google/wiki40b huggingface dataset:
Námestie svätého Ondreja (Krásno nad Kysucou)

História

Prvýkrát sa námestie v Krásne spomína v roku 1795, keď františkánsky mních, správca novej farnosti vdp. Arkádius Nadhoránsky dal na tomto mieste postaviť vedľa krčmy u Hvizdáka, kde v roku 1712 počas Veľkej Noci bol aj Juraj Jánošík nové hospodárske budovy pre potreby farnosti. Námestie sa stalo od tej doby centrom obce pričom sa stalo aj pravidelným miestom na konanie svätoondrejských hodových slávností. Dlhú dobu bolo námestie vystavené ničeniu pri povodniach, ktoré boli v danej dobe častým javom vzhľadom na veľkú hladinu rieky Kysuce. Od roku 1865 tu pôsobila Rímsko-katolícka ľudová škola, ktorá zanikla po roku 1945. Do roku 1872 sa tu nachádzal aj cintorín, ktorý neskôr vytvorili kvôli ohrozeniu povodňami ďalej od centra obce smerom na sever, kde je dodnes. Na námestí sa vybudoval dnešný farský kostol svätého Ondreja, ktorý je kultúrnou pamiatkou. V rokoch 1902 – 1930 sa stavalo obecné potravinárske družstvo. V roku 1935 bolo v budove potravinárskeho družstva vystavané obecné kino (dnešná budova Farského pastoračného centra svätého Benedikta z Nursie). Počas obdobia od roku 1945 sa námestie veľmi zmenilo, postavená bola nová budova Miestneho Národného Výboru, ktorá slúžila až do roku 1972. Námestie zaniklo vybudovaním cestnej komunikácie pre vozidlá okolo kostola, čím sa priestor stal predovšetkým pre ľudí v kostole veľmi nebezpečným. Dokonca boli aj udalosti, pri ktorých osobné vozidlo zabilo človeka odchádzajúceho z kostola. Istý čas sa tu nachádzala aj Hasičská zbrojnica, neskôr presunutá na Struhy. Vybudovalo sa parkovisko, ktoré sa dodnes na časti námestia nachádza. Okrem jarmokov sa tu každoročne konal prvomájový pochod, ktorý smeroval z centra obce cez ulicu 1. mája až ku Miestnemu národnému výboru v Hornom Krásne.
Dňa 6. marca 2011 sa oficiálne začala výstavba pešej zóny spájajúcej námestie s farským úradom. Cieľom výstavby bolo obmedziť dopravu, ktorá premávala okolo kostola aby ďalej neohrozovala ľudí po nedeľných bohoslužbách vo farskom kostole ako aj obnoviť námestie pred kostolom, ktoré počas obdobia komunizmu zaniklo. V septembri 2011 sa námestie po dokončení pešej zóny premenovalo na Námestie svätého Ondreja, podľa patróna farnosti a kostola. Otvorenie bolo sprevádzané veľkými slávnosťami a osadením tabule s nápisom názvu námestia.
Trapezuntské cisárstvo

Trapezuntské cisárstvo (1204 [príp. už koncom 12. stor. ] – 1461) bol jeden zo štátov, ktoré vznikli po dočasnom zániku Byzantskej ríše (1204). Bol to jeden zo štátov, ktoré sa považovali za nástupcu Byzantskej ríše. Názov je odvodený od dôležitého mesta Trapezunt.
Nachádzalo sa v dnešnom severovýchodnom Turecku. Jeho vládcovia boli Komnenovci, ktorí už predtým vládli aj v Byzantskej ríši. Roku 1214 sa prestalo uchádzať o carihradský trón. Roku 1461 ho dobyli osmanskí Turci a stalo sa súčasťou Osmanskej ríše.
Poseidónios z Apameie

