google/wiki40b huggingface dataset:
Pohyby (bridž)

Mitchell

Keď sa hrá systémom Mitchell, tak páry sediace na linke NS sedia a páry sediace na linke EW sa pohybujú smerom o jeden stôl nahor, boardy sa pohybujú o jeden stôl nadol. Ak je nepárny počet stolov, tak toto pravidlo pohybu je zachované po celý čas, kým proti sebe nebudú hrať všetky páry NS proti všetkým párom EW. Ak je počet stolov párny po polovici odohraných kôl páry EW poskočia o dva stoly, inak by znova hrali tie isté rozdania. Ak sa hrá čistý Mitchell, tak sú stanovené dve poradia a turnaj má dvoch víťazov: poradie v rámci linky NS a poradie v rámci linky EW. Ak chceme mať iba jedno poradie tak po približne dvoch tretinách kôl si páry linky NS presadnú na EW a páry EW si presadnú na NS. Páry ktoré doteraz sedeli však sedia aj naďalej pri tom istom stole. Pri párnom počte stolov každý pár neodohrá jednu sadu rozdaní.

Barometer

Ak sa hrá systémom barometer, boardy sú počítačom dopredu pripravené v takom množstve, aký je počet stolov, pri všetkých stoloch naraz sa hrajú tie isté rozdania po ich odohraní sú hneď vyhodnotené a do ďalšieho kola sú páry nasadené podľa aktuálneho poradia. Podrobnejšie v článku barometer.

1. kolový turnaj

Systém Mitchell s dvoma poradiami, jedno pre linku NS, druhé pre linku EW alebo po 9 kole si páry z NS presadnú na EW a naopak.

Viackolový turnaj

Hráme na dve alebo tri kolá, v každom kole po 21 alebo 28 rozdaní. 28 párov môžeme rozdeliť do dvoch sekcií po 14 párov, v oboch sekciách systém Mitchel. Páry si označíme A1..A7, B1..B7, C1..C7, D1..D7. V prvom kole v sekcii I. budú na NS páry A, na EW páry B v II. sekcii NS - C, EW - D. V druhom kole v I. sekcii NS-A, EW-C, v II. sekcii NS-D, EW-B. V treťom kole v I. sekcii NS-A, EW-D, v II. sekcii NS-B, EW-C.

39 párov

Páry rozdelíme do dvoch sekcií, v prvej systém Mitchell a 26 párov v druhej 13 párov a systém Howell. Páry si označíme A1..A13, B1..B13, C1..C13. V prvom kole v prvej sekcii páry A na NS páry B na EW, páry C hrajú v druhej sekcii. V druhom kole B na NS C na EW a A v druhej sekcii, v treťom kole C na NS, A na EW a páry B v druhej sekcii. V oboch sekciách sa hrá 26 rozdaní, ale v druhej sekcii každý pár odohrá len po 24 rozdaní.
Vodniak vysoký

Vodniak vysoký (Lymnaea stagnalis) je sladkovodný slimák, ktorý patrí do čelade vodniakovité.
Má hnedo čiernu špirálovitú ulitu. Vyskytuje sa pri potokoch a mierne tečúcich vodách na území celého Slovenska, vo Veľkej Británií, Nemecku, Česku, Rusku, Holandsku, Poľsku, ... Jedince sú hermafrodity a kladú vajíčka. Živí sa vodnými rastlinami.
Saint-Pierre-du-Mont (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 4,96 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samir Saliji

Rodina

Jeho brat Garip je tiež profesionálny hokejista. K tomuto športu ich priviedol otec Djulnear Saliji (* 1957), bývalý hráč, v súčasnosti tréner, ktorý sa narodil v srbskom meste Zrenjanin a je albánskej národnosti. Hoci od detstva žil na Slovensku, ponechal si občianstvo Juhoslávie, ktorú reprezentoval na majstrovstvách sveta nižších kategórií.

