google/wiki40b huggingface dataset:
Námestie M. R. Štefánika (Myjava)

Rekonštrukcia

V roku 2010 bola podpísaná zmluva k fondu od Európskej únie a následne bol zrealizovaný projekt v regionálnom operačnom programe s názvom "Zóna - Centrum mesta Myjava - Námestie M. R. Štefánika".
13121 Tisza

(13121) Tisza je planétka, ktorú objavil (fotograficky) Eric W. Elst v noci 6./7. februára 1994 na observatóriu La Silla (Európske južné observatórium) v čilských Andách. Je pomenovaná po rieke Tise, veľkom prítoku Dunaja.

Objav a pomenovanie

Planétka sa v čase objavu nachádzala v centrálnej časti súhvezdia Lev (Leo), iba 25' východne od hviezdy 53 Leo (+5,3 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +18,5 mag a bola 238. planétkou objavenou v prvej polovici februára 1994. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1994 CN₉, ktoré dostala krátko po objave. Planétka bola na observatóriu La Silla pozorovaná iba v objavovej opozícii, keď bolo počas 3 nocí získaných 9 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná v noci 11./12. februára 1994. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 37519 vydanom dňa 24. januára 2000.
Planétka je pomenovaná po rieke Tise, veľkom prítoku Dunaja, ktorý na krátkom úseku tvorí prirodzenú hranicu medzi Slovenskom a Maďarskom. Koncom januára 2000 došlo na rieke k ekologickej katastrofe, keď bola znečistená veľkým množstvom kyanidu. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 41032 vydanom dňa 26. júla 2000 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 349 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 3,56 roku (1300 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 157 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na približne 4 km.
Senuc

Poloha

Obec má rozlohu 13,58 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 151 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Oberschaeffolsheim

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montmartin

Poloha

Obec má rozlohu 3,33 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ethnic electronica

Ethnic electronica, tiež známy ako Ethno electronica či Ethno techno, je hudobný žáner, ktorý kombinuje prvky žánru electronica a world. Žáner bol vyvinutý v 90-tych rokoch. Termín "ethnic electronica" sa objavuje v hudobných zinoch, hudobných online fórach a blogoch, a tiež v názve kompilácie Another Life: A Journey Into Ethnic Electronica z roku 2003. Termín "ethno techno" bol prvýkrát použitý na vydaní Ethno-Techno: Sonic Anthropology Vol 1 z roku 1994 od Wax Trax! Records.
Medzi významných ethnic electronica interpretov patria Bryan Jones (aj so svojím projektom Muslimgauze), interpreti hnutia Asian underground (Asian Dub Foundation, State of Bengal, Transglobal Underground, Natacha Atlas), Shpongle, Zavoloka, Banco de Gaia, Zingaia, Afro-Celt Sound System. Medzi komerčne úspešných interpretov patria Praise, Enigma, Deep Forest, Ivan Kupala, Agricantus.
Syrtis Major Planum

Geografia a geológia

Syrtis Major má centrum na súradniciach 8,4°S, 69,5°V, rozširuje sa 1 500 km na sever od rovníka planéty s rozpätím 1 000 km zo západu na východ. Je obklopená obrovským úbočím od západného okraja Aerie so spádom 4 km až po východný okraj Isidis Planitia. Táto oblasť zahŕňa masívnu klenbu vysokú až 6 km na súradnici 310 °Z. Na väčšine povrchu Syrtis Major je sklon menší ako 1 °, ide o oveľa menšiu inklináciu ako v oblasti Tharsis. Ide o oblasť s rozlohou 350 x 150 km severojužného pretiahnutia, ktorá obsahuje kaldery Nili Patera a Meroe Patera s približnou hĺbkou 2 km. Dno týchto kaldier nie je na úrovni terénu obklopujúceho Syrtis Major. Dno Nili Patera obsahuje menej kráterov, pretože je mladšia. Väčšina hornín v Nili Patera je čadičového pôvodu, objavili sa aj stopy dacitu. Merania gravitačného poľa objavili gravitačnú anomáliu s centrom v súbore kaldier. Predpokladá sa, že ide o 600 x 300 km rozľahlý, severojužným smerom pretiahnutý, vyhasnutý magmatický kozub pod povrchom, ktorý obsahuje ťažké minerály (pravdepodobne ide o pyroxény, prítomnosť olivínu tiež nie je vylúčená) vyzrážané z magmy ešte pred erupciou. Množstvo kráterov určuje približný vek Syrtis Major na skorú hesperiansku epochu.

