google/wiki40b huggingface dataset:
John Farey

Život

John Farey sa narodil vo Woburne v grófstve Bedfordshire a študoval v Halifaxe v grófstve West Yorkshire. Prejavoval nadanie v matematike a v kreslení, takže si ho všimol John Smeaton (1724 – 1792). Po ukončení štúdia sa presunul do Londýna, kde mal príbuzných, a pracoval tu mnoho rokov. Počas nich sa zoznámil so svojou budúcou ženou Sophiou Hubertovou (1770 – 1830). Neskôr sa vzali a v Londýne sa im narodilo ich prvé dieťa, John Farey mladší. Neskôr mali ešte osem ďalších detí, ale dospelosti sa ich dožilo len šesť.
V Londýne Farey tiež zomrel. Po jeho smrti jeho vdova ponúkla jeho geologickú zbierku Britskému múzeu, ale to ju odmietlo, bola teda rozobraná.

Woburn a Londýn

V roku 1792 sa Farey stal zamestnancom Francisa, piateho vojvodu z Bedfordu, a staral sa o jeho statky vo Woburne. Po smrti vojvodu v roku 1802 sa Farey opäť vrátil do Londýna a zvažoval život na vidieku, alebo aj emigrácii. Nakoniec sa v Londýne usadil a stal sa tu konzultantom v odbore zememeračstvo a geológia. To bolo možné vďaka známosti s Williamom Smithom, ktorý bol v roku 1801 zamestnaný u vojvodu z Bedfordu a pracoval na zavlažovaní. Vojvoda si bol vedomý, že Smith rozumie podložiam a poveril ho v roku 1802 preskúmaním okraja kriedových kopcov južne od Woburnu, aby sa dozvedel podrobnosti o poradí tunajších vrstiev. Súčasťou zadania bolo vziať sebou Fareya. Farey o tejto dobe poznamenal, že Smith bol skutočným majstrom a učiteľom v oblasti prieskumu hornín - a vo svojich prácach potom preukázal, že sa od svojho učiteľa naučil mnohé.
V roku 1805 sa stal nástupcom Arthura Younga vo funkcii sekretára Smithfield Clubu. V rámci svojej práce cestoval po celom kraji a o jeho služby mali záujem mnohí vlastníci pôdy, ktorí dúfali v zisk z hornín na svojich pozemkoch. Dôležitou časťou jeho práce bola ložisková geológia. Odhalením nových nálezísk uhlia i nových nálezísk železných rúd sa podieľal na rýchlom priebehu priemyselnej revolúcie.

Písanie

Farey bol plodným autorom a napísal najmenej 270 článkov. Písal o všetkom možnom, o geológii, meteorológii, metrológii, hudbe, matematike i pacifizmu.
Bol jedným z dôležitých prispievateľov Nové Cyclopædie, kam písal články o mineralógii, kanáloch alebo zvuku. Podľa niektorých zdrojov napísal aj článok o pare, ale to je omyl - ten bol v skutočnosti napísaný jeho synom.
V roku 1809 sa Farey stretol s Williamom Martinom, ktorý už predtým publikoval prácu o skamenelinách v grófstve Derbyshire. Plánovali spolu vytvoriť geologickú mapu grófstva, ale Martin bol chorý a ako sa mohli zísť druhýkrát, zomrel.
Fareyovo najslávnejšie dielo je General View of the Agriculture and Minerals of Derbyshire (Všeobecný pohľad na poľnohospodárstvo a minerály grófstva Derbyshire), ktoré vyšlo v troch zväzkoch v rokoch 1811-1817. Popisuje vrchnej vrstvy britského podložia, najmä toho v Derbyshire. V tomto diele Farey opäť upozorňuje na výsledky prieskumov svojho učiteľa Williama Smitha.
Asi najznámejším Fareyovom výsledkom, aspoň mimo geológii, bolo vymyslenie tzv. Fareyových postupností. K nemu došlo, keď skúmal matematickú podstatu zvuku.
Rehab

Pozadie

Pieseň je o Winehouseinom odmietnutí navštíviť protialkoholickú liečebňu po tom, čo jej manažérsky tím jej to doporučoval. „Opýtala som sa otca, či si myslí, že tam mám ísť. Povedal: 'Nie, ale mohla by si to skúsiť.' Tak som išla, iba na 15 minút. Pozdravila som ich a vysvetlila som im, že pijem len preto, že som zamilovaná a pokašľala som si vzťahy. Potom som odišla. Amy neskôr zmenila jej manažmentskú spoločnosť.
Stonne

