google/wiki40b huggingface dataset:
Budova Chirana – Dental

Budova DIPLOMAT DENTAL leží v zmiešanej zóne na okraji Piešťan. V okolí sú rôzne výrobné objekty, ale sú tu aj obytné domy. Tesne vedľa stojí charakteristický Ružový mlyn. Počiatky firmy siahajú do polovice 20. storočia – vznikla roku 1958. Autorom rekonštrukcie bol Ing. Arch. Branislav Somora.

Pred rekonštrukciou

Areál Chirany bol postavený v neskorých päťdesiatych rokoch na základe projektov Pražského projektového ústavu na dobrej úrovni. Administratívna budova tvorila tradične s vrátnicou vstupný objekt, bola päťpodlažná, nepodpivničená, s plochou strechou. Mala jedno dvojramenné schodisko s výťahom, ktorého monolitické steny šachty spolu so štítovými stenami tvorili zavetrovací statický prvok objektu. Každé podlažie bolo vytvorené radením bunkových kancelárií pozdĺž stredovej chodby. Na šiestom podlaží bola umiestnená strešná nadstavba strojovne výťahu a ateliér firemného dizajnéra.

Po rekonštrukcii

Z pôvodného objektu bol zachovaný iba železobetónový skelet so schodiskom. Kompozične je budova zložená z troch navzájom prelínajúcich sa hmôt, a to pôvodného hranola v pôvodných proporciách, nového vloženého polvalca a novej vloženej trojuholníkovej hmoty. Trojuholníková hmota je konzolovito predsadená oceľová konštrukcia pred pôvodnou fasádou. Tak sa dosiahla možnosť ľahkého osadenia celozasklenneho plášťa.
Spája sa tradícia hmotného sokla s progresivitou a dynamikou hornej trojuholníkovej zasklenej hmoty. Ako humanizačný prvok tu pôsobí zeleň relaxačnej záhrady umiestnenej na strešnej terase.
Ústredná budova je spojená s hlavnými halami krytým zaskleným mostíkom a sú v nej hlavné administratívne pracoviská, na najvyššom poschodí s riaditeľom, ktorý má výhľad na terasu so zeleňou, je tu ďalej ekonomický, obchodný a školiaci úsek a skúšobne, kde sa už pracuje nielen s dokumentmi, ale aj s konkrétnymi výrobkami.
Architekt Branislav Somora premenil niekdajšiu nenápadnú hranolovú stavbu s ľahkou závesovou stenou zo šesťdesiatych rokov na tvarovo výraznejší objekt. Nadsadený klin, hoci sa zdá, nezdvojuje fasádu. Tento ústupok má však podstatnú výhodu – vo vnútri je objekt rozľahleší. Priestory, ktoré architekt zásadne uvoľnoval, získali tak ešte viac voľnosti.
Šikmé plochy zvyknú vytvárať hluché miesta, ktoré sa len veľmi ťažko dajú funkčne využiť. Usporiadanie vnútorných priestorov tam, kde sa vnútri prejavuje dolná šikmá hrana klinu je harmonické. Čo je však pri budove podstatnejšie ako kompozičné jemnosti, je pozoruhodné spojenie architektonického výkonu s charakterom inštitúcie.
Juraj Lazarčík

Profesionálna kariéra

V roku 1972 ukončil štúdium na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre, kde po absolvovaní internej ašpirantúry pracoval do roku 2013. Ako vysokoškolský pedagóg bol gestorom disciplíny Ekonomika potravinárskeho priemyslu. Je autorom a spoluautorom viacerých vysokoškolských učebníc a celoštátnej učebnice Agrárna ekonomika. Vo vedeckej oblasti sa zameriava na ekonomiku živočíšnej výroby.

Politická kariéra

Od roku 1969 je členom KSČ, v roku 1994 sa stal predsedom OV KSS v Nitre a zároveň bol zvolený za predsedu Ústrednej rozhodcovskej komisie KSS. Viackrát neúspešne kandidoval na listine KSS do NR SR, v roku 1999 kandidoval v prvých priamych voľbách na prezidenta, získal 15 386 hlasov, 0,50% a nepostúpil do druhého kola.
Hauterives

Poloha

Hauterives má rozlohu 30,51 km². Najvyšší bod je položený 506 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Hauterives má 1 625 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cuisia

Poloha

Obec má rozlohu 10,16 km². Najvyšší bod je položený 554 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 405 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue de Beaujolais

Dejiny

Ulica bola otvorená v roku 1784, v rokoch 1797 až 1814 sa nazývala Rue d' Arcole. Začína na Rue de Valois a končí na Rue de Montpensier.
Forest (Belgicko)

Obyvateľstvo

Forest má približne 50 258 obyvateľov (2010).
Várpalotský obvod

Várpalotský obvod (maď. Várpalotai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Várpalota.
Moncaup (Pyrénées-Atlantiques)

Poloha

Obec má rozlohu 11,35 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľvyslanectvo Slovinskej republiky v Bratislave

Veľvyslanectvo Slovinskej republiky v Bratislave (slovin. Veleposlaništvo Republike Slovenije v Bratislavi, angl. Embassy of the Republic of Slovenia in Bratislava) je zastupiteľský úrad Slovinskej republiky so sídlom na Ventúrskej ulici č. 5 v Bratislave. Vedúci úradu je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Stanislav Vidovič.
Preseľany

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1280. Obec dostala  mestské výsady v roku 1646. Patrila Nitrianskemu hradu a neskôr rodine Ludanickovcov.
Vo farskej matrike sa uvádza že v šestnástom storočí v obci zúril mor. V Štatútoch Ostrihomskej kapituly v roku 1397 sa prvý raz spomína kostol svätej Alžbety Uhorskej. V Oláhovej vizitácii z roku 1562 sa spomína už aj fara a farár Jakub. Obec trpela počas stavovských povstaní a tiež aj v čase tureckých nájazdov na Ponitrie. Cestu na Hornú Nitru strážili už v dávnejších časoch križiaci. Ľudia žili v zemi vykopaných katakombách, ktoré boli pomerne rozsiahle, keďže tam schovávali aj úrodu.
Dňa 7. mája 1682, keď Turci spolu s Tökoliovcami tiahli na Viedeň prepadlo obec vojsko a vyrabovalo aj kostol. Popravili pred kostolom okrem bohoslužbukonajúceho kazateľa Hieronyma Poláčka z Hlohoveckého kláštora aj deti, ktoré pri bohoslužbe miništrovali. Farská kronika spomína Petroviča. V čase potlačenia Rákociovského povstania v bitke pri Trenčíne 3. augusta 1708 sa neďaleko Preselian vzdal jeden z Rákociho povstaleckých veliteľov Ladislav Očkaj. Dňa 28. augusta 1708 sa nechal obkľúčiť pálffiovským vojskom a spolu s celým plukom  prešiel k Pálffimu a neskôr v septembri zložil sľub cisárovi Leopoldovi. 
V chotári obce Preseľany sa dňa 29. augusta 1708 odohrala veľká bitka medzi kurucmi a labancami. Jedna strana vojska bola usadená v lokalite Tábor pri Belinciach a druhá cisárska armáda táborila pri Preseľanoch.  V tejto bitke padlo približne 3000 vojakov, ktorých pochovali priamo na vojnovom poli. I. V rokoch 1825 – 1848 v Preseľanoch pôsobil kňaz Matej Bazalica. Bol známy pomológ – ovocinár uznávaný aj za hranicami Monarchie. V obci bola známa tehelňa, ktorá zamestnávala veľa obyvateľov Preselian, aj širšieho okolia. Obec vlastnila aj mlyn.

Názov

Najstarší názov obce bol: Peresteran v slovenskom znení Peresterany alebo Presterany. V kanonickej vizitácii z roku 1562 sa spomína názov Perezlen. Neskoršie z toho vzniklo pomaďarčené Nyitrapereslény. Obyvatelia názov skomolili na Preszirani. Podľa inej verzie je pôvodný názov obce odvodený od slova praslica lebo obyvatelia sa zaoberali pestovaním a ručným spracovaním ľanu a konopí.
Frémainville

Poloha

Obec má rozlohu 5,61 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 483 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Néons-sur-Creuse

Poloha

Obec má rozlohu 19,85 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 401 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cubières

Poloha

Obec má rozlohu 48,88 km². Najvyšší bod je položený 1 633 m n. m. a najnižší bod 756 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Almont-les-Junies

Poloha

Obec má rozlohu 23,75 km². Najvyšší bod je položený 556 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 490 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2007

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2007 sa konali od 22. februára do 5. marca 2008 v japonskom meste Sapporo. O pridelení majstrovstiev do Sappora, sa rozhodlo 6. júna 2002 na 43. kongrese medzinárodnej lyžiarskej federácie (FIS) v Portoroži v Slovinsku.

7,5 km šprint

23. február 2007

15 km individuálne

3. marec 2007

Štafeta 4 x 5 km

25. február 2007
Slobodné ríšske mesto

Slobodné ríšske mesto (nem. Reichsstadt) bolo označenie mesta v Rímsko-nemeckej ríši, v ktorom formálne vládol len cisár Rímsko-nemeckej ríše; ako protiklad ríšskeho mesta, ktoré spadalo do príslušnej časti ríše a kde vládol niektorý z mnohých ríšskych kniežat (vojvoda alebo knieža-biskup). Slobodné ríšske mestá mali svojho nezávislého predstaviteľa v ríšskom sneme Rímsko-nemeckej ríše. Neskôr bol formálnym vládcom knieža-biskup, ale vo vrcholnom stredoveku získali mestá plnú nezávislosť od biskupa.
Čo sa týka pojmu slobodné ríšske mesto, rozlišuje sa medzi ríšskymi mestami (Reichsstädte) a slobodnými mestami (freie Städte).
Hoci sa mestské práva prípad od prípadu viac či menej líšili, vo všeobecnosti slobodné mestá mali viac práv a privilégií ako ríšske mestá. Napríklad slobodná mestá len podporovali cisára počas križiackych výprav a organizovali svoju vlastnú vojenskú ochranu, ríšske mestá okrem toho platili cisárovi dane a posielali zbory na jeho vojenské výpravy.
Časom sa rozdiely medzi ríšskymi mestami a slobodnými mestami stále viac zmenšovali, až sa ustálil termín slobodné ríšske mesto.
Viac než privilégiá sa na nezávislosti mesta podieľalo ich bohatstvo. Bohaté mestá ako
Lübeck alebo Augsburg boli nezávislými enklávami vnútri Rímsko-nemeckej ríše, vyhlasujúcimi vojny a uzatvárajúcimi mier, kontrolujúce svoje obchodné aktivity a pripúšťajúce len malé zásahy zvonku.
V neskorom stredoveku veľa slobodných miest vytváralo mestské zväzy (Städtebünde). Najvýznamnejšia z nich bola Hanza, do ktorej sa zapájali aj mestá, ktoré nikdy neboli slobodnými mestami a pripojili sa k Hanze so zvolením miestneho kniežaťa.
Soirans

Poloha

Obec má rozlohu 4,42 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 471 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Múzeum Andreja Kmeťa

