google/wiki40b huggingface dataset:
Ján Babjak

Život

Po štúdiu v bratislavskom seminári bol vysvätený za kňaza 11. júna 1978 v Prešove. Svoju pastoračnú službu vykonával ako kaplán v Prešove od roku 1978 do roku 1983. V auguste 1983 začal pôsobiť ako správca farnosti v Ľubici pri Kežmarku.
18. júna 1987 tajne vstúpil do Spoločnosti Ježišovej. Od roku 1989 do roku 1990 vykonával funkciu prefekta v Kňazskom seminári sv. Cyrila a Metoda v Bratislave. V roku 1990 sa stal farárom gréckokatolíckej farnosti v Bratislave, kde pôsobil jeden rok.
V rokoch 1991 až 1993 študoval na Pápežskom východnom inštitúte v Ríme, kde získal licenciát zo spirituality. Po návrate na Slovensko v rokoch 1993 a 1994 bol zodpovedný za exercičný dom Spoločnosti Ježišovej sv. Ignáca v Prešove . V roku 1994 sa opäť vrátil do Ríma, kde pracoval v slovenskom oddelení Vatikánskeho rozhlasu a popritom pokračoval v štúdiu spirituality, z ktorej v roku 1996 v Pápežskom východnom inštitúte obhájil doktorandskú prácu na tému: „P. Michal Lacko – učiteľ a formátor gréckokatolíkov“.
Od roku 1997 až do svojho menovania za biskupa (2002) zastával úrad riaditeľa Centra Spirituality Východ-Západ P. Michala Lacka, SJ. Zároveň prednášal východnú spiritualitu na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity v Bratislave a na Gréckokatolíckej teologickej fakulte Prešovskej univerzity.
11. decembra 2002 rímsky pápež Ján Pavol II. vymenoval Jána Babjaka, SJ, za prešovského eparchiálneho biskupa. Je prvým prešovským biskupom, ktorého vysvätil pápež v Bazilike sv. Petra v Ríme. 6. januára 2003 spolu s Jánom Pavlom II. boli spolusvätiteľmi kardinál Leonardo Sandri, vtedajší substitút Štátneho sekretariátu Vatikánu, a arcibiskup Antonio Mario Veglio, sekretár Kongregácie pre východné cirkvi v Ríme. Ako eparcha Prešovskej eparchie nastúpil na miesto 79-ročného vladyku Jána Hirku, ktorý spravoval eparchiu v úlohe prešovského ordinára a apoštolského administrátora gréckokatolíckej Cirkvi v ČSSR od roku 1968 a od roku 1990 ako eparchiálny biskup.
30. januára 2008 bol menovaný pápežom Benediktom XVI. za prešovského metropolitu a zároveň povýšený do hodnosti archieparchu. Slávnosť povýšenia Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku na metropolitnú cirkev svojho práva so sídlom v Prešove a intronizácia prvého prešovského gréckokatolíckeho arcibiskupa a metropolitu Jána Babjaka SJ sa uskutočnila v nedeľu 17. februára 2008 v Mestskej hale v Prešove.
V roku 2009 bol na 5 rokov menovaný za člena Kongregácie pre východné cirkvi.
V Konferencii biskupov Slovenska je vladyka Ján Babjak na čele sociálnej subkomisie teologickej komisie.
1. júna 2013 vysvätil Milana Lacha za svojho pomocného biskupa.
Mongoloidná rasa

Mongoloidná rasa (iné názvy: mongolidná rasa, mongolská rasa, žltá rasa, žltohnedá rasa, mongoloidi, mongolidi, mongoli, ázijsko-americká rasa, xanthodermi; slovo rasa možno nahradiť slovom plemeno) je ľudská rasa, ktorej príslušníci sa vyznačujú žltou kožou, rovnými tuhými vlasmi, vystupujúcimi lícnymi kosťami. Napr. Číňania, Tibeťania, Indiáni. Jej kolískou je Ázia.
Bezinghem

Poloha

Obec má rozlohu 13,15 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 341 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Titus Zeman

