google/wiki40b huggingface dataset:
Extropia

Extropia je mierou inteligencie systému, jeho informovanosti, energie, života, vitality, rôznorodosti, komplexity a schopnosti rastu. Je opakom entropie. Tento pojem vyvinul T. O. Morrow (vlastným menom Tom Bell) v januári 1988. Koncept rozpracoval extropista Max More. Extropisti sa hlásia k spontánnemu poriadku, čo v ich poňatí znamená podporovanie decentralizovaných a dobrovoľných procesov správy spoločnosti, podporovanie tolerancie, slobodného trhu, rozdielnosti myslenia s dlhodobým výhľadom, osobnej zodpovednosti a slobody.

Bibliografia

More, Max (collector): Lextropicon. Extropian Neologism. Extropy Institute, Revised January 2002, http://spock.extropy.org/ideas/lextropicon.html
Aïcirits-Camou-Suhast

Poloha

Obec má rozlohu 9,5 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 660 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brodská (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je prirodzený jedľobukový porast pralesovitého charakteru s výskytom vzácnych druhov fauny a flóry.

Flóra

Na území PP sa nachádza prirodzený starý les, ktorý tvoria prevažne buk lesný (Fagus sylvatica) a jedľa biela (Abies alba). V bylinnom podraste rastie typická karpatská kvetena jedľobučín ako je zubačka žliazkatá (Dentaria glandulosa), zubačka cibuľkonosná (Dentaria bulbifera) a zubačka deväťlistá (Dentaria enneaphyllos) ai. Brodská je tiež významnou mykologickou lokalitou.

Fauna

Územie PP je významným hniezdiskom pre lesné vtákmi hniezdiace v dutinách ako je napr. ďateľ bielochrbtý (Dendrocopos leucotos), holub plúžik (Columba oenas), žlna sivá (Picus canus), muchárik malý (Ficedula parva), tesár čierny (Dryocopus martius), ďubník trojprstý (Picoides tridactylus). Na území sa vyskytujú aj silne ohrozený rys ostrovid (Lynx lynx), občas sa sem zatúla aj medveď hnedý (Ursus arctos).
Štrbský štít

Charakteristika

Štrbský štít je vrchol ležiaci v závere Mlynickej doliny vo Vysokých Tatrách. Štít je viditeľný aj z podhoria (z Tatranskej Štrby a blízkeho okolia) a má tvar peknej pyramídy. Je to najvýznamnejší štít hrebeňa medzi Hrubým vrchom (v závere hrebeňa Soliska) od ktorého je oddelený Štrbským sedlom a Hlinskou vežou (v závere Hrebeňa bášt) od ktorej je oddelený Mlynským sedlom. Najkrajší výhľad naň je sponad Vodopádu Skok, ponad Pleso nad Skokom a spod Capieho plesa.

Okolie štítu

Zo štítu je pekný výhľad do Mlynickej doliny, na okolité hrebene a štíty (Hrubý vrch, Satan, Štrbské Solisko, Kôprovský štít a iné). Na sever od Štrbského štítu vedie v smere z východu na západ Hlinská dolina z Vyšného Kôprovského sedla do Kôprovej doliny.

Názov štítu

Pomenovanie štítu je odvodené od obce Štrba, v katastrálnom území ktorej štít do roku 1947 ležal. Pastieri z tejto obce v minulosti pásli svoje stáda v Mlynickej doline, ktorá sa tiež nazývala Štrbská dolina.

