google/wiki40b huggingface dataset:
Frézovačka

Frézovačka (frézka) je obrábací stroj, ktorý obrába povrch obrobku pomocou rotujúceho rezného nástroja - frézy. Proces odoberania triesky z obrobku pomocou frézy sa nazýva frézovanie. Nástroj sa môže pohybovať horizontálne i vertikálne a obrába materiál upevnený na pracovnej ploche. Pracovná plocha je pohyblivá, pri obrábaní sa však môže pohybovať zároveň iba jedným smerom.
Frézová hlava sa väčšinou otáča okolo Z-osi (zvislej). Pri deliacej fréze je hlava vodorovná a priečne na jej os sa pohybuje predmet, ktorý sa frézuje (tzv. obrobok). Tento typ je v súčasnosti v priemysle málo používaný.
Pri malých obrobkoch sa spravidla pohybuje len obrobok v osiach x a y a hlava v osi z. Ďalšia možnosť je lineárno-radiálny pohyb hlavy. Pri veľkých obrobkoch je obrobok upnutý a hlava sa pohybuje vo všetkých troch osiach. Frézová hlava sa pri zložitejších frézovačkách môže aj nakláňať od zvislej osi.
Pohyb hlavy vzhľadom na obrobok sa pri malých frézovačkách riadi ručne. Pri veľkých pohyb zabezpečujú elektromotory riadené elektromechanicky, alebo servopohonami s krokovými motormi riadené numericky (CNC).

História frézovačiek

Prvý frézovací prístroj vznikol pravdepodobne v roku 1818. Vo svojej dobe však stroj nebol docenený a užívaný vo významnejšej miere.  V praxi sa uplatnila až univerzálna frézovačka z roku 1862, ktorá slúžila predovšetkým na frézovanie skrutkových vrtákov. Mala všetky znaky novodobých frézovačiek, deliaci prístroj a otočný stôl.
Miro Jaroš

Zo života

Detstvo prežil v Tepličke nad Váhom. Po skončení strednej školy odišiel do Anglicka, kde viac ako dva roky pracoval a učil sa angličtinu.  Po návrate na Slovensko založil hudobný projekt On the way, neskôr chlapčenskú kapelu R.A.Y.S. Nahrávky sa síce hrali v lokálnych rádiách, nezaujali však vydavateľstvá. 
V roku 2001 odišiel do Izraela s cieľom zarobiť si na vlastný album. Štyri roky prežil v Tel Avive. Zarábal si príležitostným modelingom a stvárnil malú úlohu v izraelskom filme What a wonderful place. Spieval vokály pre tamojších interpretov, vďaka čomu sa zoznámil s producentom Gerrym Vlodavskym. Natočili niekoľko demonahrávok s východným feelingom, projekt ale nedokončili, keďže spevák v roku 2004 opustil Izrael kvôli relácii Slovensko hľadá Superstar. V súťaži skončil šiesty. Finalisti súťaže nahrali úspešný singel "Kým vieš snívať".
V roku 2005 mu vyšiel debutový album Exoterika, ktorý získal platinovú platňu za predaj viac ako 10.000 hudobných nosičov. Nasledujúce albumy Tlaková níž (2008) a Tráva musí rásť (2010) obsahujú single, ktoré sa zaradili medzi najhranejšie slovenské piesne. V roku 2012 vydal spevák výberku svojich najväčších hitov pod názvom Všetko najlepšie a rozhodol sa pre pauzu vo svojej kariére. Otvoril si hudobné vydavateľstvo, pre Dominiku Mirgovú vyprodukoval úspešný album #Nová a začal spolupracovať s nadáciou Kvapka nádeje pre ktorú napísal pesničku Musím mať nádej. Od roku 2013 je tiež autorom detských motivačných knižiek. Hudobne sa Miro vrátil na scénu koncom roka 2014 kedy vydáva svoj piaty štúdiový album s názvom #5 (2014) a tiež detský album Pesničky pre (ne)poslušné deti (2014).
Dářko

Ochrana

Predmetom ochrany sú prirodzené rašelinné ekosystémy prechodového vrchoviska s blatkovými bôrmi a rašelinnými smrečinami a ekosystémmi minerotrofných ostricových a bezkolencových lúk s fragmentami, typmi biotopov a druhmi, pre ktoré bola vyhlásená EVL Dářská rašeliniště psicových trávnikov prechádzajúcich do opukových strání so spoločenstvami širokolistých suchých trávnikov s výskytom vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Neďaleko sa nachádza rybník Velké Dářko.

