Karol Ľudovít Libai

Životopis

Začínal ako zlatník a v rokoch 1829 – 1832 sa učil remeslo u svojho slávneho otca Samuela. Zlatnícky cech ho 23. januára 1832 povýšil do tovarišského stavu. O dva roky neskôr bol už zlatnícky majster, o čom svedčí oficiálny dokument s podpisom a pečaťou Samuela Libaya, ktorý sa dnes nachádza v súkromnej zbierke v Rakúsku. Mladý dvadsaťročný zlatnícky majster odcestoval do Viedne, kde si mal prehlbovať zlatnícke zručnosti. Avšak, bohatý viedenský kultúrny život zlákal Ľudovíta k inému druhu umenia.

Maliar

Ľudovít sa vo Viedni zapísal v roku 1835 na Akademie der bildenden Künste. Jeho učitelia boli významní maliari, o. i. portrétisti Karl Gsellhofer a Johann Nepomuk Ender, autor religióznych fresiek a dôverný priateľ skladateľa Franza Schuberta, Leopold Kupelweiser a aj krajinkár Joseph Mössmer. V maliarskej tvorbe sa Ľudovít orientoval najmä na krajinky a veduty. V technike maľovania sa od roku 1845 zdokonaľoval u mecéna umenia grófa Augusta Ferdinanda von Breunnera.

Cestovateľ

Banskobystrický maliar veľa a rád cestoval. Z jeho ciest po Európe sa zachovalo niekoľko albumov litografií. Po prvý raz vystavoval veduty v Pešti (1840), samostatný album vydal v Bad Ischli (1848) a o rok vznikla kolekcia 18 litografií zo Salzburgu a kraja Salzkammergut s krásnymi jazerami. V rokoch 1849 – 1850 precestoval Bavorsko, Toskánsko a južné Taliansko, maľoval veduty pre arcivojvodu Jána Habsbursko-Lotrinského. Výsledkom cesty do Egypta (1855 – 1856) bol druhý album 45 farebných litografií, za ktorý mu v roku 1857 udelili v Berlíne cenu Alexandra von Humbolta – Humbolt Preis. V 50-tych rokoch úspešne vystavoval svoje dielo v Dome umenia vo Viedni.

Na Slovensku

Prvá litografia Banskej Bystrice pochádza z roku 1852, keď sa Ľudovít vrátil do rodného mesta. Jeho pobyt potvrdzuje aj žiadosť policajného komisariátu z Wildbad-Gasteinu župnému úradu v Banskej Bystrici o vydanie cestovného pasu pre akademického maliara Ľudovíta Libaya. O päť rokov neskôr opäť pricestoval na Slovensko. Kreslil najmä hrady, o. i. Devín, Oravský zámok alebo Zvolenský zámok. Počas ďalšieho pobytu v júli a auguste 1883 kreslil nielen v Banskej Bystrici, ale aj v Sklených Tepliciach a na Štrbskom Plese. Do mesta po Urpínom sa potom vrátil ešte dvakrát, a to v auguste 1884 a 1886.

Grafické albumy

Z mnohých grafických albumov spomeňme osem litografií z okolia Blatenského jazera, sériu devätnástich grafických listov z Wildbad-Gasteinu. Vo Viedni vyšla grafická séria šiestich litografií venovaná kúpeľom Sliač. O rok neskôr vznikla séria grafických listov dedikovaná kúpeľom a prírode v Starom Smokovci. Dobová tlač takto zachytila portrét Ľudovíta Libaya: „...bol strednej štíhlej postavy, podlhovastej tváre s blond vlasmi a modrými očami bez zvláštnych znamení. Jeho rodiskom bola Banská Bystrica, kde bol aj policajne príslušný (1860). Býval vo Viedni.“ V 70-tych rokoch pracoval v južnom Tirolsku a Korutánsku. Posledné kresby vznikli v Salzburgu rok pred jeho smrťou.

Dobročinnosť

Začiatkom mája 1887 spísal Ľudovít Libay vo Viedni desaťstranový testament. Významnú čiastku v ňom venoval evanjelickej elementárnej škole v Banskej Bystrici na podporu chudobných žiakov. Šaty a obuv dostali deti chudobných a siroty vždy na Štedrý večer. Karol Ľudovít Libay zomrel slobodný a bezdetný 16. januára 1888 vo Viedni. Jeho telesné pozostatky sú uložené na Evangelischer Friedhof Matzleinsdorf v rakúskom hlavnom meste. Pohreb bol podľa jeho osobného želania skromný a pozostalí mu splnili aj posledné prianie - po smrti mu prepichli srdce. Ľudovít Libay bol významný a uznávaný umelec nášho mesta. Zanechal po sebe rozsiahle dielo, stovky kresieb, akvarelov, grafických listov a milovaných vedút.
Svoje kreslené reportáže vydal ako litografické albumy. Jeho umelecký význam spočíva v realisticky videných krajinárskych kresbách. Najvýznamnejšie diela sú umiestnené v SNG, v Galérii hlavného mesta Bratislavy, vo Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici, Východoslovenskom múzeu v Košiciach, vo viedenskej Albertine a v Maďarskej národnej galérii v Budapešti. Zomrel slobodný a bezdetný.