google/wiki40b huggingface dataset:
Šivetice

Polohopis

Obec leží v severovýchodnej časti Slovenského krasu.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1262 (Sueta), ale sídlo vzniklo asi už v 12. storočí. Patrila jelšavskému panstvu, od 15. storočia k hradu Muráň. V roku 1558 sa v obci spomína hámor, ktorý ale po niekoľkých rokoch spustol. V súpisoch z roku 1652 sa v obci uvádza hlavne veľa hrnčiarov, tzv. nemecký hámor s dvomi hutami v prevádzke a osobitnými miestami na pálenie uhlia. V roku 1706 až 1716 sa Šivetice stali najznámejšou hrnčiarskou dedinou v údolí rieky Muráň. V 19. a 20. storočí mala obec cech hrnčiarov. Pri výrobe využívali miestnu kvalitnú hlinu a šivetická keramika (džbány, vázy, signálne píšťaly, rozmerné misy) sa stala známou v celom Rakúsko-Uhorsku.

Zástavba obce

Zaujímavá je aj zástavba obce. Z 19. storočia sa tu zachovali murované trojpriestorové domy so štítom orientované do ulice. V ich uzavretých dvoroch sú hospodárske stavby, pristavaných hrnčiarských dielní a sušiarní.

Šivetická keramika

Tradíciu šivetickej keramiky dnes udržuje živú už len jeden hrnčiarsky majster, František Szarka.
Russy (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 4,86 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Quentin-au-Bosc

Poloha

Obec má rozlohu 3,5 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fréteval

Poloha

Obec má rozlohu 20,49 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 121 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dvadsaťtisíc míľ pod morom

Dvadsaťtisíc míľ pod morom (franc. Vingt milles lieues sous les mers) je asi najznámejší vedecko-fantastický román Julesa Verna. Názov nám naznačuje bod 20 000 míľ pod hladinou mora, ide však o cestu pod hladinou mora, ktorá je 20 000 míľ dlhá. Preklad názvu je nesprávny, pretože v origináli ide o dvadsať tisíc „lieues“, čo je stará jednotka dĺžky. V románe jednotka zodpovedá francúzskemu metrickému variantu a je dlhá presne 4000 metrov.

Dej

V devätnástom storočí sa začínajú diať neuveriteľné veci - námorníci vidia morské príšery, poškodila sa aj jedna veľmi dôležitá medzinárodná loď (našťastie sa nepotopila a vďaka jednej nerozlúštiteľnej záhade, na verejnosti sa vyznáva názor, že všetky tieto záhady má na svedomí príšera. To však nie je všetko, keď loď vytiahli, zistilo sa, že diera, ktorú údajne vytvorila príšera má tvar pravidelného trojuholníka. Preto sa Abraham Lincold rozhodol podniknúť výpravu s veľrybárom Nedom, vedcom Arronaxom a pomocníkom Conseilom a ktorá bola nasmerovaná do Tichého oceánu k Japonsku.Ale príšera si nenechala ujsť ani Abraháma Lincolna a tiež doňho narazila. Ned,Conseil a Arronax pri tom náraze spadli z lode do oceánu. Pristáli na "príšere". Po čase zistili, že je to  len veľká plechová konštrukcia, ktorú riadi kapitán Nemo.
Houlbec-près-le-Gros-Theil

Poloha

Obec má rozlohu 2,56 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Špraněk

Ochrana

Predmetom ochrany sú prirodzené lesné porasty tvorené predovšetkým vápnomilnými a kvetnatými bučinami a suťovými lesmi; prirodzené spoločenstvá ostrevkových trávnikov, štrbinová vegetácia vápnitých skál a drolín; súbor podzemných a povrchových krasových javov tvorený najmä rozsiahlou jaskynnou sústavou Javoříčskych jaskýň, priepastí, skalnou bránou, ponormi, závrtmi a škrapmi; populácie vzácnych a ohrozených druhov živočíchov, najmä netopiera brvitého (Myotis emarginatus), netopiera Bechsteinovho (Myotis bechsteinii), netopiera čierneho (Barbastella barbastellus) a podkovára malého (Rhinolophus hipposideros), vrátane ich biotopov.