Poloha

Obec má rozlohu 7,18 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Soueich

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 700 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 536 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Paul-de-Jarrat

Poloha

Obec má rozlohu 22,51 km². Najvyšší bod je položený 1 773 m n. m. a najnižší bod 425 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1254 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Extraliga hádzanárov 2012/13

Systém súťaže

Systém súťaže sa od tohoto ročníka zmenil, a to na nasledujúce 2 roky. Základná časť pozostávala z 36 kôl. Každý s každým sa stretol 4-krát, čo znamená, že každý tím odohral 32 zápasov. Po základnej časti nenasledovalo play-off, ale záver súťaže vyvrcholil tzv. Final Four so 4 najlepšími účastníkmi po základnej časti. Organizátorom Final Four sa stal víťaz základnej časti. Po semifinále (1. – 4., 2. – 3.) nasledovalo finále. Zápas o 3. miesto sa nehral, bronz získalo lepšie postavené družstvo z porazených semifinalistov po základnej časti. Zo súťaže nikto nevypadol, tak aby po prípadnom postupe niektorého tímu z 1. ligy sa hral budúci ročník extraligy s 10 účastníkmi.
Frontis (kormidelník)

Frontis (starogr. Φρόντις – Frontis, lat. Phrontis) je v gréckej mytológii syn Onétora, kormidelník lode spartského kráľa Menelaa. 
Frontis bol kormidelníkom lode kráľa Menelaa tiahnúcej do trójskej vojny. Vo svojom remesle sa tešil veľmi dobrej povesti. Trójsku vojnu šťastne prežil, ale na spiatočnej ceste zomrel pri myse Suniom (dnes Sunion) v Atike strelou boha Apollóna, čo znamená na mor. Menelaos mu potom vystrojil pohreb a dal mu postaviť hrobku.
Givrand

Poloha

Obec má rozlohu 11,69 km². Najvyšší bod je položený 33 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 946 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jerzy Popiełuszko

Život

Za kňaza bol vysvätený v roku 1972, od júna 1980 pôsobil v kostole sv. Stanislava Kostku vo Varšave. Od augusta 1980 spolupracoval s robotníckymi organizáciami a aktívne podporoval Solidaritu. Počas štrajku bol poslaný slúžiť omšu do Huty Warszawa (huť). Za výnimočného stavu organizoval v kostole sv. Stanislava Kostku tzv. Omše za vlasť. Vďaka svojej kritike komunistického systému získal široký ohlas a podporu verejnosti. Bol sledovaný poľskou tajnou políciou (Służba Bezpieczeństwa). V decembri 1983 bol zatknutý, k procesu však nedošlo, pretože v júli 1984 bola vyhlásená amnestia.
Večer 19. októbra 1984 sa vracal do Varšavy zo omše, ktorú slúžil v Bydgoszczi, keď jeho auto zastavili na ceste traja príslušníci zo 4. správy poľského ministerstva vnútra, ktorá sa zaoberala bojom s katolíckou cirkvou. Grzegorz Piotrowski, Waldemar Chmielewski a Leszek Pękala prezlečení za milicionárov duchovného zbili, spútali a vhodili do kufra ich Fiata 125p. Popiełuszkovmu vodičovi Waldemarovi Chrostowskému sa podarilo vyskočiť z milicionárskeho auta a utiecť. Vďaka nemu sa verejnosť o únose dozvedela. Kedy Popiełuszko zomrel, nie je známe. Pravdepodobne bol už mŕtvy, keď mu páchatelia priviazali k telu závažie, s ktorým ho potom vhodili do priehrady na rieke Visla u mesta Włocławek. Telo bolo nájdené 30. októbra 1984 v tak zúboženom stave, že ho rodina spoznala len podľa zvláštnych znamení.

Beatifikácia

Keď v roku 1987 pápež Ján Pavol II. navštívil rodné Poľsko, snažili sa úrady i prímas Józef Glemp, ktorý podľa svedectva pamätníkov a Inštitútu národnej pamäti spolupracoval s vtedajším komunistickým vedením Poľska, zabrániť tomu, aby sa pápež modlil pri Popiełuszkovom hrobe. Ján Pavol II. tak ale podľa svojho presvedčenia urobil.
V roku 1997, teda 12 rokov po Popiełuszkovej smrti, začala katolícka cirkev proces jeho beatifikácie (blahoslavenia). Stalo sa tak proti vôli kardinála Glempa, ktorý sa ju snažil oddialiť tým, že odmietol podať požadované svedectvo. Tieto skutočnosti boli zverejnené v roku 2009 v súvislosti s premiérou filmu Popiełuszko. Wolność jest w nas, v ktorom kňaza stvárnil Adam Woronowicz.
19. decembra 2009 pápež Benedikt XVI. prehlásil Jerzyho Popiełuszka za mučeníka. Jeho blahorečenie sa konalo 6. júna 2010 vo Varšave.
Saint-Clair-du-Rhône

