google/wiki40b huggingface dataset:
MPEG-4

MPEG-4 je skupina štandardov primárne určená na kompresiu videa a audiovizuálnych (AV) digitálnych dát, predstavená v roku 1998. Bola vyvinutá pracovnou skupinou Moving Picture Experts Group (MPEG) a zahŕňa skupinu audio a video kódovacích štandardov a príbuzných technológií vydaných pod formálnym označením ISO/IEC 14496. MPEG-4 sa používa pre webové (strímované médiá) a distribúciu na CD alebo Blu-ray, na videokonverzáciu (videotelefónmi), a televízne vysielanie, kde sa prejavuje výhoda veľkej kompresie AV strímu. Viaceré MPEG-4 štandardy sú aj v roku 2017 stále vo vývoji.
MPEG-4 prebral mnohé vlastnosti z MPEG-1 a MPEG-2 a iných príbuzných štandardov, ale tiež pridal nové rozširenia ako VRML, podporu pre 3D rendering, objektovo-orientované kompozitné súbory (ako audio, video a VRML objekty), podporu pre DRM a rôzne typy spolupráce. AAC (Advanced Audio Codec) (Pokročilý audio kódek) bol štandardizovaný ako doplnok MPEG-2 (ako Part 7), predtým než bol vydaný MPEG-4. 
MPEG-4 je stále sa vyvíjajúci štandard a je rozdelený na 28 častí. Nanešťastie, firmy propagujúce MPEG-4 nešpecifikujú jednotlivé úrovne kompatibility. Kľúčové časti sú: MPEG-4 part 2 (MPEG-4 SP/ASP, používaný kodekmi ako DivX, Xvid, Nero Digital a 3ivx a tiež Quicktime 6) a MPEG-4 part 10 (MPEG-4 AVC/H.264, využívaný enkodérom x264, v Nero Digital AVC, v Quicktime 7, a tiež next-gen DVD formátmi ako HD DVD a Blu-ray).
Implementácia mnohých vlastností MPEG-4 je ponechaná na programátorov, aby sa rozhodli, či ich chcú implementovať. To znamená, že sa vyskytujú aj nekompletné implementácie MPEG-4 štandardu. Preto bol zavedený koncept "profilov" a "levelov" dovoľujúc, aby bola definovaná špecifická množina vlastností podľa potreby, pre určitú podmnožinu
aplikácií.

Licencia

MPEG-4 je patentovaná proprietárna technológia. To znamená, že hoci je softvér na vytváranie a prehrávanie MPEG-4 obsahu hotový, aby ho bolo možné legálne použivať v krajinách, ktoré uznávajú patenty, je na to potrebná licencia. Patenty na MPEG-4 požadujú asi 2 tucty spoločností. MPEG Licensing Authority licencie patentov pre MPEG-4 Part 2 Visual z rôznych spoločností (audio je licencované oddelene) sú v zozname. Nové licencie pre MPEG-4 patenty sa vyvíjajú  ale žiadne nové licencie sa neponúkajú,
hoci držitelia starých MPEG-4 licencií sú stále zahrnutí pod podmienkami tejto licencie (MPEG LA – Patent List).
AT&T sa snaží žalovať spoločnosti ako Apple Inc. za porušovanie MPEG-4 patentu. Ujednania v Apple's Quicktime 7 licencii popisujú v § 14 podmienky Apple's MPEG-4 System Patent Portfolio licencie od MPEGLA.
Beňadín

Prameň

Pramení v Javorníkoch na južnom svahu Makyty (923,3 m n. m.), v lokalite Červená veža, v nadmorskej výške približne 695 m n. m., neďaleko česko-slovenskej štátnej hranice.

Smer toku

Na hornom toku tečie severojužným smerom, od osady Dešná tečie juhojuhovýchodným smerom. Približne od sútoku s potokom Lysky sa stáča a pokračuje na východ, pričom sa až k ústiu viacnásobne vlní.