História

V roku 2013 došlo ku znovu vyhláseniu národnej prírodnej rezervácie, kedy bola zväčšená rozloha chráneného územia vzhľadom na narastajúce poznatky o výskyte krasových útvarov.
Ara Pacis

Ara Pacis alebo Ara Pacis Augustae je oltár zasvätený rímskej bohyni mieru Pax, vybudovaný na Martovom poli na severozápadnom okraji starovekého Ríma. Dal ho postaviť Octavianus Augustus ako pripomienku víťazného ťaženia do Hispánie a Galie, ktoré zbavilo Rím vonkajších nepriateľov a zabezpečilo jeho dominanciu nad vtedy známym svetom (Pax Romana). Ako napísal Velleius Paterculus, po rokoch zmätkov "polia bola opäť obrábané, bohovia uctievaní, ľudia sa tešili pokoju a mieru a boli si istí držbou vlastného majetku."
Stavba bola schválená senátom v roku 13 pred Kr. a slávnostne vysvätená 30. januára 9 pred Kr.. Samotný oltár bol obklopený štvorcovým pavilónom, všetko bolo zhotovené z bieleho mramora a po obvodových stenách sa v dvoch pásoch nad sebou ťahali reliéfy zobrazujúce cisára s rodinou a jeho triumfálny sprievod, rovnako ako mytologické postavy (Romulus a Remus, bohyňa Roma), vyjadrujúce nadväznosť Augustovej vlády na slávne tradície. Celý objekt bol široký 11,6 metra, dlhý 10,6 metra a vysoký 6 metrov. 
Po páde rímskej ríše bol oltár ponechaný svojmu osudu a postupne ho pokrylo bahno z tiberských záplav. Trosky boli objavené až pri stavbe baziliky San Lorenzo in Lucina v roku 1568 a reliéfy sa ocitli v súkromných zbierkach. V tridsiatych rokoch 20. storočia prebehla na počesť dvetisíceho výročia Augustovho narodenia rekonštrukcia oltára do pôvodnej podoby. Od roku 2006 je umiestnený v modernistickej budove múzea postavenej podľa projektu Richarda Meiera.
Chaniers

Poloha

Obec má rozlohu 26,53 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 422 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Global Political Trends Center

Misia a ciele

Primárnym cieľom a misiou jedného z najaktívnejších think-tankov v Turecku je publikovanie inovatívnych analýz rozoberajúcich súčasné ekonomické, politické a sociálne trendy v regionálnej ako i v medzinárodnej politike, organizovanie konferencií a workshopov, ktoré sa týkajú otázok medzinárodných vzťahov a sprostredkovávanie dialógu medzi občianskou spoločnosťou a médiami. Centrum sa okrem iného zameriava aj na analýzu tureckej zahraničnej politiky a pozíciu krajiny ako aktéra v regióne i vo svete.

Aktivity

V súlade so svojimi cieľmi zorganizovalo GPoT Centrum viacero medzinárodných konferencií a projektov súvisiacich s cyperskou otázkou, kurdskou otázkou, turecko-arménskymi vzťahmi, ekonomickou krízou, prístupovými rokovaniami Turecka s Európskou úniou, arabsko-izraelským konfliktom a demokratizáciou Blízkeho východu.

Partneri

GPoT Center spolupracuje medzi inými aj so švédskym inštitútom SIIA (Swedish Institute of International Affairs), s francúzskym Centrom pre geostrategické štúdie, s libanonským CAUS (Centre for Arab Unity Studies), arménskou EPF (Eurasia Partnership Foundation), katarskou ADF (Arab Democracy Foundation), britskou LSE (London School of Economics), egyptským Ibn-Khaldun Centrom, českým EUROPEOM, či slovenskou SFPA (Slovenská spoločnosť pre zahraničnú politiku).
Margita Figuli

Životopis

Narodila sa v roľníckej rodine. Gymnaziálne štúdiá začala v Dolnom Kubíne, no maturovala na  Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici (1924 – 1928). Chcela pokračovať v štúdiu, no jej pokus o štúdium maliarstva v Prahe jej nevyšiel. Pracovala ako anglická korešpondentka v Tatra banke v Bratislave (do roku 1941), neskôr sa venovala len literárnej činnosti. Popri zamestnaní študovala na konzervatóriu hru na klavíri.

Tvorba

Margita Figuli je výraznou predstaviteľkou slovenského naturizmu v novelistickej a románovej tvorbe. Publikovať začala už v roku 1930 v časopise Slovenská nedeľa či v kalendároch Tatra banky, neskôr tiež v časopisoch Elán, Slovenské pohľady, Živena a iné. V jej raných prácach dominujú témy z prostredia sociálnej, zemepisnej či spoločenskej periférie, neskôr tiež láska, sociálny súcit a súčasné spoločenské problémy. V tematickej rovine využívala legendické, mýtické a rozprávkové prvky. Okrem vlastnej tvorby sporadicky prekladala z češtiny (Karel Čapek, Karel Jaromír Erben a i.).
La Cadière-et-Cambo

Poloha

Obec má rozlohu 11,97 km². Najvyšší bod je položený 862 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jiřice (okres Nymburk)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1479.
Škriekavec zlovestný

Výskyt a stav na Slovensku

Do strednej Európy sa zatúla veľmi vzácne. Zo Slovenska poznáme údaj z 19. storočia a dve pozorovania z 20. storočia. Pozorovanie 6. januára 1990 v pohorí Veľká Fatra bola uznané Faunistickou komisiou. V zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii ani v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia nie sú žiadne novšie záznamy
Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D - ustupujúci druh.
Guilmécourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,92 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cazalis (Landes)

Poloha

Obec má rozlohu 5,13 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Consorce

Poloha

Obec má rozlohu 5,81 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 878 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bonnencontre

Poloha

Obec má rozlohu 10,83 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 432 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue Malebranche

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Rue Saint-Jacques, kde nadväzuje na Rue des Fossés Saint-Jacques, a končí pri Rue Le Goff. Ulice ja orientovaná od východu na západ.

Dejiny

Bývalé časti ulíc Rue Paillet a Rue Saint-Thomas d'Enfer vznikli v roku 1646. Ulica bola premenovaná 1. februára 1877 podľa Nicolasa Malebrancha (1638 – 1715), francúzskeho filozofa a teológa.
V dome č. 17 sa natáčal film Love in the Afternoon z roku 1957, v ktorom hrali Audrey Hepburnová, Gary Cooper a Maurice Chevalier.
Dolnojizerská tabule

Charakteristika územia

Podcelok je mierne členitou pahorkatinou tvorenou turónskymi pieskovcami a vrchnoturónskymi až coniackými slieňovcami a ílovcami, na ktorých vznikla sedimentárna štruktúrna stupňovina s plošinami a kryopedimentami, na západe je rozčlenený výraznými údolnými zárezmi, na východe a juhovýchode s akumulačným povrchom staropleistocénnych riečnych terás. Územie je pokryté kultúrnou krajinou s prevahou menších obcí, značné percento pôdy je obrábané, na piesočnatých pôdach sa rozkladajú prevažne borovicové lesy.

Poloha

Podcelok má zhruba tvar vrcholu naklonenej šipky, ktorej osou je tok rieky Jizery. Celok susedí na severe so sesterským podcelkom - Středojizerskou tabulou, západné rameno šipky v povodí Košáteckého potoka a dolnej Pšovky susedí s Ralskou pahorkatinou a pri Mělníku krátko s Dolnooharskou tabulou. Južný vrchol šipky, blížiaci sa sútoku Jizery s Labem, a východné rameno šipky v povodí hornej Vlkavy, susedí so Středolabskou tabulou, východné rameno ďalej na sever ešte s Jičínskou pahorkatinou.
Volx

Poloha

Volx má rozlohu 19,52 km². Najvyšší bod je položený 791 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Volx má 2953 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Javorová ulica (Žilina)

Priebeh

Nachádza sa v severozápadnej časti sídliska a tvoria ju dve časti, napojené na Obvodovú, Centrálnu a Gaštanovú ulicu. Na ulici sa nachádza čerpacia stanica a supermarket.
Kalenie

Použitie

Kalením sa zvyčajne dosahuje zvýšenie tvrdosti a pevnosti v ťahu, ale znižuje sa ťažnosť a húževnatosť.
Kombinované býva s popúšťaním. Martenzitické štruktúry majú vysoké vnútorné napätia a tie oslabujú materiál a výrobok nie je potom taký húževnatý.
Pri kalení treba dávať pozor nato, že žeravá oceľ zväčší objem ale po zakalení sa k pôvodnému objemu už celkom nevráti. Pri nerovnomernom kalení sa môže obrobok výrazne zdeformovať.
Pri ochladzovaní treba zabezpečiť plynulé prúdenie chladiaceho média zdola nahor, preto treba obrobok do chladiacej kvapaliny strčiť dlhšou stranou nadol, napr. hriadeľ zvislo po osi. Najhorší spôsob ako kaliť, je napr. ponoriť obrobok naležato do plytkej vaničky.
Pri voľbe chladiaceho prostredia treba brať do úvahy požiadavku na vzniknutú štruktúru a tvorbu vnútorných napätí.
Najintezívnejším ochladzovacím prostredím je voda. Vysoký kaliaci účinok vyplýva z jej vysokej mernej tepelnej kapacity. Nevýhodou je korózia zariadení. Miernejší ochladzovací účinok má olej. Najčastejšie sa používajú minerálne oleje, ktoré sú chemicky stálejšie a majú vyšší bod vzplanutia ako živočíšne alebo rastlinné. 
Najmiernejšie a najlacnejšie kaliace prostredie je vzduch. Ochladzovací účinok pokojného vzduchu je však veľmi malý a preto sa používa pod tlakom.

Teória

Pri prudkom ochladení nestihnú komponenty materiálu dosiahnuť rovnovážny stav a tak dochádza k difúznej premene. Pri kalení austenitu dochádza k preklopeniu kubickej plošne centrovanej mriežky (austenitická) do tetragonálnej (martenzitická), na rozdiel od kubickej priestorovo centrovanej (feritickej), ktorá by vznikla pri pomalom ochladzovaní.
No Love

Pozadie

Skladbu „No Love“ napísali Eminem, Lil Wayne a Just Blaze, ktorý neskôr skladbu aj produkoval. Nahraná bola Mikom Strangeom a Ryanom Westom v Effigy Studios vo Ferndale, Michigan. Mixovaná bola Eminemom Strangeom, Westom a Just Blazeom a zvukárom bol Joe Strange. Skladba obsahuje prvky refrénu skladby „What Is Love“ od trinidadsko-holandského speváka Haddaway. Skladba začína 30-sekundovým introm a samplovanými slovami "no love" v echu. Skladba sa dostala do rádií dňa 5. októbra 2010 a bola vydaná ako tretí singel z albumu Recovery. Celá skladba má dĺžku takmer päť minút.
Diskografia Pavla Rotha

Toto je neúplná diskografia speváka Pavla Rotha.
Cusance

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 490 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amfreville-la-Mi-Voie

Poloha

Obec má rozlohu 3,89 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 159 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zicavo (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 93,02 km². Najvyšší bod je položený 2 134 m n. m. a najnižší bod 380 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 236 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antická veda

Antická veda je súčasť starovekej vedy a antickej kultúry. Antickú vedu vytvorili Gréci, a to ako vedu teoretickú, pestovanú pre ňu samu, z rozkoše poznania (pozri: grécka veda).
Vieux-Château

Poloha

Obec má rozlohu 6,47 km². Najvyšší bod je položený 351 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Control

Hudobné video

Oficiálne hudobné video skladby „Control“ malo premiéru dňa 7. novembra 2013 prostredníctvom UKF Drum & Bass, s celkovou dĺžkou 3 minúty a 48 sekúnd.
Biomolekula

Biomolekuly sú chemické zlúčeniny vyskytujúce sa v živých organizmoch. Skladajú sa predovšetkým z uhlíka a vodíka. Ďalej v nich nájdeme aj dusík, kyslík, síru a fosfor. Ostatné prvky sa takisto môžu vyskytovať v biomolekulách, ale nie sú také časté.
Biomolekuly sú nevyhnutné pre existenciu všetkých foriem života. Mnoho týchto molekúl je polymérnych, ale poznáme aj malé organické molekuly, ktoré sú obsiahnuté, alebo syntetizované v organizme.
Malé molekuly: lipidy, fosfolipidy, vitamíny, hormóny, neurotransmitery, cukry
Monoméry: aminokysleliny, nukleotidy, fosfáty, monosacharidy
Polyméry: peptidy, bielkoviny, nukleové kyseliny, polysacharidy, polyterpény
Kostarické národné futsalové družstvo žien

Vrcholné podujatia

Kostarické družstvo sa predstavilo na 4 turnajoch Svetového turnaja žien, na ktorých sa mu raz podarilo postúpiť do vyraďovacích zápasov. V roku 2014, keď sa turnaj konal práve v Kostarike, postúpilo do semifinále a následne po dvoch prehrách s Brazíliou a Španielskom obsadilo celkové 4. miesto.
Dona i ocell

Dona i ocell (katal. Žena a vták) je 22 metrov vysoká skulptúra Joana Miróa, stojaca v Barcelone. Je to posledné veľkorozmerné dielo tohto umelca. Betónová socha bola slávnostne odhalená v roku 1983.
Skulptúra bola budovaná priamo na mieste s pomocou žeriava. Je tvorená betónom a pokrytá rôznofarebnou keramickou mozaikou. Keramiku vyrobil Joan Gardy Artigas. Miró navrhol sochu na objednávku mesta, ako pútač pre návštevníkov prichádzajúcich po Gran Via de les Corts Catalanes. Odhalená bola za neprítomnosti autora, ktorý zomrel o pár mesiacov skôr.
Aj keď podľa názvu dielo zobrazuje ženu v klobúku s malým vtáčikom, existujú rôzne výklady zobrazenia so sexuálnym podtextom.
Dunajská Streda

Polohopis

Leží v približnom strede Žitného ostrova. Cesta I/63 na Komárno vedie južným okrajom, priamo v centre sa križujú II/507 a II/572. Mestom prechádza aj železničná trať Bratislava – Komárno. Dunajská Streda leží 29 km južne od Galanty, 53 km severozápadne od Komárna, 45 km juhovýchodne od Bratislavy a 39 km severne od maďarského Győru.

Časti obce

V 19. storočí boli k mestu pričlenené dovtedy samostatné obce Nemešseg (doslova slov. Zemiansky Sek, maď. Nemesszeg), Stredská Nová Ves (maď. Szerdahelyújfalu), Felserská Nová Ves (maď. Félszerújfalu), Bašatejed (doslova slov. Bašove Mliečany, maď. Bassatejed) a Elótejed (doslova slov. Predné Mliečany, maď. Előtejed).
V roku 1960 bola k Dunajskej Strede pričlenená obec Malé Blahovo (historicky slov. Malý Aboň, maď. Sikabony aj Kisabony) a obec Mliečany (doslova slov. Ollého Mliečany, maď. Ollétejed).
Tamanskij poluostrov

Tamanskij poluostrov alebo Tamanský polostrov (rus. Таманский полуостров) je polostrov medzi Aralským a Čiernym morom v Krasnodarskom kraji Ruskej federácie. Polostrov predstavuje výbežky pevniny v pokračovaní pohoria Veľký Kaukaz smerom k polostrovu Krym, od ktorého ho oddeľuje Kerčský prieliv.
Oblasť sa vyznačuje nízkym, rovinatým reliéfom, členitým pobrežím s množstvom zálivov, kôs a limanov. Oblasť je rovnako ako výbežok Krymského polostrova – tzv. Kerčský polostrov, typická prítomnosťou bahenných sopiek. Reliéf je významne ovplyvňovaný blízkou deltou rieky Kubáň. Pobrežná línia je pomerne strmá a tvorená hlavne vápencami a inými karbonátmi. Geologicky patrí k azovsko-kubáňskej panve. Ťaží sa tu ropa a zemný plyn. Rozvíja sa tu turizmus.
Oblasť bola ešte v antickom období tvorená rodom ostrovov oddelených prielivmi. Nachádzali sa tu kolónie Pontských Grékov Hermonassa a Phanagoria.
Po pričlenení Krymu k Rusku v roku 2014 začala ruská strana so stavbou mostu spájajúceho Krym s Tamanským polostrovom. Tzv. Krymský most bol otvorený pre osobnú dopravu v máji 2018.
Slabinová oblasť

Slabinový väz

Slabinový väz je pevný väzivový pruh ohraničujúci otvor vpredu na panve. Tiahne sa slabinami od horného predného bedrového tŕňa až k lonovému hrbčeku na panve blízko stredovej čiary. Tvorí dolný okraj šľachy vonkajšieho šikmého svalu brucha, ktorý je ohnutý hore a dnu. Vzniká tým plytký žliabok, ktorý tvorí dolnú stenu slabinového kanála. Na vnútornom konci slabinového väzu sa niektoré jeho vlákna skláňajú šikmo dolu a tvoria škárový väz, ktorého poznanie je dôležité pre chirurgov operujúcich slabinovú prietrž.

Stehnový nerv

Popri cievach (z vonkajšej strany) sa tiahne stehnový nerv, najsilnejší z driekovej spleti (plexus lumbalis) v brušnej oblasti.

Väzivový obal stehnových ciev

Stehnové cievy sú v tenkom väzivovom obale lievikovitého tvaru, ktorý zabraňuje ich poškodeniu pri pohyboch v bedrovom kĺbe a umožňuje im bezpečné kĺzanie za slabinovým väzom.
Le Cayrol

Poloha

Obec má rozlohu 22,16 km². Najvyšší bod je položený 885 m n. m. a najnižší bod 470 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 281 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svinica (vrch)

Poloha

Monumentálny a veľmi nápadný vrchol v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier nachádzajúci sa medzi vrcholmi Beskyd a Valentková. K východu - smerom do Poľska - vybieha z masívu mohutná rázsocha s vrcholmi ako je Kozi Wierch, Granaty, Wielka Buczynowa Turnia a ďalšie. Na tomto hrebeni je snáď najnáročnejšia turistická trasa v celých Vysokých Tatrách - známa Orla Perć. Svinica je výrazný vrchol so suťovými svahmi, ktorej tvar najlepšie vynikne pri pohľade z hornej časti Tomanovskej doliny v Západných Tatrách.

Názov

Je podľa goralského podania odvodený od jeho podoby so svinskou hlavou.

Výstupy

Výstup na Svinicu nie je ľahký. V ranných turistických dobách pokusy o jeho zdolanie končievali na nižšom vrchole. Neúnavne sa pokúšal o výstup na vyšší vrchol ľvovský kňaz a prírodovedec Eugen Janota. Na najvyšší vrchol vystúpil 22. júla 1867. Spoločnosť mu robili Bronisław  Gustawiecz, Stanisław Librowski, horský vodca Maciej Sieczka a neznámy nosič. Reálne však ako prvý na vrchol vystúpil horský vodca Maciej Sieczka. Stalo sa tak počas oddychu jeho klientov. Po výstupe Maciej Sieczka sa vrátil k spoločníkom a vyviedol ich na vrchol Svinice. Zo Svinice je veľmi dobrý výhľad na okolité štíty. Tovarišstvo tatranské vybudovalo v roku 1885 na vrchol turistický chodník, ktorý vedie cez Svinické sedlo. Kritické úseky boli zabezpečené umelými pomôckami. V roku 1889 bol na Svinicu postavený chodník z opačnej strany, zo sedla Zawrat (2 158,6 m n. m.). Pod sedlom stála v rokoch 1890 – 1924 turistická útulňa.
Hiiumaa (ostrov)

Názov

V najstarších prameňoch sa ostrov vyskytuje ako Dageida, čo môže byť latinské spodobenie švédskeho názvu Dagö, odvodeného z dag („deň“) a ö („ostrov“). Je tiež možné, že zložka dag tu zastupuje časté škandinávske mužské meno, a že to nie je „denný ostrov“, ale „Dagov ostrov“. Estónsky názov Hiiumaa sa vykladá ako hiid („obr“) a maa („zem“, „územie“), teda „zem obrov“. Zaujímavé je aj porovnanie s fínčinou, ktorá má pre ostrov označenie Hiidenmaa, v ňom nájdem slovo hiisi (genitív hiiden), významovo zodpovedajúce estónskemu hiis (genitív hiie), teda „háj“, a to háj svätý, obetný, prípadne metonymicky aj božská bytosť, ktorá bola v háji uctievaná. Nie je vylúčené, že táto etymológia je pôvodná.

Geológia a geografia

Ostrov je tvorený prevažne vápenecom a morskými usadeninami antropogénu. Pôdy sú prevažne štrkové a pieskové.

Flóra

V lesoch sú zastúpené prevažne borovice. Na brehoch sú rozsiahle porasty tŕstia.

Obyvateľstvo

Najväčšie mesto na ostrove je Kärdla. Obyvateľstvo sa zaoberá predovšetkým rybolovom a spracovaním rýb, ale tiež poľnohospodárstvom a chovom dobytku.