Popis lokality

Najrozsiahlejšie lesné rašelinisko Českomoravskej vrchoviny typu prechodového vrchoviska, v ktorom
sa ojedinele zachovali rašelinné spoločenstvá s porastom borovice barinnej (Pinus rotundata). Podložie je tvorené glaukonitickými pieskovcami a slieňovcami kriedového výbežku Českej kriedovej tabule, prevrstvenými kvartérnymi piesočnatými a ílovitými pokryvmi. Na plochom rozvodí tu dochádza k bifurkácii vôd do riek Sázavy a Doubravy. Rezervácia zahŕňa časť rašelinného ložiska Padrtiny, s hĺbkou rašelinových
vrstiev až 8,6 m.
Rastlinné spoločenstvá rašeliniska náležia ku zväzu Sphagnion medii, asociácií Pino rotundatae Sphagnetum a Andromeda polifoliae-Sphagnetum magellanici. Lesný porast tvorí rašelinový bôr s významným výskytom borovice barinnej. V drevinnej skladbe je ďalej zastúpená breza plstnatá (Betula pubescens), smrek obyčajný (Picea abies) a borovica lesná (Pinus sylvestris) . Súvislé bylinné poschodie tvoria rašelinníky (Sphagnum sp.), Hojne sa tu vyskytujú typické vrchoviskové druhy rastlín, napospol patriace medzi chránené a ohrozené druhy - andromédka sivolistá (Andromeda polifolia) , kľukva močiarna (Oxycoccus quadripetalus), páperník pošvatý (Eriophorum vaginatum), brusnica barinná (Vaccinium uliginosum) a i. V centrálnej časti sa nachádzajú odvodňovacie priekopy odvádzajúce vodu z rašeliniska, čiastočne oslnené s riedkym trávovitým porastom, plytké do 10 - 15 cm, šírka priekopy 100 cm, spevnené dreveným debnením. Rezervácia prechádza k rybníku Velké Dářko, v ktorého zálive sa nachádzajú rozsiahle porasty steblovky (Glyceria sp.).
Cement (stavebníctvo)

Cement sa vyrába zomletím slinku a sadrovca. Slinok je produktom výpalu zmesi vápencov a ílov pri teplote približne 1450 °C. Jeho chemické zloženie je cca 67 % CaO, 22 % SiO₂, 5 % Al₂O₃, 3 % Fe₂O₃ a 3 % rôznych oxidov. Obsahuje štyri základné fázy a to alit, belit, aluminát a ferrit.
Krištof Bátori

Život

Narodil sa v Sedmohradsku ako syn Štefana VIII. Bátoriho. V roku 1557 ho kráľovná Izabela Jagelovská, manželka uhorského protikráľa Jána Zápoľského, vyslala na dvor francúzskeho kráľa. Okolo roku 1565 bol v službách jej syna, uhorského kráľa Jána Žigmunda Zápoľského a v bitke pri Chuste dosiahol významné víťazstvo nad Turkami. V rokoch 1571 – 1576 bol veliteľom (kapitánom) pevnosti Veľký Varadín. Keď sa v roku 1576 jeho brat Štefan Báthory stal poľským kráľom, nastúpil po ňom ako sedmohradský vojvoda.
Jeho syn Žigmund (1572 – 1613) nastúpil po ňom ako sedmohradský vojvoda, od roku 1599 však túto krajinu vymenil s Rudolfom II. Potom získal majetok v Čechách a zomrel v Prahe. Dcéra Griselda bola treťou manželkou Jána Zamoyského.
Urgons

