google/wiki40b huggingface dataset:
Americké Panenské ostrovy

Dejiny

Panenské ostrovy boli pôvodne osídlené Cibonejmi, Caribmi a Arawakmi. Ostrovy boli pomenované Krištofom Kolumbom na jeho druhej ceste v roku na Sv. Uršulu. Viac než 300 rokov boli ostrovy v rukách európskych mocností, Španielska, Británie, Holandska, Francúzska, Maltských rytierov a Dánska.
Dánska západoindická spoločnosť sa usadila na Sv. Tomášovi v roku 1672, na Sv. Jánovi v roku 1694 a odkúpila St. Croix od Francúzska v roku 1733. Ostrovy sa stali dánskou kráľovskou kolóniou v roku 1754, ich názov v dánskom preklade je: Jomfruøerne. Cukrová trstina zberaná otrokmi poháňala ekonomiku ostrovov počas 18. storočia a začiatku 19. storočia, až do zakázania otroctva guvernérom Peterom von Scholtenom 3. júla 1848.
Počas námornej vojny v 1. svetovej vojne sa Spojené štáty obávali, že by ostrovy mohli byť obsadené Nemcami ako námorná základňa. Znovu teda ponúkli Dánsku odkúpenie ostrovov. Po niekoľkých mesiacoch rokovania bola odsúhlasená kúpna čiastka 25 miliónov dolárov. Nasledovné referendum, usporiadané v roku 1916, potvrdilo s veľkým rozdielom predaj ostrovov. Rokovanie bolo teda nakoniec ratifikované 17. januára 1917, kedy USA a Dánsko podpísali dohodu. USA prevzali ostrovy 31. marca, kedy teritórium premenovali na Americké Panenské ostrovy.
Americké občianstvo bolo udelené obyvateľom ostrova roku 1927.

Ekonomika

Na Amerických Panenských ostrovoch hrá hlavnú úlohu turizmus. Ostrovy navštívia zhruba 2 milióny návštevníkov ročne, z ktorých sa mnohí v krajine zastavia počas okružných plavieb. Výrobný sektor pozostáva z rafinérstva, textilného priemyslu, výroby rumu, elektroniky a farmaceutiky. Poľnohospodársky sektor je malý. Väčšina potravín je dovážaná. Miera medzinárodného obchodu je nízka, je to však rastúca súčasť ekonomiky. Hovensa, jedna z najväčších rafinérií, je na ostrove St. Croix.
Ostrovy sú vystavené tropickým búrkam a hurikánom. V minulosti spôsobili značné škody hurikán Hugo 1989 a hurikán Marilyn 1995.
Anatolij Vasilievič Ivanov

Život

Študoval hru na klavír a bicie nástroje na Leningradskom konzervatóriu. V roku 1957 absolvoval skúšku u Alexeja Ivanoviča Soboleva (rus. Алексей Иванович Соболев) a Vasilia Jevseviča Osadčuka (rus. Василий Евсеевич Осадчук).
Od roku 1952 pracoval v štátnom ruskom ľudovom orchestri a v džezovom orchestri. Od roku 1964 pracoval pod vedením Jevgenija Mravinského a Juriho Temirkanova ako sólista bubeník a vodca hlasov bicích nástrojov v orchestri Leningradskej filharmónie.
V šesťdesiatych rokoch vytvoril program pre súbor bicích nástrojov. V roku 1996 napísal metodickú prácu ""Играйте в ансамбле ударных инструментов!" ("Hrajte v súbore bicích nástrojov!"). V roku 1989 založil súbor bicích nástrojov "Виват, ударные!"(„Vivat bicie!“), ktorý bol v deväťdesiatych rokoch úspešný s veľkým počtom koncertov Ivanovových vlastných kompozícií a s jeho aranžmánmi klasickej hudby.

