Marina Bay Street Circuit

Charakteristika trate

Mestský okruh v Singapure je koncipovaný veľmi zaujímavým spôsobom. Trať privádza monoposty medzi zákrutami číslo 12 a 13 na oceľový, 70 metrov dlhý a 28 metrov široký Andersonov most a odtiaľ na malý ostrov, ktorý po moste Marina Bay opäť rýchlosťou 260 km/h opustia. V poslednom sektore piloti prechádzajú popod tribúnu, čím pripravujú divákom jedinečný zážitok, pretože sa k nim autá blížia čelom a potom vo veľkej rýchlosti miznú pod ich nohami. Najlepším miestom na predbiehanie je prvá zákruta na konci cieľovej rovinky, kde jazdci spomalia z rýchlosti 300 km/h pred ľavo-pravou pasážou na 100 km/h a ešte majú pred sebou ostrú vlásenku. Ďalším vhodným miestom na predbehnutie je potom zákruta číslo sedem. Okruh jazdcom i divákom pri trati nepochybne prináša pôžitok a je tiež oveľa bezpečnejší, ako bývalý Thomsonov okruh, na ktorom sa Veľká cena Singapuru jazdila do roku 1973.
Singapurská trať pripomína niektorými svojimi vlastnosťami Monte Carlo. Aerodynamické prvky sa nastavujú na maximálny prítlak a kvôli množstvu zákrut, ktoré sa jazdia len na dvojke, dosahuje priemerná rýchlosť hodnotu iba približne 170 km/h. Okruh náročný na brzdy sa jazdí proti smeru hodinových ručičiek a maximálnu rýchlosť pretekári nedosahujú na cieľovej rovinke končiacej zákrutou Shears, ale na konci bulváru Raffles. Naopak najpomalšími miestami sú zákruty číslo 3, 13 a 18. V tých sa jazdí na druhom rýchlostnom stupni približne 80 km/h. Prevažná časť asfaltového povrchu má horšiu úroveň, obvyklú práve u mestských okruhov, a preto je tu silne obmedzená mechanická priľnavosť. Tomu zodpovedá nasadenie mäkkých zmesí pneumatík. Pre motory nepredstavuje Singapur ako väčšina mestských tratí vážne problémy. Na plný plyn sa jazdí len málo, no vzhľadom k častému zrýchľovaniu z pomalých zákrut sú ale kladené značné nároky na prevodovku a jej súčasti. Preto majú prevodovky krátke odstupňovanie.

História

Zaradeniu Veľkej ceny Singapuru do kalendára formuly 1 predchádzali dlhé rokovania s FIA a promotérom Berniem Ecclestonom. Po dohode všetkých strán sa Singapur mohol tešiť z pretekov celých päť rokov. V súčasnosti sa zvažuje aj alternatíva výstavby permanentného okruhu, ktorý mal začať fungovať v roku 2010 až 2011, no plány pribrzdila finančná kríza. Prvé preteky formuly 1 v nočných hodinách boli však dlho otázne kvôli schopnosti organizátorov dostatočne osvetliť trať. Po niekoľkých testoch sa však FIA presvedčila, že budú dodržané prísne predpisy pre bezpečnosť pilotov a samotné prvé preteky všetkých presvedčili, že s viditeľnosťou nie je žiaden problém.
Spusteniu novej atrakcie však predchádzali práce, ktoré mali zabezpečiť toto bezproblémové a kvalitné osvetlenie. Inštalované zariadenia totiž dokážu vyvinúť až štvornásobnú intenzitu osvetlenia v porovnaní so svetlom na futbalovom štadióne. Základom sú halogénové svetlá, z ktorých každé má výkon 2000 wattov. Tie sú rozmiestnené po štyroch metroch a siahajú do desaťmetrovej výšky nad dráhu. Celkový inštalovaný výkon na okruhu dlhom päť kilometrov teda dosahuje hodnotu 3,18 milióna wattov. O zdroj energie sa stará dvanásť zdvojených generátorov. Práve zálohovateľnosť zdroja a jeho nezávislosť na miestnej sieti bola základnou bezpečnostnou podmienkou, pretože sa v žiadnom prípade nesmie stať, že by nad traťou počas pretekov zavládla tma. Zaujímavým faktom je, že osvetlenie lemuje iba jednu stranu trate. Účelom tohto konceptu je bezpečnosť. V prípade, že by bolo osvetlenie inštalované po oboch stranách, jazdec by mohol byť pri hodinách alebo výlete mimo trať dezorientovaný.

"Crash-Gate"

Vyšetrovanie FIA v roku 2009 preukázalo, že za prekvapivým víťazstvom Fernanda Alonsa v Grand Prix Singapuru 2008, ktoré bolo bezprostredne po pretekoch označované za skvelý strategický ťah tímu Renault, stálo ovplyvnenie výsledkov. Podvodu sa dopustili dvaja najvyšší predstavitelia tímu. Flavio Briatore a Pat Symonds pred týmito pretekmi údajne presvedčili Nelsona Piqueta, ktorý bol v tej dobe tímovým kolegom Alonsa, aby v 13. kole zámerne havaroval a vďaka výjazdu safety caru umožnil tímovému kolegovi Fernandovi Alonsovi využiť výhody skorej zastávky v boxoch a zvíťaziť.
Tento podvod mal za následok odstúpenie Flavia Briatoreho a Pata Symondsa z tímu Renault. 21. septembra 2009 uložila 26 členná Svetová rada motoristického športu Medzinárodnej automobilovej federácie tímu Renault trest za zámerné ovplyvnenie výsledku GP Singapuru 2008. Tím bol potrestaný zákazom činnosti s dvojročnou podmienkou. Flavio Briatore dostal doživotný zákaz pôsobenia v F1 a bývalý šéfinžinier Pat Symonds dostal päťročný zákaz pôsobenia v F1. Fernando Alonso bol zbavený všetkých obvinení pretože sa nenašiel priamy dôkaz o jeho zainteresovaní. Piquet dostal ešte pred týmto pojednávaním od vtedajšieho prezidenta FIA Maxa Mosleyho imunitu. Neskôr však Briatore tento verdikt napadol na civilnom súde, ktorý mu dal za pravdu a tresty ktoré FIA Briatoremu a Symondsovi udelila boli týmto verdiktom neplatné.