Ústie

Beňadín sa vlieva do Bielej vody na území obce Lúky, severozápadne od stredu obce, v nadmorskej výške 342,9 m n. m.
Charleville-Mézières

Poloha

Mesto má rozlohu 31,44 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 49 975 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Croix-sur-Ourcq

Poloha

Obec má rozlohu 10,45 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tanier

Tanier je okrúhly, zväčša plochý diel jedálenského riadu, na ktorom sa servíruje jedlo na jedenie. Vyrába sa z porcelánu, skla, keramických materiálov, plastických hmôt a iných materiálov. Forma taniera je určená druhom jedla, ktoré sa v ňom podáva, pre polievky sa používajú hlboké taniere, pre hlavné jedlo taniere plytké .
Véry

Poloha

Obec má rozlohu 11,74 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fussy

Poloha

Obec má rozlohu 11,08 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 986 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breuillet (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,69 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:AL

Kódy ISO 3166-2 pre Albánsko identifikujú 36 obvodov. Prvá časť (AL) je medzinárodný kód pre Albánsko, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich obvod.
Remmius Flavianus

Remmius Flavianus, v rukopisoch uvádzaný tiež ako Raemius Favinus (4. storočie) bol rímsky básnik, autor veršovanej skladby o metrológii, De ponderibus et mensuris (O váhach a mierach). Dielko o niečo vyše 200 hexametroch je venované jednému z členov vplyvnej senátorskej rodiny Symmachov.
Teofil Galba

Životopis

Do roku 1934 študoval na Učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi. Pôvodne učiteľ, neskôr dôstojník Slovenskej armády (1939 – 1945). Účastník protifašistického odboja v armáde, po vypuknutí SNP veliteľ pešieho práporu 5. taktickej skupiny Muráň, s kt. sa zúčastnil oslobodzovacích bojov o republiku. Po vojne pôsobil ako dôstojník ČSĽA (1945 – 1950). V roku 1950 ako pplk. preradený do zálohy, 1950 – 1975 pracovník Pozemných stavieb v Banskej Bystrici.
Bucy-lès-Pierrepont

Poloha

Bucy-lès-Pierrepont má rozlohu 14,46 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Bucy-lès-Pierrepont má 419 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Les Paroches

Poloha

Obec má rozlohu 10,24 km². Najvyšší bod je položený 339 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 397 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Javorinka (prítok Maliny)

Vznik

Vzniká sútokom zdrojníc v oblasti Stružný jarok (553 m n. m.), pod východným svahom vrchu Čertov vrch (750 m n. m.) neďaleko obce Kuchyňa, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v nadmorskej výške 503 m n. m.
Prvá, dlhšia zdrojnica pramení na severnom svahu vrchu Jágrová (714 m n. m.) vo výške 669 m n. m. a má dĺžku 695 metrov. Tečie vyrasteným listnatým lesom na sever, neskôr, na rúbanisku urobí meander západným smerom a po ňom znovu pokračuje na sever. Považuje sa za pramenný tok Javorinky. Druhá, kratšia zdrojnica pramení tesne pod vrcholom kopca Čertov vrch v nadmorskej výške 718 m n. m. a má dĺžku 624 metrov. Tečie najprv viac-menej východným smerom v mladom listnatom lese a následne sa mierne stočí na severozápad a tu už pokračuje cez dorastený les.

Opis toku

Najskôr tečie severným smerom stále v lese rovnakého charakteru. Priberá na vodnatosti z kratších prítokov a po sútokoch sa oblúkom stáča na juhovýchod, ústi do nej zľava krátky potok a následne pokračuje už východným smerom. V tomto smere priberá prítoky v následovnom poradí: sprava, zase sprava a potom zľava. Tečie stále na východ, vlieva sa do nej zľava najvýznamnejší prítok spod Červeného kopčeka (568 m n. m.), a po ústí tohto toku sa potok stočí severovýchodným smerom. Prerezáva sa hlbokou Švancpošskou dolinou, preteká okolo miestnej chatovej oblasti a hneď aj okolo turistického bufetu. Svojich posledných nezatopených 150 metrov potok tečie v umelo upravenom koryte, kde sa následne, v nadmorskej výške 262 m n. m. vlieva do vodnej nádrže Kuchyňa, vybudovanej na sútoku rieky Maliny a potoka Javorinky.
Jožko Piťo

