google/wiki40b huggingface dataset:
Stanisław Motyka

Stanisław Motyka (* 6. máj 1906 - † 7. júl 1941) bol poľský horolezec, horský vodca, lyžiar a inštruktor lezenia.

Životopis

Rodák zo Zakopaného, najviac však liezol na slovenskej strane Tatier. Jeho častými spolulezcami boli napr. Štefan Zamkovský a Zoltán Brüll. Pomáhal tak dvíhať športovú úroveň slovenského medzivojnového horolezectva, navyše robil inštruktora na horolezeckých kurzoch u nás. Bol aj skvelý lyžiar (i skokan), dostal sa až na zimnú olympiádu v Sankt Moritzi 1928, no po skialpinistickom úraze plne presedlal na horolezectvo. Od r. 1937 si zarábal povolaním horského vodcu. V r. 1939 sa stal riaditeľom Školy turistiky a taternictva (alpinizmu v Tatrách) na Hale Gasienicowej a po vypuknutí vojny sa zapojil do odboja. Ako špičkový znalec hôr prevádzal utečencov z okupovaného Poľska. Keď mu Gestapo prišlo na stopu, utiekol aj sám. Krátko sa skrýval na chate u Zamkovského, potom vraj na Erike pod Kojšovskou hoľou a napokon sa dostal do Maďarska. Stal sa štátnym trénerom maďarských lyžiarov. Za nejasných okolností sa utopil pri kúpaní v Dunaji pri Szentendre.

Lezecké výkony

Najprv zopakoval vari všetky známe najťažšie výstupy v Tatrách tej doby a od r. 1931 už začal utvárať prvovýstupy. Spravil ich vyše 70, napr. J stena Zamarlej Turnie, SV stena Zlobivej, J stena Malého Ľadového štítu, J stena Širokej veže, J stena Malého Kolového štítu (VI-, vtedy považovaná za najťažšiu cestu v Tatrách), JZ stena Východného Železného štítu, J stena Čierneho štítu, JZ pilier Pyšného štítu, JZ stena Gánku a Z stena Lomnického štítu. Jeho prvovýstupy sa vyznačujú „klasickou čistotou línií“ (Dieška) a sú dodnes obľúbené aj kvôli pevnej skale.
Šumadija

Vymedzenie

Šumadija je najväčšou podoblasťou centrálneho Srbska. Jej územie v širšom zmysle zahŕňa územie vymedzené riekami Sávou a Dunajom na severe, Velikou Moravou na východe, Zapadnou Moravou na juhu, a Dičinou, Ljigom a Kolubarou na západe. Podľa niektorých výkladov, napr. antropogeografa Cvijića a etnológa Erdeljanovića, je severnou hranicou Šumadije pás medzi vrcholmi Kosmaj a Avala.
Děčínská vrchovina

Charakteristika

Špecifikom vrchoviny sú hlboké údolia až kaňony, skalné mestá a stolové hory na pieskovcovom podklade. Ostrovný charakter majú čadičové elevácie, typická je demontánna biota v inverzných polohách v neobyčajne malých nadmorských výškach. Plocha bioregiónu nebola v prehistorickom období prakticky osídlená a dodnes má väčšinou lesný kryt. Lesné porasty tvoria kultúrne ihličnaté lesy, typické sú reliktné bory na skalách. Menšia časť tvorí bezlesie, kde lúky a pasienky majú vyrovnané zastúpenie s agrocenózami. Takmer celý bioregión je súčasťou CHKO Labské pískovce s radom maloplošných chránených území. Od roku 1999 je na území vyhlásená ochrana formou národného parku (Národný park České Švýcarsko) (80 km²), tvoriaceho s obdobným parkom v Nemecku (Nationalpark Sächsische Schweiz) bilaterárne chránené územie.
La Penne-sur-l’Ouvèze

Poloha

Obec má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 1 041 m n. m. a najnižší bod 296 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Drobný