Poseidónios z Apameie alebo Poseidonios z Apameie (asi * 135 pred Kr. - † 51 pred Kr.) bol grécky filozof, predstaviteľ stoicizmu, najvýznamnejší žiak Panaitia, doxograf. 
Spojil opäť jednotlivé vedy a filozofiu do jednoty. Podnikol študijné cesty po celom svete (jeho hlavnými odbormi voli zemepis, dejepis, astronómia), potom založil na Rode stoickú školu. Tak ho navštívil rad Rimanov, napr. Cicero a Pompeius, ktorého vojenským činom venoval obdivnú historiografickú monografiu.
Encyklopedické záujmy sa odrážajú v jeho literárnej tvorbe, známej dnes priamo iba zo zlomkov. Mal veľký vplyv na rímskych autorov: na Cicera, Sallustia, Caesara, Tacita, Seneku, Marka Aurelia. Cicero použil rad jeho prác, napr. v Somnium Scipionis cítiť ohlas jeho chápania sveta. Podľa neho je svet nesmierny živý organizmus, ktorého časti sú spojené obdivuhodnou harmóniou.
Manis

Manis (po slovensky šupinavec alebo šupinovec) je rod z čeľade šupinavcovité.
Hyperippé (dcéra Danaa)

Hyperippé alebo Hyperippa (starogr. Ὑπερίππη – Hyperippé) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho družky Krino.
Hyperippé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže jej otec so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom chystala hromadná svadba, na ktorej sa Hyperippé mala vydať za Hippokorysta, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov za svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Hyperippé a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Dominic Antonelli

Mladosť

Dominic Antonelli sa pochádza z Detroitu. Po ukončení strednej školy v Fayetteville v Severnej Karolíne od roku 1985 študoval na Massachusettskom technologickom inštitúte (MIT, angl. Massachusetts Institute of Technology), roku 1989 tu získal titul bakalára v odbore letectva a kozmonautiky.
Od roku 1991 slúžil v námorníctve ako pilot stíhacích lietadiel F/A-18C Hornet na lietadlovej lodi Nimitz. Roku 1996 sa zúčastnil leteckého hliadkovania nad južným Irakom. Roku 1997 študoval v Škole testovacích letcov USAF (angl. USAF Test Pilot School). Potom bol preložený do Námorného zbraňového strediska (angl. Naval Weapon Center) v China Lake v Kalifornii. Na štyridsaťjeden typoch lietadiel nalietal viac ako 3200 hodín.

Astronaut

Zúčastnil sa 18. náboru astronautov NASA, uspel a 26. júla 2000 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. V ročnom kurze všeobecnej vesmírnej prípravy získal kvalifikáciu pilota raketoplánu Space Shuttle.
Po dokončení prípravy zastával rôzne funkcie v NASA. Študoval tiež na University of Washington v Seattli, tu roku 2002 získal titul magistra (MS) letectva a kozmonautiky.
Až v októbri 2007 bol zaradený vo funkcii pilota do posádky letu STS-119 plánovaného na november 2008. Do vesmíru odštartoval po niekoľkých odkladoch na palube raketoplánu Discovery 15. marca 2009. Cieľom misie bola doprava a montáž posledného solárneho panelu Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS) a výmena člena posádky ISS. Po splnení programu letu astronauti pristáli 28. marca 2009 na Floride, let trval 12 dní, 19 hodín a 30 minút.
V máji 2009 NASA zverejnila zloženie posádky letu STS-132 vtedy naplánovaného na apríl 2010. Antonelli bol opäť pilotom raketoplánu, tentoraz stroja Atlantis. Cieľom tohto letu k ISS bola doprava a inštácia ruského modulu MIM-1/MRM-1. Po splnení programu letu astronauti pristáli 26. mája 2010 na Floride, let trval 11 dní, 18 hodín a 28 minút.
Veľký prsný sval

Veľký prsný sval (lat. musculus pectoralis major) je sval, ktorý pokrýva hornú prednú časť hrudníka. Začína sa na kľúčnej kosti, mostíku a chrupkách prvých 6 rebier. Z tohto širokého začiatku sa vlákna zbiehajú a upínajú sa krátkou širokou šľachou na hranu veľkého hrbčeka ramennej kosti (crista tuberculi majoris humeri). Sval spôsobuje pripaženie, predpaženie a pronáciu. Keď sú končatiny fixované pred telom, rozširuje hrudník a je pomocným dýchacím svalom pri vdychu.
Tlakový hrniec

