google/wiki40b huggingface dataset:
Martin Štrbák (hokejista)

Klubový hokej

Je odchovancom Prešova, v priebehu ročníka 1994/95 prestúpil do Slovana Bratislava, kde hrával aj ďalšie dva roky. Bol draftovaný v roku 1993 v úvodnom drafte NHL tímom Los Angeles Kings (9. kolo, 224. miesto). Sezónu 1997/98 odohral za HK VTJ Spišská Nová Ves a ďalšiu opäť za Slovan. Pred ročníkom 1999/00 prestúpil do českej hokejovej extraligy. Prvú sezónu pôsobil v klube HC Chemopetrol Litvínov, ďalšiu v klube HC Slovnaft Vsetín, s ktorým získal majstrovský titul. V priebehu nasledujúceho ročníka 2001/02 prestúpil do klubu Lokomotiv Jaroslavľ v ruskej hokejovej superlige, pričom v rozhodujúcom finálovom zápase rozhodol o titule, keď strelil v predĺžení víťazný gól. Počas ďalšej sezóny prestúpil do HPK Hämeenlinna vo fínskej SM-liige.
V nasledujúcej sezóne zaznamenal debut v NHL, za Los Angeles Kings (kde sa stal spoluhráčom krajanov Žigmunda Pálffyho, Jozefa Stümpela a Ľubomíra Višňovského) odohral 5 zápasov, strelil 2 góly, potom ho vedenie poslalo do farmárskeho klubu Manchester Monarchs v AHL. Po 12 odohraných zápasoch bol vymenený do Pittsburghu Penguins, kde sa prebojoval do základnej zostavy a odohral 44 stretnutí.
V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) odohral najskôr 14 zápasov za HC Košice v slovenskej hokejovej extralige, následne ho angažoval CSKA Moskva v ruskej hokejovej superlige. V tomto klube pôsobil ďalšie dva roky, potom prestúpil do ďalšieho ruského mužstva Metallurg Magnitogorsk. Pred sezónou 2008/09 podpísal zmluvu s českým tímom HC Moeller Pardubice.

Reprezentácia

Martin Štrbák reprezentoval Slovensko na deviatich svetových šampionátoch za sebou - MS 2000 (striebro), MS 2001, MS 2002 (zlato), 2003 (bronz), 2004, 2005, 2006, 2007 a 2008, čo je slovenský unikát. Zúčastnil sa aj zimných olympijských hier 2006 v Turíne. Odohral za Slovensko 153 reprezentačných zápasov a dal v nich 13 gólov. Nosí reprezentačný dres s číslom 7.

MS 2005

Na svetovom šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadila slovenská reprezentácia piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine (porazila Bielorusko 2:1, Rusko 3:3 a Rakúsko 8:1), postúpilo Slovensko do ďalších bojov z prvého miesta. V osemfinálovej skupine slovenská reprezentácia prehrala v súboji s Českom (1:5), ďalšie dva zápasy vyhrala (Švajčiarsko 3:1, Kazachstan 3:1). V skupine skončilo Slovensko na treťom mieste za Ruskom a Českom a v štvrťfinále sa stretlo s Kanadou. V dramatickom zápase prehralo 5:4 gólom Joe Thorntona, streleným 4 minúty pred koncom zápasu, a bolo vyradené z bojov o medaily. Martin Štrbák nastúpil vo všetkých siedmich zápasoch Slovenska a získal celkovo 7 bodov za 2 góly (Rakúsku a Česku) a 5 prihrávok na gól.

ZOH 2006

Slovenská reprezentácia dosiahla na ZOH 2006 piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Martin Štrbák odohral všetkých 6 zápasov Slovenska, nebodoval.

Rodina

Martin Štrbák je ženatý a má dvoch synov - Martina a Maxima.
Mandres-les-Roses

Poloha

Obec má rozlohu 3,3 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 415 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Perrigny (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 12,62 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Edward Abramowski

Životopis

V roku 1885 začal študovať prírodné vedy v Krakove, ale o rok neskôr prestúpil na univerzitu v Ženeve, kde študoval filozofiu. Bol aktívny ako novinár a v politike a časom prešiel od marxizmu k anarchizmu.
Od roku 1915 vyučoval psychológiu na varšavskej univerzite a zaoberal sa tiež metafyzikou.
Pancierniček čiernoškvrnný

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (Guyana).
Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky

Štruktúra úradu

Na čele úradu stojí predseda, menovaný Vládou SR. Predsedníčkou úradu je od roku 2002 Ing. Marta Žiaková, CSc. V rokoch 1997-2002 úradu predsedal Miroslav Lipár. Pod predsedom leží organizačne podpredseda a generálny tajomník služobného úradu. Ďalej sa ÚJD SR člení na dve hlavné sekcie - Sekciu dozorných činností a medzinárodných vzťahov (bratislavskú) a Sekciu hodnotenia bezpečnosti a kontrolných činností (trnavskú). V Bratislave sa nachádza tiež osobný úrad, kancelária úradu a niektoré ďalšie organizačné útvary. V roku 2011 viedol 93 pracovníkov, v roku 2017 116.

Činnosť úradu

Úrad jadrového dozoru zastrešuje široké portfólio činností súvisiacich s využívaním jadrovej energie na Slovensku. Ide o legislatívnu a dozornú činnosť, pôsobnosť ako stavený úrad vo veciach výstavby jadrových zariadení či havarijné plánovanie a pripravenosť. V roku 2011 ÚJD SR vykonal 168 inšpekcií, z toho "152 skončilo záznamom a 16 formou protokolu". V roku 2011 boli tiež iniciované dve správne konania proti Slovenským elektrárňam, za nesplnenie podmienok Atómového zákona boli uložené pokuty.
Výkon štátneho dozoru nad jadrovou bezpečnosťou stál v roku 2011 celkom 4,662 mil. €. Za rok 2017 činili skutočné príjmy ÚJD 8,96 milióna €, kým výdavky 8,45 milióna €.

Medzinárodné aktivity

Úrad jadrového dozoru SR zastrešuje odbornú agendu vo viacerých organizáciách so slovenským členstvom. Predovšetkým ide o Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (v rámci Euratomu PS ATO - Pracovná skupina pre atómové otázky); v rámci Európskej komisie ENSREG (Európska skupina na vysokej úrovni pre jadrovú bezpečnosť); MAAE; CTBTO či OECD NEA. Tu experti ÚJD zabezpečujú plnenie záväzkov SR vyplývajúcich z členstva, pravidelne sa zúčastňujú na zasadaniach, na rokovaniach v pracovných skupinách, podávajú národné správy a zabezpečujú misie partnerského posudzovania (IRRS, ARTEMIS). 
ÚJD SR taktiež zabezpečuje plnenie záväzkov vyplývajúcich pre Slovensko z medzinárodných zmluvných dokumentov - predovšetkým Dohovor o jadrovej bezpečnosti, Spoločný dohovor o bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a o bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom a Zmluva o nešírení jadrových zbraní (NPT).
Nonza

Poloha

Obec má rozlohu 8,04 km². Najvyšší bod je položený 841 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Večernica hvízdavá

Rozšírenie a početnosť

Večernica hvízdavá žije v Palearktíde od západnej Afriky po severnú Čínu, na severe od 63. rovnobežky po 30. rovnobežku.

Bionómia

Patrí k menej ohrozeným druhom a žije najmä v nížinách a stredných polohách. Letné úkryty máva v budovách, dutinách stromov a skalných puklinách. Zimuje najmä v jaskyniach alebo pivniciach. Živí sa nočným lietajúcim hmyzom, ktorý loví za letu. Samce žijú počas roka samotársky. Samice sa združujú do veľkých odchovných kolónií, ktoré môžu mať až 1000 jedincov. Samica rodí jedno až dve mláďatá, ktoré dokáže jednoznačne rozoznať.
Caixas

Poloha

Obec má rozlohu 28,11 km². Najvyšší bod je položený 774 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vélye

Poloha

Obec má rozlohu 10,68 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chladiaca veža

Chladiaca veža je zariadenie, inštalované spravidla v tepelných elektrárňach, ale aj v iných priemyselných komplexoch. Slúži k ochladzovaniu použitej chladiacej vody alebo inej kvapaliny na teplotu až 23°C, pre nižšie teploty je potom odporúčaný iný spôsob chladenia. Spravidla ide o veľké komíny, ktoré môžu mať až 100 metrov v priemere.

Princíp činnosti uzavretého systému chladiacej veže s núteným ťahom

Pri tomto spôsobe chladenia sa chladená voda nedostáva do priameho kontaktu s okolitým vzduchom a chladiaci okruh môže byť prevádzkovaný ako tlakovo uzavretý. Zohriata voda je privedená potrubím do zväzku tenkostenných rúr inštalovaných do chladiacej veže (rúry môžu byť oceľové – žiarovo zinkované z vonkajšej strany alebo nerezové). V chladiacich rúrkach je voda ochladená a zvyškovým tlakom odvedená z chladiacej veže. Pre dosiahnutie maximálneho chladiaceho výkonu a čo možno najnižších teplôt ochladenej vody je chladiaca veža opatrená kropiaco-sprchovacím okruhom. Tento okruh tvorí záchytná vaňa, z ktorej čerpadlo čerpá Sprinkler vodu do potrubného rozvodu, kde dôjde k jej rozstreknutiu na rúrkové zväzky, po ktorých voda tečie dole späť do záchytnej vane.Zo stien rúrok sa voda odparuje do prúdiaceho vzduchu, ktorý je do chladiacej veže nasávaný axiálnym ventilátorom. Vzduch potom prúdi cez ventilátor preč z chladiacej veže. Uvedeným spôsobom je možné ochladiť chladenú vodu pod teplotu okolitého prostredia (pri teplote vzduchu okolitého prostredia 30 °C – 32 °C je dosiahnuteľná teplota ochladenej vody 23 °C – 25 °C).
Nové Zlatovce

Charakter mestskej časti

Nové Zlatovce tvoria najmä priemyselné areály a prevádzky. V bytovej otázke prevláda individuálna rodinná zástavba, jediným sídliskom je Kvetná na severovýchodnom okraji mestskej časti. Na juhu je mestská časť ohraničená Váhom, popri ktorom vedie ochranná hrádza často využívaná na šport (súčasťou je aj bežecká trať) a dopravu pre peších a cyklistov do iných častí mesta.

Politika

Keďže Trenčín nemá miestne úrady, ako Košice a Bratislava, spadá mestská časť pod Výbor mestskej časti Západ, ktorá má v mestskom zastupiteľstve 4 poslancov.

Priemysel

V mestskej časti sídli mnoho podnikov a závodov, ktoré sú umiestnené v bývalých podnikoch ako napríklad OZETA, KARA a pod.
Depo má na Zlatovskej ulici SAD Trenčín, ktorá zabezpečuje MHD v Trenčíne a Novom Meste nad Váhom a taktiež prímestskú a diaľkovú dopravu v Trenčianskom kraji.

Doprava

Dopravu v mestskej časti zabezpečuje prieťah štátnej cesty I/61, diaľničný privádzač z D1, ktorý pokračuje po západnom okraji mestskej časti ako juhovýchodný obchvat mesta Trenčín a miestne komunikácie. Sieť liniek MHD je pomerne rozvinutá, časť obsahujú linky 5, 6, 7, 13, 17, 27 a 31.

Občianska vybavenosť

V Nových Zlatovciach je dobrá občianska vybavenosť, nachádza sa tu obchodné stredisko ("Úspech"), zdravotné strediská, pobočky bánk, predajne odevov, obuvi, kvetinárstva, potravinové predajne, zelovoc, cukráreň a mnohé iné služby. Sídlo tu má aj OO PZ a Kriminálna polícia Trenčín.
Aloa pravá

Účinné látky

Jednou z hlavných účinných látok je polysacharid acemanán. Táto substancia pri vnútornom užití aktivuje imunitný systém, chráni bunkové membrány a pôsobí antibakteriálne, antivirálne a antimykoticky. Používa sa aj v zubnom lekárstve ako lepidlo na zubné náhrady. Okrem toho aloa obsahuje vápnik, horčík, zinok, selén, vitamíny a aminokyseliny. Celkovo obsahuje viac ako 200 farmakologicky významných látok.
Cazevieille

Poloha

Obec má rozlohu 16,21 km². Najvyšší bod je položený 641 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Parler

Peter Parler alebo po česky Petr Parléř (* 1332 alebo 1333, Kolín nad Rýnom alebo Švábsky Gmünd – † 13. júl 1399, Praha) bol architekt, staviteľ, kamenár, sochár a rezbár švábskeho pôvodu (Nemecko) pôsobiaci v Česku; najvýznamnejší predstaviteľ rodiny Parlerovcov.

Pôsobenie v Prahe

V roku 1356 ho povolal Karol IV. do Prahy, aby po smrti Mateja z Arrasu pokračoval v stavbe katedrály sv. Víta. Pôvodné plány prepracoval, postavil chór katedrály, ktorú preklenul krížovou klenbou, kaplnku sv. Václava, sakristiu a vežu. Po jeho smrti viedol stavbu jeho syn Ján. Okrem katedrály projektoval a podieľal sa na stavbe ďalších pamiatok. Bol to predovšetkým kamenný most cez Vltavu (neskôr nazvaný Karolov most), Staromestská mostná veža a kaplnka Všetkých svätých na Pražskom hrade; mimo Prahy potom Kostol svätého Bartolomeja v Kolíne a Chrám svätej Barbory v Kutnej Hore.

Stavebná huta

Parler stál na čele významnej pražskej stavebnej hute, ktorú založil Matej z Arrasu. O jej ďalší rozvoj sa zaslúžili jeho potomkovia. Huta pôsobila v celom Česku a zanikla v období husitských vojen.
Mirabeau (Vaucluse)

Poloha

Obec má rozlohu 31,66 km². Najvyšší bod je položený 628 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue de la Victoire

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Rue Lafayette a končí pri Rue Joubert. Je orientovaná od východu na západ.

Dejiny

Ulica sa pôvodne nazývala Rue Chantereine (Spievajúcich žiab), pretože oblasť bola močaristá a bolo tu veľa žiab (rainette z latinského rana), ktoré kvákali. Svoj dnešný názov Rue de la Victoire prvý raz získala po Napoleonovom egyptskom ťažení, lebo generál Bonaparte mal v ulici palác, a menovala sa tak do roku 1816. Opätovne svoj názov ulice získala v roku 1833.
Jakub Moller

Životopis

Študoval v Banskej Bystrici a na univerzite v Prahe, 1557 bakalár. Roku 1550 rektor evanjelickej školy v Spišskej Belej, po 1557 prednášal filozofiu na univerzite v Prahe, neskôr sa usadil v Ústí nad Labem, kde pôsobil ako rektor. Mešťan, člen  mestskej rady. Prekladal z latinčiny.
Saint-Léger-du-Ventoux

Poloha

Obec má rozlohu 19,29 km². Najvyšší bod je položený 1 901 m n. m. a najnižší bod 355 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 31 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anglická literatúra

Anglická literatúra je súčasť anglickej kultúry; najstaršími pamiatkami anglickej literatúry sú eposy z obdobia 407-1066 ('Beowulf' zo 7. stor. v starej angličtine).
Pozemný hokej na Stredoamerických a karibských hrách

Pozemný hokej na Stredoamerických a karibských hrách je turnaj v pozemnom hokeji, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier. Organizuje ho Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF) v spolupráci s Stredoamerickou a karibskou športovou organizáciou (CASCO). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený na 14. stredoamerických a karibských hrách v roku 1982 v Havane, vtedy len v mužskej kategórii. Hokejový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Ženy mali premiéru na 15. stredoamerických a karibských hrách v roku 1986 v dominikánskom Santiago de los Caballeros. V mužskej kategórii dominuje družstvo Kuby; v ženskej kategórii je to Trinidad a Tobago a Kuba.
Tento turnaj slúži zároveň ako kvalifikácia stredoamerických a karibských družstiev na hokejový turnaj Panamerických hier.
Chrám svätého Vasila Ostrožského (Belehrad)

Chrám svätého Vasila Ostrožského (srb. Crkva svetog Vasilija Ostroskog u Beogradu – Црква Светог Василија Острошког) je pravoslávnym chrámom Srbskej pravoslávnej cirkvi v hlavnom meste Srbska Belehrad. Nachádza sa v časti mesta Nový Belehrad.

História

Začal sa stavať v roku 1996 podľa plánov architekta Mihajla Mitroviča a dokončený bol v roku 2001. Stavba sa realizovala aj v čase bombardovania Juhoslávie letectvom NATO v roku 1999. Chrám slávnostne posvätil srbský patriarcha Pavol 12. mája 2001.

Architektúra

Architekt v tejto stavbe spojil prvky modernej architektúry s prvkami architektúry starokresťanskej. Stavba pripomína starokresťanskú rotundu a vedľa hlavnej lode sa nachádza zvonica.
Châteauneuf (Vendée)

Poloha

Obec má rozlohu 15,92 km². Najvyšší bod je položený 34 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 918 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vojenská lékařská akademie Jana Evangelisty Purkyně v Hradci Králové

Dejiny

Vojenská lékařská akademie v Hradci Králové vznikla transformáciou královohradeckej pobočky Lekárskej fakulty Univerzity Karlovy v roku 1951. Zriadená bola na základe rozkazu prezidenta Klementa Gottwalda o organizácii vojenských škôl z 15. augusta 1951. Roku 1955 bola VLA premenována na Vojenskú lekársku akadémiu Jana Evangelisty Purkyně. V roku 1958 bola rozkazom prezidenta Antonína Novotného akadémia zrušená. V civilnej oblasti ju nahradila novo založená Lékařská fakulta UK, nástupníckym vojenským útvarom sa stal Vojenský lékařský výzkumný a doškolovací ústav Jana Evangelisty Purkyně, ktorý s fakultou úzko spolupracoval a v postgraduálnom štúdiu naďalej vzdelával vojenských lekárov, ktorí na fakulte vyštudovali. Tento systém fungoval 30 rokov. Rozkazom prezidenta Gustáva Husáka bol v roku 1988 ústav transformovaný do obnovenej Vojenskwj lékárskej akadémie Jana Evangelisty Purkyně.
Škola zanikla v roku 2004 zlúčením s Vojenskou akademiou v Brne a Vysokou vojenskou školou pozemného vojska vo Vyškověe do novovzniknutej Univerzity obrany, sídliacom v brnianskom areáli bývalej Vojenskej akadémie. Bývalá VLA JEP sa stala základom Fakulty vojenského zdravotníctva, ktorá zostala v Hradci Králové.
Moissey

Poloha

Obec má rozlohu 10,63 km². Najvyšší bod je položený 377 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 568 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nieuwerkerken

Obyvateľstvo

Obec má približne 6 732 obyvateľov (2010).
Epiteton

Epiteton je tróp, básnický prívlastok. Umelecký jazykový prostriedok. Obrazné pomenovanie, ktoré obsahuje citový (emocionálny) význam. Vyjadruje príznak podstatného mena.

epiteton ornans

Epiteton ornans je druh epitetonu, ozdobný prívlastok, prívlastok podstatných mien oživujúci a konkretizujúci text.

epiteton constans

Epiteton constans je druh epitetonu, stály prívlastok. Tvorí s podstatným menom stabilné spojenie, najmä v ľudovej slovesnosti.
Romange

Poloha

Obec má rozlohu 5,49 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Izola

Izola (tal. Isola) je mesto v Slovinsku v juhozápadnej časti krajiny na pobreží Jadranského mora. Mesto má bohatú rybársku históriu. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 15 922 obyvateľov.
Rieux (Morbihan)

Poloha

Obec má rozlohu 27,78 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 880 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prak

Prak je strelná zbraň, ktorá vystreľuje projektily s využitím ľudskej sily. Existujú dva druhy prakov: jeden vystreľuje projektil pomocou energie uloženej v napnutých gumových zväzkoch, druhý funguje na princípe odstredivej sily.Ako zbraň má kameň hodený rukou nedostatky, najmä malú rýchlosť, nízku pohybovú energiu a obmedzený dosah. Pravdepodobne najúspešnejšou zbraňou vrhajúcou kamene je prak.

Princíp

Prak pozostáva z koženého vrecúška, ku ktorému sú pripevnené dve šnúrky. Jedna šnúrka tvorí slučku okolo vrhačovho zápästia, pričom kameň je uložený vo vrecúšku, druhú šnúrku drží vrhač v prstoch. Prak potom roztočí, aby získal rýchlosť a v pravej chvíli rotácie sa šnúrka držaná prstami uvoľní. Tým sa otvorí vrecúško a kameň sa veľkou rýchlosťou vymrští. Umenie hádzať prakom závisí od správneho odhadu momentu uvoľnenia šnúrky a vypustenia kameňa, lebo smer a dosah závisí práve od toho.

Pôvod

Konštrukcia praku sa líši podľa pôvodu: africkí domorodci dodnes používajú praky z jedného kusa kože, odrezaného tak, že spolu tvoria vrecko so šnúrkami. Praky raného Stredného východu sa plietli výlučne z povrazu, kým praky nájdené v oblasti Tichomorských ostrovov boli zhotovené zo spletených šnúr. Napriek tomu, že sa na streľbu používali hladké kamene vhodnej veľkosti, vrhalo sa aj olovo, a to už od druhého storočia pred Kr.

Fustibal

Zaujímavým, ale nezvyčajným variantom praku bol fustibal, prak pripevnený na koniec žrďky. Pôvod tejto zbrane je neznámy, no sú dôkazy o tom, že Rimania ju používali v treťom storočí pred Kr. Fustibal predĺžil vrhačovu ruku, a teda aj polomer dráhy praku, a zvýšil rýchlosť a dolet. Presné načasovanie uvoľnenia praku však vyžadovalo oveľa viac šikovnosti. Tento druh praku mal aj tú výhodu, že sa dal použiť vo vojenskom oddieli jednoducho krúžením žrďky nad hlavou a nepotreboval voľné široké okolie na roztáčanie praku v úrovni ramien.

Väčšie projektily

Napriek tomu, že prak poskytoval väčší dosah a vyššiu rýchlosť, bolo možné použiť len relatívne malé kamene. Riešením tohto problému sa stal vývoj špeciálnych vrhacích zbraní. Palica patrila medzi bežné zbrane, no postupne, ako získala ťažkú hlavicu a ľahšiu násadu, dala sa hádzať s veľkou presnosťou na značnú vzdialenosť. Hlavný nedostatok bol v tom, že keď sa palica hodila, zriedkakedy sa ju podarilo včas získať na ďalšie použitie. Zo sekier a nožov sa tiež vyvinuli vrhacie zbrane. Na dosiahnutie uspokojivých výsledkov sa však museli tvarovo upraviť aby sa zlepšil ich let, taktiež sa začali hľadať aj zdokonalenia ich smrtiaceho účinku. Väčšina čepeľových vrhacích zbraní pochádza z mimoeurópskych krajín. Pôvodní obyvatelia Ameriky vyvinuli tomahavk, ktorého veľmi jednoduchý tvar umožňoval jeho použitie ako zbrane aj ako nástroja. Niektoré severoafrické kmene vyrábali zbrane, ktoré tvarom pripomínali niečo medzi sekerou a nožom – boli určené výhradne na hádzanie. Často mali viacero čepelí, takže cieľ nemusela zasiahnuť len určitá časť zbrane.
Quartier de la Plaine-de-Monceaux

Quartier de la Plaine-de-Monceaux (štvrť Planina Monceaux) je 66. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu.
Má lichobežníkový pôdorys a rozlohu 138,4 ha. Jej hranicami sú ulice Rue d'Héliopolis, Rue Rennequin, Rue Poncelet a Rue des Renaudes na juhozápade, Boulevard périphérique na severozápade, Avenue de la Porte d'Asnières, Rue de Tocqueville a Rue de Levis na severovýchode a Boulevard de Courcelles na juhu.
Štvrť nesie meno starej dediny Monceau, ktorá sa tu rozkladala. Miesto bolo len riedko osídlené, počas Francúzskej revolúcie mala dedina len zhruba 450 obyvateľov.