Ocenenia

V roku 1998 mu prezident Michal Kováč prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.
Roman Rác

Klubový hokej

Roman Rác začínal s hokejom v Dubnici nad Váhom. Za klub HK Dubnica nad Váhom hral naposledy v sezóne 2006/07, keď odohral 34 stretnutí za dubnický dorast a 15 stretnutí za dubnických juniorov. Po tejto sezóne prestúpil do susednej Dukly Trenčín, kde odohral jeden ročník za trenčianskych dorastencov. Z Dukly Trenčín po jednej sezóne prestúpil tiež ešte v mládežníckom veku do českej juniorskej extraligy do klubu HC Olomouc. V drese HC Olomouc sa predstavil priemiérovo medzi mužmi v sezóne 2009/10, keď odohral v 1. hokejovej lige ČR za HC Olomouc dve stretnutia. Ďalšiu šancu za mužov dostal v Olomouci až v sezóne 2011/12. To už bol stabilným členom A mužstva. Počas tejto sezóny vypomohol aj v 9 stretnutiach klubu HC Valašské Meziříčí v 2. hokejovej lige ČR. V sezóne 2012/13 sa s klubom HC Olomouc neúspešne pokúšali vybojovať extraligu. To sa klubu HC Olomouc podarilo o sezónu neskôr. V 1. hokejovej lige ČR skončil klub HC Olomouc na druhom mieste. Spoločne s tímom BK Mladá Boleslav, ktorý skončil prvý tak postúpili do baráže o extraligu. Tam boli tieto kluby úspešné a v extralige tak nahradili kluby HC Rytíři Kladno a Piráti Chomutov, ktoré zostúpili do 1. hokejovej ligy ČR.

Od sezóny 2014/15, tak hráva za HC Olomouc v českej extralige. Práve v tejto sezóne mu prišla pozvánka do Slovenskej reprezentácie. Na turnaji Euro Ice Hockey Challenge vo Viedni vystupovala Slovenská reprezentácia pod názvom Olympijský tím SR. Na tomto turnaji sa predstavili okrem Olympijského tímu SR aj reprezentácie Rakúska, Slovinska a Talianska. Roman Rác nastúpil vo všetkých troch stretnutiach. Na turnaji strelil aj svoj prvý reprezentačný gól.

V sezóne 2016/17 nastúpil okrem tímu HC Olomouc aj za kluby HC AZ Havířov 2010 v 1. hokejovej lige ČR a HC Nový Jičín v 2. hokejovej lige ČR.
Andrew Michael Allen

Životopis

Je absolventom Villanova University, štúdium ukončil v roku 1977. Potom nastúpil k námornej pechote, kde sa po absolvovaní leteckej školy stal vojenským pilotom na F-4 a F/A 18 a v roku 1987 ukončil vojenskú školu skúšobných letcov (US Navy Test Pilot School, Patuxent River, MD). Potom, v auguste 1987, nastúpil k NASA do Johnsonovho vesmírneho strediska v Houstone a začal astronautický výcvik. Od augusta 1988 bol zaradený do jednotky astronautov ako letový špecialista. V období rokov 1992 až 1996 absolvoval trikrát let na obežnú dráhu Zeme. Tu strávil 37 dní a stal sa 276. kozmonautom sveta. Je ženatý, má tri deti.
Hypsipylé

