google/wiki40b huggingface dataset:
Muncq-Nieurlet

Poloha

Obec má rozlohu 11,44 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 709 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-de-l’Arçon

Poloha

Obec má rozlohu 4,22 km². Najvyšší bod je položený 1 065 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 134 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Arcs (Var)

Poloha

Obec má rozlohu 54,26 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 305 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hyakinthos

Hyakinthos (starogr. Ὑάκινθος – Hyakinthos, lat. Hyacinthus) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Amykla a jeho manželky Diomédy. Niektoré zdroje uvádzajú, že otcom bol spartský kráľ Oibalos.
Hyakinthos bol veľmi krásny muž, nebolo teda divu, že sa jeho priateľom stal boh Apolón. Boh západného vetra Zefyros o jeho priazeň tiež usiloval, ale Hyakinthos si ho nevšímal.
Niektoré antické zdroje uvádzajú, že ešte pred Apolónom bol Hyakinthovým priateľom slávny grécky básnik Thamyris. O týchto mužoch sa tvrdilo, že to boli prví muži, ktorí boli milencami. Apolón sa však Thamyrida ľahko zbavil. Chválenkár Thamyris o sebe rozširoval, že v speve prekoná aj samotné Múzy. Apolón to Múzam povedal a Thamyridov osud bol spečatený. V súťaži, ktorá nasledovala Thamyris s Múzami samozrejme prehral a tie ho potom potrestali tak, že ho zbavili zraku, hlasu i pamäte.
Apolón prichádzal do Sparty za Hyakinthom často. Voľné chvíle trávili súťažením v zdatnosti a obratnosti. Keď raz spolu súťažili v hode diskom, prizerajúci sa žiarlivý Zefiros zrazil nechtiac letiaci disk na Hyakinthovu hlavu a spôsobil mu také zranenie, ktoré už nevedel zaceliť ani boh Apolón a Hyakinthos zraneniu podľahol. Nešťastný Apolón sa zaprisahal, že na svojho priateľa nikdy nezabudne a aby si ho pamätali aj ľudia, z jeho vytečenej krvi nechal vyrásť kvet, ktorý sa dodnes volá hyacint.
Jeho otec Amyklas nariadil, aby sa v Sparte na jeho počesť každé leto konala slávnosť Hyakinthia. Táto slávnosť sa potom konala každoročne a trvala tri dni. Prvý deň sa smútilo za Hyakinthovou smrťou a ďalšie dva dni sa oslavovalo jeho znovuzrodenie v podobe kvetiny. Aj keď Hyakinthos nebol bohom, centrom jeho kultu bol v Apolónov chrám v meste Amyklai.
Renesančný humanizmus

Renesančný humanizmus je ideové hnutie obdobia renesancie, významná súčasť renesančnej kultúry, ktorého obsahom je skúmanie a šírenie antických jazykov (gréčtiny, latinčiny) a antickej kultúry umožňujúce sprostredkovať nový obraz človeka a sveta, založený na vede a rozume a prelamujúce tak stredoveké scholastické chápanie miesta človeka vo svete.
Humanistické idey sa rozšírili najprv v Taliansku, kde sa prebudil veľký záujem o antické dedičstvo. Význam humanistov treba hľadať najmä v ich bádateľskej práci so starými textami.
Renesančný humanizmus je široké a závažné ideové hnutie vyjadrujúce osobitosť celej epochy; prebieha nielen v oblasti abstraktných ideí, neobmedzuje sa len na boj so stredovekým scholasticizmom, ani na návrat k vzorom starorímskej a starogréckej učenosti, ani na svetonázorovú syntézu antického platonizmu a kresťanstva. Je to ideové hnutie zamerané na riešenie prakticky významných úloh hospodárskeho a občianskeho života, vzdelania a výchovy, rôznych zvyklostí a morálky.
Renesančný humanizmus je určitý štýl myslenia a života. Uskutočnenie ideálov slobodnej a všestranne rozvinutej osobnosti si predstavovali cestou vzdelania a výchovy, opierajúcou sa o tvorivé možnosti praktického obnovenia sveta a vybudovania novej kultúry.