Klubový hokej

Jeho hráčskym vzorom je Marián Hossa. S hokejom začínal v rodnom meste, v klube HK Nitra, po pôsobení v juniorskej zámorskej USHL hral od sezóny 2004/05 opäť za Nitru. Ročník 2007/08 odohral za Duklu Trenčín, v priebehu ďalšieho prestúpil do MsHK Žilina a v jeho závere sa vrátil do Nitry.
Pred ročníkom 2012/13 ho angažoval nováčik extraligy ŠHK 37 Piešťany, klub dosiahol prekvapujúcu účasť v semifinále, kde podľahol neskoršiemu víťazovi HKm Zvolen. Saliji v 12 zápasoch play-off zaznamenal 10 bodov. V nasledujúcej sezóne Piešťany prehrali v semifinále play-off s HC Košice. Od sezóny 2016/2017 je hráčom srbského tímu HK Belehrad.

Reprezentácia

Reprezentoval Slovensko na MS 18 2002 (8. miesto) a na MS 20 2003 (5. miesto).
Torymbas z Tesálie

Torymbas (iné názvy: Toryllas, Torymnas; starogr. Τορύμβας, Τορύλλας, Τορύμνας) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 460 pred Kr.
Torymba z Tesálie korunovali na 80. olympijských hrách v roku 460 pred Kr. olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Olympijské víťazstvo Torymba uvádzajú starovekí historici Dionysios, Diodóros a Eusebios. Dionysios ho zaznamenal v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v Ríme, Diodóros ho uvádza pod menom Toryllos v súvislosti s datovaním tohoročných udalostí týkajúcich sa hlavne Aténčanov a ich nepriateľa Perzskej ríše a v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia je uvedený ako Torymmas (Torymnas). Eusebios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Marché du Film

Medzinárodný filmový trh Marché du Film sa koná súbežne s Medzinárodným filmovým festivalom v Cannes od XXII. ročníka festivalu v 1959.
Je to jedna z najväčších udalostí na svete, pokiaľ ide o rokovania, stretnutia, propagáciu a distribúciu filmov. Stretávajú sa tu všetky oblasti filmového priemyslu - režiséri, producenti i filmové inštitúcie, festivaly a samozrejme aj zástupcovia distribučných spoločností. Riaditeľom trhu je Jérôme Paillard (2004). 
Od roku 2004 je súčasťou Marché du Film Producers Network. Je to priestor pre producentov, ktorí produkovali minimálne jeden celovečerný film uvedený v kinách v priebehu posledných troch rokov. Poskytuje priestor pre zoznamovanie sa s inými svetovými producentmi.

2004 - 2006

Slovensko sa po prvý raz objavilo na Marché du Film v roku 2004 v spoločnom pavilóne Slovenska, Česka a Poľska. Zo slovenskej strany pavilón financuje Slovenský filmový ústav (SFÚ), Slovenská asociácia producentov v audiovízii (SAPA) a Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky. Účelom pavilónu bolo prezentovať kinematografiu všetkých troch krajín. 
V roku 2004 svojou účasťou prispeli aj ministri kultúry Slovenska Rudolf Chmel, Poľska Waldemar Dąbrowski a Česka Pavel Dostál. V roku 2005 to boli opäť minister kultúry Poľska Waldemar Dąbrowski, námestníčka MK ČR Petra Smolíková a štátna tajomníčka MK SR Ágnes Biró.

2008

Na LXI. ročníku sa už po druhý raz prezentujeme v spoločnom pavilóne Slovenska a Česka. Zo slovenskej strany pavilón opäť financuje SFÚ, SAPA a MK SR. Na trhu prezentujeme náš MFF Artfilm Trenčianske Teplice / Trenčín a česko-nemecko-slovenský koprodukčný projekt Tomáša Mašína historickú drámu 3 sezóny v pekle.