Hypsipylé alebo Hypsipyla alebo zastarano Hypsipyle (starogr. Ὑψιπύλη – Hypsipylé, latinsky Hypsipyle) je v gréckej mytológii kráľovná na ostrove Lemnos, dcéra kráľa Thoanta.
Keď sa Argonauti blížili na svojej slávnej plavbe na lodi Argó za zlatým rúnom do ďalekej Kolchidy, veštec mužstvu rozprával, že na blízkom ostrove Lemnos nežije jediný muž. Ženy na ostrove nedostatočne uctievali Artemis, za to ich bohyňa potrestala tým, že nepríjemne zapáchali a preto ich muži o ne stratili záujem a obľúbili si ženy z pevniny. To vyvolalo v lemnijských ženách hnev a nenávisť k svojim mužom a ich neveru potrestali tak, že ich všetkých pobili. Jediný sa zachránil kráľ Thoas, ktorého dcéra Hypsipylé ukryla a potom pustila v loďke na more. Čoskoro však ženy spoznali, že bez mužov je život ešte ťažší. Keď sa priblížila loď s Argonautami, Hypsipylé z obavy pred trestom za vyvraždenie mužov im najprv nedovolila pristáť, ale neskôr, keď tak rozhodol ženský snem na ostrov ich prijali, nadšene ich potom obletovali a prosili ich, aby s nimi zostali dlhšie. Kráľovná Hypsipylé dokonca Iasónovi ponúkala odovzdanie moci, ale ten ponuku odmietol.
Argonauti sa na ostrove cítili až tak veľmi dobre, že takmer zabudli na cieľ svojej cesty. Nakoniec ale na naliehanie Herakla zdvihli kotvy a odplávali. Mnohí z nich vraj zanechali na ostrove potomkov. Iasón mal s Hypsipylou dvoch synov, ktorých si pri odchode zobral so sebou do Kolchidy. Ženská nadvláda na ostrove Lemnos už potom netrvala dlho, v Homérovej Iliade sa uvádza, že v čase trójskej vojny už vládol na ostrove kráľ Euénos, syn Iasóna a Hypsipyly.
Niektorí antickí autori uvádzajú, že Lemňanky predali svoju kráľovnú Hypsipylé do otroctva za to, že ako jediná zachránila život muža – svojho otca, zatiaľ čo všetky ostatné podľa dohody svojich mužov zavraždili. Hypsipylé sa dostala k nemejskému kráľovi Lykourgovi a bola opatrovateľkou jeho maličkého syna Ofelta. Keď však chlapca nechala raz na lúke bez dohľadu a obrovský had dieťa uškrtil, kráľ Lykourgos ju chcel nechať zabiť, ale tomu zabránil jeden z vojakov, ktorí tiahli do vojny Siedmi proti Tébam.
Meteor

Meteor alebo zriedkavo lietavica je pomenovanie pre viditeľný jav v atmosfére, ktorý vzniká preletom meteoroidu zemskou atmosférou (alebo atmosférou iného telesa). Na nočnej oblohe sa prejavuje ako rýchly prelet svietiaceho objektu, preto je tiež známy ako padajúca hviezda. 
Jasná svietivosť meteoru je dôsledkom teploty vyprodukovanej vstupom do atmosféry. Priemerne jasný meteor má jasnosť približne 0 až 3 magnitúdy. Tá zodpovedá veľkosti špendlíkovej hlavičky (pre najrýchlejšie meteoroidy kometárneho pôvodu) až po veľkosť malej lopty (najpomalšie meteoroidy zložené zo železa). Veľmi jasné meteory, jasnejšie ako zdanlivá magnitúda Venuše, sú označované aj ako bolidy.
Meteory sa často združujú do meteorických rojov. Rýchlosť, ktorou preletí meteor atmosférou, je niekde medzi 10 až 70 kilometrov za sekundu. Kinetická energia čiastočky s hmotnosťou 1 gram (guľôčka priemeru 1-2 milimetre) je rovnaká ako energia Trabantu drviaceho objekt (napríklad stena), do ktorého vrazil rýchlosťou okolo 100 kilometrov za hodinu. Väčšina meteoroidov sa preto v atmosfére vyparí, teplota samotného telieska dosahuje tisíce až desaťtisíce stupňov Celzia. Proces zániku meteoroidov sa nazýva ablácia. 
Ak sa nejaká časť meteoroidu nerozpadne pri prelete cez atmosféru a dopadne na povrch, nazýva sa meteorit. Pri dopade meteoroidu (alebo iného objektu) na Zem, vzniká zvyčajne v mieste dopadu (impaktný) kráter.
Roztavený terestriálny materiál "vyvrhnutý" pri vytvorení krátera môže vychladnúť a stuhnúť na objekt známy ako tektit.
Poznámka: Slovo meteor označuje v meteorológii akýkoľvek jav v atmosfére. Napríklad pre dážď alebo sneh sa používa slovo hydrometeor.

