google/wiki40b huggingface dataset:
Kultúrny dom Andreja Hlinku

Kultúrny dom Andreja Hlinku alebo skrátene KDAH je multifunkčná budova v centre Ružomberka. Nachádza sa tu hotel, kino, kaviareň, reštaurácia, herňa, bar, telocvičňa, informačné centrum, divadelná sála, obchody, kancelárske priestory a tiež banka. Celková zastavaná plocha predstavuje 3 010 m². Budova je centrom spoločenského a kultúrneho života obyvateľov Ružomberka.

Dejiny

Základný kameň bol položený 19. júna 1927. Dokončenú stavbu posvätil a odovzdal do užívania 30. decembra 1928 spišský biskup Ján Vojtaššák. Na financovanie stavby daroval celý svoj majetok Andrej Hlinka a finančne prispeli aj americkí Slováci. 
Skoro celá budova bola zatvorená z dôvodu rozsiahlej rekonštrukcie na konci 80. rokov. Na rekonštrukciu budovy bol zvolený Rondokubistický sloh. Z finančných dôvodov trvala rekonštrukcia viac ako dvadsať rokov. Zrenovovaná budova a jej hotelová časť boli slávnostne otvorené v januári 2003, nasledovala renovácia kultúrno-spoločenskej časti, počas ktorej bola kompletne zrenovovaná Veľká dvorana a tiež Kino Kultúra, ktoré sa tak stalo jedným z najmodernejších na Slovensku.
Špecifikácia

Špecifikácia (lat.) je detailný opis; jasné a presné vymedzenie kvality, rozmerov a vlastností surovín, tovaru, výrobkov, materiálov, súčiastok a pod., prípadne vymedzenie pracovných úkonov alebo postupov, výrobných procesov, skúšobných postupov, organizačných podmienok, pojmov, jednotiek, veličín a pod.; podrobné roztriedenie, rozvedenie dačoho podľa osobitostí, podľa určitých znakov; podrobný zoznam.
Toryská pahorkatina

Polohopis

Územie zaberá mierne zvlnenú východnú a severnú časť kotliny v povodí riek Hornád, Torysa a Olšava. Na západe nadväzuje Košická rovina, málo zvlnená časť Košickej kotliny, severnejšie potom Hornádske predhorie a Sopotnické vrchy, patriace do Čiernej hory a Šarišská vrchovina. Na severe nadväzujú podcelky Spišsko-šarišského medzihoria Šarišské podolie a Stráže, na severovýchode na kratšom úseku Záhradnianska brázda, ktorá je súčasťou Beskydského predhoria. Východne vystupujú Slanské vrchy a ich podcelky Šimonka, Makovica, Mošník, Bogota a Milič.

Chránené územia

Toryská pahorkatina patrí medzi stredne husto osídlené oblasti a najmä v okolí miest Košice a Prešov je krajina výrazne poznačená následkami ľudskej činnosti. Najmä centrálna rovinatá časť pahorkatiny je intenzívne poľnohospodársky využívaná, zachovaných prírodných území je teda aj tu pomerne málo. Chránené územia sa nachádzajú najmä na okraji pahorkatiny. V strednej časti je národná prírodná rezervácia Gýmešský jarok a prírodná rezervácia Mirkovská kosatcová lúka, v strednej časti leží chránený areál Nižnočajská pieskovňa a národná prírodná pamiatka Herliansky gejzír.

Doprava

Pahorkatina patrí medzi dopravne najvýznamnejšie oblasti regiónu, nakoľko ňou vedú severojužné i západovýchodné tranzitné koridory. V Košiciach i Prešove sa križujú významné cestné komunikácie európskeho významu s cestami nadregionálneho významu. Metropolami vedie diaľnica D1, okrajovo tiež rýchlostná cesta R4. Zo západu na východ vedú medzinárodné cesty E 50 a E 58, zo severu na juh E 71 a E 371. Územím vedú i hlavné železničné trate zo Žiliny, z Poľska, z Maďarska i z Ukrajiny, na ktoré sa napájajú lokálne trate. Špecifickú úlohu zohráva širokorozchodná železničná trať Užhorod – Haniska, ktorá je využívaná na zásobovaní železiarní.
Takume

Geografia atolu

Atol má podlhovastý tvar, v najdlhšom rozmere meria približne 21 km a na šírku nepresahuje 4 km. Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes zo všetkých strán. Na severozápadnej strane je jediný, umelo vybudovaný úzky prieliv o šírke necelých 7 m, splavný len pre menšie lode. Lagúna má celkovú rozlohu 42,42 km², pričom jej hĺbka neklesá pod 15 m a na mnohých miestach sa dvíha v podobe koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ktorú Takume zdieľa so susedným atolom Raroia. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku 2,7 km, jej vrchol je ponorený približne 275 m pod hladinou mora a vek sa odhaduje na 46,1 až 47,6 mil. rokov.