Renesančný humanizmus podľa Legowicza

Renesančný humanizmus je reakcia na stredoveký teologický teocentrizmus neuznávajúci ľudské hodnoty v človeku. Je to návrat ku starovekej koncepcii človeka a prírody, človeka spojeného s prírodou a usilujúceho sa prispôsobiť si ju. Z toho vyplýva obnovenie hesla návratu k prírode, k jej skúmaniu. Vychádza sa pritom z poznania starovekej vedy a z toho vyplýva presvedčenie, že človek sa len dôverným zoznámením s klasickou grécko-rímskou kultúrou môže vrátiť k ľudskosti, o ktorú ho obrala scholastika.
Človek získava právo pochybovať i nezávisle myslieť a toto právo mu dovoľuje oslobodzovať sa spod vplyvov kléru a samostatne riešiť svoju ľudskú problematiku. Za východisko sa prijíma nutnosť návratu ku starovekej filozofii, potreba obnoviť pojmy grécko-rímskej filozofie, návrat ku klasickým filozofickým systémom a smerom, na základe ktorých predstavitelia renesancie chcú vytvoriť antischolastickú filozofiu. Preto v dobe renesancie stoja proti sebe dva výrazne a jednoznačne odlišné tábory: scholastika, nevzdávajúca sa svojich práv, i keď jej doktrína je značne oslabená, a filozofické humanistické hnutie, začiatok novovekej filozofie v Európe i vo svete, ktorému bola cudzia strnulosť scholastiky a ktoré zasiahlo celé vtedajšie myslenie.
Helvétska zóna

Členenie

Helvétska zóna sa skladá z radu tektonicky odlišných jednotiek. Helvétske príkrovy sú skupinou príkrovov presunutých až do oblasti alpskej predoblúkovej tzv. Molasovej panvy a pohoria Jura severne od Álp, v ich predpolí. Tvoria ich druhohorné morské sedimenty, hlavne vápence, sliene a bridlice. Tieto príkrovy sú kompletne odlepené od svojho pôvodného podložia. K tomuto odlepeniu došlo počas miocénu.
Helvétske príkrovy sú presunuté cez infrahelvetikum, čo je dobre viditeľné najmä vo východnom Švajčiarsku. Infrahelvétsky komplex sa skladá z autochtónnych druhohorných sedimentov (obal) ležiacich na staršom hercýnskom kryštaliniku. Autochtónny druhohorný obal je zhodný s horninami helvétskych príkrovov. Obal sa usádzal severnejšie ako príkrovy, ktoré ho v súčasnosti prekrývajú, na plytšom šelfe alebo kontinentálnom svahu. Infrahelvetikum je samo deformované a zvrásnené na miestach staršej hercýnskej deformácie. V priebehu druhohôr a treťohôr došlo na mnohých miestach k vyklenutiu masívov. Tieto vytvorili rozsiahle antiklinória, najmä na južnej prípadne vo Francúzsku aj na východnej strane Helvétskej zóny.
Get Lucky

Kompozícia

Skladba „Get Lucky“ je napísaná v tónoch stupnice fis mol s tempom 116 úderov za minútu. Akordová štruktúra Bm7-D-F#m7-E je použitá v celej skladbe. Pred zapojením Nila Rodgersa existovala skladba v drsnejšej forme a zameriavala sa na elektrický klavír Wurlitzer s Omarom Hakimom na bicích a Nathanom Eastom hrajúcom na basovej gitare. Po vypočutí tejto verzie, Rodgers poznamenal, že všetky prvky okrem bicích budú stlmené, a tak bude vytvorená vhodná gitarová časť. Hneď ako skompletizoval svoju tvorbu, Daft Punk znovu nahrali basovú časť s Eastom. Jeho prezentácia na skompletizovanej skladbe spočívala v dvoch prekrývajúcich sa gitarových častiach: jedna časť obsahuje rytmickú gitaru a druhá je melodickým riffom. Williamsove vokály majú v skladbe rozsah takmer dve oktávy, D₄-C#₆. Dvojica Daft Punk poznamenala, že ich desať-minútový remix skladby „Get Lucky“ je príbuznejší predĺženým mixom 70. a 80. rokov.
Pohlavne prenosná choroba

Typy pohlavných chorôb a organizmy, ktoré ich spôsobujú

Všetky choroby z tohto zoznamu môžu byť prenášané sexuálne. Niektoré z chorôb na zozname sú obvykle prenášané aj iným spôsobom, napr. HIV i AIDS sú tiež prenášané infikovanými ihlami u narkomanov a kandidóza, i keď môže byť prenesená sexuálne, často so sexuálnou aktivitou nesúvisí.
Saint-Étienne-du-Bois (Vendée)

Poloha

Obec má rozlohu 29,44 km². Najvyšší bod je položený 64 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 984 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Borgia

Životopis

Pochádzal z rodiny miestneho vojvodu. Vysoké spoločenské postavenie mu okrem toho zaisťoval i fakt, že bol pravnukom pápeža Alexandra VI. a aragónskeho kráľa Ferdinanda II. Príslušnosť k rodu Borgia, ktorý i keď neoplýval veľmi dobrou povesťou, mu zaistila dobré spoločenské postavenie a vzťahy. Vďaka nim, po skončení štúdií, bol ako osemnásťročný prijatý na cisárskom dvore Karola V., ktorý ho menoval katalánskym vicekráľom. Františkovu sľubnú kariéru prerušila otcova smrť. Ujal sa otcových pozícií – v roku 1543 sa stal vojvodom z Gandie. O tri roky ho postihla i osobná tragédia; v roku 1546 mu zomrela manželka Eleonora de Castro, ktorá mu zanechala osem detí.
Táto životná rana ho primäla k zmene životnej orientácie. Vzdal sa majetkov i vojvodského titulu v prospech najstaršieho syna (súčasne materiálne zabezpečil i ostatné deti) a vstúpil do jezuitského rádu. V roku 1551 bol vysvätený za kňaza a stal sa zástupcom rádu pre Španielsko a Portugalsko. V tejto funkcii sa podieľal na zakladaní rádových kolégií a kláštorov. V roku 1561 ho povolali do Ríma a o štyri roky neskôr bol menovaný v poradí tretím generálom jezuitského rádu. Tu sa naplno prejavila jeho zanietenosť pre duchovné veci. V Ríme pomáhal založiť a riadiť Rímske kolégium, zriadil novú cirkevnú provinciu v Poľsku, nové kolégiá vo Francúzsku, pomáhal organizovať misijné cesty na novoobjavené územia Južnej a Severnej Ameriky. V čase morových epidémií pomáhal chudobným (duchovne i finančne).
Ocenením jeho pastoračnej činnosti bola účasť na pastierskej ceste pápeža Pia V. v roku 1571 po viacerých európskych krajinách. Krátko po návrate z cesty však na následky vyčerpania zomrel.
Pápež Urban VIII. ho 23. novembra 1624 vyhlásil za blahoslaveného a pápež Klement X. 20. júna 1671 za svätého. Jeho telesné pozostatky boli uložené v kostole jezuitského profesného domu v Madride, kde ich však v roku 1931 revolucionári spálili spolu s kostolom.
León (Nikaragua)

León je druhé najväčšie mesto v Nikarague. Založili ho Španieli v roku 1524 ako Santiago de los Caballeros de León. Počet obyvateľov je približne 175 000. Je sídlom rovnomenného departmentu.
Nachádza sa približne 80 km na severozápad od Managuy a približne 15 km od pobrežia Tichého oceánu. V meste je univerzita založená v roku 1813. Je aj dôležitým priemyselným a obchodným centrom.
Pôvodné mesto založené Franciscom Hernándezom de Córdoba sa nachádzalo približne 30 km na východ od jeho súčasnej lokality. Pôvodnú lokalitu obyvatelia opustili v roku 1610 po výbuchu sopky Momotombo, ktorá spôsobila rozsiahle škody a záplavy. Pôvodná lokalita, známa ako Leon Viejo, bola vykopaná v roku 1960 a v roku 2000 sa stala súčasťou za svetového dedičstva UNESCO.
León má nádherné ukážky koloniálnej architektúry, najmä katedrálu postavenú v rokoch 1706 až 1779.
Keď sa Nikaragua oddelila od Spojených stredoamerických provincií, v roku 1839 sa León stal jej hlavným mestom. Niekoľkokrát sa hlavné mesto presúvalo medzi Leónom a Granadou, pričom liberáli preferovali León a konzervatívci Granadu. V roku 1858 sa ako kompromisné riešenie zvolilo dnešné hlavné mesto, Managua.
Kagjü

Kagjü alebo Kagjüpa je jedna zo štyroch škôl tibetského budhizmu. Ako línia priameho ústneho prenosu kladie dôraz najmä na meditáciu a na interakciu s kvalifikovaným učiteľom. Patrí k takzvaným školám "červených čiapok" tibetského budhizmu.

Línia transmisie

Línia transmisie Kagjü školy siaha k historickému Buddhovi Šákjamunimu a ďalej pokračuje cez indického majstra tantry a mahámudry Tilopu (989-1069), pokračuje cez Náropu (1016 – 1100), Marpu (1012 – 1096), Milaräpu (1052 – 1135) a Gampopu (1079 - 1153).
Z uvedenej línie je Marpa, známy ako Marpa prekladateľ, ten, kto preniesol učenia do Tibetu. Pred ním to v 8. storočí urobil aj Guru Rinpočhe (Padmasambhava). Okrem Náropu prijal Marpa transmisiu aj u indickým majstrov Maitripu a Kukuripu. Na svojej tretej a poslednej ceste do Indie stretol učenca Atišu (982 - 1054). Hlavnými žiakmi Marpu boli Ngog Čhöku Dordže a Milaräpa, jeden z najväčších tibetských jogínov a majstrov meditácie. Žiakmi Milaräpu boli jogín Räčhugpa Dordže Drag a Gampopa, zakladateľ kláštornej tradície, od ktorého sa odvíjajú tzv. štyri veľké línie školy Kagjü. Okrem nich existuje osem tzv. malých línií Kagjü.

Dnešná podoba

Dnes stále existujú Kagjü školy Karma, Barom, Drugpa, Drikung, Taklung a Marcang. Duchovnou hlavou Karma Kagjü, najväčšej z týchto škôl, je Karmapa. Prvý Karmapa Düsum Khjenpa (1110 – 1193) bol žiakom Gampopu a je prvým vedome sa inkarnujúcim lámom Tibetu.
Hlavnými učeniami školy Kagjü sú Šesť Náropovych jog a Mahámudra.
Le Valtin

Poloha

Obec má rozlohu 19,64 km². Najvyšší bod je položený 1 304 m n. m. a najnižší bod 704 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 91 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jáchymov

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1510. Mesto vzápätí zažilo obrovský vzostup, keď v ňom Šlikovci začali ťažbu striebra. V roku 1534 stálo v Jáchymove okolo 1 200 domov a bývalo okolo 18 000 obyvateľov. Neskôr po vyčerpaní hlavných zásob striebra došlo k úpadku mesta, takže v roku 1601 v Jáchymove stálo menej ako 500 domov (zanikli predovšetkým provizórne banícke príbytky) a žilo v ňom iba okolo 2 000 ľudí. 
V blízkosti Jáchymova sú bývalé bane na uránovú rudu (obsahujúcu uraninit – Mariánská, Eduard...); ťažba v nich prebiehala v rokoch 1939 až 1962 a vtedy sa vyťažilo približne 8 000 ton uránu. Počas komunizmu boli pri týchto baniach zriadené koncentračné a pracovné tábory. Ich väzni, najmä politickí, slúžili v baniach ako lacná pracovná sila. Napriek rozvoju ťažby v tom období mesto skôr upadalo. V roku 1930 stálo v Jáchymove 926 domov a žilo 5 954 obyvateľov, v roku 1991 to bolo už iba 622 domov a 2 456 obyvateľov. Mnohé pamiatkovo hodnotné objekty v tých časoch zanikli, iné sa dostali do havarijného stavu. V roku 1957 bola zrušená aj železničná trať, ktorá od roku 1896 spájala Jáchymov s neďalekým Ostrovom. Od roku 1963 v Jáchymove končila trolejbusová trať, na ktorej boli skúšané trolejbusy vyrábané podnikom Škoda v Ostrove. Po ukončení výroby v ostrovskom závode v roku 2004 bola zrušená i táto skúšobná trať.
Deminutívny variant frazémy

Deminutívny variant frazémy je jeden z najproduktívnejších typov slovotvorného variantu frazémy. Vzniká ustáleným zamieňaním ľubovoľnej (najmä substantívnej) zložky frazémy za jej deminutívnu odvodeninu, napr. vyrásť z detských nohavíc – nohavičiek, vojna ako remeň – vojnička ako remeň. Tento typ variantnosti sa vyznačuje istými štylistickými odchýlkami od základného variantu a niekedy prináša aj malé významové posuny v platnosti frazémy.
Cars (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 11,1 km². Najvyšší bod je položený 71 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 160 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coulomb

Coulomb je odvodená jednotka SI elektrického náboja. Značka pre coulomb je C. Jednotka je pomenovaná podľa Charlesa Augustina de Coulomba.

Definícia

1 coulomb je elektrický náboj, ktorý pretečie vodičom pri stálom prúde 1 ampéra za 1 sekundu [C = A·s].
Saint-Pantaly-d’Ans

Poloha

Obec má rozlohu 10,61 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysílač Tlustá hora

Vysielanie

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Karol Džupa

MUDr. Karol Džupa, CSc. (* 1. december 1952, Michalovce, ČSR, dnes Slovensko) je slovenský chirurg, amatérsky historik a bývalý politik. Zaoberá sa problematikou výživy. Popri odborných prácach je autorom dvoch a spoluautorom jednej popularizačnej publikácie o výžive, biografie o Štefanovi Kukurovi, monografie o dejinách Nemocnice s poliklinikou Štefana Kukuru Michalovce. a dvoch ďalších publikácií týkajúcich sa dejín Michaloviec.
Narodil sa v rodine stredoškolského pedagóga Karola Džupu. Všeobecné lekárstvo vyštudoval na Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Ako mladý chirurg pôsobil v Nemocnici s poliklinikou v Michalovciach pod vedením primára chirurgického oddelenia Š. Kukuru. V súčasnosti (?) pracuje v Univerzitnej nemocnici Bratislava.
V rokoch 2002 – 2006 zastával funkciu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR), pôvodne za Hnutie za demokratické Slovensko (po roku 2003 Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko; ĽS-HZDS). Stranícky pôsobil ako predseda Okresného výboru HZDS v Michalovciach a od marca 2003 ako predseda Krajského výboru HZDS v Košiciach. Bol členom parlamentného Výboru NR SR pre zdravotníctvo. Počas parlamentnej krízy v septembri 2005, vyvolanej odchodom predsedu Aliancie nového občana (ANO) Pavla Ruska spolu s tromi poslankyňami ANO do opozície a po znefunkčnení NR SR opozíciou, K. Džupa vystúpil z ĽS-HZDS a podpísal dohodu o spolupráci s poslaneckým klubom ANO vedeným Ľubomírom Lintnerom. Po skončení volebného obdobia z aktívnej politiky odišiel.
Veta (jazykoveda)

Veta je základná syntaktická jednotka s uceleným významom, gramaticky usporiadaná a intonačne uzavretá. Presnejšie je to komplexná gramaticko-sémantická systémová jednotka, ktorá má povahu základnej komunikatívnej jednotky.
Veta sa skladá z vetných členov, ktoré v nej vytvárajú sklady.
Comino

Comino (po maltsky Kemmuna) je jeden z ostrovov súostrovia Malta v Stredozemnom mori a zároveň aj súčasť republiky Malta.
Comino má rozlohu necelé 3 km² a iba 7 stálych obyvateľov. Na ostrove, kde neexistujú žiadne dopravné prostriedky, je malý hotel a penzión, otvorený iba počas turistickej sezóny. Okrem niekoľkých kôz a oviec sa tu v malej miere pestuje hrozno.
Obchodný dom Tesco (Košice)

Opis objektu

Projekt budovy vypracovala v rokoch 1962 až 1964 architektka Růžena Žertová zo Štátneho projektového ústavu obchodu v Brne. Ide o mohutnú päťposchodovú stavbu, ktorá bola necitlivo zasadená do priestoru historického centra medzi budovy z konca 19. storočia. Výstavba si takisto vyžiadala asanáciu viacerých objektov. Parcela obchodného domu má rozlohu 3 500 metrov štvorcových. Samotný objekt zaberá obdĺžnikový pôdorys s rozmermi 30-krát 76 metrov, pričom je dlhšou stranou orientovaný na sever, teda do Kasárenského námestia. Budova má jedno podzemné a päť nadzemných podlaží – suterén je rozšírený pod pôdorysný tvar a najvyššie podlažie je naopak ustupujúce. Celková plocha podlaží je 14 600 m² a budova obostavala priestor 71 tisíc metrov kubických.
Stavba nadväzuje na susedný moderný výškový obytno-obchodný dom vybudovaný začiatkom 40. rokov. Fasáda priečelia bola vytvorená v betónovej štruktúre a dekoratívna bosáž pripomína renesančnú architektúru. Hlavná hmota budovy je podložená priehľadným soklom, kde boli v minulosti výkladné skrine, ktoré sa časom zmenili na prevádzku pizzerie.
Objekt je vlastne železobetónový monolitický skelet s modulom stĺpov 9-krát 9 metrov. Obvodový plášť je na prvom až treťom poschodí tehlový s obkladom z terazzových tvárnic s rozmermi 50-krát 50 centimetrov. Tvárnice navrhla akademická sochárka Jana Bartošová-Vilhanová a vyrobilo ich družstvo Cementa v Šarišských Lúkach. Umelecká výzdoba interiéru pochádza od Pavla Navrátila a Vojtecha Takáča.
Predajné priestory boli pôvodne na prízemí a prvom až treťom podlaží a mali celkovú plochu 7 tisíc štvorcových metrov. V roku 2008 prebehla rekonštrukcia suterénu a bolo pridaných ďalších 2 tisíc m² predajnej plochy. V hornom štvrtom poschodí sú kancelárie a centrálne šatne a pôvodne aj spoločenské miestnosti, bufet a klubovňa.
Zásobovanie je vyriešené situovaním prijímacej haly v suteréne v zadnej časti budovy. Tá bola rozšírená a čiastočne upravená v priebehu 90. rokov po zmene majiteľa. Všetky predajné a skladové priestory sú od začiatku klimatizované a ostatné miestnosti sú vykurované centrálnym teplovodným vykurovacím systémom.
Pracovný názov projektu bol Obchodný dom Hornád, pretože nový obchodný dom de facto nahradil pôvodný OD Hornád, ktorý sídlil v Andrášiho paláci. Výstavbu, ktorá prebiehala v rokoch 1965 až 1968, zabezpečoval národný podnik Hutné stavby Košice. Investorom bol oborový podnik Obchodné domy Bratislava a náklady na výstavbu sa vyšplhali na hodnotu 52 miliónov Kčs.
V súčasnosti je verejne známe ukončenie činnosti OD Tesco ku 15. aprílu 2018, objekt kúpila prešovská developerská spoločnosť MEDESPOL s.r.o, ktorá plánuje budovu kompletne zrekonštruovať a vytvoriť tak nový moderný polyfunkčný objekt v centre mesta.
Investor a developer, spoločnosť ARKON, a.s., v máji 2019 odkúpila budovu od popradskej skupiny AZOR. Nastávajúci investor plánuje komplexnú rekonštrukciu obchodného domu, ktorá zachová pôvodný vzhľad budovy bez zásahov do vzhľadu fasády, kvôli podmienkam vyplívajúcich z pamiatkovej ochrany celej centrálnej zóny.
Authou

Poloha

Obec má rozlohu 2,96 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-lès-Longuyon

Poloha

Obec má rozlohu 4,21 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 399 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Battexey

Poloha

Obec má rozlohu 2,72 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 29 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pecqueuse

Poloha

Obec má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 613 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Philondenx

Poloha

Obec má rozlohu 9,66 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Socx

Poloha

Obec má rozlohu 8 km². Najvyšší bod je položený 31 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 971 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Juan

Poloha

Obec má rozlohu 12,09 km². Najvyšší bod je položený 607 m n. m. a najnižší bod 348 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malé zbojnícke pleso

Turistika

Pleso je blízko turistického chodníka, ktorý po  vedie z Téryho chaty cez Priečne sedlo na Zbojnícku chatu a po  značke zo Zbojníckej chaty do Prielomu.
Saint-Rome

Poloha

Obec má rozlohu 3,63 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 58 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pozdišovská keramika

Pozdišovská keramika je druh značkovej keramiky s niekoľko sto ročnou tradíciou výroby na území východného Slovenska v obci Pozdišovce. Je to keramika - hrnčina - vyrábaná z kaolínovej hliny, ktorá sa ťažila v okolí obce Pozdišovce v Ondavskej vrchovine. Jej časť „Pozdišovský chrbát“ obsahuje v hĺbke od 0,5 m do 12 m ložisko kvalitného bieleho, žltého a červeného ílu vhodného na tvorbu tejto keramiky.

Externé zdroje

Majstri hliny: Pozdišovské keramické dielne - Google kniha
Chérancé (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 10,38 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 383 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serre-les-Moulières

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 389 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volejbal na Stredoamerických a karibských hrách 2006

Kvalifikácia

Na turnaj sa kvalifikovalo priamo iba hostiteľské družstvo. Zvyšných 7 miest (6 miest v mužskej kategórii) tvorili družstvá vybrané na základe umiestnenia vo svetovom rebríčku FIVB a podľa umiestneia na kontinentálnych podujatiach NORCECA a Juhoamerickej volejbalovej konfederácie. Siedma miestenka v mužskej kategórii patrila víťazovi dvojzápasu Trinidad a Tobago – Guatemala, ktorý sa hral v kubánskej Havane 2 mesiace pred turnajom.