Pôvod meteorov

Väčšina meteorov pochádza z kometárnych častí, ktoré sú pre ich (z veľkej časti ľadový) obsah veľmi krehké. Ich priemerná hustota je menšia než hustota vody. Materiál, z ktorého sa kométa skladá, je taký krehký, že by ho bolo možné mrviť v rukách.
Kolamáfusi

Kolamáfusi (maldiv. ކޮލަމާފުށި‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Gáfu Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 462 (jún 2006), dĺžka ostrova 675 m, šírka 550 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 372,11 km.
Juraj Koza-Matejov

Životopis

V roku 1896 – 1908 študoval teológiu v Banskej Bystrici, kde ho roku 1908 vysvätili za kňaza. Rokuk. farár  v Novej Bani a i. obciach, od 1922 redaktor Slováka, zakladateľ  a hlavný redaktor Slov. národa a jeho týždenníka Chlieb v Bratislave, od 1927  prof. biskupského seminára v Banskej Bystrici, 1928 – 1945 farár v Mošovciach, 1945 turčiansky archidiakon, od 1948 banskobystrický kanonik a rektor seminára. V roku 1918 – 1925 člen HSĽS, ideovo stál na pozíciách autonomizmu v rámci jednotného 
čs. štátu. Tieto postoje odrážali aj jeho politické úvodníky aj iné jeho politické spisky, kt. vyšli roku 1927, potom sa venoval výlučne cirk. literatúre. Po oslobodení sa politicky výraznejšie neangažoval, prispieval do novín a časopisov.
Oimé

Oimé alebo Oima (starogr. Οἰμη – Oimé) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho družky Krino.
Oimé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže jej otec so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom chystala hromadná svadba, na ktorej sa Oimé mala vydať za Arbéla, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Hank Williams

Životopis

Jeho osud bol podobný inej veľkej legende tohto hudobného štýlu, spievajúcemu brzdárovi Jimmiemu Rodgersovi. Obaja prežili pomerne krátke obdobie slávy, obaja sa nedokázali vyrovnať so svojim fenomenálnym úspechom, život ich oboch skončil dosť predčasne. Hank pochádzal z veľmi prostých pomerov, otec bol rušňovodičom na alabamskej železnici, matka chodila hrať do kostola na organ, jeho najväčším učiteľom hudby bol potulný černošský gitarista a spevák Rufus „Tee Tot“ Payne, s ktorým trávil celé dni na železničnej stanici v meste Greenville.
Už v devätnástich rokoch utiekol zo školy a živil sa ako hudobník po divokých vidieckych tancovačkách. Vo svojich dvadsiatich troch rokoch sa vybral za miestnym nakladateľom Fredom Rosom, ktorý mu následne zohnal prvý rozhlasový angažmán. Až keď sa tu etabloval, bol prijatý do nashvillskej Grand Ole Opry. Nasledoval raketový vzrast jeho popularity a štyri roky obrovských úspechov a slávy, sprevádzané flámami a alkoholovými excesmi. Zomrel na následky infarktu myokardu v súbehu s otravou liekmi a alkoholom na zadnom sedadle jedného z jeho piatich Cadillacov. Okrem iného jeho poslucháči boli ochotní zabudnúť na všetky jeho prehrešky, keď začal spievať. Hral a spieval takmer výhradne len vlastné skladby. Jeho skladby neboli nejak originálne po textovej ani po hudobnej stránke, ani jeho hlas nebol nejak výnimočný, bol to však gitarista a spevák, ktorý spieval skutočne od srdca a s veľkou vervou o tom, čo dobre poznal, spieval tak, že mu bol každý poslucháč schopný uveriť, že to, o čom spieva, je čistá pravda a nič ako pravda. Bol to dokonalý autentický ľudový typ prostého speváka z hôr, prototyp obyčajného muža z amerického juhu.
Eupalinos (architekt)

Eupalinos (starogr. Εὐπαλῖνος – Eupalinos) bol grécky technik a architekt v 6. storočí pred Kr.
Eupalinos, syn Naustrofa z Megary, na príkaz tyrana Polykrata navrhol a postavil v 2. polovici 6. storočia pred Kr. (cca 530 pred Kr.) na ostrove Samos tunel (jeden z technických divov antického sveta – Eupalinov tunel) s dĺžkou 1 036 metrov (razili ho z oboch strán), ktorý bol súčasťou vodovodu z terakotového potrubia pre hlavné mesto Pythagorion.
Grécky historik Herodotos o tom uvádza: „Trochu dlhšie som sa zaoberal obyvateľmi Samu, keďže vybudovali tri stavby, ktoré sú najväčšie v celom Grécku. Cez vŕšok asi stopäťdesiat siah vysoký vykopali zdola tunel s dvomi otvormi. Dĺžka tunelu je sedem stadií, výška a šírka po osem stôp. Cez celý tento tunel je vykopaný druhý kanál, hlboký dvadsať lakťov a široký tri stopy a cezeň sa potrubím vedie voda zo silného prameňa do mesta. Staviteľom tohto tunelu bol Eupalinos z Megary, syn Naustrofov. Druhá je hrádza v mori...“
Bézouotte

Poloha

Obec má rozlohu 1,1 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 204 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Bartek

Klubový hokej

Je rodákom zo Zvolena v roku 1998 bol draftovaný klubom NHL Nashville Predators v 8. kole z 202. miesta. V zámorí strávil niekoľko sezón v nižších súťažiach. Pred ročníkom 2003/04 sa vrátil na Slovensko a za HKm Zvolen zaznamenal v 49 zápasoch vynikajúcich 74 bodov. Ďalší rok začal vo fínskom Lukko Rauma, dokončil ho v Slovane Bratislava. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do v ruského Metallurgu Novokuzneck, v jeho polovici sa však vrátil do Zvolena, v ktorého drese sa s bodovým priemerom 1,23 bodu na zápas zaradil na čelo extraligy. 
Pred sezónou 2006/07 podpísal zmluvu s nemeckým klubom EV Duisburg. V  januári 2007 prestúpil do švédskeho tímu Leksands IF, ktorý hrá druhú najvyššiu súťaž. Tu odohral len 5 zápasov, v ktorých si zapísal 10 kanadských bodov. Pred sezónou 2007/08 podpísal zmluvu s nemeckým druholigovým klubom Moskitos Essen. V sezóne 2007-08 sa stal najproduktívnejším hráčom ligy ,najlepším strelcom a nahrávačom (pred druhým hráčom v lige skončil s náskokom 25 bodov). Mal priemer  2 body na zápas. Za Moskitos Essen odohral 50 zapasov a strelil 44 gólov a na 55 nahrával. V play-off mal bilanciu  4 góly a 9 nahrávok v 6 zápasoch.

Rodina

Martin Bartek je ženatý s MISS Slovensko 2004 Máriou Sándorovou, spolu majú dcéru Mariah (* 2007)
Ajkiansky okres

Ajkiansky okres (maď. Ajkai járás) je okres v Maďarsku v župe Veszprém. Jeho správnym centrom je mesto Ajka.
Via Sacra

Via Sacra (Svätá cesta) je pravdepodobne najstaršia a zároveň i najslávnejšia ulica antického Ríma. Kamenná cesta začína na vrcholku pahorku Kapitol, pokračuje cez Forum Romanum, kde sa rozširuje a končí pred bránami Kolosea.
Svätá cesta bola tepnou Fora Romana a teda i tepnou celého Ríma. Konali sa tu rôzne posvätné obrady, veľkolepé slávnosti víťazstiev a denne ňou prešlo niekoľko tisíc ľudí smerujúcich do chrámov, práce či do Kolosea. Práve vďaka mnohým svätyniam vďačí Via Sacra za svoje meno.