Životopis

Prvé rehoľné sľuby v reholi saleziánov zložil Titus Zeman 6. augusta 1932, večné sľuby 7. marca 1938. Po štúdiách teológie v Ríme a v Chieri pri Turíne bol 23. apríla 1940 v Bazilike Márie Pomocnice v Turíne vysvätený za kňaza. Vysviacku prijal z rúk kardinála Maurilia Fossatiho. V nasledujúcich desiatich rokoch bol kaplánom, katechétom a školským poradcom, vyučoval aj chémiu.
Keď 13. apríla 1950 komunistická moc pozatvárala všetky mužské kláštory vo vtedajšom Československu, Titus Zeman bol zhodou okolností mimo svojho rehoľného domu, a tak ostal na slobode. V auguste 1950 prvýkrát viedol ilegálne skupinu bohoslovcov do talianskeho Turína, druhýkrát sa tak stalo 23. októbra toho istého roku. V apríli 1951 nasledoval tretí pokus, ktorý však skončil neúspechom a zatknutím. Vo vyšetrovacej väzbe však zažil pri výsluchoch mučenie, ktoré spolu s krutými podmienkami ďalšieho väznenia zanechali trvalé následky na jeho zdraví.
Dňa 22. februára 1952 ho v Bratislave odsúdili na 25 rokov väzenia (miestami jeho pobytu boli Ilava, Mírov, Jáchymov, Leopoldov a Valdice). Dňa 10. marca 1964 bol podmienečne prepustený. Roku 1968 dostal opäť štátny súhlas na vykonávanie bohoslužieb.
Zomrel 8. januára 1969 v Bratislave na zlyhanie srdca. Pochovaný bol na cintoríne vo Vajnoroch.

Blahorečenie

30. septembra 2017 ho v mene pápeža Františka v Bratislave-Petržalke pri Kostole Svätej rodiny blahorečil Angelo kardinál Amato SDB, prefekt Kongregácie pre kauzy svätých. Hlavnými koncelebrantmi boli Stanislav Zvolenský, arcibiskup-metropolita bratislavský, don Ángel Fernández Artime SDB, hlavný predstavený rehole saleziánov, Jozef kardinál Tomko a Giacomo Guido Ottonello, apoštolský nuncius na Slovensku. Pápež stanovil deň liturgickej spomienky na blahoslaveného Titusa na 8. január.
Guimiliau

Poloha

Obec má rozlohu 11,22 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 964 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monestier (Ardèche)

Poloha

Monestier má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 1 388 m n. m. a najnižší bod 617 m n. m.

Obyvateľstvo

Monestier má 53 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Frustrácia

Priama reakcia

Asi najčastejšie sa pokúšame „rozbiť stenu“, odstrániť prekážku s pomocou agresie. V našej kultúre a podmienkach používame slovnú formu agresie: nadávame na príčinu nášho hnevu, na celý svet, na seba. Môžeme náš hnev zamerať na okolie, na druhých (extrémny prípad je vražda) či proti sebe (v extrémnom prípade je to samovražda alebo samopoškodzovanie).

Obranné mechanizmy

Alternatívne sa môžeme pokúsiť oklamať seba aj druhých. Odborne sa tomuto postupu hovorí uplatnenie obranných mechanizmov. Obranné mechanizmy slúžia na to, aby sme sa necítili tak mizerne, keď sme zase v niečom neuspeli. Používame ich a ani si to neuvedomujeme. Príklady:
Racionalizácia 
K najznámejšiemu patrí racionalizácia. Rozumové zdôvodnenie, prečo sme neuspeli. Hovorí sa jej tiež „kyslé hrozno“ podľa známej bájky o líške ktorá mala chuť na hrozno. Viselo však pre ňu veľmi vysoko, nedosiahla na neho a musela si nechať prejsť chuť. A tak si frustrovaná líška osladila svoj neúspech tým, že presvedčila sama seba, že hrozno nestojí za námahu lebo je určite kyslé.
Sublimácia
Spoločnosťou neprijímané, odsudzované záľuby uplatníme v oblasti, kde prijímané sú. Ženy exhibicionistky v podstate neexistujú. Prečo? Môžu svoju túžbu (svoje nahé telo) predvádzať, ukazovať iným ľuďom v striptízovom klube a ešte majú za to obdiv a peniaze. Ale to neznamená, že všetky striptérky sú exhibicionistky.
Kompenzácia
Nahradíme nedosiahnuteľný cieľ dosiahnuteľným. Tak sa môže žena, ktorá nemôže mať deti, stať učiteľkou v materskej škôlke či byť pestúnkou..
Projekcia
Vlastné neprijateľné úmysly prisudzujeme druhým. Mladý muž je zamilovaný do istej slečny. Odmieta si však svoj cit pripustiť a presvedčí sám seba, že: „To nie som ja, kto je zamilovaný. To ona je zamilovaná do mňa!“ 
Regresia
Je návrat na nižší (poprípadne zaseknutie sa na jednom) vývojový stupeň, ktorému prirodzene prispôsobíme svoje chovanie, takže štyridsať ročný muž úspešný podnikateľ sa zrazu môže stať pubertálnym výrastkom so všetkými hlúpymi nápadmi, ktoré k tomuto veku patrí. Môže to byť prechodné a po určitom období opäť zmiznúť, alebo trvalé a jedinec už nikdy nedosiahne vyššieho vývojového stupňa.