Životopis

V detstve ho učil hrať na husle jeho strýc. Podľa súhlasného tvrdenia viacerých osôb bol Piťo v období keď žil takým husľovým virtuózom že ho nik neprekonal. Všeobecne platilo, že Piťo bol slovenský primáš akého nebolo ani nebude. Jeho účinkovanie v Martine a na Liptove malo mimoriadny význam a dosah v dejinách slovenského národa a v dejinách slovenskej hudby. Vynikal svojim naturizmom z oblasti hudobnej tvorby a hry. Najviac mu učarovali ľudové piesne z okolia Liptova, ktoré chodil počúvať na polia kde pracovali slovenské ženy. Keďže mal vynikajúci hudobný sluch a pamäť dokázal si na prvé počutie zapamätať veľké množstvo melódií a s ľahkosťou ich interpretovať.
Jeho kapela sa volala banda a mala 12 až 14 členov. Svojou výnimočnou hrou dokázal dokonale zapojiť mnohých zabávajúcich do spevu, dokonca aj takých čo nezvykli spievať. Jeho veľkým obdivovateľom bol aj Hodža.
Piťo chodil hrávať aj na predstavenia “ľubčianskeho slovenskjeho narodnjeho divadla“ založeného v roku 1840. Hrával pre všetky spoločenské vrstvy, výnimkou neboli ani roľníci a remeselníci.
Piťova najznámejšia pieseň je Švihrovská duma. Skomponoval ju spolu so zemanom Lubym. Pieseň bola vzácna lebo ju hrával len zriedka pri zvláštnych príležitostiach. So svojou tvorbou súperil na súťaži aj so známym maďarským hudobníkom Karolom Bokom, ale neuspel. Piťove životné husle získalo v roku 1986 Literárne múzeum Matice Slovenskej v Martine aj s originálnou dokumentáciou. Jeho syn Šándor zharmonizoval jeho ľudové piesne a pre klavír ich upravil Polášek. Vydané boli pod názvom Trávnice na začiatku 20. storočia. Niektorí hudobní kritici nepovažujú Trávnice za prelomové kvôli tomu, že vykradli melódie známych ľudových piesní.
Veľmi svojským a alternatívnym prínosom pre hudbu bola tvorba Piťovho syna Gustáva. Uplatnil tu maďarský vplyv cigánskych orchestrov. Piťovu tvorbu zväčnil aj básnik Andrej Sládkovič v diele Svätomartiniáda.
S manželkou Veronikou Verešovou mal Piťo 12 detí, známi huslisti Jozef, Gustáv a Šándor pokračovali v otcových šľapajach. Jozef Piťo zomrel vo veku 83 rokov dňa 22. marca 1886.
Sarran

Poloha

Obec má rozlohu 26,09 km². Najvyšší bod je položený 821 m n. m. a najnižší bod 478 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nanebovzatie Panny Márie (Tizian)

Okolnosti vzniku diela

V roku 1516 prior kláštora františkánov German da Casale objednal u Tiziana oltárny obraz pre rádový kostol Santa Maria Gloriosa dei Frari. Stalo sa tak v roku smrti Giovanniho Belliniho, dovtedy oficiálneho maliara Benátskej republiky. O dva roky, 20. marca 1518, bolo dielo dokončené.
Keď bolo dielo hotové, reakcie naň sa rôznili. Jedni nešetrili chválou, iní ho nekompromisne odmietali. Rádoví bratia dielom neboli nadšení. Už počas práce na obraze umelca neustále vyrušovali a nad dokončovaným dielom vyjadrovali nespokojnosť. Podľa ich mienky obrazu chýbalo duchovné podanie, bol iba nakopením postáv. Keď sa o tom dozvedel cisársky vyslanec v Benátkach a ponúkol za obraz značnú sumu, mnísi náhle obrátili a odkázali mu, že si konečne uvedomili, že umenie nie je ich povolaním a že nemôžu porozumieť obrazom. Odmietanie sa zmenilo na nadšenie. Podobné stvárnenie tohto námetu v Benátkach ešte nevideli.
Obraz v roku 1817 z hlavného oltára odstránili a premiestnili ho do obrazárne Galleria dell'Accademia. Na svoje miesto sa vrátil až o sto rokov - v roku 1919.

Kompozícia a ikonografia

V súlade s ustálenou kompozičnou osnovou námetu aj Tizin obraz člení na dve sféry: nebeskú, reprezentovanú postavou Panny Márie, zborom anjelov a Bohom Otcom, a pozemskú, ktorú tvorí zástup ľudí a apoštolov. Apoštoli, ktorých umelec neoznačil žiadnymi zaužívanými atribútmi, sa správajú ako prostí ľudia.
Kým pozemská sféra pôsobí na diváka chaotickým dojmom a výrazy tvári postáv sú ohromené dianím nad ich hlavami, z Márie vyžaruje ľahkosť a pokora. Doprevádzaná zástupom anjelov a obklopená tajomnou ohnivou žiarou vznáša sa na obláčiku a jej pohľad vyjadrujúci nadšenie a pripravenosť stretnúť sa s Otcom svojho Syna sa upiera nahor, kde ju pokojne a so vznešeným majestátom očakáva Boh Otec. Ten má po ľavej ruke archanjela Michala, ktorý je pripravený Máriu korunovať. Zjednocujúcim prvkom celého diela je intenzívna červená farba odevov apoštolov, Márie a Boha Otca.
U diváka, sledujúceho obraz z určitej vzdialenosti, vyvoláva dianie na ňom ilúziu pohybu smerom dohora. 
Na Nanebovzatie Panny Márie treba pozerať ako na medzník v Tizianovej umeleckej kariére. Je nesporné, že pri tvorbe diela sa nechal inšpirovať staršími velikánmi talianskej renesancie - postavy odrážajú vplyv Michelangela, kompozícia obrazu je odkazom na tvorbu Raffaela. Tizianovou túžbou pri práci na tomto obraze bola predovšetkým snaha prelomiť určité konvencie v tradícii benátskej maľby a dospieť k symbióze teatrálnosti a dynamického podania diela, teda čŕt, ktoré sa odvtedy stali najvýraznejšími charakteristickými prvkami jeho tvorby. Tizian svojím obrazom v Bazilike Santa Maria Gloriosa dei Frari v Benátkach vytvoril výtvarný kánon Nanebovzatia Panny Márie, napodobňovaný a používaný umelcami v priebehu nasledujúcich dvoch storočí.
Záujem návštevníkov benátskej Baziliky Santa Maria Gloriosa dei Frari zhliadnuť toto dielo nad hlavným oltárom v bazilikálnej apside sa delí s ďalším Tizianovým obrazom  - Madonou rodiny Pesarovcov (Pala Pesaro) - v ľavej chrámovej lodi.
Remaucourt (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 10,8 km². Najvyšší bod je položený 198 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Just (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 19,42 km². Najvyšší bod je položený 1 156 m n. m. a najnižší bod 600 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Boissière-du-Doré

Poloha

Obec má rozlohu 9,41 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 891 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mescoules

Poloha

Obec má rozlohu 4,85 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 161 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Étang-sur-Arroux

Poloha

Obec má rozlohu 34,63 km². Najvyšší bod je položený 433 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 965 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Puget-sur-Argens

Poloha

Obec má rozlohu 26,9 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 722 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bagneux (Aisne)

Polohopis

Bagneux má rozlohu 2,21 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Bagneux má 72 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Helena Mezenská

Profesionálna činnosť

Má ukončené vysokoškolské pedagogické vzdelanie v odbore spoločenské vedy a náuka o spoločnosti, ruský jazyk. Pracovala ako mediátorka, manažérka mimosúdneho spotrebiteľského centra, v oblasti mediácie a mimosúdneho riešenia, publicistike a spravodajstve ako aj občianskom aktivizme a komunálnej sfére.

Spoločenská aktivita

Je predsedníčkou občianskeho združenia OMBUDSPOT, Združenie na ochranu práv spotrebiteľov v Poprade. Figurovala tiež v občianskom združení Združenie Brána.

Komunálna politika

V roku 2004 bola nezávislá mestská poslankyňa v Poprade.  Mandát dostala aj v nasledujúcom volebnom období (2006 - 2010).

Volebné obdobie 2012 - 2016

Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidovala na 7. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 5 692 preferenčných hlasov sa dostala na 13. miesto a získala poslanecký mandát v NR SR. V parlamente pôsobila ako členka poslaneckého klubu OĽaNO, členka Výboru NR SR pre európske záležitosti a Výboru NR SR pre hospodárske záležitosti. Od 25. júna 2012 bola tiež náhradníčkou Stálej delegácie NR SR v Parlamentnom zhromaždení Rady Európy.
Ako poslankyňa predložila návrh novely zákona o mediácii. K jej legislatívnej činnosti v oblasti ochrany spotrebiteľa patril aj návrh na vydanie zákona o čiastočnom odškodnení klientov nebankových subjektov či novela Zákona o ochrane spotrebiteľa pri podomovom predaji a zásielkovom predaji.
V septembri 2013 iniciovala zbieranie podpisov poslancov za odvolanie premiéra Roberta Fica a jeho kabinetu po podozreniach, že vládny investičný plán privatizácie SPP pripravila finančná skupina J&T.
7. marca 2014 spolu s petičným výborom spustila Petíciu za záchranu slovenskej pôdy, ktorá žiada Národnú radu (NR) SR a vládu SR prijať zákony zabraňujúce odpredaj slovenskej pôdy zahraničným osobám.

Prezidentské voľby

V decembri 2013 na základe požiadaviek občanov zvážila kandidatúru do marcových prezidentských volieb. Podpisy na petíciu zbierali jednotlivci a rôzne občianske iniciatívy po celom Slovensku. Kandidovať chcela v prípade, že vyzbiera viac ako potrebných 15 tisíc podpisov. Vyzbierať podpisy sa Mezenskej podarilo, hodinu pred termínom do kancelárie predsedu Národnej rady doručila 22 057 podpisov. V prvom kole získala 45 180 hlasov, čo predstavuje 2,37% z počtu platných hlasov odovzdaných pre všetkých kandidátov. Do druhého kola sa nedostala a celkovo skončila siedma.

Volebné obdobie 2016 - 2020

Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidovala na 143. mieste kandidátky OĽaNO. Vo voľbách získala 6 764 hlasov, ale do parlamentu zvolená nebola.
Vulbens

Poloha

Obec má rozlohu 12,53 km². Najvyšší bod je položený 920 m n. m. a najnižší bod 327 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 930 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Collonges-la-Rouge

Poloha

Obec má rozlohu 14,31 km². Najvyšší bod je položený 493 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 464 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Univerzitná nemocnica

Univerzitná nemocnica alebo (v Bratislave a Košiciach len do júna 2010) fakultná nemocnica je nemocnica, ktorá sa podieľa aj na príprave na zdravotnícke povolania, na výučbe a ďalšom vzdelávaní zdravotníckych pracovníkov a preto spolupracuje s príslušnou univerzitou/univerzitami. Na slovensku existujú tri, Univerzitná nemocnica Bratislava (zahŕňajúca viacero nemocníc), Univerzitná nemocnica Louisa Pasteura Košice, Univerzitná nemocnica Martin
Blevaincourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,75 km². Najvyšší bod je položený 417 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amyklaios

Amyklaios (starogr. Ἀμυκλαῖος) bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.
Sochár Amyklaios pochádzal pravdepodobne z Korintu. Zo starovekých autorov nám detailnejšiu správu o jeho sochárskych dielach zaznamenal Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „Takisto dórski Korinťania vybudovali pokladnicu. Uložili tam lýdske zlato. Socha Herakla je dar Tébanov za to, že zvíťazili v zápase s Fókmi v takzvanej Svätej vojne. Kovové sochy venovali Fókovia, keď počas druhej bitky obrátili na útek jazdecké jednotky Tesálie. Obyvatelia Fliasie dopravili do Delf kovového Dia a s ním podobu Aiginy. Z arkádskej Mantineie pochádza ako dar kovový Apolón. Stojí neďaleko pokladnice Korinťanov. Herakles a Apolón sa vrhajú po trojnožke, takmer sa o ňu pustia do bitky. Léto s Artemidou utišujú hnev Apolónov, Aténa Heraklov. Takisto táto votívna skupina pochádza od Fókov na pamiatku doby, keď ich proti Tesálčanom viedol Eliďan Tellias. Sochy vytvoril Diyllos spoločne s Amyklaiom, ale Aténu a Artemidu Chionis. Boli to vraj Korinťania.“
Fókovia venovali votívny dar Delfám na počesť svojho víťazstva nad Tesálčanmi približne z roku 500 pred Kr. Sochy Amyklaia a Diylla umiestnené v Delfách boli vyrobené z bronzu. Podľa historika Herodota boli v nadživotnej veľkosti (starogr. μεγάλοι ἀνδριάντες - megaloi andriantes) a zhotovené ešte pred vojnou s Peržanmi, t. j. pred rokom 480 pred Kr. Epigrafický nález z Delf potvrdil Pausaniovo svedectvo o tom, že tieto diela zhotovili menovaní umelci.
Podrad

Podrad (lat. subordo) je taxón, ktorý je nižší ako rad a vyšší ako čeľaď.
Rad práce

Rad práce je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951, ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".
Rad Práce sa udeľoval  za významné pracovné výsledky na poli hospodárskom, v štátnej alebo inej verejnej službe, za osobitné úspechy vo vedeckej, výskumnej alebo inej kultúrnej činnosti alebo za technické zlepšenia a vynálezy hospodárskeho významu alebo za zásluhy o zvýšenie obrannej schopnosti armády. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s radom dostal vyznamenaný diplom a radovú knižku ako doklad na nosenie radu.
Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.

Opis radu

Autorom výtvarného návrhu je akademický sochár Ladislav Snopek, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.
Kladruby (okres Benešov)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1405.
Juraj Sabol

Kariéra

8. septembra 2015 bol určený na post hlavného trénera FK Senica. Pôsobil v mládežníckych družstvách Tatranu Prešov a MFK Tatran Liptovský Mikuláš, kde sa prepracoval na hlavného trénera A mužstva. Ako hlavný tréner MFK Tatran Liptovský Mikuláš, dosiahol najlepšie umiestnenie klubu v histórii, 4. miesto v druhej najvyššej futbalovej lige v ročníku 2014/15.
Albert Plesman

Život

Plesman sa narodil v Haagu v rodine obchodníka. V roku 1915 vstúpil do holandského letectva ako profesionálny dôstojník v Soesterbergu. Po prvej svetovej vojne začal organizovať ELTA - Prvú leteckú exhibíciu v Amsterdame. Tá sa konala od 1. augusta do 15. septembra 1919]. Pre túto príležitosť boli postavené obrovské haly - hangáre. Po tejto exhibícií tieto haly používal Anthony Fokker pre jeho novú spoločnosť Nederlandse Vliegtuigenfabriek.
Všetky tieto aktivity viedli aj k vzniku KLM, ktorých riaditeľ sa stal Plesman. Po druhej svetovej vojne bol Plesman vymenový na prezidenta spoločnosti, vďaka jeho snahám sa spoločnosť obnovila a stala sa renomovanou spoločnosťou.
Pre jeho úspechy v medzinárodnom civilnom letectve získal v roku 1959 cenu Edwarda Warnera.
Hvizdák aljašský

Opis

Hvizdák krátkozobý je malý vták s dĺžkou približne 40-44 cm a rozpätím krídel asi 84 cm. Samice bývajú väčšie. Má výrazný zobák dlhý cca 7 cm. Hniezdi na Aljaške v okolí rieky Yukon a polostrova Seward, zimuje v oblastiach južného Pacifiku, pričom dokáže preletieť non-stop letom až 6 000 km. Živí sa hmyzom, bobuľami, drobnými morskými živočíchmi aj vajcami iných vtákov. Tie rozbíja kameňmi.
Jeho populácia je odhadovaná na 7 000 kusov.
Kandaules

Kandaules známy tiež ako Sadyattes I., alebo Myrsilos, bol kráľ Lýdie približne od roku 700 pred Kr. do roku 687 pred Kr. Bol to posledný kráľ dynastie Heraklovcov.
„Kandaules“ bol náboženský titul tohto panovníka, ktorý pravdepodobne znamená, že kráľ bol chránencom boha Lýdie Sandóna. V preklade z gréčtiny Kandaules znamená niečo ako „škrtič psov“.
O jeho vládnutí a činnosti z čias jeho života neexistujú nijaké historicky doložené správy. Vie sa, že v tomto období bola Lýdia súčasťou Frýgie, kde vládol kráľ Midas. Lýdia ale mohla byť jej vazalským štátom na čele s kráľom Kandaulom.
Jeho príbeh je známy v niekoľkých verziách. Ako posledného kráľa dynastie Heraklovcov ho uvádza Herodotos. Píše, že jeho otcom bol lýdsky kráľ Meles a nasledovníkom jeho vrah Gyges.
Podľa Herodota bol Gyges osobným strážcom kráľa Kandaula a mal s ním dôverný vzťah. Jedného dňa začal Kandaules pred Gygom chváliť cnosti svojej ženy, že vraj je zo všetkých najkrajšia. Gyges ako vždy s tým súhlasil, kráľ však namietal, že sa len opakuje a nech sa o tom presvedčí. Keďže jej skutočnú krásu skrývajú šaty, Kandaules ho nakoniec prinútil, aby sa na ňu tajne pozrel, keď bude v spálni nahá. Gyges sa ukryl v spálni a pozoroval ju. Kráľovná však na to prišla a považovala to za zneuctenie. Na druhý deň za ním prišla s návrhom, aby sa to v budúcnosti viac neopakovalo, že buď zomrie sám, alebo kráľ. Keď prosby nepomohli, rozhodol sa Gyges zabiť kráľa. S kráľovnou sa ukryli v spálni na rovnakom mieste a Gyges v spánku zabil Kandaula dýkou, ktorú mu sama podala, na jej želanie sa s ňou oženil a stal sa kráľom Lýdie.
Meno Kandaula sa dnes spája so sexuálnou úchylkou zvanou kandaulizmus.