Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Banská Štiavnica)

Pôvodný vzhľad

Na začiatku Akademickej ulice sa nachádza architektonicky mimoriadne dôležitý objekt, kostol Nanebovzatia Panny Márie, nazývaný aj Nemecký, či farský kostol. Je to už druhý kostol v Banskej Štiavnici z 30. rokov 13. storočia. Pôvodne to bola trojloďová románska bazilika s plochou povalou a priečnou loďou. Štvorcová svätyňa bola uzavretá polygonálnou apsidou a bočné lode polkruhovými apsidami. Zvony sa nachádzali nad svätyňou - v súčasnosti sa nachádzajú vo vežiach nad priečelím kostola.

História kostola

Kostol bol pôvodne zasvätený sv. Mikulášovi a patril už pred mongolským vpádom dominikánom. Mnísi však utiekli pred ázijskými bojovníkmi a do mesta a vrátili až v roku 1275. Kostol opäť prevzali do svojej správy a vlastnili ho až do roku 1536, keď sa v dôsledku reformácie dominikánsky kláštor rozpadol. V rokoch 1575 – 1669 patril kostol evanjelikom, od ktorých ho prevzali jezuiti. V roku 1776 sa kostol dostal do správy svetského kléru a stal sa hlavným farským kostolom. Aj napriek početným prestavbám si kostol zachoval románsky pôdorys a niektoré časti muriva sú ešte pôvodné.

História prestavieb

Už koncom 15. storočia prestavali kostol v gotickom slohu. Počas požiaru, ktorý roku 1679 spôsobili Tökölyho vojská, zhorela strecha kostola a uvoľnené a rozžeravené zvony prelomili klenbu, takže zhorel aj hlavný oltár. Jezuiti kostol opravili a neskôr ho prestavali ešte niekoľkokrát. Tak v roku 1734 zbúrali juhozápadnú apsidu a postavili na jej mieste sakristiu. Pod sakristiou i pod časťou kostola vybudovali kryptu, v ktorej sú pochované viaceré významné osobnosti (krypta bola ešte donedávna prístupná). V rokoch 1757 - 1758 sa uskutočnila ďalšia prestavba kostola. Na priečelí postavili jezuiti 3 barokové veže. No požiar roku 1806 všetko zničil. Pri oprave dostal kostol dnešný klasicistický ráz.

Interiér kostola

Vnútorné zariadenie kostola je prevažne novšie. Hlavný oltár - klasicistická stĺpová architektúra - bol postavený v roku 1811. Oltárny obraz Nanebovzatia Panny Márie namaľoval viedenský maliar Vincent Fisher. Oltáre sv. Františka Xaverského a sv. Ignáca z Loyoly sú staršie, barokové, z 1.polovice 18.storočia. Bočné oltáre sv. Jozefa a sv. Jána Nepomuckého sú z 1.štvrtiny 19. stor. Z najstarších predmetov kostola je neskorogotická krstiteľnica. Povšimnutia hodné sú tri barokové spovedelnice z 2.polovice 18. stor. Lavice sú zo začiatku 19. stor. Pozoruhodné je aj stallum v presbytériu. Na jeho pozadí vidieť reliéf znázorňujúci baníkov, ako odovzdávajú sv. Michalovi banícke odznaky. Hlavný oltár aj stallum dali totiž zhotoviť baníci zo štôlne Michal.

Kláštor

Hneď vedľa kostola stál dominikánsky kláštor. Dnes z neho vidieť už len niekoľko častí múrov a zopár zachovaných gotických ostení (koná sa tam archeologický výskum). Pôvodný kláštor postavili dominikánski mnísi už niekedy v 13.storočí. Po zničení a vypálení mesta v roku 1442 ho obnovili a prestavali v gotickom slohu. V roku 1669 dostali kláštor jezuiti a zriadili v ňom gymnázium, ktoré tam bolo až do roku 1914. Potom sa presťahovalo do novej budovy postavenej o kúsok vyššie (bývalá stredná praktická škola, nazývaná aj banícka). Stará budova začala chátrať a v roku 1933 ju museli z bezpečnostných dôvodov zbúrať.

Budova fary

Za kostolom je aj rozľahlá budova fary. Pôvodne to bol meštiansky dom zo 16. stor. Pre budovu fary ho získali a prispôsobili až v 80. rokoch 18. stor. Z tejto doby je aj neskorobarokový portál. Fara je so sakristiou spojená krytou drevenou chodbou.