Dejiny

Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós 5. februára 1606. Atol pomenoval „La Fugitiva“. Ďalším bol až o viac ako dve storočia ruský moreplavec a cestovateľ Faddej Faddejevič Bellinsgauzen, 12. júla 1820. Atol pomenoval „Wolkonsky“.
V 19. storočí, keď sa Takume stal francúzskym územím, mal asi 60 obyvateľov. Vtedy bol aj významným centrom výroby perlete s produkciou dosahujúcou 1000 ton za rok. Tento zdroj je ale vyčerpaný. Produkcia perál nie je vyvinutá a pestovanie kokosovníkov a produkcia kopry ostáva hlavnou ekonomickou činnosťou obyvateľov.
Staroveký domorodý názov pre atoly Takume a Raroia bol Napaite, "dvojičky" (-ite znamená dva).

Ekonomika

Na atole žije v súčasnosti okolo 100 obyvateľov, väčšinou sústredených v južnej osade Ohomo. Ekonomika ostrova je postavená zväčša na produkcii kopry a rybolovu. Menšia osada Taheto je na severnom konci atolu.
Atol od roku 1984 disponuje aj letiskom s asfaltovou dráhou dlhou 900 m.

Administratívne a geografické členenie

Geograficky patrí atol Takume k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Raroia, Taenga a Nihiru.
Slovenská krajina

Slovenská krajina bola jedna z krajín Česko-Slovenska. Existovala v rokoch 1928 – 1939, z toho v rokoch 1928 – 1938 skôr ako formálna jednotka a od jesene 1938 do roku 1939 ako autonómne územie.

Slovenská krajina počas prvej ČSR (1928 – 1938)

Slovenská krajina vznikla 1. júla 1928 spolu s nadobudnutím platnosti krajinského zriadenia v Česko-Slovensku. Jej orgány sú opísané v článku krajinské zriadenie. Krajinské zastupiteľstvo Slovenskej krajiny malo 54 členov, z toho 36 volených a 18 vymenovaných pražskou vládou na návrh krajinského prezidenta. Prvým krajinským prezidentom bol Ján Drobný, člen HSĽS (jeho vymenovanie do tejto funkcie bolo jednou z podmienok vstupu HSĽS do pražskej vlády), a jeho zástupcom Jozef Országh. Krajinský úrad sídlil v Bratislave, v júni 1936 si vytvoril expozitúru v Košiciach. Prvé voľby zastupiteľstva sa konali 2. decembra 1928, jeho prvé zasadnutie sa konalo v bratislavskom Župnom dome v januári 1929. So vznikom Slovenskej krajiny na Slovensku zanikli župy, okresy však ostali.

Autonómna Slovenská krajina (1938 – 1939)

6. októbra 1938 predstavitelia všetkých dôležitých politických strán Slovenska podpísali spoločné Vyhlásenie o autonómii Slovenska. Pražská vláda ho 7. októbra prijala a v ten istý deň vymenovala prvú vládu autonómnej Slovenskej krajiny. Na jej čele stál Jozef Tiso.
Už 9. októbra sa slovenská vláda musela zúčastniť na rokovaniach, ktoré vyústili do Viedenskej arbitráže, v dôsledku ktorej bolo územie Slovenskej krajiny zmenšené o južné pohraničie. 10. októbra okrem toho Nemci obsadili Petržalku.
22. novembra 1938 (po schválení parlamentom v Prahe) nadobudol platnosť Ústavný zákon o autonómii Slovenskej krajiny, ktorý definoval nové, pomerne rozsiahle právomoci slovenských orgánov v rámci Česko-Slovenska. Okrem iného bol vytvorený a zvolený aj Snem Slovenskej krajiny, ktorého prvé zasadnutie sa uskutočnilo 18. januára 1939.
9. marca 1939 prezident Česko-Slovenska nečakane odvolal vládu Slovenskej krajiny a dosadil svojho človeka. Zároveň pražská vláda na Slovensku vyhlásila stanné právo a dala odvliecť do Česka 250 popredných slovenských činiteľov (vrátane poslancov). 11. marca 1939 prezident Česko-Slovenska vymenoval na návrh predsedníctva Snemu Slovenskej krajiny novú vládu na čele s Karolom Sidorom.
14. marca 1939 bola na území Slovenskej krajiny vyhlásená prvá slovenská republika, podrobnosti pozri v článku Vznik prvej slovenskej republiky. Krajinské zriadenie však ešte zvyškovo pokračovalo do 31. decembra 1939, potom bolo nahradené župami.
Zahraničný obchod

Zahraničný obchod je časť národného hospodárstva danej krajiny, ktorá zahŕňa obeh tovaru a služieb, prekračujúci hranice a ekonomiku danej krajiny.
Je to jeden zo spôsobov zapojenia národného hospodárstva krajiny do svetového hospodárstva
a do medzinárodnej deľby práce v rámci svetovej ekonomiky a globálna ekonomika/globálnej ekonomiky. Je súčasťou národného reprodukčného procesu, pričom má pomerne samostatné postavenie.
Podľa evidencie a ekonomickej štatistiky SR do odvetvia zahraničného obchodu patrí činnosť všetkých podnikateľských subjektov, právnických a fyzických osôb, uskutočňujúcich vývoz (export) a dovoz (import) formou obchodného tovaru.
Štatistika zahraničného obchodu vo všeobecnosti zahŕňa pohyb tovarov medzi Slovenskom a zvyškom sveta.
Celkový dovoz (import) zahŕňa tovary, vstupujúce do ekonomiky Slovenska a určené na domácu spotrebu a spracovanie s následným spätným vývozom (exportom). V celkovom vývoze sú zahrnuté tovary trvalo opúšťajúce územie Slovenska alebo tovary opúšťajúce územie Slovenska s cieľom spracovať a následne doviezť späť.
Od vstupu Slovenska do Európskej únie, t. j. od 1. 5. 2004, sa štatistika zahraničného obchodu skladá zo systémov EXTRASTAT a INTRASTAT.
EXTRASTAT systém poskytuje informácie o výmene tovarov s nečlenskými štátmi EÚ na základe dokumentov predpísaných pre colné konanie
INTRASTAT systém obsahuje informácie o obchode s tovarom s členskými krajinami EÚ ako partnerskými krajinami, získané štatistickým zisťovaním.
Zahraničný obchod je súčasťou medzinárodného obchodu v globálnej ekonomike.

Základné funkcie zahraničného obchodu

Transformačná funkcia – zahraničný obchod vplýva na stav ekonomickej rovnováhy národnej ekonomiky. Podstatou je transformácia štruktúry domácej produkcie na štruktúru žiadúcu v oblasti použitia na výrobnú i osobnú spotrebu.
Rastová funkcia – napĺňa hľadisko "ekonómie času", kde výsledkom úspora práce pri zapojení do medzinárodnej deľby práce. Export zároveň výrazne ovplyvňuje domácu produkciu (rast či jej pokles) a jej špecializáciu.
Misery (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 3,28 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stavelot

Obyvateľstvo

Mesto má približne 6 758 obyvateľov (2010).
Chevrières (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 12,4 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 791 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
HOP!

História

Nová letecká spoločnosť bola vytvorená s cieľom zaútočiť na nízkonákladové letecké spoločnosti, ktoré majú významný podiel na trhu regionálnych liniek Air France.
Výpovedná komplexnosť frazém

Výpovedná komplexnosť frazém je vlastnosť frazém vyplývajúca z funkčných aspektov frazém, ktoré súvisia s aktuálnou situáciou, s komunikačnou aktivitou hovoriaceho tak tesne, že je tu zrejmá spojitosť s plánom výpovede, s plánom vety. Frazémy boli prvotne aktuálnymi výpoveďami a niektoré z nich si zachovali vetný charakter, napríklad niektoré príslovia a porekadlá trafila kosa na kameň; horšie bolo, a nechválili; čo na srdci, to na jazyku.
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela (Nesebar)

Charakteristika

Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela leží v severnej časti historického centra Nesebaru.
Jedná sa o jednoloďovú, krížovo-kupolovitú budovu s predsieňou. Budova dosahuje dĺžky 13,9 metra a je široká 5,3 metra. Chrám má štvoruholníkový pôdorys.
Budova je vo vrchnej časti zakončená širokou kupolou. V západnej časti chrámu nad predsieňou sa v minulosti nachádzala veža, ktorá sa však nezachovala. Týmto elementom sa chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela podobal na ďalší významný nesebarský chrám a to  chrám Krista Pantokratora. Do dnešnej doby sa zachovalo kamenné schodisko, ktoré viedlo do veže a je umiestnené v západnej stene budovy.
Tak ako u chrámu svätej Paraskevy aj na tejto budove sa na severnej a južnej fasáde nachádzajú vo vrchnej časti dve veľké arkády, pričom steny samotné sú lemované slepými tzv. lombardskými arkádami.
Chrám má celkovo tri vchody. Jeden sa nachádza v severnej strane budovy a ústi priamo do chrámovej lode a dva ostávajúce vchody sú v predsieni na západnej prednej strane kostola.
Východná zadná časť budovy je zakončená tromi malými mnohostennými apsidami s otvormi.
Vonkajšia výzdoba chrámu je veľmi bohatá. Slepé arkády sú vo vrchnej časti zvýraznené zeleno glazúrovanými ornamentami a vnútrajšok arkád je vyplnený vzorom, kde sa šachovnicovito striedajú kamenné bloky a dvojice tehál.

Dejiny

Budova bola postavená v 13. storočí a patrí tak k predstaviteľom stredovekých kostolných budov v Bulharsku.
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela bol v priebehu 21. storočia reštaurovaný a dnes patrí k významným turistickým atrakciám v meste.
Thénisy

Poloha

Obec má rozlohu 5,37 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 277 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bernières-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 7,66 km². Najvyšší bod je položený 55 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2351 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Javorovec (prítok Turca)

Prameň

Preteká podcelkom Flochovský chrbát v Kremnických vrchoch, kde pramení na juhovýchodnom svahu Javorovej studne (1 279,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 180 m n. m., južne od chaty Jegorovka.
Marginalizmus

Marginalizmus je myšlienkový smer založený na teórii marginálneho (hraničného) úžitku.
Rakúska literatúra

Rakúska literatúra je výrazná súčasť rakúskeho umenia, rakúskej kultúry a stredoeurópskej literatúry; literatúra v nemeckom jazyku, ktorá vzniká na území Rakúska už v stredoveku (Pieseň o Nibelungoch, Minnesang).
V období baroka (17. stor.) sa presadzovala protireformácia a katolicizmus (jezuitské divadlo).
Tradícia ľudového divadla sa premietla v 18. stor. do viedenskej ľudovej frašky, ktorá vrcholila v 19. stor. (Ferdinand Raimund, Johann Nestroy), v čase, keď drámu tvoril i Franz Grillparzer. Próza 19. stor. (Adalbert Stifter, Marie von Ebner-Eschenbachová) inklinovala k regionalizmu, z lyrikov vynikol Nikolaus Lenau.
Prelom storočia charakterizoval estetiticizmus a dekadencia (Hugo von Hofmannsthal) a vplyv Freudovej psychoanalýzy (Stefan Zweig, Arthur Schnitzler, Hermann Bahr).
Veľkou témou medzivojnového obdobia bol rozpad monarchie (Karl Kraus, Joseph Roth, Alexander Lernet-Holenia, Robert Musil).
Po 1938 odchod mnohých autorov do exilu (Stefan Zweig, Elias Canetti).
Po 2. svetovej vojne v poézii existencializmus (Paul Celan), a vplyv filozofie viedenského krúžku (Ingeborg Bachmannová, Ernst Jandl), ktorý pretrvával do 60. rokov (Peter Handke, Thomas Bernhard).
Od 70. rokov odklon od tradičných východísk rakúskeho písomníctva (B. Frischmutová, Elfriede Jelineková a neskôr Christoph Ransmayr).
Le Sourd

Poloha

Le Sourd má rozlohu 7,36 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Sourd má 162 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Chaptes

Poloha

Obec má rozlohu 13,07 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 604 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Avepark

Avepark - Park vedy a techniky (port. Avepark - Parque de Ciência e Tecnologia, SA) je vedecký park, ktorý sa nachádza v blízkosti dediny Caldas das Taipas, vo farnosti Boat v Guimarães v Portugalsku, cca 8 km od centra mesta.

História

Správcovská spoločnosť Avepark - Park vedy a techniky, SA bola založená v máji 2004 z iniciatívy Asociácie C&T Port (PortusPark). Budova jeho centrálneho jadra začala plne fungovať v máji 2007. Avepark sa zaoberá výskumom a komerčným využitím biotechnológií, leteckým, energetickým, farmaceutickým a chemickým priemyslom, nanotechnológiami a automatizáciou.
Saint-Étienne-en-Dévoluy

Poloha

Saint-Étienne-en-Dévoluy má rozlohu 67,87 km². Najvyšší bod je položený 2 652 m n. m. a najnižší bod 1 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Étienne-en-Dévoluy má 566 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Postroff

Poloha

Obec má rozlohu 5 km². Najvyšší bod je položený 334 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tenkonožce

Tenkonožce (lat. Macroscelidea alebo Macroscelides alebo Macroscelidiformes) sú taxón (typicky rad) malých hmyzožravých cicavcov žijúce výhradne v Afrike. Do tohto taxónu patrí jediná čeľaď tenkonožcovité (Macroscelididae). Všetky recentné rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú tenkonožec a (prinajmenšom) v prípade rodu Elephantulus je staršie synonymum chobotíkovec .

Charakteristika

Výzorom pripomínajú myši, majú dlhé tenké nohy a pretiahnutý, pohyblivý pysk. V minulosti sa občas zaraďovali medzi hmyzožravce (medzi ktoré patria im podobné piskorovité). Sú rozšírené v kontinentálnej strednej, južnej, východnej Afrike a v malej oblasti na severe Afriky (aj na Zanzibare). Obývajú tropické nížiny, horské lesy ale aj savany a púšte.
Facebook

História

Facebook pôvodne slúžil len študentom Harvardovej univerzity. Zuckerberg ho spustil zo svojej internátnej izby. Naprogramovanie mu údajne trvalo menej ako dva týždne. Za taký istý čas ho začala využívať polovica školy, preto ho rozšíril na americké univerzity Yale a Stanford. Neskôr bol prístup otvorený pre všetkých používateľov s univerzitnou e-mailovou adresou (.edu, .ac.uk,...). Od 27. februára 2006 sa začali do systému pripájať niektoré veľké spoločnosti a od 11. augusta 2006 sa môže pripojiť ktokoľvek starší ako 12 rokov. Používatelia sa  môžu pripájať na rôzne sociálne siete, napríklad v rámci jednej školy, firmy alebo geografickej lokácie. To umožňuje ľahšie vyhľadávanie jednotlivých osôb.
Začiatkom marca 2009 bola oficiálne spustená aj slovenská verzia Facebooku. Na jeho lokalizácii do slovenčiny sa podieľajú stovky dobrovoľníkov.

Súčasnosť

V dnešnej dobe slúži Facebook najmä na komunikáciu, nadväzovanie priateľstiev a zdieľanie fotografií a videí. V polovici roku 2006 mal už 7 miliónov členov. Lákavý bol pre rôzne veľké spoločnosti ako Microsoft, Yahoo! alebo Viacom. Yahoo! dokonca za Facebook ponúklo 1 miliardu dolárov. 
K 30. septembru 2014 mal Facebook 1,35 miliardy aktívnych používateľov za mesiac a je dostupný skoro na celom svete. Jeho hlavný konkurent MySpace, donedávna neohroziteľná jednotka na trhu s počtom používateľov nad 100 miliónov, stratil svoju pozíciu v roku 2008.
Facebook vstúpil na burzu 18. mája 2012. Trhová hodnota sociálnej siete Facebook prekročila 26. augusta 2013 hranicu 100 miliárd dolárov.

Kritika

Facebook je terčom kritiky. Viry.cz službu kritizovali za úbytok anonymity smerom k zverejňovaniu údajov. Server tiež poukázal na zneužívanie Like linkov na podvody ako šírenie spamu a zber osobných údajov. Takisto ukladá používateľské hesla na svojich serveroch v plaintaxtovej forme a zjavne nemá potrebu tieto hesla hashovať. Inak sa rôzne úniky používateľských hesiel facebooku a instagramu vysvetliť nedajú.
František Forgáč (1560 – 1615)

Životopis

Narodil sa vo významnej uhorskej šľachtickej rodine Forgáčovcov, z jej haličskej vetvy, ako syn Šimona Forgáča a jeho manželky Uršuly Pempflinger. Presný dátum a miesto narodenia nie sú známe, v literatúre sa uvádza rok 1566, ale aj 1560. Pod vplyvom svojho strýka Františka Forgáča, veľkovaradínskeho biskupa, prestúpil už v detskom veku z luteránskej na katolícku vieru. 
Teologické štúdia absolvoval v jezuitskom kolégiu v Ríme, kde bol pod veľkým vplyvom Roberta Bellarmina. Istý čas zvažoval aj vstup do rehole jezuitov. Z Ríma si po štúdiach údajne priniesol kópiu obrazu Panny Márie z rímskeho kostola sv. Alexeja a Bonifáca, ktorú umiestnil v trnavskom kostole sv. Mikuláša. Tento obraz sa neskôr stal známym ako Trnavská Panna Mária a pripisujej sa jej zázračné slzenie v rokoch 1663 a 1708, ako aj zastavenie morovej epidémie v roku 1710. 
Po návrate do Uhorska bol v roku 1586 menovaný za ostrihomského kanonika a v roku 1587 za vesprémskeho biskupa, ale pravdepodobne tento úrad nikdy neprevzal. V roku 1596 bol vymenovaný za nitrianskeho biskupa, Svätá stolica však menovanie potvrdila až v roku 1599 a za biskupa bol vysvätený 30. apríla 1600.
Pre posilnenie protireformácie povolal do Uhorska opätovne jezuitov a medzi jeho najbližších spolupracovníkov sa dostal aj Peter Pázmaň. V roku 1606 sa stal kráľovským kancelárom a 4. júla 1607 bol vymenovaný za ostrihomského arcibiskupa a Rudolf II. ho vymenoval za kráľovského miestodržiteľa. 
V roku 1611 zvolal do Trnavy cirkevný snem. Jezuitom venoval v roku 1615 v Trnave budovu bývalého dominikánskeho kláštora pre zriadenie kolégia.
Zomrel 15. októbra 1615 v Sklených Tepliciach a pochovaný bol vo svätyni Dómu sv. Mikuláša v Trnave. Jeho honosný epitaf bol na začiatku 19. storočia prenesený zo svätyne do severnej lode, do kaplnky sv. Alžbety.
Taillancourt

Poloha

Obec má rozlohu 11,09 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Zvara

Kariéra

S atletikou začínal v roku 1975 v ZŤS Detva. Svoje najväčšie úspechy zaznamenal ako pretekár Sparty Praha, kde pôsobil v rokoch 1984 – 1988. Jeho trénerom bol bronzový medailista z Majstrovstiev Európy v atletike v roku 1954 v Berne Jaroslav Kovář.
V halovej sezóne v roku 1985 sa zúčastnil v dňoch 18. – 19. januára na prvom ročníku Svetových halových hier v atletike (predchodca halového MS v atletike) v Paríži, kde sa umiestnil s výkonom 221 cm na 6. mieste. Dňa 10. februára prekonal v Jablonci nad Nisou ako prvý česko-slovenský skokan do výškyonal iba 220 cm, čo stačilo na delené 7. miesto. V letnej sezóne zvíťazil na európskom pohári v Moskve. Na halových majstrovstvách Európy 1986 v Madride skončil na 8. mieste a na európskom šampionáte pod holým nebom v Stuttgarte obsadil 9. miesto.

Sezóna 1987

Jednu z najúspešnejších sezón zažil v roku 1987, keď si vylepšil osobné rekordy v hale i pod holým nebom na 236 cm. Prvým vrcholom sezóny boli v dňoch 21. - 22. februára Halové majstrovstvá Európy v atletike vo francúzskom Liévin. Kvalifikácia nebola na programe a finále sa zúčastnilo štrnásť výškarov. Zvara dokázal prekonať 233 cm, ale medailu nevybojoval. Skončil tesne pod stupňami víťazov, na 4. mieste.  Druhým veľkým šampionátom boli prvé oficiálne halové majstrovstvá sveta, ktoré sa konali v USA v Indianapolise. V trinásťčlennom finále Zvara prekonal výšku 234 cm a vybojoval bronzovú medailu.  Na druhom ročníku Majstrovstiev sveta v atletike 1987 v Ríme sa prebojoval z kvalifikácie do finále, kde znova zdolal hranicu dvoch metrov a tridsiatich centimetrov. Výkon 232 cm stačil na konečné 7. miesto.
Villette (Meurthe-et-Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 4,63 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Euroamerická kultúra

Euroamerická kultúra je súčasť svetovej kultúry; kultúra vyrastajúca v prvom rade na báze kultúrneho dedičstva, ktoré po sebe zanechali starovekí Gréci, Rimania a starovekí Židia. Jej základom a východiskom je európska kultúra.
1979 a neskôr, jedným z hlavných sebareflexívnych pojmov euroamerickej kultúry sa stáva pojem postmodernizmu.
Chouilly

Poloha

Obec má rozlohu 16,12 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 996 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE