google/wiki40b huggingface dataset:
Ada Jonathová

Životopis

Narodila sa v jeruzalemskej štvrti Geula. Jej rodičia boli sionistickí Židia, ktorí imigrovali do mandátnej Palestíny z Poľska v roku 1933 ešte pred založením Izraela. Jej starý otec bol rabín. Rodina sa usadila v Jeruzaleme, kde založila obchod s potravinami. Napriek tomu žili vo finančnej tiesni, v chudobných štvrtiach spoločne s niekoľkými ďalšími rodinami a Ada nemala v detstve k žiadne knihy. Napriek chudobe ju rodičia poslali do školy v lepšej štvrti Bejt ha-Kerem, aby jej zaistili kvalitné vzdelanie. Keď jej v 42 rokoch zomrel otec, rodina sa presťahovala do Tel Avivu. Ada nastúpila na strednú školu Tichon Chadaš, aj keď jej matka nemohla platiť za štúdium. Ada si naň privyrábala doučovaním matematiky. Vzorom bola pre ňu poľsko-francúzska vedkyňa Marie Curiová.

Po absolvovaní strednej školy sa vrátila študovať do Jeruzalema, kde absolvovala Hebrejskú univerzitu. Tam získala titul bakalára z chémie (1962) a magistra z biochémie (1964). V roku 1968 získala titul Ph.D. z röntgenovej kryštalografie na Weizmannovom inštitúte vied.
Má jednu dcéru, Chagit Jonathovú, lekárku v Šeba Medical Center a vnučku No'u.
Loubens-Lauragais

Poloha

Obec má rozlohu 6,47 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lairière

Poloha

Obec má rozlohu 13,08 km². Najvyšší bod je položený 875 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 46 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jakovlev Jak-9

Vývoj

Na lietadle Jak-9 sa kladne prejavila zmena konštrukcie s využitím deficitných hliníkových zliatin. Konštrukcia draku vychádzajúca z Jaku-7 bola ľahšia, čo sa prejavilo na zvýšení užitočného nákladu (najmä zvýšením zásoby paliva). Prvé prototypy vzlietli v roku 1942, potom ihneď začala sériová výroba a na jeseň sa lietadlá zapojili do bojovej činnosti. Na prelome rokov 1942 a 1943 bola stíhačka ďalej zdokonalená. Bol inštalovaný nový protitankový kanón 11-P-37 kalibru 37 mm, čo si vyžiadalo posunutie kabíny Jaku-9 o 0,4 m dozadu. Neskôr sa montovali aj iné zbrane kalibru, napríklad dvadsať-milimetrový kanón MPS-20, dvadsaťtri-milimetrový MP-23-VV či len veľkokalibrový guľomet UBS. Montážou protitankových kanónov s protipancierovým strelivom vznikli varianty pod označením Jak-9T. Pri type Jak-9K bol experimentálne zabudovaný kanón kalibru 57 mm. Naopak, v roku 1944 bol do stíhačky inštalovaný protitankový kanón kalibru 45 mm. Medzi mnohými verziami boli aj stíhacie bombardéry Jak-9L a Jak-9B, vyzbrojené len guľometmi, pričom do trupu bola umiestnená bombovnica, v ktorej mohlo byť zavesených až 400 kg bômb (maximálne buď štyri 100 kg bomby FAB-100, alebo až 128 kusov kumulatívnych PT bombičiek PTAB).

Bojové nasadenie

Stíhacie lietadlá Jak-9 prvýkrát zasiahli do vzdušných súbojov nad stalingradským frontom na jeseň 1942. Pre Nemcov sa tento stroj stal veľmi nepríjemným prekvapením. Jaky-9 prevyšovali v rýchlosti vo vodorovnom lete nové nemecké stíhačky Messerschmitt Bf 109G, vo výškach do 4 000 m, o 10 až 30 km/h. Od 6 000 m vyššie boli sovietske stroje síce o 40 až 60 km/h pomalšie, ale boje na sovietskom fronte sa viedli v podstatne nižších hladinách, kde sa mohla prevaha Jakov-9 uplatniť lepšie. Jak-9 sa vyznačoval aj vyššou rýchlosťou vo vertikálnom manévri, resp. stúpavosti. Do výšky 5 000 metrov vystúpal za 4 minúty a 54 sekúnd, zatiaľ čo Bf 109G-2 k tomu potreboval 5 minút a 18 sekúnd. Typ Jak-9 bol veľmi všestranný, používal sa ako stíhacie, diaľkové stíhacie a prepadové lietadlo, vo verzii Jak-9B slúžil dokonca aj ako stíhací bombardér, ktorý sa používal pre boj s tankmi. V júli 1943 zaradil do svojej výzbroje 12. gardový stíhací pluk protivzdušnej obrany Moskvy výškový stíhací variant Jak-9PD. Celková produkcia piatich kusov bola vyvinutá z prototypu I-28, ktorý poháňal motor Klimov VK-105PD s dvojstupňovým kompresorom. V roku 1944 bol uvedený typ Jak-9DD s palivovými nádržami zväčšenými na 850 litrov, čo dovolilo podnikať sprievodné lety dlhé 2 000 až 2 200 km. Bolo to využívané, napr. pri sprievode amerických diaľkových bombardovacích lietadiel B-17 a B-24, ktoré si pri medzipristátí dopĺňali palivo na základni vybudovanej pri Poltave na Ukrajine. Použitie Jakov-9 však druhou svetovou vojnou ešte neskončilo, tento typ sa zúčastnil aj bojov v kórejskej vojne.
Celkovo bolo vyrobených vyše 16 700 lietadiel typu Jak-9.

Technický popis

Jakovlev Jak-9 bol jednomiestny jednomotorový stíhací dolnoplošník zmiešanej konštrukcie, vybavený zadným zaťahovacím podvozkom.
Coinches

Poloha

Obec má rozlohu 5,69 km². Najvyšší bod je položený 720 m n. m. a najnižší bod 366 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 346 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Predstih zapaľovania

Predstih zapaľovania alebo predstih zážihu je regulačný parameter zážihových motorov, ktorý určuje okamih zapálenia (zážihu) zmesi. Udáva sa v stupňoch otočenia kľukového hriadeľa voči jeho polohe, keď je piest valca v ktorom zapaľovanie prebehne v hornej úvrati. Kladná hodnota znamená, že zapálenie nastane ešte pred hornou úvraťou t.j. pri pohybe piesta nahor a stláčaní zmesi vo valci. Predstih zapaľovania má výrazný vplyv na priebeh spaľovania a tým aj na výkon a mernú spotrebu paliva.

Potreba predstihu zapaľovania

Požiadavka na zapálenie s predstihom vyplýva z kinetiky priebehu spaľovania. Spaľovanie postupuje reťazovou reakciou, s progresívnym rozvojom rýchlosti reakcie. Na začiatku spaľovania, kým ešte nezreagovalo dostatočné množstvo molekúl paliva a vzduchu sa priebeh neprejaví nárastom tlaku vo valci. Táto fáza sa nazýva prieťah zapálenia a jej trvanie je kompenzované predstihom zapaľovania. Rýchlosť spaľovania nezávisí od otáčok motora. Závisí od nich uhol, o ktorý sa za čas predstihu zapaľovania otočí kľukový hriadeľ. Preto musí predstih zapaľovania s narastajúcimi otáčkami narastať.

Vplyv predstihu zapaľovania

Veľkosť predstihu zapaľovania pri danom prieťahu zapálenia výrazne vplýva na priebeh tlakov a teplôt vo valci. Pri nízkom predstihu zapaľovania sa spaľovanie začne rozvíjať až pri pohybe piesta nadol, čím sa dosiahnu nižšie tlaky a teploty vo valci. Nárast tlaku, ktorý vyvolá rozpínanie zohriatych spalín je zmenšovaný zväčšovaním objemu spaľovacieho priestoru nad piestom. To má za následok menšiu plochu indikátorového diagramu, menšiu účinnosť spaľovania, viac tepla odvedeného do výfuku, menší výkon a vyššiu mernú spotrebu paliva. Naopak, pri vysokom predstihu zapaľovania môže dôjsť k prudkému rozvoju reakcie s vysokým nárastom tlakov a teplôt ešte v čase, keď je spaľovací priestor príliš malý. To môže mať za následok až detonačné spaľovanie, ktoré opäť nepriaznivo znižuje výkon a mernú spotrebu a má aj nepriaznivý vplyv na životnosť motora a zvyšuje hluk spaľovania.
Pre každý prevádzkový režim motora existuje optimálny uhol predstihu zapaľovania. Pri tomto nastavení je zároveň najnižšia merná spotreba paliva a najvyšší výkon motora.

Regulácia predstihu zapaľovania

O reguláciu predstihu zapaľovania sa stará buď samostatný systém zapaľovania alebo v modernejších motoroch riadiaca jednotka motora. V samostatných starších systémoch bola regulácia mechanická, alebo mechanicko-pneumatická a zabezpečoval ju priamo rozdeľovač. V elektronických systémoch už správny okamih zapaľovania určuje mikroprocesor na základe tzv. riadiacich máp.
Molarita

Molarita (lat.) je v chémii vyjadrenie koncentrácie počtom mólov (grammolekúl) danej zložky v 1 l roztoku. Je to molárna koncentrácia.
Pontvallain (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,88 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 706 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chilly-sur-Salins

Poloha

Obec má rozlohu 11,94 km². Najvyšší bod je položený 695 m n. m. a najnižší bod 573 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Borovica

Vzhľad

Korene majú väčšinou hlavný kolový koreň, ktorý sa vetví na mnoho postranných koreňov.
Vek borovíc býva rôzny podľa druhov, najstarší nielen medzi borovicami, ale aj medzi všetkými žijúcimi organizmami je borovica ostitá (Pinus aristata subsp. longaeva, ktorej dosiaľ žijúce exempláre sú staré takmer 5 000 rokov.
Ihlice borovíc vyrastajú z blanitej pošvy vo zväzočkoch po 2 - 5 a sú rôznej dĺžky (podľa druhu), od 2-3 cm (Pinus banksiana) až po 35 cm (Pinus engelmannii). 
Semená sú opatrené krídlami (najčastejšie), alebo sú bezkrídle (oriešky). Klíčia väčšinou toho istého roku, pri niektorých druhoch (oriešky) však priliehajú.
Borovicové šišky rastú nepravidelne (hore aj dole).

Systematika

Rod sa delí na 2-3 ďalšie podrody: Pinus (tzv. tvrdé borovice), Strobus (tzv. mäkké borovice). Niektorí (napr. Angličan Michael Frankis) udávajú ešte veľmi sporný podrod Ducampopinus. Tento podrod vyčlenil v 70. rokoch Kanaďan Pierre Landry, ale všetky doterajšie molekulárne genetické štúdie fylogenézy borovíc potvrdili iba podrody Pinus) a Strobus.
Moravianska venuša

Moravianska venuša je venuša z mamutoviny, vyrezaná v období gravettienskej kultúry, asi okolo r. 22 800 pred Kristom. Vyoral ju roľník Štefan Hulman-Petrech pred rokom 1930 na otvorenom táborisku lovcov mamutov v Moravanoch nad Váhom, v polohe Podkovica, pri Piešťanoch. Bohaté archeologické nálezy v oblasti náleziska dokumentujú trvalejší pobyt lovcov mamutov (praľudí).

Charakteristika

Moravianska venuša je výrazná plastika ženy (torzo), vyrezaná z mamutieho kla. Jej vek sa odhaduje na 22 860 (±400) rokov. Má zvýraznené prsia a panvu, hlavné pohlavné znaky, ktoré predstavujú symboly pre zachovanie ľudského rodu. Symbolu ženy, s jej významným poslaním v spoločnosti, poslaním darkyne života. Nález sa zrejme cez viacerých nemeckých zberateľov dostal ku nemeckému archeológovi, profesorovi Lotharovi Zotzovi, ktorý vykonával archeologický výskum v Moravanoch nad Váhom v rokoch 1941 a 1943. S ním sa Moravianska venuša cez Prahu dostala do Nemecka, neskôr bol v Musée de l'Homme (Múzeum človeka) v Paríži vystavený jej odliatok. Na Slovensko sa tento exponát vrátil 16. mája 1967 zásluhou slovenského archeológa Juraja Bártu.
Lázně Darkov

Dejiny

Darkovské kúpele boli založené v polovici 19. storočia vďaka nálezom prameňov treťohornej reliktnej silne mineralizovanej jódobrómovej soľanky. Táto liečivá voda, ktorá sa využíva na liečivé kúpele, má blahodárne účinky na pohybový aparát. Nález urobil na svojich pozemkoch barón Georg Bees z Chrastiny pri pokusných vrtoch v uhoľných slojoch. V miestach dnešného kúpeľného parku začali po roku 1866 vyrastať prvé kúpeľné domy. Z tejto doby pochádza aj dodnes zachovaný secesný Spoločenský dom. Zároveň bola Darkovská soľ distribuovaná do celej Európy. Na začiatku 20. storočia potom boli vybudované moderné kúpele a väčšina funkcionalistických liečebných domov slúži svojmu účelu dodnes.
V 70. rokoch 20. storočia došlo k výraznej modernizácii kúpeľov vybudovaním moderného rehabilitačného sanatória na opačnom konci Karvinej. V tej dobe už boli kúpele vyhľadávané nielen doma, ale aj početnou zahraničnou klientelou. Význam pôvodných darkovských kúpeľov tým však upadol.
Pôvodná prímestská časť Darkov bola značne poškodená z dôvodu ťažby uhlia a s tým spojeným poddolovaním tejto lokality. Z pôvodného Darkova zostali iba staré kúpele, kúpeľný park a niekoľko domov na pravom brehu rieky Olše. V tejto časti Darkova nebola zatiaľ ťažba povolená. V podkopávanej časti, ktorá sa nachádza za riekou, sú dnes už iba početné záhradkárskej kolónie a niekoľko málo domov. Významnou pamiatkou je Most Sokolovských hrdinov cez rieku Olšu z roku 1925, architektonický skvost, teraz rekonštruovaný.

Doprava

V Darkove sa nachádza železničná zastávka na trati 320 Karviná-Darkov. Výpravná budova z roku 1963 bola po roku 2000 zbúraná. Dnes už väčšina vlakov touto zastávkou prechádza, zastavujú tu len niektoré osobné vlaky. Avšak objekt pôvodnej železničnej zastávky Karviná-Darkov kúpele v roku 1963 zrušenej Miestnej železnice Petrovice - Karviná stále stojí. Darkov obsluhovali dve pravidelné linky MHD mesta Karviná. Linka 516, ktorá vychádzala zo zastávky Karviná, Fryštát, autobusová stanica, prechádza cez poddolovanú časť Darkova a pokračovala ďalej do konečnej Karviná, Doly, Barbora (zrušená pre nízke využívanie). Linka číslo 517, ktorá tiež vychádza z autobusovej stanice a končí v zastávke Karviná, Darkov, kúpele, funguje doteraz. Ďalej je možné sa do kúpeľov dostať linkovými spojmi, ktoré zastavujú na zastávke Karviná, Darkov, pomocný závod.
Szemerédiho veta

Szemerédiho veta hovorí, že každá podmožina prirodzených čísel s kladnou hornou asymptotickou hustotou obsahuje konečné aritmetické postupnosti lubobovolnej dĺžky. Szemerédiho veta zovšeobecnuje van der Waerdenovu vetu.
Edward Teller

