New Horizons

Priebeh letu

Nosná raketa typu Atlas 5 model 551 (výr. č. AV-010) s urýchľovacím tretím stupňom Star 48 vzlietla po niekoľkých odkladoch, spôsobených prevažne zlým počasím, z rampy SLC-41 kozmodrómu Eastern Test Range na Floride 19. januára 2006 o 19:00:00 svetového času (UT). O 19:41:41 UT tretí stupeň naviedol užitočné zaťaženie na hyperbolickú únikovú dráhu zo zemského gravitačného poľa, o 19:44:55 UT sa od tohto stupňa sonda oddelila a začala samostatnú púť k Jupiteru a ďalej k Plutu. Stala sa tak zatiaľ najrýchlejšie sa pohybujúcim umelým kozmickým telesom v zemskom gravitačnom poli. Vyhorený raketový stupeň Star 48B sa nachádza na podobnej dráhe ako samotná sonda, ale postupne sa od nej vzďaľuje. Pluto minie raketový stupeň vo vzdialenosti približne 200 miliónov kilometrov.
Riadiace stredisko overovalo funkcie sondy a vykonalo niekoľko malých korekcií dráhy. Okolo 04:00 UT dňa 20. januára sonda prekročila dráhu Mesiaca a 78 dní po štarte (7. apríla) prekročila dráhu Marsu. Planéta sa vtedy nachádzala v inej časti svojej dráhy, takže nebolo možné ju pozorovať. 5. apríla 2006 bol do palubnej pamäte sondy nainštalovaný nový softvér C&DH 3.5 (Command and Data Handling). V máji 2006 vstúpila sonda do hlavného pásma planétok. Jej dráha jej však neumožňovala stretnúť sa s nijakým jeho väčším objektom a prípadné dráhové korekcie, aby sa sonda priblížila k nejakej planétke, boli zamietnuté. Napriek tomu sonda odoslala isté údaje o planétke 2002 JF56, ktorú minula vo vzdialenosti 101 867 km. Pri tomto prelete odskúšala navádzanie prístrojov na rýchlo sa pohybujúci objekt.

Prelet okolo Jupitera

4. septembra 2006 sonda po prvýkrát vyfotografovala približujúci sa Jupiter, hoci bola od neho ešte 291 miliónov km ďaleko. Etapa preletu sondy okolo planéty bola oficiálne zahájená začiatkom januára 2007. 5. januára prebehlo prvé skúšobné pozorovanie Jupitera a 8. januára sa začalo zatiaľ čiernobiele snímkovanie. Sonda snímkovala tiež už z veľkých vzdialenosti Jupiterove mesiace, jednak kvôli nácviku optickej navigácie a jednak sa pomocou nich vykonávala kalibrácia prístrojov. V polovici februára už bol New Horizons tak blízko Jupitera, že planéta sa pri pohľade zo sondy javila veľká ako Mesiac v splne. S približujúcim sa cieľom vzrastala aj intenzita vedeckých výskumov. Sledovali sa nielen útvary v Jupiterovej atmosfére, ale aj povrch niektorých jeho mesiacov. 27. februára úspešne prebehol gravitačný manéver, ktorý sondu definitívne naviedol na cestu k Plutu. Gravitačné pole Jupitera pridalo sonde rýchlosť 3.9 km/s. Najbližšie priblíženie k planéte nastalo 27. februára 2007 v čase 05:43 UT vo vzdialenosti 2,3 milióna km. Podľa telemetrických údajov systémy sondy prekonali silnú radiáciu, ktorej boli vystavené počas najväčšieho priblíženia, bez problémov. Sonda postupne vysielala namerané údaje z preletu. 
8. júna 2008 prekročil New Horizons dráhu Saturnu. V priebehu preletu medzi Jupiterom a Plutom boli všetky vedecké prístroje a väčšina systémov sondy hibernované a spúšťané približne raz ročne pre komplexné zistenie ich technického stavu.

Prelet okolo sústavy Pluta

Okolo Pluta preletela 14. júla 2015. Sledovanie Pluta začalo 6 mesiacov pred najväčším priblížením a pokračovalo až 1 mesiac po ňom. Diaľkové snímkovanie získalo globálnu mapu Pluta a Chárona s detailami s veľkosťou 40 km. Okolo trpasličej planéty preletela v minimálnej vzdialenosti 12 512 km. K maximálnemu priblíženiu došlo o 13:49:57 stredoeurópskeho letného času. Celých 24 hodín okolo preletu sonda nevysielala na Zem žiadne vedecké informácie, aby čas najbližšieho priblíženia využila v čo najväčšej miere na vedeckú prácu. Po pripočítaní štyri a pol hodinového zdržania spôsobeného letom signálu zo vzdialenosti vyše 4,77 miliárd kilometrov dorazili prvé údaje z preletu až 15. júla. Sonda o 02:54 nášho času ohlásila, že prelet prežila v poriadku. Namerané údaje vysielala celý zvyšok roka 2015 a pokračovala s tým aj v nasledujúcom roku.

Prelet okolo Ultima Thule

1. januára 2019 sa stretla s planétkou 2014 MU69, najvzdialenejším objektom, ktorý bol a aj dlho bude preskúmaný kozmickou sondou. Objekt má neoficiálnu prezývku Ultima Thule. Prvé blízke snímky potvrdili špekuláciu, že ide o kontaktnú dvojplanétku, prvú kedy navštívenú kozmickou sondou. Teleso bolo objavené až v roku 2014, čiže v dobe, kedy bola New Horizons už osem rokov vo vesmíre. Stalo sa prvým telesom, ktoré bolo objavené až potom, ako odštartovala sonda pre jeho prieskum. Neskorý objav tiež spôsobil ťažkosti pri navigácii, pretože od objavu do preletu bolo o parametroch obežnej dráhy planétky známych primálo informácií. Z tohto dôvodu nebolo dlho isté ani to, ktorým smerom má New Horizons vôbec zamieriť svoje objektívy, aby na nich objekt bol. Sonda preto pred preletom vykonala kompletné skenovanie celej oblasti, v ktorej sa Ultima Thule mohla nachádzať. Orientácia sondy mohla byť upravená najneskôr tri dni pred preletom.
Koncom 29. decembra 2018 začala sonda o planétke zbierať viac údajov. V tej dobe sa aj na snímkach jej najlepšej kamery toto malé teleso stále javilo ako jednopixelový bod. 1. januára o 6:33 sa sonda priblížila k planétke na minimálnu vzdialenosť - 3 500 kilometrov. Sonda prelet prežila bez problémov a uložila si údaje z neho do palubnej pamäte, odkiaľ ich postupne bude vysielať na Zem.

Plánovaný ďalší priebeh letu

Expedícia má potom pokračovať až do roku 2020. Počas tejto doby sa bude pohybovať oblasťou Kuiperovho pásu.