Činnosť

V súčasnosti sa v budove múzea nachádzajú trvalé expozície: Kmetianum, ktorá je venovaná práci Andreja Kmeťa a Príroda Turca. Múzeum dnes spravuje viac ako 175 000 zbierkových exponátov, z ktorých je asi 8 700 zo spoločensko-vednej a 166 600 z prírodovednej oblasti. Medzi najcennejšie patria obrazy Révayovskej galérie, zbierka exotických motýľov Ivana Zbíňovského a časť herbára, ako i zoologických exponátov zo zbierky Andreja Kmeťa. 
Vo vedecko-výskumnej činnosti sa múzeum zameriavajú na výskum úlohy mesta 
Martin ako národného kultúrneho centra Slovákov.
Botanický a zoologický výskum sa uskutočňuje so zameraním na celé severozápadné Slovensko. Múzeum poskytuje lektorské služby, premietanie videofilmov s prírodovednou a spoločenskovednou tématikou z regiónu Turca, kozultačno-poradenskú službu z oblasti liečivých rastlín, húb a škodcov v domácnosti. Je tu o predaj suvenírov a publikácií vydaných múzeom.

Stále expozície

Príroda Turca je delená na dva celky. Prvá časť expozície, venovaná neživej prírode, prezentuje jednotlivé obdobia geologického vývoja regiónu Turiec a priľahlých pohorí formou rekonštrukcie prostredia a výskytu geologického obdobia v Turci vrátane ukážok hornín, minerálov a skamenelín, typických pre jednotlivé geologické obdobia. Časť expozície venovaná živej prírode je prezentovaná z ekologického hľadiska v podobe jednotlivých biotopových formácií. Vyčlenené sú podľa výškovej vegetačnej stupňovitosti, geologického podložia, spôsobu a intenzity vplyvu ľudskej činnosti a vodného režimu. Príslušné rastlinné a živočíšne druhy sú inštalované do diorám, ktoré predstavujú prostredia jednotlivých biotopov. Druhovú skladbu dopĺňajú vitríny s exponátmi stavovcov, bezstavovcov, húb a herbárové položky rastlín. Autori expozície zvolili jedinečný prístup k ich výtvarnému riešeniu, zodpovedajúci najnovším svetovým trendom. Unikátne exponáty zo zbierok múzea zasadili do pôsobivých rekonštrukcií príslušných prostredí, vytvárajúcich obsahovo aj výtvarne príťažlivé celky, doplnené množstvom interaktívnych prvkov.   
Dejiny a poslanie Slovenského národného múzea prostredníctvom toho najcennejšieho a múzeu najvlastnejšieho – zbierkového predmetu – približuje expozícia Kmetianum. Reprezentatívny výber zo všetkých vedných odborov, ktorý predstavuje klenotnicu zbierkového fondu, rozpráva viac ako stodvadsaťročnú históriu Slovenského národného múzea, ale aj príbehy osobností, ktoré ho formovali.
Stručné dejiny času

Stručné dejiny času (ang. A Brief History of Time) je populárno-vedecká kniha, ktorú napísal profesor Stephen Hawking. Prvýkrát bola vydaná v roku 1988 (na Slovensku v roku 1991) a veľmi rýchlo sa stala bestsellerom. Do roku 2002 sa predalo 9 miliónov jej kópií.
V knihe sa autor pokúša laickému čitateľovi vysvetliť široký rozsah tém v kozmológii, vrátane teórie Veľkého tresku, čiernych dier, svetelných kužeľov a teórie superstrún. Jeho hlavným cieľom je podať prehľad predmetu, avšak, čo je pre populárnu vedeckú knihu netradičné, snaží sa tiež vysvetliť časť komplexnej matematiky.
Autor poznamenáva, že ho editor varoval, že po každej rovnici v knihe by v čítaní pokračovala iba polovica čitateľov, a preto obsahuje len jednoduchú rovnicu: E=mc².
Salerm

Poloha

Obec má rozlohu 5,87 km². Najvyšší bod je položený 377 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 55 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mononykus

