Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1999

Charakter volieb a kandidáti

Po parlamentných voľbách v októbri 1998 sa počas tvorby štvorkoalície medzi stranami SDK, SDĽ, SMK a SOP viedla tiež diskusia o charaktere volieb. Kým SDK a SOP presadzovali priamu voľbu prezidenta, keďže sa obávali, že nie všetci poslanci v NR SR by v prípade voľby v parlamente zahlasovali za koaličného kandidáta, SMK a SDĽ preferovali parlamentné hlasovanie, keďže štvorkoalícia v ňom mala ústavnú väčšinu a panovala obava, že v priamych voľbách by mohol triumfovať Vladimír Mečiar z HZDS. Parlamentné hlasovanie tiež mohlo nastať skôr a SDĽ bola za to, aby prezidentské provizórium, kedy si právomoci hlavy štátu delili predseda vlády Mikuláš Dzurinda a predseda parlamentu Jozef Migaš, trvalo čo najkratšie. Ideálne žiadali parlamentné voľby ešte pred koncom roku 1998.
Nakoniec bola po dlhých vyjednávaniach a sporoch o kreslá ministrov za SMK odsúhlasená priama voľba prezidenta v rámci koaličného obchodovania. SOP sa vzdala jedného ministerského kresla výmenou za to, že ostatné strany vo voľbách podporia predsedu SOP, Rudolfa Schustera. Hlavná opozičná strana HZDS postavila za kandidáta na prezidenta v priamej voľbe očakávane svojho predsedu Mečiara, druhá opozičná strana SNS nominovala taktiež svojho predsedu, Jána Slotu. Slota kandidoval najmä preto, aby si posilnil vnútornú pozíciu v strane voči podpredsedníčke Anne Malíkovej. Ako nezávislá kandidátka kandidovala bývalá veľvyslankyňa SR v Rakúsku, Magdaléna Vášáryová. Za prezidenta opätovne kandidoval aj bývalý prezident Michal Kováč.

Volebná kampaň

Podľa platnej legislatívy mala volebná kampaň začať 15 dní a skončiť 48 hodín pred začiatkom prvého kola volieb. Kandidát Michal Kováč sa sťažoval, že je to príliš krátka doba na predstavenie programu a ideí. Realita však bola, že neoficiálna kampaň prebiehala už v mesiacoch pred voľbami. 
Vo februári 1999 bola zaznamenaná mohutná prezentácia v médiách Magdalény Vášáryovej. Počas marca 1999 bol najčastejšie viditeľným kandidátom v médiách vzhľadom na svoje kontroverzné vyjadrenia pri mítingu v Kysuckom Novom Meste Ján Slota. Denník Práca najviac písal o Ivanovi Mjartanovi, denník Slovenská republika ako orgán HZDS písal pozitívne o Mečiarovi a negatívne o Schusterovi, Kováčovi a Vášáryovej. V denníkoch Nový Čas, Pravda a SME bol najviac prezentovaný Slota, po ňom Mečiar (obaja dosť kriticky), na treťom mieste bol Schuster.
Najväčšia opozičná strana, HZDS, nominovala predsedu Mečiara, ktorý viedol rétoriku, že kandiduje iba preto, lebo koalícia nechala uväzniť Ivana Lexu. Hnutie KDH malo problém s podporou Schustera ako bývalého komunistu, preto najprv chcelo podporiť Michala Kováča. Neskôr pracovalo s iniciatívou "Traja za jedného pre Slovensko". Počas volebnej kampane a v priebehu zverejňovania prieskumov verejnej mienky sa vykryštalizovala trojica podobne silných nezávislých kandidátov - Vášáryová, Kováč a Juraj Švec. V parlamente vznikla iniciatíva 27 prevažne kresťanskodemokratických poslancov, medzi ktorými bol tiež Vladimír Palko z vtedajšieho SDK, aby sa dvaja z kandidátov vzdali v prospech tretieho s najväčšou šancou na druhé kolo, ktorý tak mohol byť protiváhou dvoch silných kandidátov Schustera a Mečiara. O takýto prístup javila najväčší záujem Magdaléna Vášáryová, ktorej preferencie boli z trojice najvyššie.  O prípadných odstúpeniach sa malo rozhodnúť na stretnutí trojice 10. mája 1999. 6. mája 1999 však STV odvysielala v správach informáciu, že Juraj Švec sa vzdáva kandidatúry v prospech Vášáryovej. Švec však túto informáciu poprel, na stretnutie následne odmietol prísť a Palko už ďalšie pokusy o stretnutia neinicioval.
Vášáryová výzvy na odstúpenie zo súťaže odmietla s argumentom o potrebe nezávislého prezidenta a zjavnej podpore, ktorá prekračuje 8-9 percent. Očakávalo sa, že v prípade dohody troch občianskych kandidátov  by mohol odstúpiť tiež predseda opozičnej SNS Slota a podporiť Mečiara. Ten to však rezolútne odmietol a naopak vyzval Mečiara, aby odstúpil v prospech neho, vzhľadom na to, že "národnejšie orientovaného kandidáta niet."
Vtedajší podpredseda KDH Vladimír Palko neskôr tvrdil, že Schuster a SOP vydierali ostatné koaličné strany, keď žiadal o podporu vo voľbách. Podporu ako súčasť vyjednávania pripustil aj Schuster vo svojej knihe Návrat do veľkej politiky.
Vo volebných diskusiách sa najistejšie presadzovali Schuster a Mečiar, naopak pre Vášáryovú znamenala televízna debata na TV Markíza a jej zlyhanie v nej pochovanie jej nádejí na výraznejší výsledok. Vo volebnej diskusii na STV 12. mája 1999 (tri dni pred prvým kolom volieb) sa Michal Kováč vzdal kandidatúry v prospech koaličného kandidáta Schustera. Argumentoval tým, že je potrebné, aby Slovensko už v prvom kole volieb vyslalo pozitívny signál, že sa zrieklo obdobia, ktoré sa skončilo parlamentnými voľbami v roku 1998. Taktiež si uvedomoval nízku podporu, jeho preferencie sa pohybovali okolo 5 %. Z vývinu situácie sa očakávalo, že z prezidentských volieb sa stane opakovanie parlamentných volieb z predošlého roku s titulom "všetci demokrati proti Mečiarovi", pričom sa očakávalo, že aj kresťanskí voliči budú uprednostňovať Schustera ako ex-člena KSČ, keďže z prezidenta Mečiara (tiež ex-člena KSČ) mali väčšie obavy.

Kampaň medzi prvým a druhým kolom

Pred druhým kolom Schuster odmietol ísť do televízneho duelu s Mečiarom.