Jakob Roggeveen

Výprava za Južným kontinentom

Bol synom Mary Stormovej a Arenta Roggevena (1659 – 1679) narodeného v Delfshavene pri Rotterdame ktorý bol matematikom a dobre ovládal astronómiu, geografiu, rétoriku, filozofiu a taktiež teóriu navigácie. Sám sa rozhodol venovať štúdiu bájneho kontinentu (Terra Australis). Získal aj pozvánku na prieskumnú expedíciu, ale tá sa nerealizovala. Až neskôr jeho syn Jacob Roggeven vo veku 62 rokov zorganizoval výpravu troch lodí do Tichého oceána. Jacob Roggeveen od 30. marca 1683 získal postavenie v štátnej správe ako notár v meste Middelburg. Mal záujem aj o teológiu a preto krátky čas najprv študoval na univerzite vo francúzskom Saumure. Neskôr dokončil štúdiá na univerzite v Harderwijku, kde získal doktorát práv.
Oženil sa s Marijou Margaeritou Vincentovou ktorá však v októbri 1694 zomrela. V roku 1706 nastúpil do Nizozemskej východoindickej spoločnosti a medzi rokmi 1707 a 1714 pôsobil ako poradca a člen sudcovskej rady v Jakarte (Batávii) vo vtedajšej Holandskej východnej Indii (dnes Indonézia). V Indonézii sa znova oženil, keď si zobral Annu Adrianu Clementu, ktorá však krátko nato zomrela. V roku 1714, sa Jacob vrátil zase ako vdovec do Middelburgu. Po návrate sa zapojil do náboženských diskusií podporujúc liberálneho kazateľa Pontiaana van Hattema V roku 1718 v Middelburgu zverejnil jeho spis De val van 's werelds afgod (pád svetovej modly). Mestská rada ho však zabavila a dala verejne spáliť. Roggeven následne utiekol z Middelburgu do neďalekého Vlissingenu. Neskôr sa usadil v malom mestečku Arnemuiden, kde publikoval druhý a tretí diel Hattemových spisov.
Jacobovi Roggeveenovi Nizozemská východoindická spoločnosť zverila vedenie prieskumnej výpravy do Tichého oceána, s cieľom objaviť predpokladaný neznámy kontinent Terra Australis. Expedícia zložená z troch lodí vyplávala z Holandska 1. augusta 1721. Loď Arend a jej kapitán Jan Koster, loď Thienhoven s kapitánom Corneliom Boumanom a loď Afrikaansche Galey na ktorej velil kapitán Roeloef Rosendaal. Výprava najskôr doplávala ku Falklandským ostrovom, ktoré pomenovali ako „Belgia Australis“. Následne preplávali Le Maireho prielivom a odtiaľ pokračovali do Tichého oceána. Doplávali na Ostrov Robinsona Crusoa, kde sa zdržali od 24. februára do 17. marca 1722. Odtiaľ pokračovali v plavbe ďalej na západ.

Objavenie Veľkonočného ostrova

5. apríla 1722 doplávali k neznámemu ostrovu, ktorý pomenovali Veľkonočný ostrov, keďže práve nastali Veľkonočné sviatky. Roggeveenova výprava nezaznamenala o Veľkonočnom ostrove príliš veľa informácií. Prvého domorodca, ktorý vystúpil na palubu lode obdarovali drobnými darčekmi, ktoré však vyvolali veľký záujem aj u ďalších domorodcov. Počas návštev domorodcov na ďalších lodiach došlo z ich strany ku krádežiam rôznych predmetov. Posádky lodí preto začali po unikajúcich domorodcoch strieľať. Dvanásť ostrovanov padlo a viacero bolo zranených. Jacob Roggeveen zaregistroval, že na ostrove žilo asi dvetisíc až tritisíc obyvateľov. Zaznamenal aj sochy Moai. Venovali im len málo pozornosti, keďže sa domnievali, že sochy sú hlinené.

Tichomorské ostrovy

Výprava čoskoro vyplávala na cestu do Batávie, (dnes Jakarta) počas nej navštívila súostrovie Tuamotu, Ostrovy Spoločnosti, objavili ostrov Bora Bora a 13. júna 1722 doplávali na ostrov Samoa. Na ostrove Samoa bol Jacob Roggeveen za porušenie monopolných práv Nizozemskej východoindickej spoločnosti istý čas uväznený, ale keď bol prepustený, spoločnosť mu vyplatila odškodné. V roku 1723 sa vrátil do Holandska. Po návrate Roggeven publikoval štvrtú časť z polemického spisu De val van 's werelds afgod, pričom opäť rozvíril náboženskú polemiku. Jacob Roggeveen zomrel 31. januára 1729 v Blauwedijku pri Middelburgu. Mal dvoch bratov.