Životopis

Edward Teller sa narodil v Rakúsko-Uhorsku. Jeho otec, Miksa Teller, bol právnik, pochádzajúci z Nových Zámkov. Keď bol Edward malý, hovoril veľmi pomaly a jeho starý otec upozorňoval dokonca na to, že môže byť retardovaný. Teller zmaturoval v Maďarsku. Zaujímala ho najmä matematika, ale keďže otec mu kvôli lepšej možnosti zárobku odporučil štúdium chémie, zapísal sa Teller na Budapeštiansku technickú univerzitu. 2. januára roku 1926 Teller opustil Maďarsko kvôli Horthyho režimu a kvôli zákonu Numerus clausus.
V Karlsruhe najprv študoval matematiku a chémiu. Roku 1927 tu mal prednášku profesor Mark Hermann o kvantovej mechanike ako o základe chémie. Tellera zaujala daná problematika a tak začal študovať fyziku. Na jar roku 1928 sa už učil fyziku v Mníchove pod dohľadom   Arnolda Sommerfelda. V tom istom roku prišiel Teller o časť nohy pri dopravnej nehode električky. Od tej doby mal namiesto chodidla protézu a kríval až do konca života.  Na jeseň roku 1928 odchádza študovať do Lipska, kde bol jeho profesorom Werner Heisenberg. V roku 1930 tu získal doktorát z fyziky. V tom istom roku sa Teller spriatelil aj s ruskými fyzikmi Gergom Gamowom a s Levom Landauom, ktorí boli v tom čase v západnej Európe.
Teller sa neskôr zaoberal molekulárnou spektroskopiou. V tejto oblasti je jeho najznámejším objavom Jahn-Tellerov efekt (1937). Potom pracoval dva roky v Göttingene, kde sa stal asistentom neskoršieho nositeľa Nobelovej ceny, Jamesa Francka. Teller opustil Nemecko v roku 1933 a na krátku dobu odchádza do Anglicka a potom odchádza na rok do Kodane, kde pracoval pod vedením Nielsa Bohra. Roku 1933 sa oženil s „Mici“ (Mária Harkányi).
Neskôr Tellera pozýva do USA George Gamow. V roku 1938 tu spolu vypracovali teoretické základy termonukleárnych fúzií. Roku 1941 sa Teller stáva občanom USA.
Dameas z Krotónu

Dameas (starogr. Δαμέας) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
Dameas, sochár z Krotónu, tvoril v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Antický cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom sochy svojho rodáka Milóna, šesťnásobného olympijského víťaza v zápasení, umiestnenej v Olympii.
Milón, syn Diotimov, víťazil v Olympii medzi rokmi 532 až 516 pred Kr. Počas archeologických vykopávok v Olympii sa východne od ruín buleutérionu (radnice) našiel okrúhly podstavec z tmavého vápenca, ktorý bol pravdepodobne podstavcom sochy Milóna. Jeho poškodený archaický nápis je iba fragmentálne čitateľný.
Katarína Hasprová

Zo života

Narodila sa v rodine režiséra Pavla Haspru a herečky Sone Valentovej. Študovala na Janáčkovej akadémii muzických umení v Brne, odbor muzikál. Už počas štúdia účinkovala v muzikáli A. L. Webbera a T. Ricea Jozef a jeho zázračný farebný plášť v divadle Nová scéna v Bratislave, kde pod réžijným vedením Jozefa Bednárika stvárnila hlavnú ženskú rolu rozprávačky.
Po absolvovaní JAMU odišla do Prahy, kde stvárnila dvojrolu kňažny Adriany a Sandry v muzikáli Drakula. Potom prišla úloha Anity v klasickom muzikáli West Side Story v Brne a hlavná ženská úloha v rockovom muzikáli Vlasy, opäť v Prahe. V roku 1997 víťazstvom na medzinárodnom festivale populárnej piesne Bratislavská lýra odštartovala svoju sólovú spevácku kariéru. Okrem Zlatej lýry získala s piesňou J. Lehotského a K. Peteraja Jedno zbohom aj cenu novinárov. Na základe tohto víťazstva reprezentovala Slovensko v roku 1998 na prestížnej súťaži Eurovízie v Birminghame s piesňou „Modlitba“. V roku 1999 vyšiel jej prvý sólový album pod názvom Katarína Hasprová. Popritom naďalej účinkuje v muzikáloch ako: Kráľ Dávid (hlavná úloha kráľovny Betsabé), Pomáda (úloha Rizzo), Cigáni idú do neba (hlavná úloha cigánky Rady), aj v slávnej Bernsteinovej Omši. V roku 2002 vydala v poradí druhý sólový albumu s názvom Chvíľu so mnou leť.
V jubilejnom 25. ročníku udeľovania českých cen Thálie získala cenu Thálie za postavu pani Danversovej v muzikáli Rebecca, ktorý mal premiéru 9. marca 2017 v ostravskom Národnom divadle moravskosliezskom.
La Bastide-du-Salat

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 464 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Châtelaine

Poloha

Obec má rozlohu 13,17 km². Najvyšší bod je položený 633 m n. m. a najnižší bod 470 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Delenie nulou

Delenie nulou je také delenie, pri ktorom je deliteľ nula. Môže byť zapísané  . Nula je jediné reálne číslo, ktorým sa nedá deliť.

Dôvody, prečo sa nedá deliť nulou

Delenie je operácia, pri ktorej odčítame deliteľ od delenca, kým nedostaneme číslo 0 a číslo, ktoré je rovné počtu, koľko krát sme ho odčítali, sa nazýva podiel (je  ) máme   , preto je podiel 4. 
Takže pri  to je . Týmto spôsobom sa ale nikdy nedostaneme k nule. Preto Bháskara II. povedal, že . Pri tejto definícii môže dôjsť k paradoxom.
Napr. , čo by po odstránení zlomkov bolo . To je nezmysel.
Snemovňa ľudu Federálneho zhromaždenia

Snemovňa ľudu Federálneho zhromaždenia (SĽ FZ) (čes. Sněmovna lidu Federálního shromáždění (SL FS)) bola jedna z dvoch rovnoprávnych komôr parlamentu ČSSR, po nežnej revolúcii následne ČSFR, Federálneho zhromaždenia. Snemovňa mala 200 kresiel, do ktorých sa volilo v celej ČSSR, respektíve ČSFR priamou voľbou na päťročné funkčné obdobie. Pretože voľbou v celej federálnej republike bolo zvolených viac Čechov, bolo prijaté v zákone o federalizáciu opatrenie proti majorizácii českých poslancov (druhá komora Snemovne národov bola volená paritne z polovice z Česka a z polovice zo Slovenska). Snemovňa bola uznášaniaschopná pri účasti aspoň nadpolovičnej väčšiny poslancov.
Nicolas Ager

Život

Nicolas Ager študoval v Bazileji, promoval v Štrasburgu, kde od roku 1618 pôsobil ako profesor medicíny a botaniky. Okrem iného sa zaoberal zoofytmi, otázkami výživy a psychickými chorobami. Je po ňom pomenovaná Paederota ageria.
Thoas (syn Andraimóna)

Thoas (iné názvy: Thoás, Toas, Toás; (starogr. Θόας – Thoas/iný prepis: Thoás; lat. Thoas) je v gréckej mytológii syn Andraimóna z Kalydónu a jeho manželky Gorgy.
Thoas, syn Andraimóna a Gorgy, bol jedným z nápadníkov krásnej Heleny a po jej únose trójskym princom Paridom účastníkom trójskej vojny. Z Aitólie k brehom Tróje priviedol až štyridsať lodí, čo bol jeden z najväčších kontingentov achájskeho loďstva.(podľa Hygina ich bolo len pätnásť)
Thoas patril medzi najstatočneších achájskych bojovníkov, čo prišli bojovať pod velením mykénskeho kráľa Agamemnóna pod hradby Tróje. V bojoch zabil dvoch významných trójskych bojovníkov. V Homérom epose Iliada sa uvádza, že bol jedným z deviatich dobrovoľníkov, ktorí prijali výzvu trójskeho princa Hektora, najsilnejšieho a najudatnejšieho bojovníka z celého trójskeho vojska, na súboj muža proti mužovi. Lós však padol na Aianta. V súboji sa potom Aias i Hektor ukázali ako rovnocenní súperi, preto na výzvu heroldov zápas prerušili.
Keď sa neskôr Hektor prebojoval až k achájskym lodiam, bol to práve Thoas, ktorého príhovor vniesol do achájskeho vojska bojového ducha. V závere vojny aj on patril medzi vybraných bojovníkov, ktorí sa v trójskom koni dostali za hradby Tróje a dobyli hrad kráľa Priama.
Podľa antického autora Pausania si Thoas odniesol z Tróje bronzovú sochu, ktorá potom stála v chráme bohyne Atény v Amfisse.
Droba (hornina)

Zloženie

Droby sú považované za textúrne nezrelé horniny. Sú nevytriedené, bežné sú slabo opracované zrná a obsahujú často i zrná obliakov (nad 2 mm v priemere). Piesčité zrná väčšinou tvoria živce (plagioklasy aj ortoklasy), kremeň, muskovit a litické (horninové) úlomky. Horninové úlomky najčastejšie predstavujú rohovce, kryštalické bridlice alebo fragmenty metamorfovaných či vyvretých hornín. Základná hmota, ktorej tvorí 15 – 75% horniny tvoria ílové minerály alebo kremitá, zriedkavo i vápnitá či železitá hmota. Akcesórie často tvorí pyrit, granáty, biotit, chlorit, turmalíny, epidot, apatit, hornblend alebo augit. Hornina má sivú, hnedú, čiernu až žltkastú farbu.
Ak niektorý z minerálov tvorí 5 – 10 % všetkých piesčitých zŕn, môže byť jeho názov použitý ako prídavné meno pred slovom droba (napr. muskovitická droba, muskoviticko-kremitá droba atď.).

Vznik

Droby najčastejšie vznikajú v morskom prostredí. Tvoria podstatnú časť turbiditov, kde sa striedajú s ílovcami a bridlicami. Niekedy asociujú aj s čiernymi bridlicami. Turbiditné prúdy prinášajú z šelfu pri silných búrkach alebo zemetraseniach rôznorodý materiál – piesok, silt, íl ale aj štrk. Všetok tento siliciklastický materiál môže tvoriť droby. Droby sa usadzujú vo vzdialenejších častiach turbiditných vejárov, často v nich pozorovať gradačné zvrstvenie, ojedinele aj schránky plytkovodných organizmov, ktoré turbiditný prúd strhol z okraja šelfu.
Droby sú časté v oblastiach vulkanických oblúkov, alebo území kde zvetrávajú bázické vulkanity. Časté sú na aktívnych kontinentálnych okrajoch (predoblúkové, vnútrooblúkové aj zaoblúkové panvy). Zvetrávaním bázických hornín vznikajú horniny s prevahou ílov, takéto droby potom obsahujú iba nepatrnú prímes kremeňa.

Výskyt

Na Slovensku sú časté v karbónskych horninách gemerika, veporika aj hronika. Bežné sú tiež v paleogénnych sedimentoch flyšového pásma.
V Česku sú známe z proterozoických sedimentov barrandienu alebo na Morave a Sliezsku z hornín spodného karbónu tzv. kulmskej fácie. Známe sú i z Alpskej Grauwackenzone.
Rozšírené sú napr. aj vo Walese a na juhu Škótska, v Longfordskom masíve v Írsku a Lake District v Anglicku.
Poslanecký sľub

Poslanecký sľub je sľub, ktorý skladajú noví poslanci pri preberaní poslaneckého mandátu spravidla na prvej povolebnej schôdzi parlamentu (na Slovensku NR SR)
Young Americans (album)

Reedície

Album bol vydaný v dvoch reedíciách na CD, prvýkrát v roku 1991 americkým vydavateľstvom Rykodisc a obsahoval tri ďalšie bonusové skladby. Druhýkrát vydala album spoločnosť EMI v roku 1999. Táto edícia bola digitálne remastrovaná a neobsahovala žiadne bonusové skladby. Tretia edícia bola naplánovaná najprv k 30. výročiu albumu v roku 2005, neskôr bolo jej vydanie presunuté na rok 2006 a momentálne je projekt odložený na neurčito.
Juhoafrické národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa juhoafrické družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz. Ani z troch kontinentálnych majstrovstiev, ani z africkej kvalifikácie v roku 2012 , keď najprv prešlo v 2. kole cez Zimbabwe, potom však v 3. kole nestačilo na Líbyu.
Juhoafrické družstvo sa zúčastnilo svojich prvých majstrovstiev Afriky v roku 2000 v Egypte. Dosiahlo na nich svoje najlepšie umiestnenie, i keď skončilo v jedinej skupine posledné. V roku 2004 sa nehral turnajovo, ale podujatie bolo hrané na vyraďovacie súboje. Južná Afrika skončila už v prvom kole, keď nestačila na favorizované družstvo Egyptu. V roku 2008 sa africký šampionát konal v Líbyi. Južná Afrika v základnej skupine zdolala iba Zambiu, ale v skupine skončila posledná a celkovo na turnaji na delenom 9. mieste. O osem rokov neskôr organizovala africký turnaj práve Južná Afrika a domáce družstvo na ňom skončilo po jednom víťazstve v základnej skupine so Zambiou siedme.
Antické významové univerzum

Antické významové univerzum je súhrn všetkých významových útvarov a významových procesov prebiehajúcich v antike.