Eduard Čech

Biografia

Eduard Čech sa narodil v Stračove, v severovýchodných Čechách, 29. júna 1893.
Jeho mimoriadne nadanie pre matematiku sa prejavilo už na Gymnáziu v Hradci Králové, kde zmaturoval s vyznamenaním (1912).
Študoval matematiku na filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Cez prvú svetovú vojnu musel narukovať. Pobyt v armáde využil na štúdium ruštiny, nemčiny a taliančiny. Po návrate dokončil univerzitu (1919) a získal spôsobilosť vyučovať matematiku a deskriptívnu geometriu na vyšších stredných školách. V roku 1920 dosiahol doktorát z matematiky. Postupne vyučoval na niekoľkých reálkach v Prahe. V období 1920/21 bol na jednoročnom študijnom pobyte v Taliansku, kde v Turíne intenzívne spolupracoval s G. Fubinim (1879 – 1943). V roku 1923 odišiel do Brna a po prof. M. Lerchovi sa stal mimoriadnym profesorom Masarykovej univerzity.
Riadnym vysokoškolským profesorom sa stal v roku 1928. V Brne oživil matematický život, bol obetavým a láskavým učiteľom, vzorom nesmierne pracovitého, pre matematiku nadšeného človeka. V období 1935/36 pracoval a prednášal v Ústave pre pokročilé štúdiá v Princetone v USA.
Po návrate bol na vrchole svojich tvorivých síl. Založil v Brne seminár z topológie, v ktorom za šesť rokov bolo vytvorených 26 pôvodných vedeckých prác. Od roku 1945 bol menovaný profesorom na prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.
Venoval sa výchove novej generácie matematikov. Podstatne prispel k vzniku Matematického ústavu ČSAV i Matematického ústavu Karlovej univerzity ako bádateľských centier výskumnej práce v matematike.
V roku 1952 sa stal akademikom ČSAV. Napriek vážnej chorobe (od roku 1956) stále odborne pracoval. Zomrel 15. marca 1960 v Prahe.

Zásadná matematická stopa

Vedeckú prácu začal profesor Čech štúdiom projektívnych diferenciálnych vlastností geometrických útvarov. Spolu s Fubinim publikovali prácu Projektívna diferenciálna geometria (Bologna 1926 – 27) a Úvod do projektívnej diferenciálnej geometrie plôch (Paríž 1931).
Čech sa preslávil prácami v topológii.
Jeho meno sa stalo súčasťou viacerých pojmov z algebraickej i všeobecnej topológie. Po česky vyšli jeho Bodové množiny (1936) a Topologické priestory (1959).
Celková vedecká činnosť akademika Čecha obsahuje 94 pôvodných vedeckých prác, 9 odborných kníh, 7 stredoškolských učebníc.
Za výsledky matematickej činnosti dostal štátne ceny (1951 – 1954) i Rád republiky (1958).
Stal sa členom Poľskej akadémie vied (1956).
Vytvoril u nás významné vedecké školy v oblasti diferenciálnej geometrie a topológie.
Medzi jeho žiakov patria B. Pospíšil, J. Novák, O. Borůvka, A. Švec.
Eduard Čech podstatne prispel k modernizácii vyučovania na našich stredných školách a ovplyvnil českú matematickú terminológiu. Zanechal trvalú stopu vo svetovej i v českej matematike.

Stručná a výstižná charakteristika

Výnimočne nadaný a široko rozhľadený matematik, poctivý akademický učiteľ Eduard Čech bol skutočnou ľudskou i matematickou osobnosťou. Mal rád prostých ľudí, bezprostredne reagoval na ich problémy. K ľuďom, ktorí prácu len predstierali, vedel byť milo jedovatý a uštipačný. Akademik Otakar Borůvka charakterizoval E. Čecha slovami: „Po osobnej stránke bol veľkorysý, stojaci vysoko nad malými vecami všedného života, nesmierne pracovitý, často preťažený mnohými vedeckými i verejnými úlohami a predsa sa nikdy nesťažujúci, vzácny človek, s nezvyklým spôsobom myslenia a bystrým postrehom, citlivý skôr k iným než k sebe, starostlivý a láskavý otec rodiny... Eduard Čech bol veľkým človekom, ktorý sa v najvyššej miere zaslúžil o československú matematiku.“