Dejiny

Prvé primitívne základy cesty boli položené už v 5. storočí pred Kr., ale pri dažďoch bola cesta prakticky nepoužiteľná. Dláždenia sa cesta dočkala až za vlády cisára Nera po veľkom rímskom požiari v roku 64. Zaujímavé je, že súčasné dláždenie pochádza už z doby cisára Augusta. Archeológovia totiž Nerove dláždenie zaradili do stredoveku a kopali ešte nižšie. To vysvetľuje fakt, že všetky stavby postavené v hornej časti cesty po Nerovej vláde sa dnes nachádzajú nad úrovňou Via Sacry.
Vápenice (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je územie s niekoľkými typmi veľmi cenných spoločenstiev. Najrozsiahlejšiou časťou sú zvláštne terénne nerovnosti, pravdepodobne ťažobného pôvodu, porastené xerotermnými trávnikmi. Väčšie obnažené kamene sú miestami porastené epilitickými lišajníkmi, významnými indikátormi čistoty ovzdušia. Sústava medzí a políčok reprezentuje zaujímavý a erózne stabilizačný celok. V severnej časti lokalít nájdeme zvyšky sadov s trávnatým, extenzívne využívaným podrastom. Z chránených rastlín tu nájdeme napr. poniklec veľkokvetý (Pulsatilla grandis).
Assevillers

Poloha

Obec má rozlohu 5,47 km². Najvyšší bod je položený 84 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 285 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Apatit

Vznik

Apatit vzniká kryštalizáciou z magmy či z nahromadených zvyškov organických látok tzv. fosforitu. Ide o veľmi hojný akcesorický minerál, ktorý je jednou zo základných zložiek hornín. Je to najrozšírenejší fosfát v zemskej kôre. Vzniká vo veľmi širokých podmienkach od magmatickej činnosti až po sedimentáciu. V magmatických horninách sa stretávame s jeho výskytom v žulách a v gabre.

Charakteristika

Ide o úzku vyhranenú skupinu príbuzných minerálov, ktoré tvoria prizmatické alebo tabuľkovité kryštály, prípadne sa vyskytujú v celistvej, kompaktnej či zrnitej forme. Apatit má zvyčajne zelenú farbu, no môže byť aj biely, bezfarebný, žltý, modrastý, červenkastý, hnedý, sivý alebo purpurový vryp má biely. Je to priehľadný až priesvitný minerál so skleným až smolným leskom. Apatity vznikajú vo vyvretých horninách a v premenených vápencoch – mramoroch.
Charnècles

Poloha

Obec má rozlohu 5,23 km². Najvyšší bod je položený 405 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 462 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Toxeus (syn Oinea)

Toxeus (starogr. Τοξεύς – Toxeus, lat. Toxeus) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea a jeho manželky Althaie.
O Oineovom synovi Toxeovi je z antiky známy len záznam od Apollodora z Atén, ktorý uvádza, že mal bratov Meleagra, Thyrea a Klymena a sestry Gorgu a Déianeiru.Zomrel rukou vlastného otca, keď s pohŕdaním preskočil obrannú priekopu, ktorú nechal otec vyhĺbiť okolo Kalydónu.
Zámok Kratochvíle

Zámok Kratochvíle je renesančný zámok ležiaci asi 2 km od mesta Netolice v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji.
Do súčasnej podoby zámok nechal prestavať Vilém z Rožmberka v rokoch 1583 až 1589.
Le Moule

Polohopis

Le Moule má rozlohu 82,84 km².