Poloha

Obec má rozlohu 7,16 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 915 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frýgická čiapka

Frýgická čiapka (zriedkavejšie aj skýtska čiapka) je druh pokrývky hlavy s jednoznačným kužeľovitým tvarom a ohnutou špičkou, ktorej pôvod býva spájaný so starovekou Frýgiou (z toho vyplýva názov). Bola vyrábaná z rozličných materiálov - z vlny či kože. Jej cíp bol ohnutý dopredu alebo sa len k čelu zohýbal. Počas Veľkej francúzskej revolúcie sa stala symbolom slobody a nezávislosti. V súčasnosti je tento tvar čiapky známy skôr v súvislosti s animovanými postavičkami Šmolkov.

História

Čiapka zrejme vznikla vo Frýgii a nosili ju aj ďalšie maloázijské národy. Neskôr bola charakteristická pre Iráncov a Trákov. Perzský hrdina Mithras je zobrazovaný s frýgickou čiapkou. Starí Gréci považovali túto pokrývku hlavy za typické oblečenie barbarov a preto na vázach, nástenných maľbách alebo mozaikách majú frýgickú čiapku najmä Peržania. Macedónci prevzali čiapku a podobne tvarovanú prilbu od Trákov. Takisto aj biblickí traja králi boli v raných dobách zobrazovaní s touto pokrývkou na hlave.
V ranom stredoveku v západnej Európe sa čiapka znovu ojedinele objavuje v anglosaských rukopisoch z 10. a 11. storočia na vyobrazeniach bojovníkov, ktorí nosia buď frýgické čiapky alebo helmy. Vo vrcholnom stredoveku bola súčasťou odevu neapolských námorníkov. Vyvinula sa z nej Corno Ducale, pokrývka hlavy benátskeho dóžu.

Čiapka v moderných dobách

Počas Veľkej francúzskej revolúcie nosili frýgickú čiapku jakobíni či sansculoti ako výraz príslušnosti k svojmu politickému presvedčeniu. Stotožnili si ju totiž s rímskou čiapkou (pilleus), ktorú dávali prepúšťaným otrokom. Tým sa čiapka stala postupne symbolom demokratických a republikánskych slobôd nielen vo Francúzsku, ale aj inde v Európe. Medzi odporcami revolúcie zase predstavovala znak jakobínskej hrôzovlády. S čiapkou na hlave býva zobrazovaná taktiež Marianne, jeden zo symbolov Francúzskej republiky.
Čiapka sa ako symbol slobody dostala aj do znakov niektorých amerických štátov, z ktorých mnohé získali nezávislosť v dôsledku Francúzskej revolúcie a Napoleonových ťažení. Objavuje sa preto v štátnom znaku Argentíny, Bolívie, Kolumbie, Kuby, Nikaraguy, Salvádoru aj v znaku amerického štátu Západná Virgínia. Frýgická čiapka sa taktiež nachádza na vlajkách Salvádora, Haiti, Nikaraguy a na zadnej strane vlajky Paraguaja. Je súčasťou vlajok a pečatí štátov USA New York (pečať štátu New York, vlajka štátu New York) a New Jersey, práve tak ako vlajky brazílskeho štátu Santa Catarina. Okrem toho bola čiapka súčasťou bývalého znaku Dominikánskej republiky (1844–1865) a bývalej vlajky Argentíny (1836–1849).
Vyskytuje sa aj na vlajkách argentínskych provincií: Corrientes, Jujuy, Mendoza, San Juan; a znakoch: Corrientes, Jujuy, Mendoza, Buenos Aires, Tucumán a Catamarca.
Héras z Chiosu

Héras (starogr. Ἡρᾶς) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Héras z Chiosu si na 234. olympijských hrách v roku 157 vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Héra uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Podľa niektorých odborníkov je možné, že Héras bol totožný s Démétriom z Chiosu, pretože títo atléti sú jediní známi Chiosania, ktorí zvíťazili v behu na jedno stadion v tak krátkom časovom intervale po sebe.
Dieppe (Seine-Maritime)

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 31 148 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Zdroje: INSEE
Pád meteoritu 18. decembra 2018

Pád meteoritu 18. decembra 2018 sa odohral nad Beringovým morom pri Kamčatke a bol zachytený ako výbuch v stratosfére. Energia dopadu bola odhadovaná na 173 kiloton TNT. Podľa NASA išlo o druhý najväčší zaznamenaný výbuch od počiatku meraní v roku 1988. Silnejší bol iba výbuch v Čeľabinsku roku 2013. Výskyt takýchto meteoritov sa predpokladá 2 – 3-krát za 100 rokov.
Meteor mal priemer cca 10 m, hmotnosť 1 500 kg a pri výbuchu letel rýchlosťou 115 200 km/h. Výbuch mal 10-krát väčšiu energiu ako Little Boy v Hirošime. Meteorit vstúpil do atmosféry nepovšimnutý, bol spozorovaný až po výbuchu.
Mária Dianišková

Životopis

Najstaršia zo siedmich detí v železničiarskej rodine. Po ukončení základnej a meštianskej školy žiačka tzv. rodinnej školy Brezne. Počas SNP zdravotná sestra v tisovskej poľnej nemocnici. Jedna z opatrovateliek spisovateľky Terézie Vansovej.
Adolf Hoffmeister

Životopis

Študoval na gymnáziu a po maturite pokračoval v štúdiu na právnickej fakulte Karolovej univerzite v Prahe, ktorú vyštudoval v roku 1925 a po ukončení štúdia sa stal spoločníkom v právnickej kancelárii svojho otca. Od roku 1927 spolupracoval s Osvobozeným divadlom, v rokoch 1928 – 1930 pracoval ako redaktor v Lidových novinách a v rokoch 1930 – 1932 v Literárnych novinách. V roku 1939 emigroval do Paríža, kde bol 7 mesiacov uväznený, a po kapitulácii Francúzska odišiel do Maroka, kde sa dostal do koncentračného tábora. V roku 1941 sa dostal po dlhšom cestovaní do New Yorku v USA, kde pracoval ako redaktor v Úrade pre vojnové informácie a ako hlásateľ a redaktor Hlasu Ameriky. Domov sa dostal až po skončení 2. svetovej vojny v roku 1945. O rok neskôr pracoval pre UNESCO, od roku 1948 bol veľvyslancom vo Francúzsku, od roku 1951 pracoval ako profesor a v rokoch 1954 – 1956 bol rektorom Vysokej školy umelecko-priemyslovej v Prahe. V roku 1962 navštívil ako člen vládnej delegácie aj južnú a Strednú Ameriku. V rokoch 1965 – 1967 bol predsedom Zväzu československých výtvarných umelcov a predsedom pražského PEN-klubu. Po roku 1970 mu bola zakázaná akákoľvek verejná, publikačná a výstavná činnosť, a tak odišiel do dôchodku. Zomrel 24. júla 1973 v Říčkach v Orlických horách.
Bol tiež výrazne spoločensky činný. V roku 1920 sa stal zakladateľom Zväzu modernej kultúry – Devětsil, bol členom Spolku výtvarných umelcov Mánes, členom kulturnopolitických organizácií (Levá fronta, Společnost pro hospodářské a kulturní sblížení s novým Ruskem, Klub českých a německých divadelních pracovníků). Po emigrácii do Francúzska bol v spojení s odbojovými organizáciami a založil i centrum čs. exilových kultúrnych pracovníkov.

Tvorba

Bol nielen právnikom a politikom, ale najmä geniálnym karikaturistom, skvelým ilustrátorom, autorom originálnych koláží, vtipným spisovateľom, básnikom, dramatikom, organizátorom zahraničných výstav a zberateľom umenia, a vďaka svojej tvorbe sa radí k predvojnovým osobnostiam, ktoré formovali českú avantgardu. Snáď najznámejšími Hoffmeisterovými výtvarnými dielami sú karikatúry významných osobností kultúrnej avantgardy, spolu s kolážami, často slúžiacimi ako knižné ilustrácie. Vo svojej tvorbe sa venoval najmä dadaizmu, písal básne, cestopisy, divadelné hry (pre Osvobozené divadlo, E. F. Buriana), je tiež autorom kníh pre deti, ale taktiež kreslil do viacerých periodík (Tribuna, Aventin, různé literární časopisy a iné).
Neuilly-en-Vexin

Poloha

Obec má rozlohu 2,96 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vratné lahve

Dej

Josef Tkaloun (Zdeněk Svěrák) je šesťdesiatpäťročný učiteľ češtiny na gymnáziu. Po tom, ako mu už po štvrtýkrát „prasknú“ nervy a drzého žiaka skrotí svojráznou metódou (vyžmýka mu na hlavu špongiu na utieranie tabule), volí ako najlepšie riešenie odchod zo školy. Spoločenská povaha mu však nedovolí dlho len tak nečinne vysedávať doma a k veľkému prekvapeniu manželky (Daniela Kolářová) si nachádza prácu v donáškovej službe na bicykli. Šmykľavé cesty a bezohľadný vodič zapríčiní pád a zlomeninu nohy. Počas liečby si nájde novú, bezpečnejšiu prácu výkupcu fliaš (lahví) v supermarkete.
Práca za okienkom výkupu s veľkým prehľadom o pravidelných zákazníkoch, akciách a s možnosťou častej komunikácie Josefa veľmi baví a napĺňa. Pomôže k zblíženiu spolupracovníka s prezývkou Mluvka (Pavel Landovský) s pani Kvardovou (Božidara Turzonovová), ale aj bývalého kolegu Roberta Landu (Jiří Macháček) so svojou čerstvo opustenou dcérou Helenkou (Tatiana Vilhelmová). Fantázia dôchodcu je podnecovaná vyzývavo oblečenými zákazníčkami a jeho myšlienky často končia eroticky ladenými predstavami. Napriek tejto slabosti je pozorným a oddaným manželom a k 40. výročiu svadby pripraví pre manželku prekvapenie v podobe letu balónom, ktorý vonkoncom neprebehne podľa očakávania.
Vakoun Bayo

Klubová kariéra

Bayo prišiel do Dunajskej Stredy v marci 2018. Debutoval 18. marca 2018 proti ŠK Slovan Bratislava. V momentálne prebiehajúcej sezóne vstrelil 10 gólov.
Sainte-Alauzie

Poloha

Obec má rozlohu 12,22 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nové Anglicko

Nové Anglicko (ang. New England) je dnes neformálny región USA zodpovedajúci štátom Maine, New Hampshire, Vermont, Massachusetts, Rhode Island a Connecticut na ploche 172 668 km². Historicky to bola severná časť pôvodnej Virgínie (čo bolo celé východné pobrežie), teda jeden čas už asi od 38. rovnobežky na sever. Jeho hlavným centrom je Boston.
Meno tomuto regiónu dal John Smith, ktorý ho skúmal v roku 1614. Územie bolo kolonizované v roku 1620 príchodom Otcov pútnikov. Osídlili ho puritáni. Územie bolo charakteristické početnými prístavmi a lodným priemyslom a bolo centrom Americkej vojny za nezávislosť.
Sever územia je vidiecky, juh zas veľmi urbanizovaný.

Dejiny Nového Anglicka

Nové Anglicko, rozprestierajúce sa v severovýchodnej časti Spojených štátoch, malo zväčša len tenkú vrstvu kamenistej pôdy, relatívne málo rovinatých plôch a dlhé zimy, takže uživiť sa farmárčením bolo veľmi ťažké. Obyvatelia Nového Anglicka si našli iné zdroje obživy, spútali vodnú energiu a vybudovali mlyny a píly. Dostatok dreva umožnil vznik lodiarskeho priemyslu. Vynikajúce prístavy prispeli k rozvoju obchodu a more sa stalo zdrojom veľkého bohatstva. Lov tresky v Massachusetts rýchlo nadobudol obrovský rozmach. Pretože väčšina prvých osadníkov žila v dedinách a mestách na pobreží, mnohí obyvatelia Nového Anglicka sa venovali obchodu alebo podnikali. Obecné pasienky a lesné parcely slúžili potrebám mestských obyvateľov, ktorí obrábali malé farmy v blízkosti. Kompaktné osídlenie umožnilo zakladať dedinské školy, stavať kostoly a obecné domy či radnice, kde sa občania stretávali, aby rozoberali spoločné záležitosti.
Kolónia massachusettského zálivu úspešne rozvíjala obchodnú činnosť. Od polovice 17. storočia sa postupne rozmáhala a Boston sa stal jedným z najväčších amerických prístavov.
Lesy na severovýchode poskytovali dubové drevo na trupy lodí, vysoké borovice na rahná a stožiare a živicu na lodné škáry. Kapitáni lodí, ktorí si stavali vlastné lode a plavili sa na nich do prístavov celého sveta, položili základy obchodu, ktorého dôležitosť sústavne narastala. Na konci koloniálneho obdobia tretinu všetkých lodí plaviacich sa pod britskou vlajkou postavili v Novom Anglicku. Ryby, lodiarske potreby a výrobky z dreva prispievali k rozvoju obchodu.