2010

Na LXIII. ročníku sa prezentujeme už po štvrtýkrát v spoločnom pavilóne Slovenska a Česka. Pavilón organizuje zo slovenskej strany SFÚ v spolupráci so SAPA s finančnou podporou Ministerstva kultúry SR a Audiovizuálneho fondu. Účasť na 7. ročníku Producers Network mala spoločnosť Jakubisko Film.  Prezentovali historickú drámu Slovanská epopej a životopisný seriál M.R.Štefánik.
Halabdža

Dejiny

V záverečnej fáze iránsko-irackej vojny, 16. marca 1988, totalitný režim Saddáma Husajna použil chemické zbrane proti obyvateľom tohto mesta, po tom čo Halabdžu obsadila iránska armáda v spolupráci s miestnymi kurdskými povstalcami. Pri útoku zomrelo vyše 5 000 civilistov a ďalších 10 000 utrpelo vážne zranenia.
Elipsoid

Elipsoid je priestorové teleso tvorené množinou všetkých bodov, ktorých poloha voči zadanému bodu spĺňa podmienky dané nasledujúcou nerovnicou. Ak by bol znak ≤ nahradený znakom =, rovnicu by spĺňali body na povrchu elipsoidu.
kde a, b a c sú konštantné kladné reálne čísla, určujúce dĺžky polosí v smere jednotlivých osí. Uvedená definícia predpokladá, že stred elipsoidu leží v počiatku súradnicovej sústavy a že osi elipsoidu sú totožné s osami súradnicovej sústavy. Ak by tomu tak nebolo, je potrebné nerovnicu rozšíriť o opis posunutia a rotácie elipsoidu v priestore.
Rovinnými rezmi elipsoidu pozdĺž jednotlivých súradnicových osí sú elipsy. Polosi jednotlivých elíps zodpovedajú polosám elispoidu.
Jadrová elektráreň Three Mile Island

Jadrová elektráreň Three Mile Island (angl. Three Mile Island Nuclear Generating Station), skrátene TMI, je americká atómová elektráreň ležiaca na ostrove v rieke Susquehanna pri meste Harrisburg v Pensylvánii v USA. 28. marca 1979 sa v nej odohrala najväčšia havária americkej atómovej elektrárne, pri ktorej sa čiastočne roztavil druhý jadrový reaktor, bola zamorená jej prevádzková budova a došlo k rozsiahlemu úniku rádioaktivity do životného prostredia. Havária viedla k sprísneniu regulácie jadrovej energetiky v USA a k obmedzeniu jej rozvoja. Negatívne ovplyvnila aj vnímanie rizík spojených s jadrovou energetikou nielen u americkej verejnosti.)

Dôsledky havárie

Guvernér štátu Pensylvánia rozhodol o evakuácii asi 3 500 detí a tehotných žien z okolia elektrárne. Vo vzniknutej panike sa tisícky ľudí rozhodli oblasť opustiť svojimi autami. Pre zastavenie paniky prišiel 1. apríla 1979 na demonštratívnu osobnú návštevu elektrárne vtedajší americký prezident James Carter a pensylvánsky guvernér Richard Thronburgh. Vyšetrovacia komisia neskoršie označila za príčinu havárie poruchu na bezpečnostnom ventile. Ale upozornila aj na pochybenie personálu a jeho nedostatočný výcvik vo zvládaní mimoriadnych situácií.

Po havárii

Odstraňovanie následkov ukončili až v roku 1993. K jej úplnému odstaveniu príde po 45 rokoch prevádzky, v roku 2019.
Turistická značkovaná trasa číslo 5106

Turistická značkovaná trasa číslo 5106 je krátka zelená trasa v Malých Karpatoch, spájajúca obec Smolenice s jaskyňou Driny. Dĺžka trasy je 2,5 km.
Chronický únavový syndróm

Chronický únavový syndróm (angl. Chronic fatigue syndrome, skr. CFS; iné názvy: (benigná) myalgická encefalomyelitída, myalgická encefalopatia, skr. ME, chronický únavový (a) imunitnodysfunkčný syndróm/syndróm chronickej únavy a imunitnej dysfunkcie, angl. Chronic fatigue immune dysfunction syndrome, skr. CFIDS) je porucha, pri ktorej sa postihnutý cíti bez zjavnej príčiny stále vyčerpaný, sťažuje sa na bolesti hlavy, kĺbov i krku. Príčina syndrómu nie je jasná, za najpravdepodobnejšiu sa v súčasnosti považuje oslabenie imunitného systému vplyvom zhoršeného životného prostredia (napr. dlhodobým vystavením chronickému stresu, pôsobeniu chemických látok alebo skrytou neznámou infekciou). Čiastočné synonymum, spravidla trochu širší pojem, je postvirálny únavový syndróm (post-viral fatigue syndrome).

Príznaky

Pre syndróm sú typické dlhé obdobia letargie, obvykle po epizóde pripomínajúcej virózu. Pacienti majú aj bolesti hlavy, svalov a zväčšené lymfatické uzliny. Príznaky sa väčšinou zhoršujú po námahe.

Diagnóza

Žiadnu jednoznačnú príčinu tejto choroby sa zatiaľ nepodarilo určiť a diagnóza je ťažká i z toho dôvodu, že k dispozícii nie sú žiadne spoľahlivé vyšetrovacie metódy. U niektorých pacientov sa ako následná komplikácia objavuje napríklad depresia.

Liečba

Základom je vylúčenie iného závažného ochorenia, otravy na pracovisku či v mieste bydliska. Významnou súčasťou liečby je tiež odstránenie čo najväčšieho množstva stresujúcich faktorov, ochrana pred infekciou, úprava stravovania a podávanie vitamínov. Nevyhnutnou súčasťou je i psychoterapia. Väčšina ľudí sa uzdraví v priebehu niekoľkých týždňov až mesiacov.
Nacistický vyhladzovací tábor

Nacistické vyhladzovacie tábory boli koncentračné tábory založené nacistami počas druhej svetovej vojny, ktorých zvláštnou úlohou bolo hromadné vyvražďovanie prenasledovaných osôb nepohodlných pre nacistov. Väčšinu obetí tvorili Židia, príslušníci slovanských národov (Poliaci, Rusi, Ukrajinci, Srbi), Rómovia, ideologických nepriateľov nacizmu – predstaviteľov demokracie či komunistov, niektorých náboženských menšín ako napr. Svedkov Jehovovych, prípadne aj homosexuálov. Na rozdiel od niektorých pracovných, či zajateckých táborov, ktoré bolo možné na základe vysokej úmrtnosti väzňov tiež v určitom zmysle považovať za vyhladzovacie, boli čisto vyhladzovacie tábory typické hromadným vraždením, ktoré je označované za priemyselné.
Prvé vyhladzovacie tábory boli založené na území okupovaného Poľska (Generálny gouvernement) alebo poľských územiach pričlenených k Tretej ríši, v roku 1941. So systematickým vyvražďovaním v nich sa začalo v roku 1942. Išlo o tábory: Chelmno (nem. Kulmhof), Belzec, Sobibor, Treblinka, Majdanek a Auschwitz II - Birkenau. Za ďalšie vyhladzovacie tábory je považovaný Jasenovac v Chorvátsku, Malyj Trostenec v Bielorusku.
Iba vyhladzovaciu funkciu plnili prvé štyri z menovaných táborov, Majdanek a Osvienčim plnili zároveň funkcie koncentračných táborov, takže (podstatne menšia) časť väzňov bola určená pre otrockú prácu.
Termín vyhladzovací tábor sa začal používať až po 2. svetovej vojne, samotní nacisti sa snažili ich skutočné určenie maskovať.

Informácie o táboroch počas vojny

V priebehu roku 1944 boli prostredníctvom Vatikánu oboznámení spojeneckí činitelia o existencii vykynožovacích táborov. Prezident USA ju považoval za neuveriteľnú, britské vedenie malo o jej pravdivosti vážne pochybnosti. O zaobchádzaní s odporcami Nemecka nikdy nepochybovali, ale neverili správam o vraždení priemyselnými metódami. Počas vojny Spojenci zhadzovali na Nemecko letáky, v ktorých varovali všetkých vojnových zločincov, že budú po vojne súdení, nikde ale neuvádzali žiadne údaje o likvidačných táboroch. Vedenie SS bolo i preto presvedčené, že ich existencia je utajená. Na jeseň 1944 britské prieskumné lietadlo fotografovalo závod Buna, patriaci koncernu I.G. Farben, na výrobu syntetického benzínu ležiace len 6 km od KL Osvienčim. Pilot omylom zabudol vypnúť kameru a náhodou odfotografoval celý KL. Zhodou okolností práve na rampe prebiehala selekcia. Fotografia bola objavená v archíve RAF po odtajnení až v r. 1960.
Ascoli Calcio 1898

História

Klub bol založený v roku 1898 ako Candido Augusto Vecchi, pričom o sedem rokov neskôr zmenil svoje meno na Ascoli Vigor. Následne v priebehu ďalších desaťročí zmenil meno dokonca dvakrát a to na US Ascolana (1921) a AS Ascoli (1945). V roku 1955 bolo Ascoli len tesne zachránené pred krachom, keď bolo kúpené mediálnym magnátom Cinom Del Ducom, ktorý klub spojil s jeho vlastným tímom "Del Duca Ascoli". V roku 1959 sa klub vrátil do Série C po prvý raz od vojny. Na začiatku 70-tych rokov si klub zmenil meno na svoje súčasné "Ascoli Calcio 1898". V roku 1972 postúpilo Ascoli do Série B, kde vydržalo dve sezóny a po výborných výkonoch postúpilo dokonca do Série A. V najvyššej súťaži zostalo Ascoli dve sezóny, potom zostúpilo. Do Série A sa však vrátilo už v roku 1978 a vydržalo tam až do roku 1985. Po roku v druhej lige sa vrátilo späť a vydržalo ďalšie 4 sezóny. Do Série A sa opäť vrátilo na začiatku 90-tych rokov, no iba na jednu sezónu. Potom klub zažil pád až do Série C, kde zostal 7 sezón, následne sa vrátil do Série B a medzi rokmi 2005-2007 si opäť zahral najvyššiu súťaž. Potom zas Ascoli zostúpilo do Série B.
Borša

Polohopis

Borša sa nachádza medzi hraničným priechodom do Maďarska (Slovenským Novým Mestom) a dedinou Viničky. Streda nad Bodrogom je od Borše vzdialená zhruba 3 km. Hraničný priechod do Maďarska je od obce vzdialený 4 km, hraničný priechod na Ukrajinu asi 50 km.

Prírodné podmiensky

Pri obci sa nachádza oblasť Lesík pri Borši, územie európskeho významu s druhým stupňom ochrany.

Symboly obce

Podľa Heraldického registra  má obec tieto symboly prijaté 7. septembra 2001. Na erbe je poľnohospodársky motív podľa odtlačku pečatidla z prvej polovice 19. storočia.

Erb

V zelenom štíte v zlatom perlovcovom kruhu (43 periel) strieborné sklonené a odvrátené radlice - čerieslo a lemeš.

Vlajka

Vlajka má podobu štyroch pozdĺžnych pruhov zeleného, bieleho, žltého, zeleného v pomere 4:2:2:2. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Doprava

Obec je dostupná vlakovou a autobusovou dopravou.

Občianska vybavenosť

V obci je materská škôlka, základná škola, pošta, potraviny, priemyselný tovar, záhradkárstvo, kvetinárstvo, kaderníctvo, pohostinstvá rôznej cenovej skupiny. Zo sakrálnych stavieb sa v obci okrem reformovaného a rímskokatolíckeho kostola náchadza aj moderný gréckokatolícky chrám.

Šport

V obci sa nachádza futbalový klub Telovýchovná jednota Olympia Borša a stolnotenisový klub, ktorý hrá 3. ligu.
Mornay (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 20,18 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 125 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hygieia (bohyňa)

Hygieia alebo Hygeia alebo zriedkavo Hygiea (po grécky Υγιεία - Hygieia alebo Υγεία - Hygeia - zdravie; lat. Hygia, Salus) je starogrécka bohyňa čistoty a zdravia. V starorímskej mytológii jej zodpovedá Salus.
Je dcérou Asklepia. Považuje sa za patrónku lekárnikov. Z jej mena pochádza moderné slovo hygiena. Jej sestra Panakeia je bohyňa lekárstva a čarodejníctva.
Zobrazuje sa s miskou a hadom, alebo s rohom plným ovocia. Hippokratova prísaha sa začína prísahou (aj) na Hygieiu.
Estrun

Poloha

Obec má rozlohu 2,82 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 621 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Écouis

Poloha

Obec má rozlohu 13,07 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 778 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cvi Zamir

Biografia

Narodil sa v Poľsku. Do britskej mandátnej Palestíny sa jeho rodina presťahovala, keď mal Zamir sedem mesiacov. Ako osemnásťročný sa stal vojakom. Najprv bol členom Palmachu, ktorý bol súčasťou Hagany. V Palmachu okrem neho slúžili aj budúci izraelskí vodcovia ako Moše Dajan či Jicchak Rabin. V priebehu vojny za nezávislosť v roku 1948 Zamir bojoval v novo utvorených Izraelských obranných silách. V armáde zostal aj po vojne a postupoval stále vyššie vo funkciách. V rokoch 1966 – 68 zastával funkciu vojenského atašé v Londýne.
Počas jeho funkčného obdobia na pozícii riaditeľa Mosadu spolupracoval na operácii Boží hnev (izraelská odpoveď na mníchovský masaker). Keď vtedajšia vláda SRN odmietla izraelskú ponuku na pomoc pri vyjednávaní s palestínskymi únoscami z Čierneho septembra, osobne sledoval celú udalosť až do zabitia všetkých izraelských rukojemníkov po neúspešnej záchrannej operácii. V neskorších interview (v roku 1992 a 1999) Zamir kritizoval nemecké bezpečnostné zložky pre ich zlú koordináciu, ktorá podľa neho bola hlavnou príčinou smrti všetkých rukojemníkov.
V súčasnosti žije Zamir severne od Tel Avivu, v Zahale.

Vo filme

V roku 2005 natočil Steven Spielberg o masakre v Mníchove film Mníchov. Postavu Cvi Zamira v ňom stvárnil Ami Weinberg.
Nay (Pyrénées-Atlantiques)

Poloha

Obec má rozlohu 5,27 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 269 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Demeczky

Život

Michal Demeczky sa narodil vo Bernátovciach (dnes časť Valalík v okrese Košice-okolie) v zemianskej rodine Jozefa Demeczkého a jeho manželky Márie rodenej Tóthovej. Po absolvovaní gymnázia v Košiciach študoval matematiku, fyziku a astronómiu na budapeštianskej univerzite, resp. technike. Po študijných pobytoch v Berlíne, Jene a Paríži, získal v roku 1877 doktorát na budapeštianskej univerzite. Spočiatku pôsobil ako stredoškolský profesor vo Veľkom Varadíne (Oradea), Miskolci a Budapešti, od roku 1895 bol riaditeľom tamojšieho univerzitného gymnázia a súbežne riadil aj elitný výchovný ústav Františka Jozefa. Vybudoval si pomerne vysoké spoločenské postavenie a kontakty v politických kruhoch, získal titul dvorného radcu a od roku 1907 pracoval na ministerstve kultu a výučby. V roku 1893 sa habilitoval ako súkromný docent a roku 1912 sa stal profesorom matematiky na budapeštianskej univerzite.
Zomrel 15. decembra 1920 v Budapešti.

Práca

Venoval sa najmä teórii čísel, disciplíne, ktorá bola v Uhorsku pomerne zanedbaná ešte aj koncom 19. storočia. Skúmal otázky súvisiace s riešením systému lineárnych a vyšších kongruencií, s deliteľnosťou, s aplikáciou teórie funkcií v teórii čísel a pod. Z tejto oblasti publikoval niekoľko príspevkov v maďarských i zahraničných vedeckých periodikách, medzi nimi aj v správach parížskej akadémie vied. Udržiaval kontakty s viacerými zahraničnými, najmä francúzskymi matematikmi, napr. aj s Camilleom Jordanom. V r. 1911 v súvislosti s jednou z jeho prednášok na pôde Matematickej a fyzikálnej spoločnosti ho obvinili z plagiátu, čo vyvolalo široký ohlas najmä v bulvárnej tlači, ale aj vedeckú diskusiu, do ktorej sa zapojilo tiež niekoľko známych matematikov, medzi nimi Henri Poincaré, Charles Hermite a Richard Dedekind.
Dolancourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,88 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anna Kyjevská

Život

Francúzsky kráľ Henrich I. ovdovel v roku 1044, kedy jeho manželka Matilda Fríská, dcéra cisára Konráda II., zomrela bez toho, aby zanechala kráľovi dediča.
Annu jej otec pôvodne ponúkal ako vhodnú partnerku pre cisára Henricha III. Cisár sa však vtedy uchádzal o Anežku z Poitou a bol to pravdepodobne práve on, ktorý obrátil zrak Henricha I. ku kyjevskému dvoru. V októbri roku 1048 sa obaja štátnici zišli v Ivois, kde uzavreli zmluvu o priateľstve a práve vtedy vyslal francúzsky kráľ posolstvo do Kyjeva. Dôvodom k tomuto zväzku s dcérou východného veľkokniežaťa nebola len snaha o počatie následníka trónu, ale tiež istota, že vzhľadom na vzdialenosti medzi oboma dvormi nebudú medzi manželmi žiadne blízke pokrvné putá a Henrich sa tak nedopusti chyby proti kánonickému právu. Dve Annine sestry boli vydaté za uhorského a nórskeho kráľa, ktorí neboli práve priateľsky naladení voči Ríši a rovnako tak poľský knieža Kazimír I., ktorý bol nevestiným strýkom.
Manželstvo bolo uzavreté pravdepodobne na sviatok Zoslania Ducha v roku 1051 a Anna dala kráľovi troch synov. Vedela písať a mala na manžela pravdepodobne vplyv – dochoval sa list pápeža Mikuláša II. pre kráľovnú Annu, v ktorom ju nabáda, aby na nábožensky vlažného Henricha, ktorý myslel predovšetkým na politické ciele, pôsobila a apeluje na jej mužnú cnosť v ženskej hrudi. Najstarší syn Filip dostal v kapetovskom rode nezvyklé meno, bol pomenovaný po apoštolovi Filipovi, ktorého uctievanie bolo rozšírené predovšetkým na byzantskej pôde, odkiaľ pochádzala kráľovnina stará matka.
Roku 1059 bol sedemročný Filip za prítomnosti dvoch pápežských legátov v Reimsi povýšený na otcovho spolukráľa. Henrich I. zomrel už v nasledujúcom roku, zhruba vo veku päťdesiatich rokov a Filip sa stal kráľom. Vzhľadom k jeho nízkemu veku bol zrejme umierajúcim otcom určený ako regent Filipov strýko, flanderský gróf Balduin V. Veľký vplyv na vládne záležitosti mala tiež kráľovná vdova, kým sa nerozhodla pohoršiť celý parížsky dvor. Roku 1061 Anna vstúpila do nového manželského zväzku s Rudolfom, grófom z Valois, ktorý kvôli nej zapudil svoju manželku. Eleonóra bola obvinená z cudzoložstva a v roku 1062 sa obrátila na pápeža Alexandra II., ktorý exkomunikoval Rudolfa i Annu.
Z nasledujúcich rokov sa zachovali len čriepky – roku 1065 bol vysvätený kostol v Senlis a priľahlý kláštor sv. Vincenta, ktorý dala Anna založiť. Po Rudolfovej smrti v roku 1074 sa vrátila na francúzsky dvor. Zomrela medzi rokmi 1075 – 1089 a bola pochovaná v opátstve Villiers v La Ferté-Alais.