Extrémne typy frustrácie

Deprivácia
Ide o vážnejší, horšie napraviteľný stav – najčastejšie sa vyskytujúci u detí. Dieťa túži po objatí, po láske. Keď je nemilované, túži a čaká márne. Po mesiacoch, rokoch márneho čakania sa u neho rozvíja psychická deprivácia.
Existencionálna frustrácia
Ide o najvážnejší typ frustrácie. Človek stratil zmysel života, stratil nádej v budúcnosť. Tu pomôže dobrá psychoterapia.

Frustračné tolerancie

Každý z nás má inú odolnosť voči frustračným situáciám. Miera odolnosti voči frustrácii je vrodená. Jedinec s nižšou frustračnou toleranciou jednoduchšie podlieha dôsledkom frustrácie. Pravidelné vystavovanie frustračným vplyvom však zvyšuje frustračnú toleranciu. Ľudia s vážnymi životnými problémami (napr. ťažko choré dieťa) sa spravidla nenechajú vyrušiť zo vzácneho pokoja banalitami.
Wexner Center for the Arts

Wexner Center

Budova Wexner Center sa javí ako veľké lešenie s bielou 3D mrežou, ktorá slúži ako chrbtica budovy, medzi dvoma existujúcimi štruktúrami. Táto mreža - chrbtica slúži ako pasáž medzi budovami a sú z nej prístupné aj Wexner Galleries, galérie, ktoré postupujú z podzemného sídla budovy. Očakávanie pozorovateľa z budovy a miesta sú nepriateľské. Mreža uväzuje Wexner Centrum a akademickú pôdu s mestom a na druhej strane s impozantnou mestskou mrežou na mrežu na akademickej pôde, typické Eisenmanove prekrytie jednej mreže ponad druhú, aby vytvoril nekoncentrovaný kritický moment na mieste. Budova stojí na konflikte a na integrácii medzi minulosťou a budúcnosťou, mestom a akademickou pôdou, naznačuje svetský vzťah medzi oboma časťami bez vzťahu k miestu. Biela mreža , ktorá naznačuje budúcnosť sa stretáva s s južným koncom, s konštrukciou z tehál, pripomínajúc Amory Towers (Amorské veže), ktoré stáli neďaleko, kým neboli v roku 1958 zničené.
Bolsal

Bolsal je typ starogréckej keramickej nádoby.
Bolsal (umelo vytvorený názov od mestských názvov Bologna a Solún) je široký plytký pohár s kolmými stenami a dvomi horizontálnymi uchami, ktorý je kópiou tvaru jeho kovového originálu.
Bolsal bol sporadicky produkovaný od 5. storočia pred Kr. až do poslednej štvrtiny 4. storočia pred Kr. Je pomerne dobre zastúpený z nálezov zo starovekých cintorínov Alexandrie, dve alebo tri boli nájdené vo Vari (starogr. Βάρη – Varé, južného predmestia Atén, bývalej obce vo východnej Atike), jeden bol vykopaný pri hlavnej bráne starovekých Atén (pri Dipylone) a nepatrné množstvo jeho fragmentov sa našlo v archeologickej lokalite aténskej Agory (11 kusov v helenistickej vrstve).
Anton Ottmayer

Externé zdroje

Anton Ottmayer - Zlatý fond denníka SME
Naqoyqatsi

Zaujímavé

Naqoyqatsi znamená v jazyku Indiánov kmeňa Hopi „život ako vojna“.
Štúdio tanca

Projekty divadla

V repertoári má viac než tridsať tanečných predstavení. Svoje predstavenia uvádza v Banskej Bystrici, na Slovensku aj v zahraničí.  Štúdio tanca je organizátorom festivalu moderného tanca Štyri(+1) dni tanca pre Vás, jeho 9. ročník prebehne v priestoroch divadla v októbri 2011.  Súbor ponúka aj tanečné workshopy a iné podujatia spojené s tancom. Po dvojročnej príprave Štúdio tanca koncom marca 2011 otvorilo nové priestory v budove bývalého SOU stavebného na Kačici. Pri tejto príležitosti organizuje festival PoOtvárame. Doteraz súbor pôsobil z priestorov Domu kultúry na Námestí slobody.

Financovanie 2015

V strede júla 2015 sa divadlo dozvedelo, že predseda Banskobystrického kraja Marian Kotleba, ako zriaďovateľ nepodpísal prijatie grantu od Ministerstva kultúry vo výške 20 000 €. Jediné oficiálne vyjadrenie od župného úradu pre RTVS znelo: „Podpísanie, respektíve nepodpísanie dotačných zmlúv je v plnej kompetencii Mariana Kotlebu. Pri posudzovaní hodnotí nielen finančné, ale aj morálne aspekty predkladaných projektov.“ Štúdio tanca bolo nútené zrušiť 11. ročník medzinárodného tanečného festivalu Dni tanca, podľa vyjadrenia súboru je „bytostne ohrozená aj samotná prevádzka divadla“.
Kupeckého ulica (Košice)

Kupeckého ulica v Košiciach leží v mestskej časti Juh v okrese Košice IV. Ulica vznikla v druhej polovici 30. rokov 20. storočia.
Tourtouse

Poloha

Obec má rozlohu 11,87 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 346 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Agassiz

Agassiz (ang. Lake Agassiz) bolo sladkovodné jazero, ktoré existovalo približne pred 10 000 až 12 000 rokmi na okraji ľadovcového štítu v Severnej Amerike. Nazvané bolo na počesť švajčiarskeho prírodovedca L. Agassiza.
Sort-en-Chalosse

Poloha

Obec má rozlohu 15,39 km². Najvyšší bod je položený 50 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 864 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
The Voice Česko Slovensko

Priebeh súťaže

Séria sa skladá z troch častí: tzv. výber naslepo, duely a živé vystúpenia. Štyria tréneri si skladajú tímy zo súťažiacich vo výbere naslepo. Počas zhruba minútu trvajúceho vystúpenia účinkujúceho má každý z trénerov možnosť prejaviť záujem o jeho zaradenie do svojho tímu; ak chcú rovnakého speváka dvaja alebo viacerí tréneri, rozhodne o zaradení samotný účinkujúci.
V druhej etape šou, ktorá sa nazýva súbojová, alebo duelová, si tréner vyberie po dvoch spevákoch. Tí bojujú proti sebe v spievaní rovnakej piesne a víťazi postúpia do individuálnych "bojov" v živom vysielaní. V živom vysielaní budú okrem trénerov rozhodovať i hlasy divákov. 
Do finálnej fázy postúpi 8 súťažiacich, ktorí budú bojovať proti sebe v živých vystúpeniach. Aj v tejto časti súťaže budú rozhodovať tréneri i televízni diváci, ktorí vyberú štvoricu najlepších spevákov. Tí zvedú záverečný súboj, v ktorom budú hodnotení už len samotnými televíznymi divákmi.