Prístup

Vrchol Štrbského štítu nie je pre turistickú verejnosť prístupný po značkovanom chodníku. Na vrchol štítu sa chodí dvoma cestami: jedna vedie popri Capom plese z juhozápadného smeru, druhá popri Vyšnom Kozom plese z juhovýchodného smeru.
Rheobatrachus

Opis

Tento rod bol unikátny. Išlo o jediné dva druhy žiab, ktoré svoje žubrienky vychovávali v žalúdku. Celý proces rozmnožovania nie je úplne známy. Rovnako nie je známy ani dôvod ich vyhynutia. Ako možné príčiny sa uvádza znečistenie tokov spôsobené ťažbou dreva, zlata alebo napadnutie hubami.
Boli menšieho vzrastu – samice cca 5 cm a samce 4 cm. Žili v lesných bystrinách a jazierkach, kde sa skrývali pod zemou. Ich potravou boli najmä drobné bezstavovce, na ktoré striehli a chytali ich do papúľ.
Obývali vyššie nadmorské výšky s malou rozlohou výskytu.
Château-Arnoux-Saint-Auban

Poloha

Château-Arnoux-Saint-Auban má rozlohu 18,34 km². Najvyšší bod je položený 742 m n. m. a najnižší bod 403 m n. m.

Obyvateľstvo

Château-Arnoux-Saint-Auban má 5 318 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Menditte

Poloha

Obec má rozlohu 6,33 km². Najvyšší bod je položený 575 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ze života hmyzu (Klapálek)

Ze života hmyzu - menej známa kniha o hmyze. Jej autorom je významný český entomológ, profesor František Klapálek. Publikácia bola vydaná v roku 1925. Vydavateľstvo práce bola Národní knihtiskárna I. L. Kober v Prahe. Obsahuje cca 341 obrázkov v texte a 20 farebných litografických tabulí. Práca má 436 strán textu.
V úvode práce je viacero informácií a obrázkov o stavbe tela hmyzu. V ďalšej časti je uvedená systematika radu hmyzu a všeobecné informácie, vrátane kľučov na rozlíšenie, ako i poznatky bionomické, morfologické a taxonomické pre všetkých záujemcov o hmyz. Kniha dnes nemá už väčší význam pre odborníkov a záujemcov o hmyz, lebo je tam použitá staršia nomenklatúra a od jej vydania bolo už veľa zmien. Dnes slúži iba ako krásna ukážka vtedajšej entomologickej literatúry, hoci v svojej dobe bola ideálným zdrojom informácií na rozšírenie všeobecných vedomostí o hmyze pre všetkých záujemcov o túto problematiku. František Klapálek patril v tej dobe k jedným z najlepších odborníkov v entomológii v Československej republike a jeho práce mali obrovský význam na rozšírenie najmodernejších vedomostí z entomológie pre širokú verejnosť.
MyHeritage

MyHeritage je sociálna sieť zameraná na rodinu, ktorá umožňuje svojim používateľom vytvárať online rodokmene, zdieľať fotografie, plánovať rodinné stretnutia a vyhľadávať predkov.
Služba MyHeritage je známa aj technológiou, ktorá umožňuje rozpoznávať tváre nahratých fotografií a porovnávať ich s fotografiami celebrít.
Spoločnosť MyHeritage bola založená roku 2003 a sídli v obci Bnei Atarot blízko Tel Avivu. V septembri 2008 mali stránky 26,5 miliónov registrovaných používateľov, databázu 5 miliónov rodokmeňov a 275 miliónov pridaných používateľských profilov. 17615 používateľov je zo Slovenska. Služby MyHeritage sú bezplatné do 250 osôb v rodokmeni a lokalizované do slovenčiny.

Akvizícia

22. septembra oznámila spoločnosť MyHeritage odkúpenie spoločnosti Kindo, konkurenčné sociálne siete prevládajúce v Európe.

Genealogický softvér

Spoločnosť MyHeritage vyvíja okrem online služieb MyHeritage.sk rovnako genealogický softvér Family Tree Builder, umožňujúci využitie pokročilých genealogických funkcií i bez pripojenia na internet. Family Tree Builder je freeware a je preložený do 23 jazykov vrátane slovenčiny a češtiny.
Dodávkový automobil

Dodávkový automobil (hovorovo dodávka) je druh automobilu určený na prepravu tovaru.  Najčastejšie má krabicový tvar, štyri kolesá, väčšiu výšku, dĺžku a vzdialenosť podlahy od zeme ako bežné osobné automobily. V kabíne bývajú dve alebo tri miesta pre posádku, no niektoré modely ponúkajú i druhý rad sedadiel. 
Technicky podobné sú mikrobusy a minibusy, prispôsobené na prevoz ľudí a Pick-upy, s otvoreným úložným priestorom.
La Ferté-Hauterive

Poloha

La Ferté-Hauterive má rozlohu 18,88 km². Najvyšší bod je položený 239 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

La Ferté-Hauterive má 288 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Činorodosť

Činorodosť (lat. industria) je jedna zo sedem cností. Znamená úsilie, pracovitosť, iniciatívu. Je to primeraná a dôkladná prirodzenosť v konaní. Znamená tiež energickú pracovnú morálku, hospodáriť dobre s časom, sledovať vlastnú činnosť a vyvarovať sa lenivosti. Ide o dôsledné využitie svojich možností a schopností, tak vo fyzickom, ako aj psychickom svete. Prílišná činorodosť sa stáva nie príliš pozitívnou vlastnosťou – horlivosťou. Opakom činorodosti je lenivosť (lat. acedia).
Carl Walz

Mladosť

Carl Walz sa narodil v Clevelande v Ohiu. Po ukončení strednej školy v blízkom Lyndhurste roku 1973 študoval fyziku na Kentskej štátnej univerzite (angl. Kent State University) v Ohiu, roku 1977 tu získal titul bakalára. Pokračoval v štúdiu fyziky na Univerzite Johna Carolla (angl. John Carroll University) a roku 1979 sa stal magistrom. Od roku 1979 slúžil v letectve v jednotke protiradiačnej ochrany. V rokoch 1983–1984 absolvoval pilotnú školu (angl. USAF Test Pilot School). Potom sa na Edwardsovej základni zúčastnil skúšok vybavenia lietadiel F-16C.

Astronaut

Neúspešne sa zúčastnil 12. náboru astronautov NASA. V nasledujúcom, 13. nábore už prešiel a 17. januára 1990 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. Absolvoval kurz všeobecnej kozmickej prípravy a v júli 1991 získal kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu Space Shuttle.
Po dokončení prípravy zastával rôzné funkcie v NASA. Už po dvoch rokoch odštartoval do vesmíru na palube raketoplánu Discovery. Misia STS-51 začala 12. septembra 1993, po splnení programu letu astronauti pristáli v noci 22. septembra 1993 na Floride, let trval 9 dní, 20 hodín a 12 minút. 
V dňoch 8. – 23. júla 1994 pobýval vo vesmíre po druhýkrát. Let STS-65 raketoplánu Columbia trval 14 dní, 17 hodín a 56 minút. Programom misie bolo prevádzanie experimentov v laboratóriu Spacelab.
Tretí raz sa do vesmíru dostal v dňoch 16. až 26. septembra 1996 v Shuttli Atlantis pri lete STS-79. Raketoplán navštívil ruskú stanicu Mir na ktorú doviezol zásoby a nového člena posádky. Dĺžka letu bola 15 dní, 21 hodín a 21 minút.
V novembri 1997 bol menovaný palubným inžinierom záložnej posádky Expedície 2 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) a hlavnej posádky Expedície 4, kolagmi v posádke sa stali Jurij Onufrijenko a Daniel Bursch. 
Do vesmíru nová posádka ISS vzlietla 5. decembra 2001 v raketopláne Endeavour (let STS-108). Po bežnom polročnom pobyte na ISS sa trojica Onufrijenko, Walz, Bursch vrátila na Zem opäť v Endeavouri pri letu STS-111. Pristátie na Edwardsovej základni v Kalifornii prebehlo 19. júna 2002 po 195 dňoch, 19 hodinách a 39 minútach letu.
V decembri 2008 odišiel z NASA do súkromného sektoru.
Carl Walz je ženatý, má dve deti.
Tommaso Traetta

Životopis

Narodil sa v mestečku Bitonto neďaleko Bari. Bol žiakom skladateľa, speváka a hudobného pedagóga Nicolu Porporu v Neapole. Jeho prvým úspechom v neapolskom divadle San Carlo bola opera „Il Farnace“ roku 1751.
Zdá sa, že v tom čase bol v tesnom kontakte s Jommellim. Od neho zrejme Traetta získaval pravidelné zákazky z celej krajiny. Rozhodujúcim medzníkom v skladateľovej kariére sa však stalo až prijatie miesta dvorného skladateľa v Parme v roku 1758.
V parmskom vojvodstve sa stretávali francúzske, španielske a rakúske vplyvy a v tomto medzinárodnom prostredí vznikla aj priaznivá klíma pre rozvoj hudby vôbec a opernej tvorby zvlášť. Pozitívne sa prijímali nové podnety, ktoré prichádzali s hudbou Jeana Philippe Rameaua aj Christopa Willibalda Glucka.
Tento nový impulz Traettovej tvorby je viditeľný napríklad už v opere, ktorú „Ippolito ed Aricia“ skomponoval krátko po príchode do Parmy a uviedol v roku 1759. Spracováva rovnakú téma ako Rameauova lyrická tragédia z roku 1733 „Hippolyte et Aricie“, ale je bližšia vkusu talianskeho publika.
V nasledujúcej dekáde skomponoval Traetta na objednávku parmského dvora celý rad komických, ale aj vážnych opier v štýle opera seria, okrem veľkého množstva hudby k oficiálnym a slávnostným príležitostiam. Jeho opery sa hrali v mnohých európskych mestách. Veľký úspech dosiahol roku 1763 vo Viedni operou „Ifigenia in Taurida“, ktorú venoval Gluckovej opere „Orfeo ed Euridice“.
V roku 1765 sa stal riaditeľom prestížneho konzervatória Conservatorio del l'Ospedaletto v Benátkach a z tých čias pochádza značná časť jeho chrámovej tvorby.
V roku 1768 prijal ponuku cárovnej Kataríny II. Veľkej a stal sa hudobným riaditeľom opery v Petrohrade. Tu bola aj prvý raz uvedená jeho najväčšia opera „Antigona“ (1772).
Po krátkom pobyte v Londýne sa roku 1777 usídlil v Benátkach, kde žil až do svojej smrti v roku 1779.
Saint-Georges-sur-Moulon

Poloha

Obec má rozlohu 9,43 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 753 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gotická architektúra v Anglicku

Gotická architektúra v Anglicku získala veľmi zaujímavú, úplne suverénnu a veľmi nezvyčajnú podobu. Nikdy tu nedošlo ku kompletnému prevzatiu francúzskeho modelu gotickej architektúry. Angličania v niekoľkých vlnách vždy len postupne a opatrne prijímali jednotlivé prvky, ktoré však vzápätí zapojili do vlastnej architektonickej tradície. Napriek tomu i v Anglicku pôsobila rada francúzskych majstrov.

Predchodcovia

Od polovice 12. storočia prebiehala čulá umelecká výmena medzi Anglickom a Francúzskom. Izolovane sa v rámci románskych stavieb objavovali lomený oblúk, krížová rebrová klenba vo všetkých lodiach, jemné členené tenké prípory. Anglický Durham je jedným z miest Európy, kde bola okolo roku 1100 krížová rebrová klenba vôbec po prvé použitá. Výrazný vplyv v tejto umeleckej výmene hral cisterciánsky rád. Príkladom takých stavieb sú zrúcaniny cisterciánskeho kláštorného kostola v Roche (1165 -1170), kostola v Ripone (1160 - 1175) atp.

Canterbury

Základnou stavbou anglickej gotiky je Canterburská katedrála, na ktorej sa podieľal francúzsky majster William zo Sensu. Táto architektúra vychádza predovšetkým z architektúry baziliky Saint-Denis a podobných ranogotických francúzskych stavieb. Obsahuje však tiež veľa prvkov staršej anglickej tradície. Ďalšími stavbami sú katedrály v Lincolne, v Yorku (severný transept, Salisbury či Wellse).

Dekoratívny štýl (približne 1240 - 1330)

Obdobie začína novostavbou Westminsterského opátstva, ktoré bolo na kráľovo želanie budované ako výrazne francúzsky formulovaná stavba opierajúca sa hlavne o podobu katedrály v Reims. Reaguje tak už na prvé prejavy francúzskej rayonantnej gotiky, najmä na použití kružieb. Stavby tohto obdobia sú veľmi dekoratívne. Ďalšími stavbami sú katedrály (alebo ich časti) v Yorku, Extere, Bristole, Ely.

Perpendikulárny štýl (približne 1330 - 1530)

Vychádza tiež z rayonantnej gotiky, ale v mnohých veciach sa od nej líši, ale je tiež veľmi ozdobná. Jedným zo základných prvkov je tzv. vejárová klenba. Steny a okná sú potom členené prútmi, takže tvoria akúsi paneláž. Stavbami tohto obdobia sú najmä King's College Chapel v Cambridge a kaplnka Henricha VII. vo Westminsterskom opátstve.
UKF Music

UKF Music je značka Luka Hooda a AEI Media, ktorá sa zameriava na zdieľanie všetkých druhov elektronickej hudby. UKF Music vytvoril Luke Hood, ktorý začal zdieľať basovú hudbu prostredníctvom svojich dvoch kanálov na portáli YouTube, UKF Drum & Bass a UKF Dubstep v roku 2009. Dňa 28. júna 2012 mala značka 1 miliardu zhliadnutí. Dnes má značka päť kanálov: UKF Music, UKF Dubstep, UKF Drum & Bass, UKF Mixes, and UKF Live.

UKF Drum & Bass

UKF Drum & Bass vznikol dňa 29. apríla 2009. ako jeden z prvých dvoch kanálov UKF mal 5. decembra 2012 viac ako 1 milión odberateľov a viac ako 250 miliónov zhliadnutí. Medzi interpretov, ktorí sa na tomto kanáli nachádzajú patria Chase & Status, Netsky, Rusko, DJ Fresh a Sub Focus.

UKF Dubstep

UKF Dubstep je jeden z najstarších UKF kanálov, pričom má viac ako 6 miliónov odberateľov. UKF Dubstep nahráva hudbu od interpretov ako Zeds Dead, Flux Pavilion, Example, Nero, Zomboy a Krewella.

UKF Live

UKF Live je najnovší kanál, ktorý vznikol dňa 24. januára 2011. Má na konte 25 tisíc odberateľov a viac ako 2 milióny zhliadnutí. Medzi udalosti, ktoré pokrýva patria Sundown Festival, South West Four, and UKF vs Rampage.

UKF Mixes

UKF Mixes vznikol dňa 23. októbra 2010 a propaguje a zdieľa mixy interpretov rôznych žánrov basovej hudby. Má viac ako 200 tisíc odberateľov a viac ako 9 miliónov zhliadnutí. Medzi interpretov a kompilačnésérie patria Drum and Bass Arena, Knife Party, Nero a Noisia.

UKF Music

UKF Music bol tretí kanál v poradí a vznikol dňa 2. decembra 2009, Kanál bol neskôr premenovaný na UKF. Zaoberá sa propagáciou a zdieľaním basovej hudby všetkých žánrov. Má viac ako 530 tisíc odberateľov a viac ako 64 miliónov zhliadnutí.
Leixlip

Leixlip (ír. Léim an Bhradáin) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Kildare, súčasť dublinskej aglomerácie.

V roku 2016 tu žilo 15 504 obyvateľov.
Mesto leží cca 14 km západne od centra Dublinu, na sútoku riek Liffey a Rye Water, v blízkosti hraníc s grófstvami Dublin a Meath. Cez Leixlip vedie hlavná železničná trať Dublin - Sligo s 2 stanicami (Louisa Bridge, Confey) a okrajom vedie diaľnica M4 Dublin - Kinnegad.
V meste sídlia pobočky firiem Intel a Hewlett-Packard. Z historických pamiatok vyniká zámok Leixlip Castle, vila Castletown House a veža The Wonderful Barn.
Haguenau (mesto)

História

Mesto dal opevniť Fridrich I. Barbarossa. Mestu zároveň s tým v roku 1154 udelil mestské práva.
Koncom druhej svetovej vojny bolo počas bitky o Ardeny okolie Haguenau miestom bojov americkej 101. výsadkovej divízie s nemeckou 256. divíziou ľudových granátnikov.

Osobnosti mesta

Sébastien Loeb (* 1974), jazdec rally
Kagošima (prefektúra)

Kagošima (jap. 鹿児島県 – Kagošima-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Kagošima.
Prefektúra má rozlohu 9 187,08 km² a k 1. novembru 2005 mala 1 753 144 obyvateľov.
Heining-lès-Bouzonville

Poloha

Obec má rozlohu 6,03 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 476 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pohár Intertoto UEFA

História hracieho modelu

V rokoch 1995-1998 boli celky zoradené v dvanástich skupinách, víťazi postupovali ďalej do vyraďovacích bojov systémom doma-vonku. Od roku 1999 sa hralo trojkolovo v kvalifikácii, víťazi postúpili do vyraďovacej fázy. Traja, resp. štyria (1995) víťazi finálovej skupiny postúpili do predkola Pohára UEFA. V rokoch 2007 a 2008 sa prešlo na trojkolový systém, a 11 tímov-víťazov v treťom kole postupuje do 2. predkola Pohára UEFA.

Víťazi

1995 - Girondins Bordeaux- Francúzsko

      Wacker Tirol Innsbruck - Rakúsko
      Karlsruher - Nemecko
      RC Štrasburg - Francúzsko
1996 - EA Guingamp - Francúzsko

      IF Silkeborg - Dánsko
      Karlsruher - Nemecko
1997 - AJ Auxerre, Olympique Lyon, SC Bastia - všetci Francúzsko 1998 - Werder Brémy - Nemecko

      Bologna - Taliansko
      Valencia - Španielsko
1999 - Juventus - Taliansko

      Montpellier Hérault SC - Francúzsko 
      West Ham United FC - Anglicko
2000 - RC Celta de Vigo - Španielsko

      Udinese Calcio - Taliansko 
      VfB Stuttgart - Nemecko
Lehôtka pod Brehmi

Polohopis

Obec leží v strednej časti Žiarskej kotliny medzi Kremnickými a Štiavnickými vrchmi. Leží pri ceste I/65 do Žiaru nad Hronom a cez obec vedie cesta do Banskej Štiavnice cez neďaleké Sklené Teplice.
Nachádza sa tu lom, z ktorého sa čerpá surovina pre blízku fabriku, ktorá vyrába tepelnoizolačný materiál perlit.
Saint-Georges-sur-Erve

Poloha

Obec má rozlohu 20,17 km². Najvyšší bod je položený 326 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 419 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pournoy-la-Grasse

Poloha

Obec má rozlohu 7,19 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 570 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oudrenne

Poloha

Obec má rozlohu 20,38 km². Najvyšší bod je položený 310 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 752 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mont-Saint-Martin (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 13,95 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Mont-devant-Sassey

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 319 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Záhora

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, teológiu ako chovanec Pázmánea vo Viedni, 1871 vysvätený za kňaza. Roku 1872 – 1878 kaplán v Banskej Štiavnici, od 1878 správca farnosti v Štiavnických Baniach. Už počas štúdií prekladal do slov.a napísal vianočnú detskú hru, zostavil Cirkevný katolícky spevník. Publikoval kázne a príspevky v nábož. tlači. Zaoberal sa aj rezbárstvom, 1887 zriadil pri fare, neskôr pri vyššejľud. škole rezbársku dielňu, špecializovanú na návrhy a výrobu hračiek. O rezbárstve prednášal a písal do odborných časopisov. Okresný jednateľ Spolku svätého Vojtecha.
Gy-l’Évêque

Poloha

Obec má rozlohu 15,02 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 470 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Étienne-la-Geneste

Poloha

Obec má rozlohu 5,01 km². Najvyšší bod je položený 637 m n. m. a najnižší bod 545 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 85 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Angé

Poloha

Obec má rozlohu 17,36 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 820 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anna Farisová

Životopis

Narodila sa ako dcéra Jacka Farisa (škótskeho/írskeho pôvodu) a Karen Farisovej (nemeckého, anglického a francúzskeho pôvodu). Má brata Boba. Vyrastala v Edmondse, Washington, na sever od Seattlu. Jej rodičia ju podporovali v hereckom snažení a v deviatich rokoch podala svoj prvý profesionálny herecký výkon v Seattle Repertory Theater. Po ukončení strednej školy (Edmonds Woodway), pokračovala v štúdiu anglickej literatúry na Washingtonskej univerzite.
V roku 2004 sa vydala za herca Bena Indru, s ktorým sa stretla, keď natáčala film Alej milencov, a s ktorým chodila už od roku 1999. 3. apríla požiadala o rozvod z dôvodu nezlučiteľných odlišností.

Filmová kariéra

Jej prvá významná filmová rola bola v malorozpočtovom filme Alej milencov (1999). Zlomovou sa však stala až rola v paródii na horory Scary Movie (2000).  Tmavé vlasy si prefarbila kvôli nakrúcaniu Scary Movie, aby sa viac podobala na Neve Campbellovú, ktorá hrá rovnomennú postavu vo filme Vreskot, v jednom z filmov, ktoré Scary Movie paroduje.
Populárna sa stala aj vďaka stvárneniu Eriky v americkom sitcome Priatelia. Kritici sa pochvalne vyjadrili aj v súvislosti s jej účinkovaním vo filme Stratení v preklade. Objavila sa aj vo filme Hej, kamoš, kto tu varí? s Ryanom Renoldsom a Justinom Longom.
Josip Jelačič

Životopis

Josip absolvoval v roku 1819 vojenskú tereziánsku akadémiu. Potom pôsobil ako vojenský dôstojník rakúskej armády – v rokoch 1825 – 1830 v Haliči, 1831 – 1835 v Taliansku a neskôr v pohraničných plukoch v Chorvátsku. V roku 1841 získal hodnosť plukovníka a v roku 1848 generála. Jelačič bol zástanca pravého krídla chorvátskeho národného hnutia. 23. marca 1848 sa stal bánom, veliteľom všetkých vojsk v Chorvátsku a na vojenskej hranici. V apríli 1848 bol oporou nedôsledného riešenia revolučných premien v poddanskej otázke, potlačil hnutie chorvátskych roľníkov a revolučných demokratov, ktorí žiadali dôslednú likvidáciu poddanských povinností. Narastajúce rozpory medzi Viedňou a Pešťou využíval na riešenie štátoprávneho postavenia Chorvátska a čiastočne aj iných slovanských národov v monarchii. Bol jedným z hlavných predstaviteľov a veliteľov protirevolučnej cisárskej armády, ktorá potlačila októbrové postavenie vo Viedni a bojovala proti maďarskej revolúcii. Po skončení revolúcie sa stal stúpencom politiky bachovho absolutizmu, aj keď sa jeho pôvodné plány na riešenie chorvátskej otázky takmer nerealizovali.

Vzťahy so Slovákmi

Štúr, Hurban, Hodža a ďalší predstavitelia slovenského národného hnutia nadviazali spojenie s Jelačičom po rozohnaní Slovanského zjazdu v Prahe. V spolupráci s Jelačičom a jeho plánmi sa pripravovalo septembrové povstanie a za jeho pomoci sa zriadili pre tzv. zimné ťaženie slovenské dobrovoľnícke jednotky. Kooperoval so spolkom Slovanská lipa v riešení slovanskej otázky a v otázkach slovenského povstania. Jelačičovou zásluhou sa do komisie pre prípravu štátoprávneho riešenia chorvátskej otázky v apríli roku 1849 dostal aj Štefan Moyses. V promemóriu, ktoré bolo zaslané cisárovi, žiadal garancie plného národného rozvoja aj pre Slovákov.