Opis

Mononykus predstavoval štíhleho dlhonohého bežca so skráteným chvostom a ešte viac skrátenými prednými končatinami. Tie boli síce extrémne krátke, vybavené jediným prstom, zato však aj značne silné, trochu podobné kopiji. Účel takto tvarovaných predných končatín nie je známy. Ak prihliadneme na jeho úzku podlhovastú hlavu s veľkými očami, no dosť malými zubami, je možné, že mohol žrať termity a prednými končatinami rozmetávať termitiská, čo je momentálne najpopulárnejšia teória. Mononykus však mohol konzumovať popri termitoch aj iný hmyz a malé stavovce. Predné končatiny mohli samce využívať vo vzájomných súbojoch. Ako zbraň na zabíjanie koristi sa nehodili nielen preto, že boli krátke, ale aj preto, že neboli veľmi pohyblivé, schopné v podstate iba pohybov hore a dolu.
Hnefatafl

História

Hra sa pôvodne nazývala len Tafl. Neskôr sa premenovala na Hnefatafl, aby sa odlíšila od ostatných doskových hier, ako sú Skáktafl (Šach), Kvatrutafl(Backgammon) a Halatafl(Vlci a ovce). Hra bola v Severnej Európe veľmi rozšírená už od roku 400. V 12. storočí, tak ako aj väčšinu ostatných taflových hier, ju postupne vytlačil šach. Laponská verzia hry s názvom Tablut sa hrala až do 18. storočia. 
Pôvodné pravidlá hry niesu známe. Súčasné pravidlá sú odvodené od popisu pravidiel hry Tablut, ktoré si Carl Linné zapísal do svojho denníka počas svojej cesty Laponskom v roku 1732.
Chavanatte

Poloha

Obec má rozlohu 3,86 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 359 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lomnice (prítok Smědej)

Priebeh toku

Pramení v nadmorskej výške 1 070 m pod vrcholom Smrku, teda najvyšším vrchom českej časti Jizerských hôr. Odtiaľ veľkým spádom tečú jej vody severným smerom údolím medzi Měděncom a Rapickou horou, potom sa stáča na západ, preteká prírodným parkom Peklo a v Raspenave sa v mieste s nadmorskou výškou 323 m sprava vlieva do Smědej.
Mikuláš Dohnány

Životopis

Pochádzal zo zemianskej rodiny a vzdelanie získaval v Trenčíne, Győri, na bratislavskom lýceu a v Levoči. V roku 1846 pôsobil ako vychovávateľ v Bytči, v roku 1847 žil v Ovčiarsku, v rokoch 1847 – 1848 bol vychovávateľom v Levoči a súčasne i správcom Jednoty mládeže Slovenska a v rokoch 1851 – 1852 bol redaktorom časopisu Slovenské pohľady v Skalici a Trnave.

Tvorba

Prvé literárne práce napísal ešte ako študent v Levoči. Písal básne s národnou tematikou, divadelné hry, rozpravy (napr. o slovenskej dráme), ale venoval sa tiež recenziám a prekladom (Homér, William Shakespeare, George Gordon Byron, Gavril Romanovič Deržavin), riešil teoretické otázky drámy. Vo svojej umeleckej tvorbe čerpal zo slovenských ľudových povestí, nadväzoval na tvorbu štúrovcov, spracovával dobové problémy, no najmä nepodliehal beznádeji, ale vyzýval k činorodej práci.
Puurs

Obyvateľstvo

Puurs má približne 16 538 obyvateľov (2010).
Chavannes-sur-Suran

Polohopis

Chavannes-sur-Suran má rozlohu 21,5 km². Najvyšší bod je položený 770 m n. m. a najnižší bod 306 m n. m.

Obyvateľstvo

Chavannes-sur-Suran má 650 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Fête

Poloha

Obec má rozlohu 3,11 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 354 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Humenské vrchy

Vymedzenie

Podcelok zaberá severozápadnú časť pohoria, južne od Humenného. Severným smerom susedí Beskydské predhorie a jeho podcelky Humenské podolie a Mernícka pahorkatina, južným smerom územie klesá do Východoslovenskej pahorkatiny s podcelkami Pozdišovský chrbát, Laborecká niva a Podvihorlatská pahorkatina. Vihorlatské vrchy pokračujú východným smerom podcelkom Vihorlat.
Synagóga v Ivančiciach

Synagóga v Ivančiciach je bývalá židovská Svätyňa postavená v roku 1853 na mieste staršej modlitebne. Nachádza sa ako č.p. 26 v ulici Jozefa Vávru asi 150 m severne od Palackého námestia. Synagóga je chránená ako kultúrna pamiatka Českej republiky.
Ivančická synagóga, ktorá bola podľa projektu viedenského architekta Lorenza Wagnera vybudovaná v štýle neskorého empíru, slúžila po vojne ako skladisko. V súčasnej dobe sa pripravuje jej adaptácia na kultúrne centrum.
Ivančická židovská komunita síce prestala existovať v roku 1940, ale na tunajšom cintoríne sa pochovávalo aj po vojne.
Nidal Saleh

Vzdelanie a publikačná činnosť

Študoval farmáciu v Prahe a v Bratislave, kde dodnes žije. Zaoberá sa problematikou Palestíny a Palestínčanov a ich postavením v Izraeli. Dve z jeho kníh, Proč se vraždí v Izraeli - Palestinské memento a Svědectví o morálním úpadku - Falšovatelé historie, boli v prvom vydaní preložené do češtiny.
V roku 2002 Stredisko Simona Wiesenthala protestovalo oficiálnym listom ministrovi spravodlivosti Jánovi Čarnogurskému proti šíreniu knihy Proč se vraždí v Izraeli?, vydanej vo vydavateľstve Eko-konzult z dôvodov šírenia rasizmu a obhajovania genocídy. Ten následne požiadal prokurátora, aby knihu prešetril.

Svetonázor

Saleh je zástancom konšpiračnej teórie o celosvetovom sprisahaní Židov, tvrdí napríklad, že „veľmoci slúžia záujmom organizovaného židovstva“. Zároveň popiera semitský pôvod Židov.
ISO 3166-2:SO

Kódy ISO 3166-2 pre Somálsko identifikujú 18 regiónov. Prvá časť (SO) je medzinárodný kód pre Somálsko, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich región.

Zoznam kódov

SO-AD Awdal (Borame)
SO-BK Bakool (Xuddur)
SO-BN Banaadir (Mogadišo)
SO-BR Bari (Boosaaso)
SO-BY Bay (Baydhabo)
SO-GD Gedo (Garbahaarreey)
SO-GG Galguduud (Dhuusa Mareeb)
SO-HR Hiiraan (Beledweyne)
SO-JD Jubbada Dhexe (Bu'aale)
SO-JH Jubbada Hoose (Kismaayo)
SO-MD Mudug (Galkacyo)
SO-NG Nugaal (Garoowe)
SO-SD Shabeellaha Dhexe (Jawhar)
SO-SG Sanaag (Ceerigaabo)
SO-SH Shabeellaha Hoose (Marka)
SO-SL Sool (Laascaanood)
SO-TG Togdheer (Burco)
SO-WG Woqooyi Galbeed (Hargeisa)
Ottignies-Louvain-la-Neuve

Obyvateľstvo

Ottignies-Louvain-la-Neuve má približne 30 283 obyvateľov (2006).
Jozef Konder

Životopis

Absolvoval priemyselnú školu, spev študoval u hlasových pedagógov košickej opery. Pôsobil ako člen zboru (1948-1955), sólista opery Štátneho divadla v Košiciach (1955-1959), opery DJGT v Banskej Bystrici (1959-1969), od 1969 opery ŠD v Košiciach. Už v polovici 50. rokov bol  prvým, herecky i spevácky disponovaným mladokomikom košických operetných inscenácií. V Banskej Bystrici bola jeho ťažiskovým pôsobiskom spočiatku taktiež opereta, kde sa z mladokomika postupne vypracoval na bonvivána. Hosťoval na viacerých domácich a zahraničných scénach (SFRJ, RSR, ZSSR, BĽR, MĽR).
Zemplín (okres Trebišov)

Dejiny

Archeologické nálezy valcovitých nádob a zlomkov keramiky dokazujú pobyt človeka v lokalite dnešnej obce už v mladšej dobe kamennej (cca 5000 pred Kr.). Tu usadlí roľníci patrili k tzv. potiskej kultúre. Z mladšej bronzovej doby (okolo roku 1000 pred Kr.) pochádza nález súboru 48 bronzových predmetov (kosákov, sekier, dláta, oštepov, noža, meča, sekeromlatov, ihlice, náramkov a nákrčníka), ktorý bol objavený roku 1980. Zaujímavosťou je nález 5 bronzových ingotov a poškodenie všetkých nájdených predmetov, ktoré tak s veľkou pravdepodobnosťou boli zozbierané obchodníkom alebo priamo kovolejárom na pretavenie. Keďže nálezy zo železnej doby sa nachádzali aj pod valom, je isté, že ten bol budovaný až od mladšej doby železnej. Nájdené hrnčiarske pece s kanálom na prívod horúceho vzduchu vychádzajú z keltských pecí a obsahovali tiež typicky keltskú, na kruhu vytáčanú keramiku. Tá je charakteristická výzdobou pásmi, no tiež ornamentami maľovanými bielou, hnedou, čiernou a žltou farbou. Na obetisku boli nájdené veľké železné okovy, ktoré sa v tej dobe používali na krk zajatca. 
Rímska doba po sebe zanechala 177 žiarových hrobov z rokov 50 pred Kr. až 200, kedy v oblasti Zemplína žili Kelti a Dáci. Našli sa tiež opaskové spony, náramky, prstene, korálky zo skla, sklovitej pasty, jantáru, kovu, hliny a kameňov, ale aj krčahy, fľaše a poháre. 
Zo stredoveku pochádzajú nálezy slovanských črepov, potvrdzujúce osídlenie hradiska v Zemplíne a jeho okolí už v 8. a 9. storočí. Názov Zemplín pochádza zo slova zem, zemlja, čo dokladá slovanské osídlenie. Valom ohradené hradisko je rovnako typickým znakom niekdajšej ochrany obydlí, majetku i zvierat. Tunajší val nesie známky upravenej keltsko-dáckej konštrukcie, upravovanej a udržiavanej až do stredoveku, kedy tu vznikol župný hrad. Pred rokom 1214 tu vznikla kamenná administratívna budova a pravdepodobne aj menší kostol a svoje sídlo tu mal „comes curialis de Zemlu“ - zástupca župana. Župan v tom čase sídlil na hrade v neďalekom Sárospataku a až do začiatku 13. storočia mal hrad v Zemplíne len provinciálny význam. Počas umocňovania kráľovskej moci v župách sa v 13. storočí presunulo sídlo administratívnej správy do Zemplína, ktorý sa tak stal rezidenciou kráľovskej župy a onedlho aj sídlom cirkevnej organizácie – archidiakonátu. Popri hrade vzrastal aj význam trhovej osady, ktorá mala už v 13. storočí právo vyberať mýto a v zemepánskom mestečku (od roku 1426 bol Zemplín mestom) sa tu v rokoch 1299 až 1754 konali župné snemy. Skazu hradu a začiatok úpadku mestečka spôsobilo vypálenie hradu v 17. storočí, ktorý viac neobnovili. Pohromou pre mestečko bol požiar v roku 1803, ktorý zasiahol celé podhradie.
Po vybudovaní novej cesty a železnice mimo Zemplína sa úpadok ešte zvýraznil, čo potvrdzoval i pokles obyvateľstva. Pokým v roku 1869 tu žilo 847 ľudí, v roku 1948 ich bolo 695, v roku 1970 520 a v súčasnosti (2016) už menej ako 390. Nová komunikácia k obci Cejkov bola postavená v 80. rokoch, čím sa skrátilo a zjednodušilo cestovanie a doprava severným smerom k Trebišovu.
Gray (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 20,26 km². Najvyšší bod je položený 249 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 050 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Celle-les-Bordes

Poloha

Obec má rozlohu 22,6 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 935 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE