiš Kristus. Plameň betlehemského svetla si chodia skauti každoročne odpáliť v predvianočnom období, odkiaľ ho roznášajú do miest a obcí po celej Európe a tiež do niekoľkých amerických krajín. Väčšinou býva najskôr letecky dopravený do Viedne, odkiaľ sa ďalej šíri väčšinou po železnici.

Stredovek (legenda)

Na prelome 11. a 12. storočia turecké kmene Seldžukov okupovali časť Malej Ázie v ktorej sa narodil a zomrel Ježiš Kristus a znemožnili kresťanom navštevovať tieto posvätné miesta. Preto zorganizovali rytieri na výzvu pápeža Urbana II. križiacke výpravy do Palestíny. Oslobodili v najprv Betlehem, kde sa Ježiš Kristus narodil a taktiež Jeruzalem, kde zomrel. Križiaci uskutočnili celkovo 8 výprav, no len jednej sa podarilo dostať až do Jeruzalemu. Jeden mladý križiak sa v tom čase zaprisahal, že ak sa vráti, prinesie do svojho rodného mesta Florencie plamienok ohňa z betlehemskej  baziliky. Máloktorí mu však vtedy verili, lebo z križiackych výprav sa vrátil len málokto. V Palestíne na nich okrem mnohých bitiek a vojnových nebezpečenstiev striehli aj cudzie choroby. Po troch rokoch, tesne pred Vianocami roku 1099 dorazili otrhaní mládenci do Florencie, na ich čele stál jeden nesúci zapálenú sviecu s plameňom. Všetci prisahali, že plamienok je skutočne z Betlehemu a onen mládenec ho niesol v čase i nečase po púšti i mori, len aby splnil svoj sľub. Sviecu umiestnili v kostole, odkiaľ si potom svetlo odpaľovali ostatní obyvatelia. V stredoveku to bol prvý a posledný plameň z Kristovho rodiska.
Échavanne

Poloha

Obec má rozlohu 3,21 km². Najvyšší bod je položený 444 m n. m. a najnižší bod 351 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bučací potok (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je geomorfologická lokalita a komplex starých bukových porastov s javorom horským, zriedkavo aj s jedľou a brestom.
Tuleň obyčajný

Taxonómia

Prvý raz ho v roku 1758 opísal švédsky botanik a zoológ Carl Linné. Tuleň obyčajný má veľa poddruhov. P. vitulina concolor je jeden z piatich poddruhov tuleňa obyčajného, ktorý opísal James Ellsworth De Kay. Ďalším poddruhom je Phoca vitulina mellonae, ktorý opísal Doutt.

Rozšírenie

Tuleň obyčajný obýva pobrežie severného Atlantiku a severného Pacifiku. Jeho globálna populácia má zhruba 400 – 500 tisíc jedincov. Na súši sa plazí po bruchu.

Opis

Váži 55 – 170 kg. Je dlhý 1,4 – 1,9 m. Pod veľkými očami sú tesne pri sebe postavené nozdry v tvare písmena V. Farba tela je variabilná, väčšinou tmavohnedá alebo svetlo sivohnedá s malými škvrnami. Tuleň obyčajný je oportunistický druh a môže tiež spôsobovať problémy v oblastiach rybolovu. Jeho hlavnou potravou sú slede, hlaváče, šťukozubce a tresky, ktoré loví pri ponoroch trvajúcich 3 – 5 minút.

Chov v zoo

Na Slovensku sa chovu tuleňov od roku 2007 ako jediná venuje  Zoologická záhrada Košice. Aktuálne (od. r.2016) zoo chová tuleňov obyčajných (v minulosti tu chovali tulene sivé).
Vakoveverica norfolská

Vakoveverica norfolská (Petaurus norfolcensis) je druh vakoveverice a patrí do taxónu vačkovcov.

Výskyt

Vyskytuje sa vo východnej Austrálií.

Zaujímavosti

Má lietaciu blanu, ktorá sa tiahne od piateho prsta prednej nohy k zadnej nohe. Ako kormidlo jej slúži huňatý chvost, pri ktorom dokáže preplachtiť až 50 metrové vzdialenosti pri premiestňovaní sa medzi stromami alebo pri úniku.
Mestská hromadná doprava vo Zvolene

Mestská hromadná dopravu vo Zvolene je sieť mestskej hromadnej dopravy v meste Zvolen. Spolu 15 autobusových liniek je prevádzkovaných spoločnosťou SAD Zvolen.

História

Mestská hromadná doprava bola vo Zvolene zavedená pravdepodobne v roku 1953, kedy bolo v prevádzke okolo štyroch autobusových liniek. Počet liniek sa neustále zväčšoval až sa napokon v polovici 90. rokov  udiala reorganizácia ako aj v susednej Banskej Bystrici. Stále však v systéme ostalo viac ako 20 liniek z ktorých niektoré premávali len dva-tri krát denne. Každé dva až tri roky sa systém ukrátil o jednu linku a ž sa v roku 2012 prispelo k úplnej reorganizácii z 24 liniek na 15 liniek. Od vtedy sa veľa neudialo. Jediným rozšírením siete bolo v roku 2014 rozšírenie sezónnej linky do Zolnej ktoré však koncom roka zaniklo. V roku 2015 systém prišiel o linku TESCO ktorá mala nízku využiteľnosť.

História

Základom MHD v 70. rokoch sa stali Karosy ŠM 11 ktoré odišli až koncom 80. rokov. Potom ich začali nahrádzať Karosy B 731 a 732, ich dodávky boli  v rokoch 1984-1986 a 1988-1993. Do Zvolena dorazili aj Ikarusy v počte päť kusov - ZV 65-63, ZVA 20-05, ZVA 12-89, ZVA 12-91 a ZVA 20-04. Dodávky boli v rokoch 1988-1989 a držali sa až do roku 2005 kedy boli vyradené z prevádzky. V roku 1990 sa do Zvolena dostali aj dve prímestské Karosy C 744 - ZVA 25-78, ZVA 25-79 taktiež sa držali do roku 2005 ktorý bol posledným rokom kĺbového vozidla v MHD Zvolen. Karosa B 932 sa vo Zvolene objavila koncom roka 2000 a neskôr prišli aj zvyšné tri Karosy, neohriali sa tu príliš dlho a do roku 2007 boli vyradené. Karosa B 952 sa vo Zvolene objavila v počte dvoch kusov v rokoch 2005-2006, prvá bola v roku 2007 preradená späť do Banskej Bystrice. Druhá jazdila od svojho zaradenia na linke TESCO. V roku 2012 sa preradila do MHD Brezno. Ešte dnes nie sú všetky vozidlá vybavené elektronickými transparentmi ale len klasickými tabuľami.

Budúcnosť

V roku 2016 mesto vyhlásilo verejné obstarávanie na nákup 16 nových autobusov s pohonom na LNG ktoré majú nahradiť staré vyše 20 ročné karosy s pohonom na CNG.  
V roku 2018 sa od projektu upustilo a SAD Zvolen preradil 5 vozidiel typu Irisbus Citelis 12M z Banskej Bystrice s rokom výroby 2009 (ZV-162CA, ZV-164CA, ZV-165CA, ZV-167CA a ZV-168CA). Ďalej sem boli preradené tri Karosy B952 s naftovým pohonom pôvodom z Brezna a Banskej Bystrice (ZV-357CE, ZV-710CD a ZV-711CD).
Beta-laktám

Beta-laktámové jadro (β-laktám) alebo penám je laktám s heteroatomickou kruhovou štruktúrou pozostávajúcou z troch atómov uhlíka a jedného atómu dusíka.
Kolačnianska brázda

Polohopis

Územie sa nachádza na severnom okraji pohoria Tribeč a zaberá depresiu v severnej polovici podcelku Rázdiel. Predstavuje depresiu, ktorá vedie od Brodzian v blízkosti Partizánskeho na západe, cez Veľké Uherce a Kolačno v centrálnej časti, po Radobicu na východnom okraji. Kolačniansku brázdu obklopuje v rámci pohoria Skýcovská a Veľkopoľská vrchovina na juhu a dve samostatné časti Kolačnianskej vrchoviny na severe. Severovýchodným smerom nadväzuje Oslianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), východným smerom leží Vysoký Vtáčnik (podcelok Vtáčnika). V západnej časti susedí Podunajská pahorkatina s časťami Tribečské podhorie a Stredonitrianska niva, zasahujúca malou časťou aj v severnej časti. 
Územie patrí do povodia Nitry a najvýznamnejším vodným tokom je Drahožica. Odvodňuje celú strednú časť brázdy a v obci Veľké Uherce priberá Drndavu a Kolačniansky potok. V tejto časti leží Veľkouherecká a Kolačnianska priehrada. Centrálnou časťou cez Veľké Uherce vedie na Skýcov a do Zlatých Moraviec cesta II/511, na ktorú sa pripája III/1764 do Kolačna. Východný okraj obsluhuje III/1795, odbočujúca z cesty II/512 (Oslany – Žarnovica), západnú časť obsluhuje cesta II/593 (Partizánske – Bošany) a z nej vedúce miestne komunikácie.

Chránené územia

Táto časť Tribča leží v Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, pričom vyňaté je územie sídiel s intenzívne poľnohospodársky využívaným okolím. Osobitne chráneným územím je len na západnom okraji ležiaci chránený areál Brodziansky park a juhovýchodne sa nachádzajúca prírodná rezervácia Dobrotínske skaly.

Turizmus

Oblasť Kolačnianskej brázdy patrí medzi turisticky pokojnejšie oblasti. Pohorie Tribeč je známou hubárskou oblasťou a vodné nádrže pri Kolačne a Veľkých Uherciach vyhľadávajú športoví rybári. Cieľom turistov sú najmä susedné lokality (napr. Klížske Hradište či Michalov vrch), no po  žltom chodníku sa dá z Partizánskeho a Kolačna vystúpiť na Osečný vrch (551 m n. m.). Z Brodzian vedie  modro značený chodník cez Veľký Klíž a lokalitu Vrchhora na Michalov vrch (541 m n. m.). Z Veľkých Uheriec vedie  zelená trasa k prírodnej rezervácii Dobrotínske skaly. Z kultúrnych pamiatok zaujmú kaštiele vo Veľkých Uherciach a Brodzanoch, no v najmä v okrajových častiach a blízkom okolí sa nachádzajú aj archeologické náleziska.
Le Lonzac

Poloha

Obec má rozlohu 35,97 km². Najvyšší bod je položený 565 m n. m. a najnižší bod 321 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 782 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guyencourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,2 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bitter

Bitter (v preklade z nem. horký) je horký alkoholický nápoj, ku ktorému tiež patria horké vínne aperitívy či horké likéry, ako sú koreňové a bylinné pálenky. Všetky bittery tak majú spoločnú horkú chuť a priaznivo pôsobia na žalúdok. Tieto alkoholické nápoje sú založené na aromatických látkach väčšinou rastlinného pôvodu, z bylín, semien, koreňov, kôry, dreva či korenia.
Bittery majú svoj pôvod v lekárstve. Pôvodně boli lekárnikmi vyrábané ako prostriedky na zmiernenie zažívacích problémov a až potom sa stali súčasťou nápojovej kultúry.
Fontanès-de-Sault

Poloha

Obec má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 1 600 m n. m. a najnižší bod 660 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rudolf Würsching

Životopis

Spoluzakladateľ a priekopník fotografie v Banskej Bystrici, kde s → K. Strakom otvoril koncom 50. rokov 19. stor. portrétny ateliér, ktorý pracoval pod firmou Straka a Würsching a vyhotovoval aj fotografie krajiny. Z ateliéru pochádza dvojica pozoruhodných panoramatických vedút Banskej Bystrice, vytvorených kolážou dvoch snímok (1860). Roku 1870 si založil v Banskej Bystrici výrobňu pohľadníc s motívmi mesta a krajiny.
Méneslies

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lubina (okres Nové Mesto nad Váhom)

Poloha

Obec Lubina leží na slovensko-moravskom pohraničí - v podjavorinskej oblasti. Je takmer úplne zovretá v horskej doline, ohraničenej hlavným hrebeňom Bielych Karpát zo severu a ich bočnými výbežkami z východu a západu. Na juhovýchode je jej chotár ohraničený Malými Karpatami. Obec je orientovaná severojužným smerom a kopanice sú roztrúsené po svahoch bočných výbežkov. Dominantu tvorí najvyšší vrch chotára a celých Bielych Karpát - Veľká Javorina (970 m n. m.). Najnižšie položené miesto je v dolnej časti obce - 256 m n. m.
Okrem centrálnej obce spadajú do katastra aj desiatky ďalších kopaničiarských usadlostí, ktoré sa ležia hlavne nahor proti smeru toku Kamečnice. Susednými obcami Lubiny sú Stará Turá, Strání - Květná, Moravské Lieskové a Bzince pod Javorinou. Územie je koridorom k najvyššiemu vrcholu Bielych Karpát - k Veľkej Javorine. Južnou časťou katastra prechádza cesta druhej triedy z Nového mesta nad Váhom do Starej Turej, Myjavy a ďalej na Záhorie.

Názov obce

Lubina je odvodený od slovného základu „lub“ vo význame lyko, podkôrna časť listnatého stromu. Pomenovanie osady v takomto poraste - dubovom - „dubina, dubina, bude z teba Lubina“, je i základom povesti o založení obce.

Náboženská štruktúra

Obec je takmer čisto evanjelická. V súčasnosti je farský úrad evanjelickej cirkvi v Lubine zároveň aj sídlom Považského seniorátu. Seniorkou je ThDr. Eva Juríková.
Auxonne (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 40,65 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 181 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 756 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vydričný potok

Vydričný potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to pravostranný prítok Teplej, meria 5,7 km a je tokom IV. rádu.
Cinema (Benny Benassi)

Hudobné video

Hudobné video k skladbe „Cinema“ bolo prvýkrát vydané dňa 28. marca 2011 na YouTube, s celkovou dĺžkou 3 minúty a 39 sekúnd.

Remix verzia

V januári 2011 vydal producent Skrillex dubstepový remix skladby. Remix tiež získal cenu Grammy v kategórii Best Non-classical Remixed Recording počas Grammy Awards 2011.