Obyvateľstvo

Le Moule má 21777 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Degré (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 9,83 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 736 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
LVS-97

LVS-97 (rus. ЛВС-97, podľa unifikovaného označenia 71-147) je model ruskej električky. Ide o jednosmerný kĺbový štvordverový vozeň vyrábaný závodom PTMZ v rokoch 1997 až 2004.
Električka bola vyrábaná v niekoľkých modifikáciách. Najviac bolo vyrobených električiek vo verzii LVS-97K, ide zhruba o desiatky vozňov. Ďalšie typy sa líšili technickými prvkami, ako napríklad LVS-97M či LVS-97A. Od roku 2000 sa používali vyklápacie dvere podľa vzoru električky LM-99.
Vozne typu LVS-97 jazdia predovšetkým v Petrohrade, ale tiež v Kolomne, Krasnojarsku a Vitebsku.
Talking Heads

Talking Heads bola americká hudobná skupina založená v roku 1974 v New Yorku. Tvorili ju David Byrne, Chris Frantz, Tina Weymouth a Jerry Harrison. Vo svojej tvorbe kombinovali prvky punk rocku, new wave, popu, funku, world music aj art rocku. Frontman a hlavný textár skupiny David Byrne sa preslávil ako autor čudných a ťažko zrozumiteľných textov, ktorých význam zdôrazňoval hereckými výkonmi počas živých vystúpení.
V roku 2002 boli prijatí do Rock and Roll Hall of Fame, štyri ich albumy zapísal časopis Rolling Stone na zoznam 500 najlepších albumov všetkých čias. Platňa Fear of Music sa zase objavila na 76. mieste v hodnotení 100 najlepších albumov televíznym kanálom Channel 4.
Svetová liga vo volejbale

Svetová liga vo volejbale (SL) bola prestížna svetová súťaž národných mužských tímov vo volejbale, ktorú organizovala Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Jej história siaha do roku 1990, kedy sa konal prvý ročník. SL prebiehala každoročne. V rokoch 2010 až 2013 sa hrala aj kvalifikácia o postup či udržanie sa v SL. V historických tabuľkách sú na čele družstvá Brazílie a Talianska, ktoré v SL dokázali zvíťaziť 9-, resp. 8-krát.
V roku 2018 ju nahradila Liga národov.
Coudray (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 7,78 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 236 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boissey-le-Châtel

Poloha

Obec má rozlohu 4,38 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 866 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seclin

Poloha

Obec má rozlohu 17,42 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 436 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
David Výborný

Klubový hokej

David Výborný je útočník. Je 179 cm vysoký a váži 82 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 2000/01 hrá v NHL za Columbus Blue Jackets. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za HC Sparta Praha v českej hokejovej extralige. Na sezónu 2005/06 mal s Columbusom uzavretú zmluvu na 1,14 mil. dolárov ročne. Od sezóny 2008/2009 je hráčom tímu českej extraligy Sparta Praha. Hrá v drese s číslom 9.

Reprezentácia

David Výborný patrí medzi najúspešnejších hráčov českej hokejovej histórie. Do roku 2005 získal 5-krát titul majstra sveta (1996 - Viedeň, 1999 - Oslo, 2000 - Petrohrad, 2001 - Nemecko, 2005 - Viedeň). Pôsobil vo funkcii kapitána českého tímu na Majstrovstvách sveta v roku 2005 vo Viedni, ako aj na o rok neskôr v Rige, kde získal striebro. Kapitánom je aj na svetovom šampionáte 2007 v Moskve.
Bol tiež súčasťou reprezentačného výberu na zimnej olympiáde v Turíne, kde vybojoval bronz.

Kritika

Časť slovenských fanúšikov ho nemá v obľube za jeho výrok po zápase o tretie miesto na Majstrovstvách sveta v roku 2003: „Slováci se radovali, jako by vyhráli celý turnaj. Jsou to takoví šašci. Víc bych to neřešil.“
Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06

V kádri klubu NHL Boston Bruins sa v sezóne 2005/06 objavilo nasledujúcich 43 hráčov: