google/wiki40b huggingface dataset:
Villexavier

Poloha

Obec má rozlohu 9,97 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dolina Starorobociańska

Poloha

Dolina začína vo výške 1 035 m n. m. pri vtoku Starorobociańského Potoka do Chochołowského Potoka. V hornej časti končí pod na hlavnom hrebení od Končistej (poľ. Kończysty Wierch) po Sivú vežu (poľ. Siwy Zwornik). Po dne doliny preteká Starorobociański Potok. Dolina má jedno oddelenie – Dolinu Iwaniacku. Do systému Doliny Starorobociańskej patrí tiež poľadovcový kotol Dudowa Kotlina s plesami Dudowe Stawki. Zo strmo spadajúcich stien Dudowych Turni na západných úbočiach doliny sa zvažuje žľab Wielką Szczerbą cez ktorý preteká vodopád odvodňujúci Dudowe Stawki. Dolinu vytvoril ľadovec.

História

Názov doliny pochádza od „Starej Roboty – starého diela“, banskej činnosti v dávno opustených štôlňach v Banistym Żlebie, na úbočiach Ornaku, kde sa dolovalo už v roku 1520 a možno aj prv. Bola to jedna z najstarších baní v Poľsku. Po baníkoch, ktorí tu dolovali antimónovo – medené rudy s prímesou striebra (80 g v 100 kg rudy), tu zostali zavalené štôlne a haldy vyťaženej rudy.
Pri vstupe do doliny bola postavená lesovňa, ktorú v roku 1911 prestavali na chatu. Nocovali v nej najmä lyžiari. V roku 1930 ju zbúrali. V hornej časti doliny na Starorobociańskiej Równi v roku 1938 vybudovali malú súkromnú chatku. Počas druhej svetovej vojny v nej nocovali poľskí partizáni. Po vojne sa tu ukrývali príslušníci skupiny „Požiar“, ktorá bojovala proti novému komunistickému režimu. Dňa 7. decembra 1946 skupinu, ktorú viedol Jan Kolas, prepadli bezpečnostné a vojenské jednotky vtedajšieho režimu. Počas boja 12 ľudí zomrelo, sedem bolo zatknutých, zvyšok utiekol. Chata po boji zhorela. V doline sa v minulosti pásli ovce.

Príroda

Počas mnohých rokoch vypásania doliny bola vo veľkej miere zničená kosodrevina. V zime z úbočí Ornaku, ktoré sú väčšinou porastené trávou, padajú lavíny. V doline sa často objavujú medvede. Rastie tu v Poľsku málo sa vyskytujúci psinček alpský (Agrostis alpina Scop.).
Hodnota (filozofia)

Hodnota je významový útvar/proces, ktorého špecifikum spočíva v uvedomení/uvedomovaní si spôsobilosti dajakej entity uspokojiť/uspokojovať potrebu, a to či už bezprostredne, alebo svojimi dôsledkami. Inokedy sa ako hodnota označuje sama entita vyznačujúca sa spôsobilosťou uspokojovať potrebu alebo túžbu.
Hodnotu vyjadruje a zabezpečuje norma.
Termín hodnota (Wert) zaviedol do filozofie Rudolf Hermann Lotze.
Výskumom hodnôt sa zaoberá o. i. axiológia, etika, estetika, psychológia, filozofia hodnôt, antropológia, kulturológia, ekonómia atď.
Zisťovanie hodnoty je hodnotenie.

Černík, V.

Podľa Václava Černíka je hodnota vlastnosť vzťahu skutočnosti k našim potrebám a záujmom; skutočnosť z hľadiska toho, či môže uspokojovať a ako uspokojuje naše potreby.

Čuang-c'

Čuang-c' tvrdí, že hodnoty vecí sú rovnaké, pretože sú všetky založené v tau a nedajú sa teda porovnávať.

Hrabák, J.

Josef Hrabák hovorí, že hodnota je vlastnosť spoločenských alebo prírodných javov, v ktorých sa prejavuje ich určitý (pozitívny alebo negatívny) význam pre človeka a spoločnosť. Hodnota javu vyplýva z toho, že je nositeľom určitých sociálnych vzťahov; súvisí s ľudskými záujmami a plní úlohu orientačných bodov, ktorými sa riadi každodenná praktická činnosť. Hodnoty sú časovo premenlivé.

Münsterberg

Podľa Huga Münsterberga je hodnota prvkom tretej, všeobecnou vôľou konštituovanej sféry bytia, odlišnej od prírodného a duchovného bytia.

Rickert

Podľa Rickerta sú hodnoty odvodenie zo štruktúr transcendentálneho vedomia, t. j. podľa neho jestvuje iba jeden, aj keď výlučne formálny hodnotový systém.

Weber

Podľa Webera niet (na rozdiel od napr. Rickerta) absolútne platných transcendentálnych hodnôt. Všetky hodnoty sú historické a sú výsledkom osobných rozhodnutí. Weber zastáva tézu zásadnej plurality systémov hodnôt, ba je presvedčený o večnom a nezmieriteľnom zápase bohov, o nezlučiteľnosti rozličných svetonázorov, rozličných systémov hodnôt.
Toges

Poloha

Obec má rozlohu 3,44 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Loupian

Poloha

Obec má rozlohu 16 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 089 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Women’s International Zionist Organization

História

WIZO založila v roku 1920 v Londýne Rebecca Sieffová, Dr. Vera Weizmannová (manželka prvého izraelského prezidenta Chajima Weizmanna), Edith Ederová, Romana Goodmanová a Henrietta Irwellová „s cieľom organizovať sociálnu pomoc novým židovským prisťahovalcom do mandátnej Palestíny, kde zvlášť pre ženy a deti nebola situácia ľahká.“ V nasledujúcich rokoch vznikali pobočky WIZO v rôznych európskych krajinách (v Československu v roku 1924). Mnohé z nich však boli zrušené počas druhej svetovej vojny v dôsledku nacistickej okupácie a holokaustu.
V roku 1949 sa po vzniku Izraela rok predtým, presunulo sídlo WIZO do Izraela a Rebecca Sieffová sa stala prezidentskou organizácie. V roku 1966 ju nahradila Rosa Ginossarová. Vo vedení WIZO sa po nej vystriedali Raja Jaglomová a Michal Modajová. Medzi prvé sociálne projekty organizácie v mandátnej Palestíne patrili detské kliniky Tipat Halav a distribučné centrá oblečenia, z ktorých mnohé sú činné dodnes. V roku 1926 vytvorila organizácia v Tel Avive prvé jasle.
V roku 2008 získala WIZO spoločne s dvomi ďalšími ženskými organizáciami Izraelskú cenu za dlhodobý výnimočný prínos spoločnosti a štátu Izrael.

Politické aktivity v Izraeli

V Izraeli vytvorila WIZO politickú stranu a kandidovala v prvých parlamentných voľbách v roku 1949. Získala 1,2 % hlasov, čo predstavovalo jeden poslanecký mandát, ktorý pripadol Rachel Kohen-Kagan, v tom čase prezidentke organizácie. Neskôr bola Rachel Kohen-Kagan počas funkčného obdobia piateho Knesetu poslankyňou Liberálnej strany (následne však zo strany vystúpila a pomohla založiť stranu Nezávislí liberáli).

Súčasnosť

V súčasnosti prevádzkuje WIZO v Izraeli 170 jaslí, v ktorých sa stará o zhruba 14 tisíc detí pracujúcich matiek, nových imigrantov a potrebných rodín. Organizácia tiež usporadúva letné tábory, kurzy pre rodiny s len jedným rodičom a terapeutický program pre deti, ktoré boli odobrané rodinám na základe súdneho príkazu.
WIZO je k roku 2008 najväčšou ženskou sionistickou organizáciou na svete. V roku 2008 poslalo 36 členských štátov svojich delegátov do Izraela na 88. narodeniny tejto organizácie.

WIZO v Československu

V Československu vznikla pobočka WIZO v roku 1924. Zanikla v súvislosti s druhou svetovou vojnou a obnovená bola až v roku 1991 v Česku.
Česká pobočka v súčasnosti „zaisťuje lístky do divadiel a na koncerty, návštevy zaujímavých výstav s odborným výkladom, a hlavne besedy so známymi osobnosťami.“ Podobne ako iné pobočky, avšak nie v takej miere, usporadúva zbierky v prospech Izraela. Výťažok zbierok je venovaný napríklad pozostalým po teroristických útokoch či na výstavbu škôlky v meste Sderot. Peniaze v prospech Izraela organizácia získava aj usporadúvaním dobročinných bazárov.
Predsedníčkou slovenskej sekcie WIZO bola pred druhou svetovou vojnou Gisi Fleischmannová, v čase holokaustu vedúca predstaviteľka Pracovnej skupiny, ilegálnej odnože v rámci Ústredne Židov. Zahynula 18. októbra 1944 v jednom z posledných transportov do Osvienčimu.
Sainte-Hélène (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 14,27 km². Najvyšší bod je položený 496 m n. m. a najnižší bod 282 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 441 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Painblanc

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 557 m n. m. a najnižší bod 384 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žofínský prales

Dejiny

Prírodná rezervácia Žofínský prales je spoločne s pralesom Hojná voda najstaršou rezerváciou v pevninskej Evrópe (staršia je rezervácia na ostrove Vilm v Baltickom mori). Založil ju roku 1838 gróf Jiří František August Buquoy na ploche 38,3 ha, avšak po prevzatí panstva jeho synom rozhodol lesný inžinier a taxátor W. Rolland o zmenšení plochy rezervácie na 1,7 ha, až v roku 1882 bol vydaný absolútny zákaz ťažby (do tej doby boli odtiaľ odvážané sucháre) a od roku 1888 sa plocha rezervácie opäť zvyšovala až na súčasnú rozlohu. V roku 1933 vyhlásilo vtedajšie ministerstvo školstva a národnej osvety Žofínský prales úplnou štátnou rezerváciou s výmerou 97,72 ha.

Súčasnosť

Rozloha tejto rezervácie je 102 ha. Najstaršie stromy sú až 400 rokov staré. Od polovice 18. storočia sa na väčšine tohto územia vytvára prales bez akéhokoľvek zásahu človeka. Medzi stromami tu dominuje buk lesný, v menšom počte sa tu vyskytuje smrek a jedľa. Od roku 1991 je prales oplotený a neprístupný verejnosti. Do roku 1975 tu rástla Žofínská kráľovné jedlí (vek 425 rokov, obvod kmeňa 553 cm, celková výška 51 m, padla za prudkého nárazového vetra 6. januára 1975)
Nouan-le-Fuzelier

Poloha

Obec má rozlohu 85,49 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 375 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Katedrála svätého Petra (Frascati)

Katedrála svätého Petra (tal. Basilica Cattedrale di San Pietro Apostolo) je katedrála a hlavný kostol vo Frascati, v Taliansku.
Bola založená v roku 1598, jej architektom bol Ottaviano Nonni, známejší ako Mascherino. Po dvadsiatich rokoch, 29. júla 1610 tu bola slúžená prvá omša. V roku 1696 Giovanni Fontana začal prácu na novej fasáde, ktorá bola dokončená v roku 1700.
Zvonice, po oboch stranách priečelia, boli pristavené neskôr. Kostol má pôdorys gréckeho kríža, a uchováva drevený krucifix z 11. storočia z Tuscula, Madonnu od Domenichino, reliéf od Ferrucciho (1612) zobrazujúci Ježiša odovzdávajúceho kľúče sv. Petrovi, a zo 14. storočia Madonu s dieťaťom v kaplnke Gonfalone, ktorú reštauroval Domenichino.
Interiér katedrály bol zničený bombardovaním 8. septembra 1943, a tak sa dnes javí holým, okrem malej kaplnky napravo. Obnova fasády bola dokončená roku 2002.
V hlavnej lodi, na vnútornej strane priečelia, je náhrobok Karola Stuarta z bieleho mramoru. Keď tu v roku 1788 zomrel, jeho brat, vojvoda z Yorku a biskup vo Frascati, Henry Benedict Stuart, mu vystrojil v meste pohreb. Telo bolo neskôr prevezené do baziliky sv. Petra.
Lallaing

Poloha

Obec má rozlohu 5,99 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 521 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Joseph Fesch

Pôvod

Joseph Fesch bol synom švajčiarskeho armádneho kapitána vo francúzskych službách, ktorý sa roku 1757 oženil s vdovou Ramolinovou, babičkou Napoleona Bonaparte. Ich syn Joseph bol teda nevlastným bratom Napoleonovej matky Letizie.

Mladosť

Študoval v Aix-en-Provence teológiu, ale v čase revolúcie prešiel do civilnej sféry a venoval sa armádnej administratíve. V roku 1796, pri prvom talianskom ťažení svojho synovca Napoleona Bonaparte, ho Napoleon vymenoval armádnym komisárom, ale tejto funkcie sa musel pre podozrenie z nezákonného obohacovania vzdať. Vrátil sa k duchovnej službe a stal sa dekanom v Bastii.

Arcibiskup a kardinál

Roku 1802 bol menovaný arcibiskupom v Lyone a roku 1803 kardinálom a francúzskym vyslancom pápežského stolca. V roku 1804 sprevádzal pápeža Pia VII. ku korunovácii Napoleona do Paríža, kde v predvečer ceremoniálu celebroval cirkevný sobáš Napoleona a Joséphine de Beauharnais. V čase cisárstva bol veľkoalmužníkom ríše, grófom a senátorom. V roku 1806 bol zvolený za francúzskeho prímasa. Predsedal koncilu francúzskeho duchovenstva v Paríži roku 1810 a verejne sa rozhodol zastať pápeža v jeho spore s Napoleonom, následkom čoho potom žil vo vnútornom exile v Lyone. Roku 1814 utiekol so svojou sestrou Letiziou do Ríma. Po návrate Napoleona z Elby sa nakrátko vrátil do Paríža a bol menovaný pairom. Po bitke pri Waterloo opäť rýchlo emigroval do Ríma; tam žil úplne v súkromí, sústavne študoval vedy a umenia, obklopený len svojou preslávenou zbierkou umeleckých diel. Požiadavku francúzskej vlády, aby sa vzdal úradu arcibiskupa lyonského rozhodne odmietol, ale úrad de facto nevykonával. Časť svojej svetoznámej zbierky obrazov, ktorá pozostávala z viac než 20 000 diel, odkázal mestám Ajaccio a Lyon, zvyšok bol po jeho smrti vydražený.
Saint-Alban-du-Rhône

Poloha

Obec má rozlohu 3,56 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 851 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Juraj Knobloch

Životopis

Na území Slovenska pracoval už možno v druhom desaťročí 18. storočia. Zakladateľ zvonolejárskej rodiny, ktorá pôsobila v Banskej Bystrici počas štyroch generácií. Mešťan Banskej Bystrice (29. septembra 1751). Známe sú ním uliate zvony v Rožňave (1717, 1718), Sebedražiach, Svodove (1751) a v Žiari nad Hronom (1754).
Filmová klapka

Filmová klapka je zariadenie používané pri nakrúcaní filmov. Slúži na pomoc pri synchronizácii obrazu a zvuku, a pomáha označiť konkrétne scény zaznamenané počas natáčania.

Elektronická klapka

Moderné filmové kamery zapisujú opticky na kraj filmového pásu digitálny kód, ktorý je jedinečný pre každé filmové políčko a tiež tak zariadenie pre záznam zvuku ukladá spolu so zvukom rovnaký „timecode“, pretože obidve zariadenia sú prepojené dátovým káblom. Strihový program už si príslušné klapky nájde a spáruje automaticky.
Na digitálnej klapke je tento digitálny kód bežiaci od začiatku natáčania a meria celkovú spotrebu materiálu. Napriek tomu, že sa zdá že klapka už je teoreticky zbytočná, stále sa pri natáčaní používa či už ako poistka pred výpadkom kódu, alebo pomáha pri natáčaní na viac kamier, kde niektoré z nich nemusia byť rovnako technicky vybavené a pod.

Vynájdenie klapky

Filmovú klapku vynašiel Frank Thring (otec herca Franka Thringa), v roku 1920 v Melbourne, keď stál v čele Efftee Studios.
Dnešnú digitálnu klapku vynašiel Matthew L. Davies, držiteľ amerického patentu číslo 6831729.
Gommenec’h

Poloha

Obec má rozlohu 11,83 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Clesles

Poloha

Obec má rozlohu 13,26 km². Najvyšší bod je položený 85 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 589 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysoká škola ekonómie a manažmentu verejnej správy v Bratislave

Fotogaléria

Vysoká škola je generálnym sponzorom extraligového basketbalového tímu MBK Karlovka Bratislava, ktorý nosí pred menom skratku VŠEMvs.
Ognon

Poloha

Obec má rozlohu 4,82 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abd Alláh ibn Abd al-Azíz

Rodina

Kráľ Abd Alláh mal viac ako 30 manželiek a je otcom viac ako 40 detí.
Jednou z jeho žien bola tiež princezná Alanoud Al Fayez, s ktorou sa oženil, keď mala 15 rokov. Prvýkrát ho videla v deň svadby. Porodila mu štyri dcéry. Alanoud, ktorá od rozvodu žije v Londýne, tvrdí, že ich dcéry sú od roku 2001 väznené v kráľovskom paláci v meste Džidda. Podľa matky nesmú opúšťať dom bez ozbrojených stráží ani odísť z krajiny.
Gaboltov

Polohopis

Obec Gaboltov leží v severovýchodnej časti Slovenska 15 km severozápadne od Bardejova v údolí potoka Kamenec pod vrchom Busov. Asi 3 km od obce prebieha slovensko–poľská štátna hranica.

Dejiny

Gaboltov bol osídlený od 11. – 12. storočia. Prvá písomná zmienka je z roku 1247 a je zaznamenaná v liste uhorského kráľa Bélu IV., ktorý bol adresovaný členom rádu cisterciátov v Bardejove. Hovorí sa v ňom o pôsobení rytierskeho rádu križiakov zvaných „strážcovia Božieho hrobu v Jeruzaleme“, ktorí sa podpisovali ako „cruciferi de Gaboltho“. Materský kláštor mali v poľskom Miechove a na Slovensko prišli na pozvanie uhorských panovníkov. Možno usudzovať, že ide o križiakov, ktorí mali svoj kláštor aj v Chmeľove. Historici tvrdia, že križiaci z Chmeľova už pred rokom 1212 získali majetok obce Gaboltov. Predpokladá sa, že v Gaboltove založili kláštor a postavili kostol zasvätený sv. Vojtechovi, biskupovi a mučeníkovi. Ich kláštor stál na krajnom južnom vrchu Busova a bol náboženským a kultúrnym centrom okolia. Z neznámych dôvodov križiaci v druhej polovici 13. storočia z Gaboltova odišli.
Stará tradícia hovorí, že sv. Vojtech na svojej misijnej ceste z Uhorska do Poľska prechádzal tzv. starodávnou soľnou cestou, ktorá viedla zo Šariša do Haliče cez Gaboltov a Kurovské sedlo. Svedčí o tom aj fakt, že v Gaboltove bola stanica, kde sa vyberalo mýto. Jestvovanie takejto stanice v Gaboltove bolo o niečo neskôr doložené dokumentom uhorského kráľa Ľudovíta I. z roku 1355. So svojim malým sprievodom si tu odpočinul a napil sa vody zo studničky, ktorá sa nachádza blízko kostola sv. Vojtecha. Dnes sa táto studnička nachádza v kaplnke zasvätenej sv. Vojtechovi.  Kaplnka bola v roku 1891 renovovaná. Vo vnútri je obraz sv. Vojtecha ako sedí pod stromom a požehnáva prameň, s ktorého sa napil. Má na sebe biskupské insígnie. Na obraze sú tiež postavy dvoch mníchov, ktorí sv. Vojtecha na misijnej ceste sprevádzali. Jeden drží v ruke knihu a druhý džbánom naberá vodu.

Pôvod názvu obce

Názov obce sa menil. V roku 1247 Gyboltho, v rokoch 1696-1698 Gabultow, v roku 1700 Gabolto. Ešte v roku 1935 sa obec nazývala Gabultov.

Obecné symboly

Symboly obce sú zapísané v Heraldickom registri Slovenskej republiky.
Morena

Morena alebo Kyselica (iné názvy: Morana, Muriena, Smrť, Hejhana, Kyseľ, Baba, Šmertka, Smrtka, Kaniža, Marmuriena, Barboriena) bola staroslovanská bohyňa zimy a smrti, veľmi známa i v dnešnom folklóre. Je zosobnená zimou, na jar končí jej vláda. Nie je však možné považovať ju len za bohyňu smrti, alebo za akúsi ohyzdnú starenu. Je vraj veľmi krásna. Vraj mala sestru nazývanú aj Živa, ktorá bola bohyňou jari a života. Prebúdzala sa na jar a jej vláda končila jeseňou.
Tradičným rituálom praktikovaným aj dnes je vynášanie Moreny a jej upálenie, alebo utopenie. Najčastejšie sa hádže z mosta, alebo zo skaly. Je veľmi zaujímavé, že napriek tisícročnému potláčaniu pohanských rituálov sa dodnes zachoval jeden z nich vo veľmi živom zvyku vynášania Moreny.

Etymológia

Viačeslav Ivanov a Vladimir Toporov predpokladajú, že jej meno pochádza z rovnakého slovného základu ako meno rímskeho boha vojny Marsa, pôvodne božstva poľnohospodárstva. Podľa iných teórií pochádza z rovnakého indoeurópskeho slovného základu ako latinské slovo mors (smrť) a ruské slovo mor (mor). Niektorí autori ju tiež prirovnávajú k Mare, zlému duchovi v germánskom a slovanskom folklóre, ktorého ľudia spájajú s nočnými morami a spánkovou paralýzou. V niektorých ruských nárečiach slovo mara znamená fantóma, víziu či halucináciu.
Saint-Martial-d’Artenset

Poloha

Obec má rozlohu 32,14 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 960 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcigny (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 8,15 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 900 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sedan

Sedan v širšom zmysle je typ automobilu so zatvorenou najmenej štvormiestnou karosériou, s dvoma radmi plnohodnotných sedadiel, s pevnou strechou a stupňovitou zadnou časťou. Môže mať dvoje alebo štvoro bočných dverí a v zadnej časti veko siahajúce až k streche . V staršej literatúre sa za sedan považoval len štvordverový variant so zadným vekom, ktoré sa otváralo bez zadného okna. Dvojdverový sa označoval ako tudor. 
Sedan v užšom zmysle je typ karosérie s rovnakými znakmi. 
Príklady vozidiel: Škoda 105, Škoda 120, Škoda Superb I, Peugeot 406 sedan, Audi A8, S8, BMW rady 7.
Le Pellerin

Poloha

Obec má rozlohu 30,65 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 325 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Artolsheim

Poloha

Obec má rozlohu 11,25 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 930 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krokodíl morský

Opis

Dospelé samce dosahujú dĺžku 5 až 7 metrov a hmotnosť do jednej tony (rekordné exempláre merali až 10 metrov a vážili vyše jednej tony). Samice sú menšie, merajú okolo 3 metrov. Sú čiernej, hnedej alebo sivej farby. Ich koža je veľmi hrubá a pokrytá pevnými doštičkami. Šupiny na chrbte sú obrnené kostenými doskami - osteodermami. Na chvoste má dva rady dohora trčiacich kostených štítkov. Majú silné čeľuste, v ktorých majú zasadené 13 cm dlhé zuby. Na plávanie používajú chvost, napriek tomu, že na zadných končatinách majú medzi prstami plávacie blany. Pri ponore si zatvára nozdry, ale nedokážu dostať vodu von z úst. Preto má pri vstupe do hrdla chlopňu - tá sa otvára iba pri prehĺtaní potravy.

Rozšírenie

Obýva juhovýchodnú Áziu vrátane Indonézie a objavuje sa až pri pobreží severnej Austrálie. Žije hlavne v otvorených moriach s teplejšou vodou, najmä vo vodách Indického a Tichého oceánu, ale aj v riekach, ústiach riek a na pobrežiach. Vyskytuje sa v oblasti od Indie až po Novú Guineu a Austráliu. Niektoré exempláre boli pozorované na šírom mori až tisíc kilometrov od brehov.

Správanie

Krokodíl morský je nočný živočích. Cíti sa rovnako v slanej ako v sladkej vode, v mori sa vyskytujú najmä mladé jedince, ktoré sa časom sťahujú do riek. Je agresívny a pre človeka predstavuje reálne riziko. Sú zaznamenané mnohé prípady úmrtia ľudí, zapríčinených krokodílmi. Podľa predpokladov zabijú krokodíle morské ročne okolo 1 000 ľudí. Teplotu si reguluje chladením sa vo vode a ohrievaním sa na slnku. Počas horúcich dní vylieza na breh, kde sa slní s otvorenou papuľou. Tá zabraňuje prehrievaniu organizmu a zároveň mu môžu vtáky vyberať parazity a zvyšky potravy spomedzi zubov.

Potrava a lov

Potrava tohto druhu je rozmanitá, žerú ryby, vtáky, korytnačky, ale aj cicavce od diviakov a opíc až po kone a byvoly. Lov prebieha rovnako ako u všetkých veľkých krokodílov. Pri brehu striehnu na korisť tesne pod hladinou, pričom im trčia len nozdry a oči. Keď sa ich obeť priblíži dostatočne blízko, vrhne sa na ňu z vody s masívnou silou, schmatne ju čeľusťami a stiahne do vody, kde ju následne utopí. Svoju korisť nedokážu krokodíly rozhrýzť. Vedia ju len roztrhať na kúsky špecialnou technikou typickou pre korkodíly. Technika spočíva v tom, že krokodíl schmatne do papule časť koristi a začne sa prudko otáčať okolo svojej osi. Krokodíly dokážu stráviť šupiny, kožu a dokonca aj kosti.

Rozmnožovanie

Párenie krokodílov morských prebieha vo vode, potom nakladú samice okolo 90 vajec do kopcovitých hniezd, ktoré sa nachádzajú na brehoch riek, vysoko nad vodnou hladinou. Svoju znášku vajec si každá samica stráži a s mláďatami trávia ich prvé týždne života. Po vyliahnutí ich prenášajú v ústach do vody.

Ohrozenie

Desaťročia prebiehali intenzívne lovy krokodílov morských pre vzácnu kožu, z ktorej sa vyrábajú luxusné topánky a kabelky. V mnohých častiach ich výskytu sú aj dnes lovené, preto vidieť veľké jedince je oproti minulosti vzácnejšie. Populácia krokodílov morských však nie je ohrozená.
Absolón (Biblia)

Absolón (iné názvy: Abšalom, Abšalóm, zastarano Absolon; hebr.אַבְשָלוֹם - výslovnosť podľa tiberiadskej hebrejčiny Avšólóm, podľa novohebrejčiny Avšalom) bol tretí syn kráľa Dávida. Bol povestný svojou krásou a dlhými ryšavými vlasmi.
Viedol povstanie proti svojmu otcovi a donútil ho opustiť Jeruzalem. Absolón ho so svojou armádou prenasledoval, no bol porazený, na úteku chytený a aj napriek zákazu kráľa Dávida zabitý. Hoci sa jeho syn postavil proti nemu, Dávid jeho smrť dlho oplakával.