Poloha

Obec má rozlohu 11,53 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 262 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Forma pohybu hmoty

Forma pohybu hmoty je (najmä v marxizme) druh pohybu hmoty a vzájomného pôsobenia hmoty (materiálnych objektov) (ako základná forma prejavu absolútneho pohybu). Pre každé teleso je príznačných viacero foriem pohybu hmoty.
Abímelech (kráľ Geráry)

Abímelech (synonymá pozri v článku Abímelech) je v Biblii kráľ Geráry, ktorý dal uniesť Abrahámovu ženu Sáru, mysliac si, že je to jeho (Abrahámova) sestra. Vo sne bol upozornený na skutočný stav vecí a varovaný, že zomrie, ak sa jej dotkne; preto ju radšej vrátil Abrahámovi.
Karol Böhm

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a filozofiu a teológiu na univerzite v Göttingene, v Tübingene a Berlíne. Ako profesor pôsobil na rôznych miestach, 1896 profesor filozofie na univerzite v Kluži. Prednášal vybrané filozofické problémy, dejiny filozofie, psychológiu, logiku, estetiku o čom aj publikoval. Bol autor monografických prác, stredoškolských a vysokoškolských učebníc a štúdií. Bol pochovaný v Banskej Bystrici.
Boussens (Francúzsko)

Poloha

Obec má rozlohu 4,33 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 092 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sibyla Mislovičová

Životopis

V rokoch 1978 – 1982 študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (slovenský jazyk – poľský jazyk). Od roku 1983 do 1984 pôsobila ako učiteľka na Základnej škole v Bratislave, Jeremenkova ul.. Od roku 1985 pôsobí ako odborná pracovníčka Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV v Bratislave. Pracuje v oblasti výskumu slovnej zásoby spisovnej slovenčiny, sociolingvistiky a kultúry jazyka.
Aktínium

Vlastnosti

Aktínium je kovový rádioaktívny prvok, v čistom stave striebristej farby. V dôsledku silnej rádioaktivity žiari v tme modrým svetlom. Chemicky sa podobá lantánu, ktorý sa v periodickej tabuľke nachádza nad ním.

Izotopy

V prírode sa vyskytuje ako ²²⁷Ac, okrem toho je známych ďalších 36 izotopov. S polčasom rozpadu cez 21 rokov je izotop ²²⁷Ac zároveň aj najstabilnejší, za ním nasledujú ²²⁵Ac (10 dní) a ²²⁵Ac (29,37 hod). Najmenej stabilný je ²¹⁷Ac, ktorého polčas rozpadu je len 69 nanosekúnd.

Výskyt v prírode a použitie

Aktínum sa v stopových množstvách nachádza v uránových rudách, kde vyniká ako medzičlen rádioaktívneho rozpadu izotopu uránu ²³⁵U. Lepším zdojom aktínia je však neutrónové ožarovanie izotopu ²²⁶Ra v jadrovom reaktore. Aktínium sa používa ako zdroj neutrónov, izotop ²²⁵Ac v medicíne ako zdroj ²¹³Bi, prípadne ako agent v rádio-imunoterapii.
Portes (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 9,44 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 264 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ménil-Gondouin

Poloha

Obec má rozlohu 9,17 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pléxippos (syn Thestia)

Pléxippos (starogr. Πλήξιππος – Pléxippos, lat. Plexippus) je v gréckej mytológii syn aitólskeho kráľa Thestia a jeho manželky Eurythemidy.
Pléxippos sa na pozvanie Meleagra spolu s ďalšími slávnymi gréckymi hrdinami zúčastnil na love kalydónskeho diviaka, ktorého do Kalydónu poslala za trest urazená bohyňa Artemis za to, že jej Meleagrov otec, kalydónsky kráľ Oineus nepriniesol ďakovnú obeť za úrodu. Obrovský diviak potom v krajine ničil úrodu, zabíjal dobytok i ľudí.
Lov pre nesmiernu silu a rýchlosť zvieraťa bol veľmi ťažký a nebezpečný. Bola to však pre hrdinov výzva a každý z nich sa chcel jeho zabitím presláviť. Boj s diviakom trval dlho, mnohí boli pri love zranení a lovec Ankaios dokonca smrteľne zranený, až sa ho nakoniec podarilo zasiahnuť šípom Atalante, jedinej žene, ktorá sa na love zúčastnila. Celého doráňaného ho potom dorazil kopijou Meleagros. Radosť z úspešného lovu bola veľká, ale po chvíli ho prevýšila hádka o tom, že ktorý z nich si zaslúži trofej diviaka. Hádka sa zmenila na bitku, pri ktorej bol Pléxippos Meleagrom zabitý.
Chirols

Poloha

Chirols má rozlohu 6,91 km². Najvyšší bod je položený 969 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Chirols má 259 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Česko-slovenská hokejová liga 1989/1990

Hrací plán

Štartovalo v nej 12 účastníkov. Najprv sa v skupine stretol každý s každým štvorkolovo. Po základnej časti nasledovalo klasické play-off. Poslední dvaja v tabuľke hrali baráž s dvoma družstvami z oboch nižších súťaží 1. českej národnej hokejovej ligy a 1. slovenskej národnej hokejovej ligy. V play-off sa hrali aj zápasy o umiestnenie.

Tragická nehoda Luďka Čajku

Luděk Čajka (* 3. november 1963, Český Těšín, Československo – † 14. február 1990, Košice, Československo) bol československý hokejový obranca.
5. januára 1990 v 32. kole ligového ročníka 1989/1990 narazil 122 sekúnd pred koncom zápasu pri dochádzaní puku hlavou na mantinel a zostal ležať v bezvedomí. Stalo sa to v zápase VSŽ Košice - TJ Zlín (4:3) v súboji s domácim košickým hráčom Antonom Bartánusom, ktorý na zranení neniesol žiadnu vinu. Podľa názoru hlavného rozhodcu zápasu Dušana Skačániho, Čajka pravdepodobne narazil do ryhy v ľade a následkom bol nekoordinovaný pád. Jeho dôsledkom boli fraktúry prvého a druhého krčného stavca s vážnym poškodením miechy. Po 40-tich dňoch dňa 14. februára 1990 v košickej nemocnici svojmu zraneniu podľahol.
Na jeho pamiatku je pomenovaný zlínsky hokejový štadión (Zimní stadion Luďka Čajky). Pod stropom haly taktiež visí dres s Čajkovým menom a číslom 26, ktoré nosil.
Tento incident výrazne ovplyvnil zmenu pravidla o zakázanom uvoľnení.
Hostilianus

Hostilian(us) alebo Gaius Valens Hostilianus Messius Quintus (* † 251) bol rímsky cisár, ktorý vládol roku 251 ako spoluvládca Treboniana Galla. Jeho otcom bol cisár Decius (249 – 251), matkou Herennia Cupressenia Etruscilla. Hostilianus mal staršieho brata Herennia Decia a možno aj sestru (údajnu manželku neskoršieho cisára Volusiana).
Hodnosť Caesara udelil Hostilianovi, ktorého rok a miesto narodenia je neznáme, jeho otec Decius asi v septembri roku 250. Podľa portrétov na minciach bol princ v tom čase pravdepodobne neplnoletý. Po Deciovej smrti v bitke pri Abritte (jún 251) nový cisár Trebonianus Gallus Hostiliana adoptoval a súčasne povýšil na Augusta, mladý panovník však už po niekoľkých mesiacoch zomrel, pravdepodobne na mor, aj keď nemožno vylúčiť ani politickú vraždu.
Shariif Sheekh Axmed

Životopis

Pochádza z klanu Hawiye, podklanu Abgal. Svoje vzdelávanie zahájil v Egypte na Sheikh Sufi Institute - ten bol zlúčený s Al-Azhar University. Od roku 1992 pokračoval na Kordofánskej univerzite v Sudáne v meste Aldalanj v odboroch arabský jazyk a geografia. V roku 1994 bola univerzita premenovaná na "Dalanj University". V rokoch 1994-98 študoval právo na univerzite v meste Tripolis v Líbii.
V roku 1998 sa vrátil späť do Somálska, kde od roku 1991 prebiehala občianska vojna. Vďaka svojmu vzdelaniu sa stal duchovným vodcom súfijskej sekty Idriseeyah v Somálsku.
Pracoval v Mogadiši ako učiteľ arabčiny, zemepisu a religionistiky.
Keď v roku 2003 miestny gang uniesol 12-ročného žiaka a od jeho rodiny žiadal vysoké výkupné, Sharif Sheikh Ahmed sa obrátil na islamské hnutie, aby v spolupráci s obyvateľstvom zriadilo miestny súd podľa šaríje, pričom bol zvolený za jeho predsedu. Súd dosiahol prepustenie chlapca a ďalších unesených, ako aj vrátenie ukradnutých áut. Spojením tohto súdu so štyrmi podobnými inštitúciami v Mogadiši vznikla Únia islamských súdov (Islamic Courts Union, ICU), ktorej sa stal predsedom.
Po porážke armády ICU koncom roka 2006 a ďalších vojenských porážkach odišiel najprv do Kene a potom do Jemenu. Tam odporcovia dočasnej somálskej vlády založili Alianciu pre znovuoslobodenie Somálska (ARS).
V októbri 2008 bola podpísaná dohoda o prímerí. V januári 2009 sa konali prezidentské voľby, v ktorých zvíťazil.
Saint-Germain-le-Châtelet

Poloha

Obec má rozlohu 3,36 km². Najvyšší bod je položený 540 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diaľnica A3 (Chorvátsko)

Diaľnica bratstva a jednoty

Moderná spojnica medzi hlavnými mestami väčšiny juhoslovanských zväzových republík bola naprojektovaná koncom 40. rokov 20. storočia, pričom jej výstavba začala 1. apríla 1948. V tom čase sa budovala ako dvojpruhová cesta a na stavbe sa podieľalo okolo 300 tisíc mladých ľudí a vojakov Juhoslovanskej ľudovej armády. 382 kilometrov novej cesty medzi Belehradom a Záhrebom otvorili 27. júla 1950. V pláne bola i dostavba úsekov do Ľubľany a Skopje, no uprednostnená bola výstavba ciest v najchudobnejšej zväzovej republike Bosna a Hercegovina, čo viedlo ku vzniku tzv. Cestnej aféry. 
Nová cesta síce bola nazývaná ako diaľnica (chorv. Autocesta, resp. srb. Autoput), no v skutočnosti išlo o klasickú dvojpruhovú cestu s úrovňovými križovaniami. Povrch cesty bol rôzny, väčšinou sa používali zmesi betónu, asfaltu, no na niektorých úsekoch sa povrch vozovky vyložil kameňmi.
Diaľnica bratstva a jednotnosti bola pôvodne projektovaná na hustotu dopravy približne 9 tisíc vozidiel za deň a plány počítali aj s prípadným rozšírením na štyri jazdné pruhy. V roku 1971 hustota začala dosahovať kritické hodnoty a začala sa prípava na výstavbu skutočnej diaľnice s dvoma jazdnými pruhmi v každom jazdnom smere. Parlament Chorvátskej socialistickej republiky však zamýšľal aj výstavbu diaľnice do Rijeky a plánovanú komunikáciu do Splitu dokonca pomenoval ako diaľnicu kráľa Tomislava, za čo bol belehradským vedením štátu kritizovaný.

Rozširovanie cesty

Výstavba štvorpruhovej diaľnice začala po prieťahoch až v roku 1977 na úseku záhrebského obchvatu medzi obcami Jankomir a Lučko s dĺžkou 5,85 km. Tento úsek otvorili v roku 1979 a medzitým sa začala i výstavba nadväzujúceho úseku Lučko-Ivanja Reka (22,15 km), ktorý sprejazdnili v roku 1981. Štvorpruhový obchvat hlavného mesta Chorvátska bol tak dokončený len za štyri roky.
V tom istom čase prebiehala i výstavba úseku Ivanja Reka-Lipovljani s dĺžkou 76,52 km, ktorý bol otvorený v roku 1980. O päť rokov neskôr diaľnicu predĺžili o ďalších 35,82 km po obec Okučani, v roku 1986 pribudol 7,5 kilometrový úsek Okučani-Prvča. V rokoch 1988 a 1989 pribudli ešte dva úseky Prvča-Brodski Stupnik (40,56 km) a Brodski Stupnik-Slavonski Brod (8,8 km). O dva roky neskôr, v roku 1991 bol dokončený obchvat mesta Slavonski Brod s dĺžkou 11,4 km.
Ďalšia výstavba bola prerušená z dôvodu vypuknutia etnických nepokojov a vojny v Juhoslávii. V októbri 1991 bola zastavená premávka na úseku Novska-Nova Gradiška a z dôvodu vzniku štátneho útvaru SAO Západné Slavónsko stratila chorvátska vláda s týmto úsekom spojenie. Premávku sa podarilo obnoviť až 21. decembra 1994, no vzhľadom na stále prebiehajúce násilnosti bola jazda po diaľnici nebezpečná až do mája 1995. 
Po skončení vojenského konfliktu bola vykonaná inšpekcia na celom existujúcom úseku diaľnice. Mnohé objekty, vrátane mostov a viaduktov, boli zničené bombardovaním i využívaním komunikácie na presun vojenskej techniky.
Colombier-le-Vieux

Poloha

Colombier-le-Vieux má rozlohu 15,49 km². Najvyšší bod je položený 486 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Colombier-le-Vieux má 641 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Balaur

Opis

Najnápadnejším znakom tohto asi dvojmetrového predátora je prítomnosť dvoch „kosákovitých“ pazúrov na každej jeho dolnej končatine; ostatné dromeosaury mali na každej len jeden. Môže však ísť aj o akúsi patológiu alebo posmrtné ohnutie druhého prsta. Predné končatiny boli pomerne redukované aj keď nie priamo zakrpatené. Zadné končatiny boli silné a slúžili skôr ku skoku ako behu. Je pravdepodobné, že Balaur bol dominantným predátorom svojho ekosystému a lovil živočíchy väčšie ako bol on sám. Nie je však isté, či žil podobne ako jeho mongolský príbuzný Velociraptor v malých svorkách.
Chapeau

Polohopis

Chapeau má rozlohu 33,42 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 239 m n. m.

Obyvateľstvo

Chapeau má 225 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bitka pri Ticine

Bitka pri Ticine bola prvou bitkou, ktorú zviedli v roku 218 pred Kr. Hannibalovi vojaci a rímske vojsko na pôde Itálie počas druhej púnskej vojny.
Keď Hannibal prekročil rieku Rhônu (lat. Rhodanus) a prekonal Alpy, jeho vojsko vstúpilo na pôdu Itálie. Rímsky konzul a vojvodca Publius Cornelius Scipio nestihol zabrániť Hannibalovmu postupu a až pri rieke Ticine, ktorá sa vlieva do rieky Pád, dostihol kartáginské vojsko. Aby sa Rimania dostali k nepriateľovi na dosah, museli vybudovať cez riečku Ticino drevený most, chránený obrannou vežou. Hannibal medzitým získaval do svojho vojska príslušníkov domorodých kmeňov, ktorým sľuboval udelenie občianskych práv v Kartágu, iným sľuboval peniaze, otrokom slobodu.
K boju došlo viacmenej náhodou, keď Hannibal aj Scipio sprevádzaní jazdeckými oddielmi, narazili na seba pri prieskume okolitej krajiny. Scipio postavil do predu vrhačov kopijí a gallských jazdcov, Hannibal v strede umiestnil hispánsku jazdu a na krídlach rozmiestnil numidské oddiely. Bitku začali vrhači kopijí, ktorí znepokojovali jazdecké jednotky. Potom sa zapojili do boja jazdecké a pešie jednotky. Napokon Hannibal vrhol do útoku svoju zálohu numidských bojovníkov.
Rimania náhle začali ustupovať, pretože ich veliteľ, konzul P. Cornelius Scipio bol zranený a obávali sa o jeho osud. Zachránil ho jeho syn, budúci víťaz nad Hannibalom. Spolu s jazdcami, ktorí veliteľa chránili vlastnými telami, ustúpili z bojiska a stiahli sa do svojho tábora.
Zavesená fasáda

Zavesená fasáda je konštrukčný systém ľahkého obvodového plášťa. Oddeľuje vonkajší priestor od vnútorného prostredia. Je pomerne novým systémom uplatňovaným na objektoch modernej výstavby. Podstata systému spočíva v predsadení resp. zavesení pred stropnú konštrukciu objektu.

História

Zavesená fasáda je často spájaná s výškovými budovami. Tento systém sa najprv zrealizoval a naplno uplatnil v USA, neskôr sa rozšíril do ostatných krajín. V roku 1931 bola slovenská odborná verejnosť informovaná o novej konštrukcií v časopise Slovenský Staviteľ. V roku 1931 bola postavená prvá budova so zavesenou konštrukciou v Bratislave.
Guinglange

Poloha

Obec má rozlohu 10,38 km². Najvyšší bod je položený 308 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vendeuil-Caply

Poloha

Obec má rozlohu 10,84 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaucourt-sur-l’Hallue

Poloha

Obec má rozlohu 5,47 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kríza vedy

Kríza vedy je prelom, prechodné štádium medzi dvoma rozlíšiteľnými fázami vývinu vedy. Chápanie krízy vedy závisí od toho, aké kategórie intervenujú v jeho priebehu.
Termin 'kríza' sa v súvislosti s rozvojom vedeckého poznania začína používať v poslednej tretine 19. storočia. W. Dilthey roku 1873 v jednom liste napísal: „…je zvláštne, ako som statil všetku vonkajšiu ctižiadosť, túžbu napísať veľké dielo. Veľká kríza vied a európskej kultúry, v ktorej žijeme, zaujali moju myseľ natoľko, že bude len na úžitok zrieknuť sa každej vonkajšej osobnej ctižiadosti.“
Najprv sa verejne hovorí o kríze základov matematiky, ku koncu storočia sa začína hovoriť o kríze fyziky, biológie a psychológie. Po prvej svetovej vojne sa termín „kríza“ dostáva do názvov prác. Karl Bühler vydal Krízu psychológie (1927), no najznámejšou prácou, ktorá má v názve tento výraz, je Husserlova Kríza európskych vied a transcendentálna fenomenológia (1934 – 1937).
Termín kríza vedy je korelatívny s termínom revolúcia vo vede a práve tak sú korelatívne aj fenomény, ktoré označujú.
Kríza vied má štyri základné dimenzie: metodologickú, gnozeologickú, svetonázorovú a prakticko-sociálnu.

Pozitivizmus

Pozitivizmus vidí zdroje krízy vedy predovšetkým v neadekvátnom určení povahy vedeckej teórie; podľa nich (sc. pozitivistov) teoretické konštrukcie sú vždy hypotetické, možno ich korigovať a odvolať. Skutočným základom a oporou vedy sú výlučne fakty a empiricky konštatovateľné súvislosti.

Husserl

Kríza vedy je podľa Husserla skutočnosť, že sa stala spornou pravá vedeckosť vedy a celý spôsob, ako si vytýčila svoje úlohy a vytvorila pre ne svoju vlastnú metodiku. Kríza vedy spočíva v strate jej životného významu. V našich životných úzkostiach nám veda nemá čo povedať. Zásadne vylučuje práve tie otázky, ktoré sú za našich neblahých časov najpálčivejšími otázkami pre človeka, vydaného najosudnejším prevratom: vylučuje otázky týkajúce sa zmyslu alebo nezmyselnosti celej ľudskej existencie. Veda o čírych telesách nedokáže o subjektoch nič povedať, pretože abstrahuje od akéhokoľvek subjektívna.
Le Favril (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 23,8 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 333 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE