Velký Pařezitý rybník

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie typických ukážok bažinného lesného spoločenstva vyšších polôh Českomoravskej vrchoviny a vzácnych a chránených rastlinných druhov pokrývajúcich územie rozsiahleho komplexu oligotrofného rybníka, mokraďových jelšín a rašelinových brezín.

História

Zachariáš z Hradca založil tento rybník roku 1565. Rybník plnil už od počiatku vodárenský účel - ako zdroj pitnej vody pre mesto Telč. Voda z rybníka bola zvedená stokou z povodia Jihlavy do Telčského potoka v povodí Dyje. V dobe založenia rybníka sa zachovali na jeho dne početné pne stromov pôvodného lesa. Odtiaľ pochádza aj názov rybníka. V súčasnej dobe je rybník využívaný k extenzívnemu chovu rýb a stále slúži ako záložný zdroj pitnej vody pre mesto Telč.

Geológia

Horninové podložie tvorí drobnozrnná až stredne zrnitá dvojsľudová žula. V širokej úžľabine vzniklo pomerne rozsiahle rašelinisko. V oblasti Jihlavských vrchov je najhlbšie, pričom najväčšia zistená hrúbka rašeliny činí 4,5 m. Na dne rybníka a pod jeho hrádzou sa nachádzajú riečne sedimenty. Mimo rašelinnej pôdy sú pod hrádzou rybníka vyvinuté rašelinné gleje.

Flora

Vegetácia veľmi čistých stojatých vôd je relatívne chudobná. Veľmi chudobná je tiež riasová flóra. Z cievnatých rastlín sa tu vyskytuje bublinatka nebadaná (Utricularia australis) a horčiak obojživelný (Persicaria amphibia).
V litorále rybníka (v plytkej vode) sú vytvorené spoločenstvá vysokých ostríc, ktoré na juhozápadnom brehu prechádzajú k maloplošným fragmentom ostricovorašeliníkových spoločenstiev s ostricou sivastou (Carex canescens), ostricou českou (Vignea bohemica), nátržnicou močiarnou (Comarum palustre), páperníkom úzkolistým (Eriophorum augustifolium), bazanovcom kytkovým (Naumburgia thyrsiflora) a fialkou močiarnou (Viola palustris).
Botanicky najhodnotnejšou je časť PR s názvom "Vejtopa" na západnom a juhozápadnom brehu rybníka. Hlboké rašeliniská dali vzniknúť pozoruhodnému typu rašelinnej breziny s brezou plstnatou (Betula pubescens), brezou previsnutou (Betula pendula) a vtrúseným smrekom obyčajným (Picea abies). Bylinné poschodie tohto porastu je tvorené smlzom chĺpkatým (Calamagrostis villosa) a niektorými druhmi ostríc a pripomína tak svojim charakterom severskú tajgu. Na brehoch tôní a v priekopách sa vyskytuje chránený diablik močiarny (Calla palustris). V západnej časti územia sa nachádzajú prevažne kultúrne smrečiny. Pod hrádzou rybníka je mokraďová jelšina s papraďou ostnatou (Dryopteris cathusiana), papradkou samičou (Athyrium filix-femina), slezinovkou striedavolistou (Chrysosplenium alternifolium), krkoškou chlpatou (Chaerophyllus hursutum) a i.

Lesníctvo

V prírodnej rezervácii sú lesné porasty zastúpené na ploche o výmere 5,7 ha a spôsob hospodárenia podlieha Plánu starostlivosti o prírodnú rezerváciu. Mokraďové lesné porasty pod hrádzou rybníka sú veľmi ťažko prístupné, z toho dôvodu sú ponechané prirodzenému vývoju. Na podmáčaných stanovištiach majú smreky vytvorený plytký koreňový systém, preto sú silne ohrozené vetrom a je teda príznačné, pri obnove lesa, zavádzať postupne do porastov jedľu a buk. Ďalším dôvodom tejto skutočnosti je to, že je žiaduce priblíženie sa porastov k pôvodnej druhovej skladbe a v čo najväčšej miere využívať prirodzeného zmladenia smreka. V mladých smrekových porastoch je dôležité udržiavať redší spon s cieľom dosiahnutia hlbokých korún, a tým aj zvýšenie stability budúcich porastov. Lokalita "Vejtopa" je mimo porastovej plochy.

Fauna

Na území PR žije rad tyrfofilných (rašeliniskových) a mokraďových druhov hmyzu, pavúkov a drobných stavovcov. Z obojživelníkov sa tu vyskytuje rosnička zelená (Hyla arborea), skokan zelený (Rana esculenta), skokan hnedý (Rana temporaria) a mlok bodkovaný (Triturus vulgaris). Velký Pařezitý rybník je prechodným útočiskom aj rôznych druhov vodného vtáctva.