Tlakový hrniec alebo Papinov hrniec (hovorovo kuchta (podľa maďarskej značky Kukta), po česky papiňák) je uzatvorená nádoba na varenie (hrniec) slúžiaci k vareniu pri zvýšenom tlaku. Vyšší tlak umožňuje dosiahnutie vyššej teploty varenia, a to 120 - 140 °C (za normálneho tlaku v našej nadmorskej výške je možné dosiahnuť teplotu varu vody 95 - 100 °C). Varenie pri zvýšenom tlaku a teplote umožňuje rýchlejšiu tepelnú úpravu varených potravín.
Hrniec je nazývaný aj Papinov, podľa francúzskeho fyzika Denisa Papina, ktorý ho zostrojil roku 1679.
Tlakový hrniec je technicky tlaková otvárateľná nádoba. Tlak sa dosahuje vyparovaním kvapaliny - vody v hrnci. Nominálny tlak je regulovaný pružinovým ventilom alebo závažím s uzatváracou ihlou. Hrniec je pre bezpečné používanie vybavený najmenej jedným bezpečnostným ventilom.
Ľubomír Plai

Ľubomír Plai (* 21. júla 1948, Banská Bystrica) je slovenský politik, bol predsedom Úradu pre štátnu službu.

Profesionálna kariéra

Ľubomír Plai absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave a dvojročné nadstavbové štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 1975 pracoval v štátnej správe. V rokoch 1999 – 2002 pôsobil ako starosta bratislavskej mestskej časti Lamač. Funkcie starostu sa vzdal v roku 2002, keď bol vymenovaný za predsedu novozriadeného Úradu pre štátnu službu. Predsedom úradu bol až do jeho zrušenia v roku 2006. Od januára 2007 pôsobí vo funkcii prednostu Miestneho úradu mestskej časti Lamač.

Stranícka kariéra

Ľubomír Plai bol podpredsedom Demokratickej únie. V roku 2000 strana zanikla zlúčením so Slovenskou demokratickou a kresťanskou úniou. Z tejto strany vystúpil v roku 2002 v súvislosti s menovaním do funkcie predsedu Úradu pre štátnu službu.

Súkromný život

Ľubomír Plai je ženatý, s manželkou Máriou majú dve deti.
Zličín

Zličín je mestská štvrť a katastrálne územie na západe Prahy, na severozápadnom okraji mestského obvodu Praha 5, s rozlohou 317,61 ha. Tvorí severovýchodnú časť mestskej časti Praha-Zličín.
Mazières-Naresse

Poloha

Obec má rozlohu 8,93 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lessard-le-National

Poloha

Obec má rozlohu 10,56 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 613 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Dubán

Money Factor (1988 do 1993)

Karol Radvanszky, Zsolt Csókás, Tibor Fazekas spolu s Dodom Dubánom založili v obci Bátorove Kosihy v roku 1988 hard rockovú skupinu Money Factor. Dodo Dubán v nej účinkoval ako spevák a gitarista. V roku 1992 nahrali svoj debutový album Svadba čertov, na ktorom boli hity ako „Zostreľ ma prvou ranou“, ale hlavne „Vráť trochu lásky medzi nás“, ktorá je považovaná za jednu z najlepších slovenských rockových balád. V roku 1993 Dodo Dubán opustil Money Factor, kde ho nahradil Jozef Banovič (známy aj ako D. C.).

Tublatanka a vlastné projekty (1993 do 2003)

Keďže Maťo Ďurinda nemohol nájsť náhradu za odchádzajúceho Paľa Horvátha, oslovil Doda Dubána. Ten jeho ponuku prijal a pripojil sa k Tublatanke. V novom obsadení populárnej hard-rockovej formácie Dubán hral na sprievodnú gitaru a na niektorých skladbách sa podieľal aj autorsky. Na Eurovision song contest roku 1994 súťažila skupina so skladbou „Nekonečná pieseň“ a obsadila 17. miesto. V roku 1995 nahrali album Znovuzrodenie a skupina sa v štýle stávala viac popovejšia. Svoj druhý a posledný štúdiový album nahral Dodo Dubán s Tublatankou v roku 2001 pod názvom Pánska jazda.
Aby zostal verný svojmu rockovému štýlu, vydáva v roku 1996 svoj sólový album Survive The Night, na ktorom spolupracoval s ľuďmi ako Miloš Doležal, Karel Adam, Daniel Haftein, Jaroslav Bartoň, Libor Matejčík, Erich Procházka, Karol Radvanský, Juraj Topor, Pavol Kvassay, Pavol Repa, Anton Popovič a ďalší. Album obsahoval 13 piesní, väčšinou v angličtine.
O dva roky neskôr v r. 1998 spieval na Novej scéne v pôvodnom slovenskom muzikáli Kráľ Dávid.

Úmrtie

Po tom čo ho opustila operetná speváčka Jana Šomóšiová, s ktorou žil osem rokov, trpel Dodo Dubán depresiami. V piatok podvečer 25. apríla 2003 vyskočil z okna svojho bytu na siedmom poschodí na Hraničnej ulici v bratislavskom Prievoze. Podľa informácií polície našli Dubánovo telo ležať pred domom a s ťažkými zraneniami ho previezli do nemocnice. Tam na následky zranení zomrel. V ten deň mal s Tublatankou krstiť výberový album ZLATÁ TUBLATANKA 20 ROCKOV.

Pocty

Na jeho počesť pri odovzdávaní cien Slávik 2003 naspievali Miko Hladký zo skupiny Gladiator, Kuko z Horkýže Slíže, Igor Timko z No Name, Martin Máček z Babylonu, Kuly z Desmodu, Vratko Rohoň z Iné Kafe, Rasťo Kopina z Nocadeň a Robo Papp nové podanie piesne „Vráť trochu lásky medzi nás“, ktorá sa opäť stala v rádiách hitom. Táto verzia vyšla v r. 2004 ako bonus na reedícii albumu Svadba čertov, ktorá tiež obsahovala 4 predtým nevydané piesne a demá nahrané Dodom Dubánom.
Tublatanka nahrala na svoj album Patriot z roku 2005 „Pieseň pre Doda“, pre ktorú nakrútila aj videoklip.
Cogners

Poloha

Obec má rozlohu 13,6 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 196 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Branisko (pohorie)

Poloha

Pohorie tvorí morfologicky výrazný horský chrbát smeru S-J s dĺžkou asi 18 km. Na severe hraničí s Bachurňou, na východe so Šarišskou vrchovinou. Na juhu je oddelený tokom Hornádu, Dolinského a Kluknavského potoka od masívu Čiernej hory. Na juhozápade susedí Hornádska kotlina a na západe Levočské vrchy.

Geomorfológia

Z geomorfologického hľadiska je pohorie súčasťou Fatransko-tatranskej oblasti. Sedlo Chvalabohu v priesmyku Branisko rozdeľuje pohorie na dva podcelky. Severnejšia a masívnejšia Smrekovica s najvyšším vrchom Smrekovica (1 200 m n. m.) a južnejšia Sľubica s najvyšším vrchom Sľubica (1 129,4 m n .m.).
Až tri štvrtiny pohoria sa nachádzajú vo výške od 700 do 1 100 m. Značné rozdiely v nadmorskej výške mali za následok spätnú eróziu stráňových tokov, ktoré spôsobili zarezanie vodných tokov a vznik systému rázsoch.

Geológia

Geologicky možno pohorie rozčleniť na severnú zónu Smrekovice a južnú zónu Sľubice. Na západe ju od paleogénnych sedimentov oddeľuje poľanovský zlom, na východe sú to šindliarsky zlom. Kvôli výraznému zlomovému obmedzeniu a hrasťovitej stavbe v minulosti pokladali severnú časť Braniska za jadrové pohorie. Až novšie poznatky nadobudnuté pri stavbe tunela Branisko napovedajú, že celé pohorie je zrejme súčasťou veporika. Nad ním sa v reliktoch zachovali i horniny gemerika.
Smrekovická zóna je analógom ľubietovskej zóny veporika, tvoria ju migmatity a granitoidy označované ako komplex Patrie. Nad nimi ležia mezozoické vápence a dolomity hronika. Zóna Sľubice má podobnú geologickú stavbu ako blízky celok Čierna hora. Na severe ho tvoria najmä granitoidy bujanovského komplexu. V jeho nadloží sa nachádza slabo metamorfovaný sedimentárny obalový komplex označovaný ako ružínska jednotka. Tvoria ho horniny vrchného paleozoika až triasu, lokálne i jury, prevažne pieskovce, karbonáty a bridlice. Južnú časť Sľubice buduje tzv. miklušovský komplex pozostávajúci z migmatitov, rúl a amfibolitov. Jeho sedimentárny obal tvorí hrabkovská jednotka, ktorá má vlastnosti vrchného paleozoika až strednej jury.

Vodstvo

Pohorie patrí k povodiu Hornádu. Najvýznamenším tokom je Veľká Svinka. Maximálny prietok vodných tokov tejto oblasti je na jar počas topenia snehu, hlavne v apríli. Okrajové zlomy pohoria sprevádzajú pramene minerálnych vôd. Najvýznamnejším a hospodársky využívaným je prameň Salvator.

Podnebie

Oblasti s menšou nadmorskou výškou možno zaradiť do mierne teplej klimatickej oblasti, vyššie oblasti naopak do chladnej. Priemerné teploty sa v januári pohybujú okolo -6 až -7°C, zatiaľ čo v júli od 15,5 do 17°C. Priemerný úhrn zrážok je ročne 650 – 800 mm. S najvydatnejšími zrážkami v júli a najnižšími vo februári. Snehová pokrývka sa v pohorí drží od 80 do 120 dní v roku.

Rastlinstvo a živočíšstvo

Pohorie pokrývajú vo vyšších polohách hlavne ihličnaté, hlavne borovicové lesy, s bežnými smrekmi a smrekovcami. V nižších polohách je patrný prechod k zmiešaným lipovo-dubovým a dubovo-hrabovým porastom.

Doprava

Pohorie pretína dosiaľ najdlhší diaľničný tunel na území Slovenska.
Teplá (prítok Perca)

Teplá je potok na dolnom Pohroní, na území okresu Levice. Je to ľavostranný prítok Perca, meria 4 km a je tokom IV. rádu.
Vieques

Vieques (často nazývaný aj „Isla Nena“) je ostrov v Karibiku patriaci k Portoriku. Nachádza sa východne od Veľkého ostrova (šp.„Isla Grande“, angl. Main Island). Názov ostrova pochádza z pôvodného indiánskeho mena Bieke, ktoré stále prežíva v povedomí obyvateľov. Zo severu obmýva ostrov Atlantický oceán. Na južnej sa nachádzajú prekrásne panenské pláže Karibiku.

Dejiny

Na severnej strane, v mestečku Isabel Segunda (pomenovanom po španielskej kráľovnej Izabele II) sa nachádza posledná pevnosť, ktorú Španieli začali stavať na západnej pologuli. Pevnosť nebola nikdy úplne dokončená.

Poloha

Ostrov sa nachádza medzi Atlantickým oceánom a Karibským morom asi 10 km východne od Portorika. Severne od ostrova Vieques sa nachádza ostrov Culebra, ktorý takisto patrí k Portoriku. Na východ sa nachádzajú Americké Panenské ostrovy, Britské Panenské ostrovy a ďalej celé Malé Antily.

Pláže

Ostrov má množstvo nádherných pláží, medzi ktorými si každý nájde svoju obľúbenú.
Dótadas (mytológia)

Dótadas (starogr. Δωτάδας – Dótadas) je v gréckej mytológii syn a nástupca messénskeho kráľa Isthmia.
Dótadas, podľa antického autora Pausania, prevzal kráľovské žezlo v Messénii po otcovi Isthmiovi. Pausanias ďalej uvádza, že Dótadas dal počas svojej vlády postaviť prístav v meste Mothóné. Nástupcom Dótada sa stal jeho syn Sybotas.
Carrefour

História

Prvú pobočku Carrefour otvorili 3. júna 1957 na predmestí Annecy neďaleko križovatky (po francúzsky „carrefour“). Táto pobočka dodnes funguje a je vôbec najmenším predajným miestom Carrefouru na svete. 
Spoločnosť založili Marcel Fournier a bratia Denis a Jacques Defforeyovci. Táto spoločnosť sa postupne rozrastala. V roku 1999 sa spojila so spoločnosťou Promodès, jej najväčším konkurentom na francúzskom trhu. Carrefour vytvoril koncept hypermarketu – veľkého supermarketu a obchodného domu pod jednou strechou. Ich prvý hypermarket otvorili v roku 1963 v Sainte-Geneviève-des-Bois, neďaleko Paríža.

Carrefour na Slovensku

Prvý Carrefour na Slovensku bol otvorený v roku 2000 v obchodnom centre Danubia v Bratislave-Petržalke. Ďalšie prevádzky boli otvorené v obchodnom centre Polus City Center v Bratislave, v obchodnom centre Dubeň v Žiline, obchodnom centre Cassovia v Košiciach a posledná bola otvorená prevádzka v Trnave. V roku 2006 mala sieť hypermarketov na Slovensku odkúpiť konkurenčná britská sieť Tesco (v Česku sa tak už stalo). Protimonopolný úrad však túto žiadosť zamietol.
19. januára 2018 bola zatvorená posledná fungujúca prevádzka v obchodnom centre Danubia v Bratislave-Petržalke.
Mazan

Poloha

Obec má rozlohu 37,92 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 791 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hrátky s čertem

Hrátky s čertem (1946) je rozprávková divadelná hra, ktorú napísal český spisovateľ Jan Drda počas nacistickej okupácie. Dielo dosiahlo úspech predovšetkým v povojnovom období a to nielen preto, že sú v ňom náznaky odporu proti nacizmu.

Rozhlasová podoba

V roku 1954 bola hra upravená aj do podoby rozhlasovej hry , v ktorej sa objavil rad známych hercov z vtedajšieho súboru Národného divadla, z ktorých niektorí si zahrali o dva roky neskôr aj vo filmovej podobe tohoto diela (Stanislav Neumann, František Filipovský, Jaroslav Vojta, František Smolík).

Filmová podoba

V roku 1956 bola táto rozprávka sfilmovaná režisérom Josefom Machom pri použití kreslených filmových dekorácií Josefa Ladu. Vo filme sa objevil celý rad vynikajúcich hercov – Josef Bek (Martin Kabát), Eva Klepáčová (Káča), Jaroslav Vojta (lúpežník Sarka Farka), František Filipovský (zabudnutý čert Karborund), František Smolík (poustovník Školastykus), Josef Vinklář (čert Lucius), Alena Vránová (princezná Dišperanda), Stanislav Neumann (zabudnutý čert Omnimor), Vladimír Ráž (čert dr. Solfernus), Bohuš Záhorský (kráľ), Rudolf Deyl mladší (vrchný Lucifer), Antonín Šůra (Boží anjel Teofil).

Charakteristika

Hlavnými prvkami tohoto diela sú nadprirodzené a už legendárne postavy pustovníka a lúpežníka, ale tiež dôvera v obyčajného českého človeka, ktorého zastupuje hlavná postava vyslúžený vojak, prostý človek Martin Kabát. Trápi ho, že sa nevie báť. Preto ide prenocovať do starého pustého mlyna, aby zistil, či tam skutočne straší a či on sám pozná, čo je to strach. Čertovi sa ale chcela upísať vlastnou krvou princezná Dišperanda spolu so svojou kamarátkou slúžkouKačou tak, aby mali konečne ženícha, po ktorom obidve túžia. Čert ale odnesie Kaču do pekla a Martin Kabát ju ide z pekla vyslobodiť, čo sa mu za pomoci božieho anjela nakoniec podarí. Martin Kabát zostane s Kačou hospodáriť v opustenom mlyne. Potrestaný je aj neskromný pustovník a miestny lúpežník Sarka Farka. Na princeznú zostane už len čert. Príbeh vytvára akýsi nový typ českej rozprávkovej hry s vtipnými glosami. Napriek všetkým dobovým klišé toto pôvabné dielo zostalo dodnes veľmi milé a svieže.
Troodon

Opis

Tento vyspelý maniraptor (Maniraptora)  reprezentoval v rámci skupiny Deinonychosauria čeľaď úspešných nočných lovcov – Troodontidae. Troodon mal pretiahnutú štíhlu lebku s malými, no  nebezpečnými zubami, veľkými dopredu nasmerovanými očami a priestranným mozgom. Ďalej disponoval chytavými prednými končatinami, ktoré spolu s nebezpečným otáčavým pazúrom pomáhali pridržať a rozsekať korisť. Vďaka veľkým očiam videl dobre aj za raňajšieho a večerňajšieho šera, kedy vychádzal na lov malých cicavcov. Podobal sa teda, silou a postavením v prírode, dnešným rysom, prípadne pumám. Napriek slabšiemu otáčavému pazúru a love osamote bol tento tvor nakoniec predsa len príbuzný dromeosauridov viac než príbuzným ornitomímov. Známy je z početných pozostatkov. V minulosti sa preň používalo meno Stenonychosaurus.
Električky KPS série 18 – 21 (Ostrava)

Konštrukcia

Išlo o pomerne ľahké vozidlá – to znamená, že mali menšie rozmery a nižšiu obsaditeľnosť než vozne dodané pred nimi. Bočnice mali oplechovanú medziokennú časť a čiastočne po oknami a v spodnej časti boli obložené drevenými peřejkami. Náter bol vo vtedajšej typickej kombinácii – medziokenná časť niesla zelený náter, podokenná časť bola tmavo hnedá. V každej bočnici sa nachádzala šestica okien uchytených v drevených rámoch, ktoré presvetľovali salón pre cestujúcich. Salón pre cestujúcich bol označený ako II. trieda, ktorá poskytovala 6 miest na sedenie, plošiny boli označené ako III. trieda a poskytovali 12 stálych miest na sedenie, po sklopení štyroch sklopných sedadiel na plošinách bol počet miest na sedenie zvýšený na 16. Na streche sa nachádzal tzv. nástrešek, ktorý umožňoval jeho vetranie. Na nástrešku bol umiestnený tyčový zberač s kladkou. Strecha bola natretá šedou farbou.
Elektrická výzbroj bola od firmy AEG Union, trakčné motory boli typu GE 58 A o výkone 28 kW. Odpory boli umiestnené pod podlahou vozňa. Kontroléry AEG mali 5+4 jazdné stupne a 7 brzdových.

Prevádzka

Vozne sa v prevádzke príliš dlho neudržali. Pôvodne boli nadobudnuté na posilnenie dopravy na trati do Svinova, krátko po ich nasadení na túto trasu sa zistilo, že majú príliš nízku kapacitu a ich veľmi nízka hmotnosť im nebola sprevádzaná pri vychádzaní Hulváckého kopca, ktorý mal sklon 77,3 ‰. Tieto dôvody boli pravdepodobne aj príčinou ich pomerne skorého vyradenia už v roku 1922, teda po 18 rokoch. Vozne boli nahradené novou štvoricou motorových vozňov ev. č. 18ᴵᴵ–21ᴵᴵ. Tie z pôvodných vozňov prevzali ich výzbroj, ktorá prešla modernizáciou, kontroléry boli nahradené novými od firmy BBC typu P 4. Po zruinovaniu výzbrojou boli pôvodné vozne zošrotované. Do dnešných dní sa tak žiadny nezachoval.
Copywriting

Copywriting je anglický výraz, ktorý v oblasti reklamy a marketingu označuje tvorbu reklamných textov, v širšom význame tvorba textov pre marketing ako taký.
Tento termín vznikol spojením dvoch slov: copy (výraz pre reklamný text) a writing (písanie). Cieľom copywritingu je vhodne napísať text tak, aby presvedčil potenciálneho zákazníka k nákupu produktu alebo služby a zároveň prehĺbil pozitívne vnímanie značky (brandu).
Osoba, ktorá sa venuje copywritingu, sa označuje ako copywriter.  
V oblasti copywritingu je možné rozlíšiť dva rozmery: online copywriting (písanie reklamných textov pre internetové prostredie) a offline copywriting (offline využitie prevažne v tlači, napríklad texty pre časopisy, katalógy, letáky atď.)
Cordon (Haute-Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 22,35 km². Najvyšší bod je položený 2 520 m n. m. a najnižší bod 580 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 006 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE