Evan Lysacek

Životopis

Narodil sa v Chicagu v štáte Illinois a vyrastal v Naperville. Jeho matka Tanyha je zástupnou trénerkou v Naperville,otec Don je stavbár. Má staršiu sestru Lauru a mladšiu Christínu, ktorá hrá v národnom volejbalovom tíme. Jeho bratranec Cole Chason hrá vo futbalovom tíme Clemson Tigers.
Lysacek maturoval v roku 2003 na Neuqua Valley High School. Je ortodoxný Grék, predkov má z Česka a z Talianska. Jeho momentálnou partnerkou je krasokorčuliarska tanečnica Tanith Belbinová.

Začiatky

Začal korčuľovať v ôsmich rokoch. Najskôr chcel byť hokejistom, ale jeho matka ho spoločne so sestrou Laurou zapísala na krasokorčuliarske hodiny, aby sa naučil korčuľovať. Lysacek čoskoro začal vystupovať ako krasokorčuliar.

Skorá kariéra

V roku 1996 vyhral Americký národný titul v juniorskej kategórii. Po neúspešnej kvalifikácii na nováčikovskú úroveň pre Národný šampionát  v roku 1998, vyhral nováčikovský titul v roku 1990 vo veku trinásť rokov a potom Americký juniorský titul v roku 2000 vo veku štrnásť rokov. Bol prvým mužským korčuliarom od dôb Terryho Kubicka, kto vyhral tesne za sebou Nováčikovský aj Juniorský mužský titul v USA.
Lysacek mal silnú sezónu 2000-2001. Zúčastnil sa okruhu Juniorskej Grand Prix, vyhral dve strieborné medaily a kvalifikoval sa pre Juniorskú Grand Prix Final. Pri svojom seniorskom debute na Národnom šampionáte sa vo veku 15 rokov umiestnil na 12. mieste. Bol určený ako druhý alternant do Amerického tímu na Juniorské majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní v roku 2001 a do tímu sa dostal kvôli zraneniu Ryana Bradleyho. Lysacek predviedol dva čisté programy a umiestnil sa na druhom mieste za Američanom Johnnym Weirom. Bolo to prvýkrát od roku 1987, kedy Amerika vyhrala zlato aj striebro na Juniorských majstrovstvách sveta.
Nasledujúca sezóna bola sklamaním. Lysacek utrpel mnoho zranení, vrátane zlomeniny rebra, čo malo za následok výpadok niekoľkých tréningov. Po útoku na Národné obchodné centrum 11. septembra 2001 Americká krasokorčuliarska asociácia zrušila Juniorskú Grand Prix konajúcu sa v Arizone a neposlala svojich juniorských korčuliarov na okruh Juniorskej Grand Prix. Lysacek stratil motiváciu, na Americkom šampionáte sa umiestnil na 12. mieste a nebol vybratý pre Juniorský svetový tím. 
Následne Lysacek zmenil diétu a tréningové zvyky, čo mu prinieslo viacero úspechov. V sezóne 2002-2003 znovu získal medaily na okruhu Juniorskej Grand Prix, znova sa kvalifikoval na Juniorskej Grand Prix Final, umiestnil sa v najlepšej desiatke na Americkom šampionáte a zúčastnil sa aj na Šampionáte 4 kontinentov, jeho prvej seniorskej súťaži. Potom získal svoju druhú striebornú medailu na Juniorskom svetovom šampionáte.
Po skončení strednej školy v roku 2003 zmenil trénera a začal spolupracovať s Ken Congemi a Frankom Carrollom v El Segundo v Kalifornii. S Congemi a Carrol vyhral Juniorskú Grand Prix aj Grand Prix Final. Na národnom šampionáte sa umiestnil na piatom mieste a dostal sa do amerického tímu na Šampionát 4 kontinentov, kde získal bronzovú medailu ako prvú seniorskú medzinárodnú medailu. Potom sa zúčastnil na Juniorských majstrovstvách sveta, kde získal svoju tretiu striebornú medailu.

Úspechy na seniorskej úrovni

V sezóne 2004-2005 už mohol podstúpiť debut medzi seniormi. Korčuľoval aj napriek zraneniu bedra a umiestnil sa na štvrtom mieste v Skate Amerika 2004, svojej prvej Grand Prix súťaži v kariére. Toto umiestnenie si udržal aj na Ruskom pohári. Pri Americkom národnom šampionáte v roku 2005 získal bronzovú medailu potom, ako dostal prvú maximálnu známku 6.0 za krátky program. Na Šampionáte 4 kontinentov získal svoj prvý medzinárodný titul v roku 2005. V Moskve získal prekvapujúco na svojich prvých seniorských Majstrovstvách sveta striebornú medailu; súťaži, kde bol jeho jediný cieľ úspešne prejsť kvalifikáciou a voľným programom.
V sezóne 2005-2006 mal Lysacek tvrdý štart. V Skate Amerika sa umiestnil na druhom mieste, pretože mu voľný program na Grease nevyšiel. S trénerom Frankom Carrolom prijali rozhodnutie dať dohromady nový voľný program.
Lysackov nový program Carmen bol na NHK Trophy úspešný; umiestnil sa tu na druhom mieste. Bol jediný Američan, ktorý sa kvalifikoval na Grand Prix Final v tejto sezóne. Napriek tomu bol nútený z finále odstúpiť pre zranenie ľavého boku. V roku 2005 na Americkom šampionáte skončil tretí po krátkom programe, ale vyhral voľný program; celkovo skončil druhý a získal striebornú medailu. Potom sa dostal do tímu na Olympijské hry v Turíne spoločne s Johnnym Weirom a Matthewom Savoiem.

OH Turín 2006

Na Olympiáde sa po krátkom programe umiestnil na 10. mieste a potom ochorel (črevná chrípka). Neschopný tréningu, ostal v Olympijskej dedine, kde sa o neho staral lekár. Po zvažovaní o odstúpení sa rozhodol na druhý deň predsa len korčuľovať. Celkovo sa umiestnil na štvrtom mieste, sedem bodov od bronzovej medaily.