Séria 1 (2012)

Prvá séria začala 12. februára 2012 a beží rovnako na Slovensku aj v Česku. Koučovia sú Josef Vojtek, líder českej rockovej skupiny Kabát, kultová osobnosť 80-tych rokov Michal David, popová speváčka Dara Rolins a známy hip hop/R'n'B spevák Rytmus.
Pierre-Édouard Bellemare

Hráčska kariéra

Bellemare s hokejom začínal vo Francúzsku, kde s tímom Dragons de Rouen v sezónach 2002/2003 a 2005/2006 ovládol najvyššiu domácu súťaž Ligue Magnus. Následne sa presunul do Švédska, kde nastupoval vo švédskej superlige ľadového hokeja (SHL) v drese mužstva Skellefteå AIK. S ním vyhral dvakrát švédsku súťaž v ročníkoch 2012/2013 a 2013/2014.
Dňa 11. júla 2014 podpísal ročnú zmluvu s tímom severoamerickej National Hockey League (NHL) Philadelphia Flyers. V prvej sezóne 2014/15 zaznamenal svoj prvý gól v tejto súťaži, keď 22. októbra v pensylvánskom derby proti Pittsburghu Penguins prekonal Marca-Andrého Fleuryho. Po uzávierke prestupov podpísal dňa 2. marca 2015 s klubom nový dvojročný kontrakt, ktorý mu zaistí celkom 1 425 000 amerických dolárov.
Dňa 19. apríla 2016, v treťom zápase série úvodného kola play-off proti Washingtonu Capitals, dohral súboj pri mantineli s ruským obrancom Dmitrijom Orlovom, ktorý po jeho zákroku zostal ležať na ľade. Nasledovala veľká bitka a vedenie NHL rozhodlo o jeho suspendácii na jeden zápas. Hoci Orlov neutrpel žiadne výraznejšie zranenie, incident rozpútal veľkú debatu ľudí okolo hokeja, napr. bývalý rozhodca NHL Kerry Fraser označil Bellemarov hit ako "idiotský" a "zle vyhodnotený", naviac podľa neho mohol mať za následok veľmi vážne zranenie Orlova.

Súkromný život

Bellemarov otec sa narodil na ostrove Martinik, ktorý je zámorským departementom Francúzska. Jeho sestra, Rose-Eliandre Bellemareová je športovou gymnastkou; zúčastnila sa Letných olympijských hier 2008 v čínskom Pekingu.
Supt

Poloha

Obec má rozlohu 13,97 km². Najvyšší bod je položený 881 m n. m. a najnižší bod 612 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letohrádok

Letohrádok alebo zriedkavo letohrad je samostatne stojaci obytný dom, vybudovaný v záhrade, parku či v prírode, ktorý slúži najmä na letné ubytovanie (v minulosti letné sídlo šľachtica) ale prípadne aj na trvalé bývanie (najčastejšie jednej rodiny). Stávajú najmä v tichom ústraní a blízko lesov, aby poskytli svojim obyvateľom čo najviac pokoja a zdôraznili rozdiel medzi ruchom mesta a pokojnou atmosférou svojho okolia.
Bývajú postavené v konkrétnom slohu a skladajú sa zo skupiny miestností, ktoré sú obohatené o arkiere, verandy, alebo sú rozčlenené pomocou veží, vežičiek alebo vikierov. Sú symetricky a harmonicky umiestnené do svojho okolia, aby nenarušovali dojem záhrad, lesíkov alebo záhonov. Napriek tomu, že slúžia väčšinou na sezónne ubytovanie, bývajú prepychovo zariadené. Menšie letohrádky mávajú len jedno podlažie, väčšie ponechávajú na prízemí miestnosti používané cez deň a na poschodí sa nachádzajú spálne alebo hosťovské izby. Miestnosti spojené so služobníctvom a kuchyňou sú v suteréne alebo v bočných krídlach budovy.
Ľudmila Swanová

Zo života

V roku 1974 absolvovala štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. Dve sezóny mala angažmán v DPDM v Trnave. Od roku 1981 do 2002 pracovala ako hlásateľka Slovenského rozhlasu. Od roku 2003 je slobodná umelkyňa, čo jej umožnilo vrátiť sa k hereckej práci. Objavila sa vo filme Nedodržaný sľub (2009), v seriáloch Búrlivé víno, Vlci, Hotel a ďalších televíznych i študentských filmoch. Od roku 2006 až po súčasnosť vyučuje na hudobno-dramatickom odbore Cirkevného konzervatória v Bratislave herectvo, umelecký prednes a javiskovú reč . V roku 2017 ju režisér Juraj Jakubisko obsadil do pokračovania svojho úspešného filmu Perinbaba 2, kde stvárnila postavu Zubatej .
Vindrac-Alayrac

Polohopis

Vindrac-Alayrac má rozlohu 9,82 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Vindrac-Alayrac má 147 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marta Domachowská

Pohár Federácie (FED Cup)

Marta Domachowská reprezentovala tím Poľska v 9 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 5-4 v dvojhre a 3-4 vo štvorhre.
Solaris (operačný systém)

Desktopové prostredia

Prvým desktopovým prostredím Solarisu bol OpenWindows. Neskôr vo verzii 2.5 nasledoval CDE. V Solaris 10 sa používa Java Desktop System, ktorý je založený na Gnome.

Licencia

Zdrojový kód Solarisu s niekoľkými výnimkami bol uvoľnený pod licenciou CDDL ako open source v projekte OpenSolaris. V súčasnosti sú binárne verzie systému, ako aj zdrojové kódy, voľne stiahnuteľné z domovskej stránky systému.
Common Development and Distribution License od spoločnosti Sun, ktorá bola schválená iniciatívou slobodného softvéru, bola zvolená ako licencia pre OpenSolaris. Táto licencia nie je však kompatibilná s populárnou GPL. Budúce verzie systému Solaris už budú odvodené z projektu OpenSolaris.
Lasica myšožravá

Opis tela

Dĺžka: 11 – 24 cm Hmotnosť: 50 – 130g

Charakteristika

Najmenší mäsožravec. Chvost má bez čierneho konca. Na bielo sa prefarbuje len vo vysokohorských oblastiach.

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 234 (54,3 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 85, 19,7 %) v nadmorských výškach 103 (Oborín) – 2 000 m n. m. (v Západných Tatrách).

Biotop

Tak ako hranostaj, častejšie v ľudsky obývaných plochách.

Zaujímavosti

Dokáže prenasledovať menšie hlodavce v ich chodbách. Samce sú oveľa väčšie ako samice.
Anna Andrejevna Achmatovová

Život

Anna Achmatovová sa narodila v dobre situovanej rodine. Na začiatku života prežívala pokojné obdobie. Študovala v ruskom Petrohrade. Avšak po Októbrovej revolúcii začala byť ako spisovateľka prenasledovaná a cenzúra zakázala vydávať jej diela. Režim odsúdil jej manžela na smrť za velezradu a jej syna uväznil. Nasledoval úplný zákaz písania, Achmatovová sa uzavrela do seba a začala písať hlbšie diela.
Kallirhoé (dcéra Achelóa)

Kallirhoé alebo Kallirhoa (starogr. Καλλιρρόη – Kallirhoé, lat. Callirrhoe) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Achelóa, druhá manželka hrdinu Alkmaióna.
Kallirhoé bola druhou manželkou Alkmaióna z Argu, účastníka vojny epigonov proti Tébam, v ktorej pomstili smrť svojich otcov z predošlej neúspešnej vojenskej výpravy. Keď sa Alkmaión dozvedel, že jeho matku Erifylu podplatili Tébania náhrdelníkom tébskej kráľovnej Harmonie, aby otca Amfiaraa poslala do vojny a on kvôli nej v boji zomrel, matku za túto zradu zavraždil. Umierajúca matka ho ešte stihla prekliať so slovami, aby mu žiadna zem neposkytla útočište. Prenasledovaný bohyňami pomsty Erínyami sa Alkmaión rozlúčil s manželkou Arsinou a odišiel z Argu do Delfskej veštiarne k Pýtii po radu, ako sa kliatby zbaviť. Tá mu poradila, aby sa usadil v zemi, ktorá v čase vyslovenia kliatby ešte neexistovala.
Po dlhom putovaní takú zem našiel. Bola vytvorená nánosmi piesku rieky boha Achelóa. Boh rieky ho následne očistil od viny a dal mu za manželku svoju dcéru Kallirhou. Manželia potom žili šťastne a narodili sa im dvaja synovia. Toto šťastie však netrvalo dlho, lebo Alkmaión sa rozhodol zmocniť náhrdelníka Harmióny, ktorý v tom čase patril Fégeovi, otcovi jeho bývalej manželky. Keď potom Alkmaión prišiel do Psófidy, mesta v Arkádii, kde Fégeus vládol, vyšlo najavo, že Arsinou opustil a znova sa oženil, Fégeus sa po tejto správe tak rozhorčil, že naviedol svojim synov Pronoa a Agénora, aby ho zavraždili. 
Kallirhoé sa o smrti manžela onedlho dozvedela a rozhodla sa ho okamžite pomstiť. V modlitbách prosila najvyššieho boha Dia, aby jej maličkých synov Akarnana a Amfotera premenil na dospelých mužov a Zeus jej prosbe vyhovel a počas jedinej noci deti vyrástli na statných mládencov. Tí následne odišli do Arkádie, kde Fégea a jeho dvoch synov zabili.
Mila Haugová

Životopis

Vyštudovala Vysokú školu poľnohospodársku v Nitre a pracovala ako agronómka, neskôr ako učiteľka. V roku 1972 sa presťahovala do Bratislavy, v rokoch 1986 – 1996 pracovala ako redaktorka v časopise Romboid. V súčasnosti žije v Bratislave.

Tvorba

Prvé diela začala uverejňovať v roku 1976 v časopise Nové slovo, knižne debutovala v roku 1980 zbierkou básní Hrdzavá hlina. Vo svojich dielach zachytáva každodenné udalosti, tragické okamihy blízkych, partnerské vzťahy, ich krehkosť a prípadný rozpad. Časť jej tvorby je ovplyvnená maľbami jej životného druha Petra Ondreičku. Stala sa poetkou kultivovaného tvaru, zameriavala sa na jednoznačne ženskú poéziu plnú vyjadrovania citov i za cenu, že sa tým stupňuje zraniteľnosť a krehkosť človeka.
Okrem vlastnej tvorby sa tiež venuje prekladom, z ktorých vynikajúcim dielom je výber krátkych básní Neskoro je, neodchádzaj zo starojaponskej zbierky Man'jóšú preložený v spolupráci s Fumiko Kuwahara roku 1984.
Chanceaux

Poloha

Obec má rozlohu 21,27 km². Najvyšší bod je položený 519 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Niergnies

Poloha

Obec má rozlohu 4,37 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 500 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ibn Battúta

Ibn Battúta (* 24. február 1304, Tanger – † 1368/1369/1377, Maroko), arab. إبن بطوطة, bol berberský účenec, právnik a sudca. Preslávil sa však ako cestovateľ, geograf a spisovateľ, ktorý počas 30 rokov precestoval asi 117 000 km a svoje cesty a zážitky nadiktoval do knihy zvanej jednoducho Cesta (الرحلة ar-Rihla).
Jeho arabské meno sa udáva ako Abú Abd Alláh Muhammad bin Abd Alláh bin Muhammad bin Ibráhím al-Lawátí at-Tandží (أبو عبد الله محمد بن عبد الله بن محمد بن إبراهيم اللواتي الطنجي). Spomína sa aj pod menom Šams ad-Dín (شمس الدين – Slnko viery), to je však čestný prívlastok ktorým sa oslovovali islamskí učenci.
Dňa 14. júna 1325, vo veku 21 rokov, sa Ibn Battúta vydal na muslimskú púť hadždž do Mekky. Po vykonaní púte pokračoval v cestovaní a do Fezu v Maroku sa vrátil skoro po 30 rokoch, v roku 1354. Okrem Severnej Afriky a Blízkeho východu precestoval Západnú Afriku, Južnú a Východnú Európu, Indický subkontinent, Strednú Áziu, Juhovýchodnú Áziu a Čínu.

Cesta

Niekoľko rokov po návrate, ho sultán Abú Inán Fáris vyzval, aby Ibn Battúta svoje spomienky a zážitky nadiktoval panovníkovmu kancelárovi, spisovateľovi Ibn Džuzajovi. Tento rukopis neskôr doplnil vlastnými poznámkami. Vznikol tak spis pod menom Dielo pre tých, ktorí sa zaujímajú o zvláštnosti miest a divy cestovania (arab. تحفة النظار في غرائب الأمصار وعجائب الأسفار) známy pod skráteným menom Cesta Ibn Battútu (رحلة إبن بطوطة Rihla ibn Battúta) alebo len Cesta (الرحلة ar-Rihla).
Jakov Pavlovič Kozeľskij

Jakov Pavlovič Kozeľskij (~ asi 1728 - † 1794) bol ruský filozof, predstaviteľ osvietenstva a mechanistického materializmu.