Tovar

Vývozcovia do zámoria čoskoro zistili, že výhodným tovarom je rum a otroci. Jednou z najvýnosnejších - a zároveň najodpornejších - praktík tých čias bol takzvaný trojuholníkový obchod. Obchodníci a vývozcovia nakupovali za novoanglický rum afrických otrokov, potom otrokov predali v oblasti Karibiku, kde nakúpili melasu, ktorú doviezli domov, aby ju predali miestnym výrobcom rumu.
Dammartin-sur-Tigeaux

Poloha

Obec má rozlohu 9,04 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 868 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pédasos (mytológia)

Pédasos (starogr. Πήδασος – Pédasos) je v gréckej mytológii syn Boukolióna z Tróje a najády Abarbareé.
V Homérovom epose Iliada je Pédasos trójsky bojovník, ktorý na trójskej pláni umiera spolu so svojim bratom dvojčaťom Aisépom v boji s Achájcami. Obaja umreli rukou argejského bojovníka Euryala, syna Mékistea.
Básnik Homér v šiestom speve Iliady poeticky opisuje posledné chvíle ich života: „Achájec Euryalos usmrtil Ofeltia a Drésa, potom sa na Aisépa a Pédasa vrhol – tých synov hrdina Búkolión mal s najádou Abarbareou. Búkolión bol synom kedysi slavného Láomedonta, zrodením nejstaršieho, ale matka ho zrodila tajne; s ňou sa pri pasení oviec kráľ v láske na lôžku združil, tá potom otehotnela a zrodila dvojčatká chlapcov. Tým ale ochromil silu syn Mékisteov, preťal ich nádherné údy a z pliec im odňal ich zbroje."
Visací zámek

Visací zámek je česká punk rocková hudobná skupina, ktorá pôsobí od roku 1982.

Diskografia

Visací zámek vydal:
Étriché

Poloha

Obec má rozlohu 19,6 km². Najvyšší bod je položený 53 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 531 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rombach-le-Franc

Poloha

Obec má rozlohu 17,87 km². Najvyšší bod je položený 850 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 877 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zátišie (Bratislava)

Zátišie  alebo aj Štvrť Emyháza je pomenovanie priestoru v bratislavskej mestskej časti Nové Mesto v miestnej časti Slovany medzi ulicami Kukučínova, Hattalova, Zátišie, Vajnorská ulica a Riazanská ulica, v ktorom sa nachádzajú národné kultúrne pamiatky č. 10503/1-8 Zátišie č. 3, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17 – rodinné domy z 20. rokov 20. storočia, tzv. zamestnanecká kolónia a nesúrodá zástavba od rodinných domov zo začiatku dvadsiateho storočia, staršie činžiaky, panelová zástavba, budova školy (v súčasnosti je sídlom Špeciálnej ZŠ pre žiakov s autizmom, Hálkova 54 a Základnej umeleckej školy, Hálkova 56), Štátny pedagogický ústav a výrobné haly.
V 19. storočí sa tu podľa plánu z roku 1894 nachádzalo vidiecke sídlo Villa Hidvégház. Bol to menší kaštieľ s hospodárskymi budovami s upravenou zeleňou v okolí, s veľkým záhradným priestorom deleným na úžitkovú a rekreačnú časť. Nachádzal sa v lokalite ohraničenej ulicami Hálkova, Varšavská a Brezovská ulica. V 20. storočí bol záhradný priestor rozparcelovaný na individuálnu výstavbu. Časť slúžila ako pionierska záhrada a v časti sa postavili objekty bývalého národného výboru.
Saint-Arailles

Poloha

Obec má rozlohu 13,2 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Papaverín

Papaverín je alkaloid z maku siateho (Papaver somniferum). Patrí do skupiny ópiových alkaloidov - opiátov.
Jeho sumárny vzorec je C₂₀H₂₁NO₄
Je to kryštalická látka horkej chuti nerozpustná vo vode, dobre rozpustná v chloroforme. Papaverín pôsobí slabo narkoticky a pre protikŕčové účinky sa používa ako spazmolytikum. Vyskytuje sa v šťave nezrelých makovíc maku siateho (papaver somniferum).