Diela

K jeho dielam patria hudobné diela pre ruský ľudový orchester, Jazz orchester, súbor bicích nástroj, diela pre vibrafón, xylofón, celestu, flautu, klavír s orchestrom, bubon, koncert pre súbor túb, sedem hudobných diel pre bubon s klavírom atď . Jedno z jeho najdôležitejších diel je transkripcia "Album pre deti" Pjotra Iljiča Čajkovského pre súbor bicích nástrojov, ktorá bola uverejnená v roku 1995.
Drásovský kopeček

Ochrana

Predmetom ochrany bolo územie tvorené ostrovčekom devónskeho vápenca s dvomi skalkami, ktorý sa nachádza v poliach po pravej strane cesty z Čebína asi 1 km pred Malhostovicami. Severnejšia skalka sa vyznačuje útvarom nazývaným "Branka", južná skalka skupinou mohutných škrapových balvanov v miestnom ľudovom podaní nazývanou "Skamenelá svadba". Územie je významnou lokalitou teplomilnej vegetácie skalných stepí na vápencovom podloží s výskytom ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis) a ďalších chránených rastlín.

Zrušenie

Prírodná pamiatka bola ku dňu 1. júl 2015 zrušená nariadením Juhomoravského kraja zo dňa 9. apríla 2015.
Jinonice (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanice je razená, trojlodná so skrátenou strednou loďou (na 35 m) a so siedmimi pármi prestupov na nástupište. Je dlhá 198 m (z toho 128 m sú technologické zariadenia) a nachádza sa 23 m pod povrchom. Z nástupišťa vedie jeden výstup eskalátorovým tunelom. Použité boli trojramenné eskalátory sovietskej výroby. Tunel ústi do povrchového vestibulu na ulici Radlická.
Obklad stanice tvoria sklenené lisované tvarovky, podobné tým, ktoré boli použité v stanici Karlovo náměstí, líšia sa však veľkosťou a farbou. Stanica Jinonice je jedinou zo staníc linky B, kde dosiaľ nebolo zmenené pôvodné architektonické stvárnenie z 80. rokov 20. storočia (na rozdiel od staníc úseku I.B, ktoré boli po rekonštrukcii upravené). Vo vestibule stanice je umiestnený výtvarný reliéf, ktorého autorom je akademický sochár Karel Houska.
Stanica bola vybudovaná hlavne kvôli obsluhe závodu Motorlet, je tu ale aj autobusová zastávka denných a nočných liniek. Výstavba tejto stanice na konci 80. rokov 20. storočia si vyžiadala finančné náklady vo výške 306,7 miliónov Kčs.
Hlohovský zámok

Dejiny hradu

Pôvodný stredoveký hrad bol postavený v 11. storočí a prvýkrát sa spomína v tzv. zoborskej listine z roku 1113. V roku 1275 kráľ Ladislav IV. daroval hrad prvému feudálnemu vlastníkovi z rodu Abovcov. Odvtedy, s malými prestávkami, patril aj s okolitými pozemkami až do roku 1945 mocným feudálnym rodom. Na hlohovskom hrade sídlili rody Ujlakiovcov, Turzovcov, Forgáčovcov a Erdődyovcov. Práve Erdődyovci hrad prestavali na pohodlné panské sídlo a obývali ho až do roku 1945, kedy sa do mesta dostali sovietske vojská. Vtedy bola na zámku zriadená nemocnica pre sovietskych vojakov. Po ich odchode sídlila v priestoroch zámku určitý čas posádka česko-slovenskej armády. Od roku 1951 boli na hlohovskom zámku obývacie priestory a učebne výchovného ústavu pre mládež. 
V posledných rokoch na zámku nesídli nikto a patrí mestu Hlohovec. Plán Aristokratického združenia Slovenska (AZS), kúpiť zámok a zreštaurovať ho, nevyšiel. Dnes chce mesto chátrajúci objekt zachrániť pod vlastnou taktovkou. V októbri poslanci jednohlasne schválili aj päťpercentnú účasť mesta na tomto zámere, čo je vyše 124 tisíc EUR. Požadovaná čiastka nepokrýva opravu celého zámku. Momentálne sa počíta s rekonštrukciou asi tretiny interiéru a opravou krovu. Vynoviť by sa mala aj strecha s komínmi. V budúcnosti by mala pamiatka slúžiť verejnosti. Jedným zo zámerov je napríklad zriadenie múzea stredovekej justície. Do zámku by sa mali vrátiť aj vzácne historické predmety z depozitárov Vlastivedného múzea v Hlohovci a hradu Červený Kameň.
Carlucet

Poloha

Obec má rozlohu 33,7 km². Najvyšší bod je položený 385 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaito’omuli

Geografia

Dedina sa nachádza v juhovýchode ostrova Savai’i. Na východ od dediny sa nachádza dedina Vailoa na západ dedina Faala.
Štíří důl

Ochrana

Predmetom ochrany je prírodovedecky cenné územie s výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín a živočíchov.
Juraj Sklenár

Tvorba

Napísal dielo Vetustissimus Magnae Moraviae situs (1784) o polohe Veľkej Moravy a „zaujatí vlasti“ starými Maďarmi, ktoré viedlo k nacionalistickým sporom s maďarským historikom menom I. Katona. Územie Veľkej Moravy umiestnil až k územiu Srbska.
Vydal viaceré príležitostné básne a ódy, inauguračné prejavy pri otváraní šk. roku na bratislavskom gymnáziu, spis o prírodných zvláštnostiach Uhorska (Rariora... ), v ktorých informoval o nálezoch zlata a drahých kovov i o zvláštnych rastlinách a zvieratách. Historický charakter má jeho kniha o pôvode a genealógii šľachtického rodu Baťánovcov (Origo...). Najvýznamnejšie je jeho dielo Najstaršia poloha Veľkej Moravy a prvý vpád a nájazd Maďarov na ňu (Vetustissimus...), ktoré vyvolalo polemiku s maďarským historikom Š. Katonom, poznačenú obojstrannou nacionálnou neznášanlivosťou. Pod vplyvom osvietenského kriticizmu prehodnotil v ňom Anonymovu kroniku, bránil politickú rovnoprávnosť Slovákov v Uhorsku. S Jurajom Fándlym prepracoval a doplnil dielo J. Papánka Compendiata historia gentis Slavae. Jeho diela o Veľkej Morave mali národnoobranný charakter a napriek niektorým vecným nesprávnostiam obrodne pôsobili na národné zmýšľanie bernolákovskej i štúrovskej generácie.
Op-art

Op-art (skrátené z angl. optical art - optické umenie) je smer výtvarného umenia, ktorý sa začal rozvíjať koncom 50. a začiatkom 60. rokov 20. storočia.
Autori op-artových diel využívajú poznatky z geometrie, fyziognómie a optiky. Snažia sa pomocou väčšinou čiernobielych geometrických obrazcov, rastrov a vzájomne sa prekrývajúcich lineárnych a plošných útvarov dosiahnuť optický klam pohybu alebo nestability.
Názov bol použitý prvýkrát v roku 1964 na prípravách na výstavu The Responsive Eye (Reagujúce oko) v Múzeu moderného umenia v New Yorku. Názov je vlastne obdobou iného umeleckého smeru Pop art.
Jedným z hlavných predstaviteľov op-artu je maďarský výtvarník Victor Vasarely, ďalej Bridget Riley, Jesús-Rafael Soto, Youri Messen-Jaschin, Richard Anuszkiewicz, Julian Stanczak a Carlos Cruz-Diez.
Chassal

Poloha

Obec má rozlohu 5,19 km². Najvyšší bod je položený 665 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 492 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Independence (trieda lodí)

Vznik

V roku 1941 sa zdalo, že prvé lietadlové lode triedy triedy Essex budú dokončené až v roku 1943. Preto sa zrodila myšlienka preklenúť obdobie postavením triedy malých lietadlových lodí, ktoré by vznikli prestavbou niektorých ľahkých krížnikov triedy Cleveland. Túto myšlienku presadzoval aj prezident Franklin D. Roosevelt. Námorníctvo, ktoré počítalo s komplexnou prestavbou spočiatku projekt odmietalo, pretože by takéto lode aj tak neboli postavené včas. Nakoniec sa prijalo riešenie spočívajúce v menej náročnej prestavbe, ktorá umožnila splniť požadovaný čas dodávky. Prvá objednávka bola potvrdená v januári 1942 a do júna 1942 bolo objednaných ďalších 8 lodí. Všetkých 9 lodí postavila lodenica New York Shipbuilding v Camdene, New Jersey.

Konštrukcia

Použitý trup lode bol najmenší, ktorý ešte Námorníctvo uznalo za vhodný na prestavbu na lietadlovú loď. Celkovo mal dĺžku 189,8 m, na čiare ponoru 182,9 m. Šírka trupu 21,8 m obmedzovala veľkosť hangáru a nepancierovanej letovej paluby, ktorá nesiahala až po predok lode. Trup spôsoboval aj ďalšie komplikácie. Nad pôvodnou krížnikovou palubou s hrúbkou panciera 5,1 cm musela byť vytvorená vo výške 1,2 m nová hangárová a výťahy boli umiestnené viac vzadu.
Kvôli zvýšeniu hmotnosti nad hladinou bol trup rozšírený vydutiami pre zvýšenie stability, ktoré slúžili aj ako nádrže paliva. Ostrov bol zvolený malý a mimo línie letovej paluby na pravoboku, pred ním bol žeriav a za ním 4 komíny. Ich celkovú hmotu vyvažovalo 82 ton betónu v nádržiach na ľavoboku. Trup bol chránený pancierovým pásom (okrem prvých dvoch lodí, keď ho bolo nedostatok) so šírkou 8,3 až 12,7 cm.
Pohon zabezpečovali štyri parné turbíny General Electric. Para sa vyrábala v štyroch kotloch Babcock & Wilcox. Celkový výkon bol 100 000 konských síl (74 570 kW).
Obrannú výzbroj tvorili štvorhlavňové kanóny kalibru 40 mm vpredu a vzadu, osem dvojhlavňových kanónov kalibru 40 mm, od februára 1943 pridaný ešte jeden a 14 kanónov kalibru 20 mm. Časom sa výzbroj posilňovala až na 22 kanónov kalibru 20 mm.
Letová paluba mala rozmery 22,2 m x 168,2 m. Bola vybavená dvoma výťahmi, hydraulickým katapultom a záchytným systémom v zadnej časti paluby. Letecká skupina bola zmenšená a so zavádzaním väčších lietadiel. Počet lietadiel klesal zo 45 cez 40 (október 1943) na 34 (november 1943). Tesne pred koncom vojny sa zmiešaná letecká skupina zmenila na čisto stíhaciu s 36 stíhačkami.

Lietadlové lode triedy Independence

Trieda zahŕňala týchto 9 lodí: USS Independence (CVL-22), USS Princeton (CVL-23), USS Belleau Wood (CVL-24), USS Cowpens (CVL-25), USS Monterey (CVL-26), USS Langley (CVL-27), USS Cabot (CV-28), USS Bataan (CVL-29), USS San Jacinto (CV-30).
David Klímek

Kariéra

V roku 2007 hral v juniorskom hokejovom tíme Vsetínská hokejová a.s. (dnes VHK Vsetín), 2008 hral za Valašský hokejový klub (dnes VHK Vsetín). V roku 2011 prestúpil do juniorského tímu HC Vítkovice Steel, kde odohral tri zápasy.
V sezóne 2013/2014 hral David Klímek za klub „Chiefs“ vo Fort Saskatchewan v Kanade, tíme kanadské hokejovej ligy Chinook Hockey League v Alberte. Od októbra 2014 mal zmluvu v HK Skalica, mužstve Tipsport ligy.
Od roku 2016 hrá v meste Épinal v hokejovom tíme Dauphins d'Épinal, mužstve francúzskej ligy Ligue Magnus.
Vresse-sur-Semois

Obyvateľstvo

Obec má približne 5 758 obyvateľov (2010).
Cesta III. triedy 1030 (Slovensko)

Priebeh

Cesta začína ulicou Mramorová na svetelnej križovatke s cestou I/63 v mestskej časti Podunajské Biskupice pri predajni Hobbi. Ďalej pokračuje intravilánom mestskej časti ako Vetvárska ulica, na konci ktorej pokračuje ako jednosmerná Odeská ulica, ukončením ktorej na križovatke s cestou II/572 pred obcou Most pri Bratislave končí aj cesta III/1030.
Rašelinník

Charakteristika

Sú to typické hydrofilné a hygrofilné machy, ktoré dokážu vďaka svojim špecifickým vlastnostiam udržať obrovské množstvo vody. Ich stielka je totižto tvorená nielen z chlorocýst (asimilačných buniek), ale aj z hyalocýst - teda prázdnych buniek, schopných zadržiavať vodu. Okrem toho na povrchu pabyliek obsahujú útvary krčiažkovitého tvaru (ampulae) vyplnené vodou.

Ekológia

Rašelinníky rastú na minerálne chudobných pôdach vo vlhkých oblastiach, najmä v terénnych priehlbeninách. Na spodnom konci postupne odumierajú, a bez prístupu vzduchu vzniká rašelina, ktorá sa pre svoju schopnosť držať vodu používa ako kvetinový substrát.
Landéda

Poloha

Obec má rozlohu 10,98 km². Najvyšší bod je položený 57 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 603 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viborg

Geografia

Mesto leží vo vnútrozemí Jutského polostrova. Je správnym strediskom obce Viborg i samotného Stredného Jutska.
Leporelo

Leporelo je harmonikovo skladaná kniha, spravidla bohato ilustrovaná, s minimom textu a nízkym počtom strán. Každá ilustrácia, prípadne fotografia, sa väčšinou nachádza na samostatnej strane. Jednotlivé strany sú navzájom zlepené alebo zošité za bočný okraj, takže celú knihu je možné zložiť do balíčka alebo rozložiť do dlhého pruhu.
Ako leporelá bývajú najčastejšie vytvárané knihy pre deti, ale rovnakým spôsobom sú usporiadané aj niektoré prospekty, turistickí sprievodcovia, návody a pod. Jednotlivé strany leporela sa vyrábajú z tuhého papiera, aby sa predĺžila ich životnosť pri časom a nešetrnom používaní.
Názov leporelo je odvodený od postavy Leporella v opere Don Giovanni Wolfganga Amadea Mozarta. Leporello bol sluha dona Giovanniho, ktorý spisoval podrobný zoznam mileniek svojho pána.
Aboncourt (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 315 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 380 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oud-Turnhout

Obyvateľstvo

Oud-Turnhout má približne 12 872 obyvateľov (2010).
Lescure

Poloha

Obec má rozlohu 25,8 km². Najvyšší bod je položený 820 m n. m. a najnižší bod 410 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chermignac

Poloha

Obec má rozlohu 13,43 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 228 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Varennes-sur-Fouzon

Poloha

Obec má rozlohu 22,85 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 720 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Machault (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 16,28 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 710 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podbořany

História

Najstaršie preukázateľné osídlenie Podbořanska je datované do do neolitu. Na blízkom vrchu Rubín sa údajne nachádzalo bájne slovanské hradisko Wogastisburg, u ktorého sa roku 631 alebo 632 odohrala bitka medzi Samovou ríšou a kráľom Dagobertom.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1369 v tvare Podvořany. 11. novembra 1575 dostali Podbořany mestské práva. Do roku 1960 boli sídlom okresu v Karlovarskom kraji. V tej dobe to bol rozlohou najväčší okres ČSR. V roku 1960 bol okres Podbořany zrušený, prevažná časť obcí sa stala súčasťou okresu Louny, ďalšie obce boli začlenené do okresov Chomutov, Karlovy Vary, Rakovník a Plzeň sever.
Loudes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 24,33 km². Najvyšší bod je položený 1 042 m n. m. a najnižší bod 759 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 881 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Place du Carrousel

Poloha

Námestie sa rozkladá medzi Louvrom a Tuilerijskými záhradami. Vo východnej časti je vozovka s kruhovým objazdom uprostred ktorého je základňa Obrátenej pyramídy. Zvyšnú časť námestia okolo Víťazného oblúku Carrousel tvorí pešia zóna s verejným parkom.

Dejiny

Námestie bolo pôvodne stavbami obklopené zo všetkých štyroch strán. V roku 1871 však počas Parížskej komúny vyhorel Tuilerijský palác a v roku 1883 bol zbúraný, takže námestie je dnes na západnej strane otvorené do Tuilerijských záhrad. V rokoch 1806 - 1808 bol uprostred námestia (vtehy nádvoria) vybudovaný Arc de Triomphe du Carrousel (Víťazný oblúk Carrousel).
Počas Francúzskej revolúcie bola na námestí umiestnená gilotína ktorou bol okrem iných popravený v roku 1792 aj spisovateľ Jacques Cazotte.
Ernemont-Boutavent

Poloha

Obec má rozlohu 8,95 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ingrid Brocková

Životopis

V roku 1991 absolvovala Slovenskú technickú univerzitu. Získala tam tituly Ing. a CSc. Na Johns Hopkins University vo Washingtone D.C. získala Masters in International Public Policy. Absolvovala tiež Inštitút medzinárodných vzťahov Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1989 až 1991 pracovala v ZSNP a.s.

Diplomatické pôsobenie

Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí pôsobí od roku 1993. Stala sa zástupkyňou riaditeľa Sekcie hospodárskej spolupráce. V rokoch 1996 až 2000 bola ekonomickou diplomatkou na slovenskom veľvyslanectve v Spojených štátoch. V rokoch 2000 až 2001 bol zástupkyňou riaditeľa oddelenia plánovania politiky na Ministerstve zahraničných vecí, od roku 2001 riaditeľkou. V rokoch 2001 až 2008 bola zástupkyňou Svetovej banky na Slovensku.
Od 18. o któbra 2011 do 31. augusta 2015 bola stála predstaviteľka Slovenska pri OECD. Medzi 2. septembrom 2015 a 1. novembrom 2017 bola generálnou riaditeľkou Sekcie hospodárskej spolupráce MZVaEZ SR.
V súčasnosti je opäť stálou predstaviteľkou Slovenska pri OECD. Prezident Andrej Kiska ju do funkcie vymenoval 19. decembra  2017. Svoju funkciu prevzala 16. januára 2018.
Volodymyr Borysovyč Hrojsman

Život

Narodil sa v meste Vinnycia vo vtedajšom Sovietskom zväze v rodine sústružníka a dielenského majstra Borisa Issakoviča Hrojsmana.
Od roku 1994, ako 16 ročný zastával funkciu obchodného riaditeľa vo firme svojho otca. V roku 2003 ukončil štúdium na súkromnej vysokej škole Medziregionálna akadémia riadenia personálu so špecializáciou jurisprudencia. Vo februári 2010 absolvoval štúdium na Národnej akadémii verejnej správy pri úrade prezidenta Ukrajiny a získal magisterský titul v odbore Riadenie sociálneho rozvoja a špecializácii manažment na regionálnej a miestnej úrovni. Je ženatý a má tri deti.
V rokoch 2006 až 2014 pôsobil ako starosta mesta Vinnycia na západe Ukrajiny. V rokoch 2010 – 2014 pôsobil ako viceprezident Zväzu miest na Ukrajine pre obytno-komunálne záležitosti. Od roku 2014 podpredseda vlády Ukrajiny a zároveň minister pre miestny rozvoj, stavebníctvo a bývanie (od 27. februára do 2. decembra 2014). 12. predseda Najvyššej rady Ukrajiny (27. november 2014 – 14. apríl 2016) za stranu Blok Petra Porošenka. Premiér Ukrajiny od 14. apríla 2016. Na post premiéra bol zvolený po odvolaní svojho predchodcu Arsenija Jaceňuka v dôsledku ústavnej krízy, ktorá vznikla po rozpade vlády a hrozbe predčasných volieb. Jeho vláda má len 227 mandátov, teda o jeden viac ako je potrebné minimum. Kritizovaná je aj za spôsob ako vznikla – po dlhých debatách s pomocou prebehlíkov z iných strán.
Bouvesse-Quirieu

Poloha

Obec má rozlohu 17,51 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 390 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heraldický register Slovenskej republiky (kniha)

Externé zdroje

katalóg Vedeckej knižnice Košice
Ázijsko-oceánska korfbalová federácia

Ázijsko-oceánska korfbalová federácia (skr. AOKF – Asian-Oceanian Korfball Federation) bola ázijsko-oceánska športová konfederácia, ktorá združovala korfbalové zväzy štátov Ázie a Oceánie. Vznikla 4. apríla 1999. V roku 2011 združovala 15 národných korfbalových zväzov a na jej čele stál Wai-Ming Cheng z Hongkongu. AOKF bola členom Medzinárodnej korfbalovej federácie (IKF). V roku 2011 vzniklo 5 nových kontinentálnych korfbalových federácií, medzi nimi aj IKF Asia a IKF Oceania a AOKF bola preto zrušená.
Plescop

Poloha

Obec má rozlohu 23,35 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 679 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moschos z Pergamu

Moschos (starogr. Μόσχος) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 2. storočí
Epigrafický nález IGR, IV. 353 (I. Pergamon, 374 A) uvádza, že Moschos, syn Moscha z Pergamu bol víťaz olympijských hier. Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho toto olympijské víťazstvo dosiahol pravdepodobne na 226. hrách v roku 125.