Objav a pomenovanie

Názov Syrtis Major je odvodený od klasického rímskeho mena Syrtis maior pre záliv Sidra na pobreží Líbya.
Syrtis Major bola prvá zdokumentovaná povrchová štruktúra na inej planéte. Objavil ju Christiaan Huygens, ktorý ju zahrnul do svojich nákresov Marsu v roku 1659. Táto štruktúra bola pôvodne známa ako Hourglassovo More, ale dostala rôzne mená od rôznych kartografov. V roku 1840 vytvoril Johann Heinrich von Mädler zo svojich pozorovaní mapu Marsu, kde ju pomenoval ako Atlantický kanál. V mape od Richarda Proctora z roku 1867 je pomenovaná ako Kaiserovo more (podľa Fredericka Kaisera). Camille Flammarion ju pomenoval ako Mer du Sablier. Názov Syrtis Major zvolil Giovanni Schiaparelli, keď vytvoril mapu na základe pozorovaní počas priblíženia Marsu k Zemi v roku 1877.
Vieussan

Poloha

Obec má rozlohu 28,26 km². Najvyšší bod je položený 733 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 274 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Taste of Brass

História

Orchester vznikol koncom roka 2014, tvorili ho prevažne študenti Konzervatória v Bratislave. Orchester vznikol vo svojom pôvodnom 8 člennom obsadení najmä kvôli potrebe oživiť hudbu 60. a 70. rokov minulého storočia v kompletne živom prevedení. Orchester Taste of Brass koncertne debutoval v roku 2015. Neskôr svoje obsadenie rozšíril až na 15 členov, čo reflektovalo narastajúce interpretačné požiadavky vo vzťahu k náročnejším aranžmánom. Po pozitívnej odozve sa dostala do pozornosti orchestra požiadavka po debutovom albume. Ten bol produkovaný počas roka 2015, jeho uvedenie prebehlo v spolupráci s RTVS. Koncom roka 2016 Taste of Brass účinkoval ako sprievodný orchester živého prenosu RTVS Hodina deťom, kde doprevádzal interpretov ako HEX, Sima Martausová, či Lucia Lužinská. V roku 2017 sa orchester venoval výhradne koncertnej činnosti, v roku 2018 začal s produkciou nového albumu "Taste of Brass Vol.2". Ten bol 30. novembra 2018 odprezentovaný koncertom spojeným s nahrávkou vo Veľkom koncertnom štúdiu Slovenského rozhlasu.

Umelecké zameranie

Orchester Taste of Brass vo svojej tvorbe pripomína odkaz veľkých tanečných orchestrov, ako Tanečný orchester československého rozhlasu, James Last Orchestra, Herba Alperta & Tijuana Brass a iných. Taste of Brass sa celkovo prezentuje menej náročným žánrom hudby, ktorý bol v 60. rokoch nazývaný ako easy listening. Orchester okrem vlastnej tvorby interpretuje najmä vlastné aranžmány svetovo populárnych skladieb, či slovenské piesne známe zo súťaže Bratislavská lýra. Taste of Brass sa tiež venuje interpretácii filmovej hudby, skladieb zo seriálov a piesní známych z televíznej obrazovky. V roku 2018 začal Taste of Brass spolupracovať s popredným slovenským skladateľom a aranžérom Pavlom Zelenayom, ktorý pre orchester upravil svoju skladbu Učiteľ samby. Po odprezentovaní albumu "Taste of Brass Vol.2" s orchestrom nadviazal spoluprácu aj známy slovenský skladateľ Ali Brezovský.
Origny

Poloha

Obec má rozlohu 5,16 km². Najvyšší bod je položený 394 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 41 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Avia BH.3

Vznik a vývoj

Konštruktérska dvojica Beneš–Hajn sa do histórie česko-slovenského letectva zapísala radom na svoju dobu odvážnych jednoplošníkov. Prvou – a hneď úspešnou – konštrukciou ich Spoločnosti pre opravu a výrobu lietadiel s r. o. Avia bol v roku 1920 dolnoplošník BH.1 Experimental. Keď sa po úprave na dvojmiestny stal v nasledujúcom roku suverénnym víťazom svojej triedy v Okružnom lete republikou, potvrdil správnosť zvolenej koncepcie. Dobré vlastnosti športového lietadla priviedli konštruktérov k odvážnej myšlienke postaviť stíhací jednoplošník, úplne odporujúci predstavám armádneho velenia. Ich trúfalosť prišla v pravý čas, pretože starnúci lietadlový park bolo potrebné rýchlo doplniť, a tak bola Avii zadaná objednávka na stavbu prototypu.
Pod označením Av.B.3.01 vzlietol 16. decembra 1921. Skúšobný pilot B. Munzar si už pri prvom 25-minútovom lete dovolil urobiť na nevyskúšanom lietadle tri premety. Pri ďalších skúšobných letoch dosiahol prototyp rýchlosť 222,626 km/h a do výšky 6900 m vystúpal za 27 min 30 s.
Aj keď bol prototyp pri havárii zničený, bola v Avii povolená stavba náhradného stroja a v decembri 1922 objednalo MNO desať sériových lietadiel Av.B.3. Vojenskej správe boli predané na jeseň nasledujúceho roku.
Lietadlá, v armáde označované B.3, mali veľmi citlivé riadenie a za každú chybu v pilotáži sa pomstili. Po niekoľkomesačnom pobyte u 1. leteckého pluku v Kbeloch boli pridelené leteckému učilišťu v Chebe. Žiaci si pochopiteľne s lietadlami nedokázali poradiť lepšie ako skúsení piloti, a tak došlo k niekoľkým haváriám, po ktorých boli poškodené lietadlá postupne vyradené.
Saint-Siméon (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 7,49 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Haľko (starší)

Životopis

Pochádzal z rodiny gréckokatolíckeho kňaza Jána Haľku, ktorý istý čas pôsobil medzi gréckokatolíkmi v USA. Gymnázium a teologické štúdiá absolvoval v Prešove. 4. júla 1928 sa oženil s Emíliou rodenou Jurekovou a 12. júla toho istého roku prijal v Prešove kňazskú vysviacku z rúk biskupa Pavla Gojdiča, OSBM.
Od roku 1934 pôsobil ako kňaz pre gréckokatolíckych veriacich v Bratislave. V roku 1939 bola oficiálne zriadená gréckokatolícka farnosť v Bratislave a o. Jozef Haľko bol menovaný za jej prvého farára. Postaral sa aj o opravu chrámu svätého Mikuláša, ktorý bol v tom čase farským chrámom.
V roku 1950 pri násilnej likvidácii gréckokatolíckej cirkvi odmietol prestúpiť do pravoslávnej cirkvi, za čo bol komunistickým režimom tvrdo perzekvovaný. Niekoľko rokov sa nesmel zdržiavať na území Slovenska. V roku 1968 sa podieľal na obnovení života gréckokatolíckej cirkvi.
Po roku 1968 pôsobil aj na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde pre gréckokatolíckych bohoslovcov prednášal východnú liturgiku. Bratislavskú farnosť spravoval do 26. novembra 1979. Pre jej potreby sa mu podarilo získať Chrám Povýšenia vznešeného a životodarného kríža, ktorý je v súčasnosti katedrálou Bratislavskej eparchie. Zomrel 9. mája 1987 v Bratislave, pochovaný bol 15. mája 1987 v Prešove.
Saint-Paul-Trois-Châteaux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 22,04 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 707 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Kolín – Česká Třebová

História

Trať je najdôležitejšou spojnicou Prahy a Čiech s Moravou. Bola otvorená roku 1845 ako jedna z prvých na českom území, v 50. rokoch 20. storočia elektrifikovaná a na prelome 21. storočia modernizovaná.

Dôležité železničné uzly

Medzi významné železničné uzly patrí Praha hlavná stanica, Kolín, Pardubice hlavná stanica a Česká Třebová.

Modernizácia

V rámci modernizácie je pripravovaná najmä preložka trate v úseku Choceň - Ústí nad Orlicí, v roku 2009 bolo dokončenie plánované na november 2019. Na napriamenie úseku má byť vybudovaný tunel Hemže (dĺžka 1157 m) a tunel Oucmanice (dĺžka 4985 metrov) a dva železničné mosty cez údolie Tichej Orlice dĺžky 295 m a 587 m. Oba tunely majú byť tvorené dvoma súbežnými jednokoľajnými tubusmi. Traťová rýchlosť tu má byť zvýšená zo 70 km/h na 160 km/ha neskôr na 200 km/h
Chris Hadfield

Mladosť, pilot

Strednú školu ukončil v roku 1977. V rokoch 1978-1980 študoval na Royal Roads Military College vo Victorii v Britskej Kolumbii, potom na Royal Military College v Kingstone v Ontáriu, tu roku 1982 získal titul bakalára strojárstva. Do roku 1985 prechádzal leteckým výcvikom na rôznych základniach kanadského vojenského letectva. Potom slúžil u 425. perute (425 Squadron) kanadského letectva. V rokoch 1988-1989 študoval v škole testovacích letcov na Edwardsovej leteckej základni. Od roku 1989 bol na tri roky pridelený na leteckú základňu amerického námorníctva Patuxent River (Patuxent River Naval Air Station). Roku 1992 sa stal magistrom na University of Tennessee, študoval tu letecké systémy.

Astronaut

Prihlásil sa do druhého kanadského náboru astronautov vyhláseného Kanadskou vesmírnou agentúrou (CSA), prešiel všetkými kolami výberu a 8. júna 1992 sa stal jedným zo štvorice nových astronautov CSA. Ešte ten istý rok začal základný kozmonautický výcvik a získal kvalifikáciu "letový špecialista" raketoplánu.
Bol menovaný za člena posádky letu STS-74 raketoplánu Atlantis. Do kozmu odštartoval 12. novembra 1995. Cieľom letu bola doprava zásob, vybavenia a najmä stykového modulu na stanicu Mir, išlo o druhú návštevu Miru americkými raketoplánmi. Hadfield sa tak stal jediným Kanaďanom, ktorý kedy navštívil stanicu Mir. Atlantis pristál 20. novembra, v kozme strávil 8 dní, 4 hodiny a 31 minút.
Slúžil v houstonskom stredisku riadenia letov na poste hlavného operátora (Capcom) pre spojenie s astronautmi, celkovo pri 25 letoch raketoplánov. V rokoch 1996-2000 bol vedúcim oddielu astronautov CSA.
V júni 1997 bol zaradený do posádky letu STS-99, neskôr premenovaného na STS-100. Druhýkrát vzlietol na obežnú dráhu 19. apríla 2001 v raketopláne Endeavour. Cieľom misie bola doprava vybavenia a zásob na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Let trval 11 dní, 21 hodín a 30 minút, raketoplán pristál 1. mája 2001.
V rokoch 2001-2003 zastával funkciu riaditeľa operácií NASA (Director of Operations for NASA) v Stredisku prípravy kozmonautov vo Hviezdnom mestečku. Roku 2003 odišiel z kanadskej armády, po 25 rokoch služby.
V auguste 2007 bol Hadfield predbežne vybraný za náhradníka Roberta Thirska v Expedícii 20/21 na ISS so štartom v máji 2009, vo februári 2008 menovanie oficiálne potvrdila NASA. Začiatkom roku 2010 bol vybraný do záložnej posádky Expedícia 31 /32 (štartujúca v marci 2012) a hlavnej posádky Expedícia 34/35 so štartom v decembri 2012.
Chris Hadfield je ženatý, má tri deti.
Svetový pohár v ľadovom hokeji

Svetový pohár v ľadovom hokeji je medzinárodný hokejový turnaj. Jeho prvý ročník bol usporiadaný v roku 1996. Svetový pohár sa stal nástupcom Kanadského pohára, ktorý bol nepravidelne konaný medzi rokmi 1976 až 1991. Turnaj svetového pohára sa zatiaľ konala trikrát. V rokoch 1996, kedy ho získala reprezentácia Spojených štátov amerických, roku 2004, kedy ho získala kanadská reprezentácie a v roku 2016. Svetový pohár organizuje NHL, na rozdiel od Majstrovstiev sveta a turnajov na Zimných olympijských hrách, ktoré organizuje IIHF. Preto sú tiež zápasy Svetového pohára hrané podľa pravidiel NHL. SP sa koná mimo sezóny, čo znamená, že sú k dispozícii všetci hokejisti. Na Svetovom pohári sa na rozdiel od iných významných medzinárodných turnajov neudeľujú medaily a nehrá sa zápas o 3. miesto. Ocenený je len víťazný tím, ktorý získa pohár. Každý turnaj má svoj špecifický systém.
La Pommeraye (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 294 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 44 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roatán (ostrov)

Roatán je najväčší z ostrovov departmentu Islas de la Bahía v Hondurase. Je približne 60 km dlhý a maximálna šírka je 8 km, pričom sa nachádza 45 km od honduraského pobrežia.
Najväčšou obcou je Coxen Hole. Je tu medzinárodné letisko a námorný prístav.
Prvými trvalými kolonizátormi ostrova boli okolo roku 1770 Garifunovia. Po nich prišli v roku 1830 Angličania z Kajmaních ostrovov a o niečo neskôr stadiaľ prišli aj oslobodení otroci. Starší obyvatelia dodnes hovoria iba anglicky, hoci úradným jazykom v Hondurase je španielčina. Dnes je jedinou obcou, kde majú Garifunovia väčšinu Punta Gorda. Je zároveň najstaršou obcou, kde žije toto etnikum.
Asi 10% plochy ostrova je zastavaných, zvyšok tvoria tropické lesy. Pobrežie je piesčité, s nádhernými plážami. Roatán je súčasťou druhého najväčšieho komplexu koralových útesov na svete.
Po väčšinu roka je tu príjemné tropické podnebie s oceánskym vplyvom a priemernou teplotou 27 °C. Zrážky sú zriedkavé a relatívna vlhkosť 25%.
Matej Lochman

Životopis

Navštevoval školy v niekoľkých mestách na Slovensku. Od roku 1596 evanjelický kňaz v Mošovciach, 1615 turčiansky senior. Proti obvineniam z kalvinizmu sa bránil roku 1609 u palatína Juraja Thurzu. Autor knihy, denníkov a obranných spisov o viere (v rukopisoch).
Saint-Sorlin-de-Morestel

Poloha

Obec má rozlohu 5,38 km². Najvyšší bod je položený 419 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 546 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pallas (syn Pandióna)

Pallas alebo Pallás (starogr. Πάλλας – Pallas/iný prepis Pallás, lat. Pallas) je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Pandióna II. a jeho manželky Pylie.
Antický autor Apollodora z Atén zaznamenal, že po smrti aténskeho kráľa Kekropa II. ovládol Atény jeho brat Métión so svojimi synmi. Zákonný dedič trónu Pandión utiekol do Megary, kde sa oženil s Pyliou, dcérou kráľa Pyla a neskôr v Megare prevzal kráľovské žezlo.
Pandión a Pylia sa stali rodičmi štyroch synov, Palla, Lyka, Nisa a Aigea, ktorý neskôr Métióna z Atén vyhnal a zasadol na kráľovský trón. Pallas mal potom päťdesiat synov, ktorých vychoval v nepriateľstve k svojmu bratovi Aigeovi. Jeho synovia, "Pallantovci" sa následne pokúsili pripraviť Aigea o trón, ale zabránil im v tom neskorší aténsky kráľ, Aigeov nevlastný syn Théseus, ktorý Palla a jeho synov pozabíjal.
Hieronym, ale aj iní antickí autori, ktorí zostavili zoznam kráľov Atén, kráľa Métióna neuvádzajú, ale tvrdia, že Pandión II. bol následníkom aténskeho kráľa Kekropa II. a po ňom sa stal v Aténach kráľom jeho syn Aigieus.
Bert

Poloha

Bert má rozlohu 24,15 km². Najvyšší bod je položený 487 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Bert má 273 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bodrocká rovina

Vymedzenie

Podcelok zaberá územie v južnej časti Východoslovenskej roviny. Južný okraj vymedzuje štátna hranica s Maďarskom, východným smerom nadväzujú Medzibodrocké pláňavy a severným Latorická rovina a Trebišovská tabuľa, všetko podcelky Východoslovenskej roviny. Západným smerom sa nad rovinu dvíhajú Zemplínske vrchy.

Chránené územia

Značná časť územia zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Latorica, z maloplošných chránených území sa tu nachádza chránený areál Boršiansky les a národná prírodná rezervácia Tajba.

Osídlenie

V blízkosti Bodrogu leží niekoľko menších obcí, najväčším sídlom v oblasti je Streda nad Bodrogom. Veľká časť podcelku tvorí niva s často zaplavovaným územím, nevhodným na poľnohospodárske aktivity či bývanie.

Doprava

Centrálnou časťou prechádza zo Slovenského Nového Mesta k Čiernej nad Tisou cesta I/79, v jej blízkosti vedie i dôležitá železničná trať Košice – Čierna nad Tisou.
Turistická značkovaná trasa číslo 2402

Turistická značkovaná trasa číslo 2402 je modrá trasa spájajúca bratislavské mestské časti Krasňany a Záhorská Bystrica. Dĺžka trasy je 11,4 km.
Alexander Húščava

Životopis

Po štúdiách na gymnáziu začal roku 1925 študovať na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Štúdium ukončil v júni 1929 a v novembri toho istého roku získal doktorát filozofie. V rokoch 1931-1933 študoval na Vatikánskej archívnej škole, ktorú však nedokončil. Vo vatikánskych archívoch sa venoval výskumu sloveník z obdobia pontifikátu pápeža Inocenta VI. Okrem toho  bol v tomto období aj sekretárom Československého ústavu historického v Ríme. Potom začal študovať na Štátnej archívnej škole v Prahe, ktorú ukončil 26. júna 1936. V rokoch 1933-1937 pracoval na Krajinskom archíve v Bratislave. Roku 1937 sa habilitoval a získal hodnosť docenta. V tom istom roku nastúpil pracovať na Filozofickú fakultu UK v Bratislave. 1. júla 1939 sa stal mimoriadnym profesorom a 1. septembra 1940 riadnym univerzitným profesorom. V rokoch 1948-1949 zastával funkciu dekana Filozofickej fakulty. Na jeho podnet sa od roku 1950 začal študovať odbor archívnictvo, vedúcim ktorého bol v rokoch 1950-1969. 1. marca 1953 dosiahol vedeckú hodnosť  doktora historických vied. Na Filozofickej fakulte pôsobil až do svojej smrti 9. augusta 1969.
V roku 1966 bol vyznamenaný Zlatou medailou UK a roku 1969 mu bol udelený Rad práce.
Katedra archívníctva a pomocných vied historických Filozofickej fakulty UK v Bratislave udeľuje každoročne od roku 2006 na jeho počesť Cenu profesora Alexandra Húščavu za najlepšiu študentskú vedeckú odbornú prácu v odbore archívnictva a pomocných vied historických.

Tvorba

Venoval sa najmä problematike pomocných vied historických. Najskôr to bola diplomatika, ktorej sa venoval pri hodnotení stredovekých listín z Liptova (Ján Literát a liptovské falzá). Tento materiál sa stal podkladom  k štúdiu genealogických a heraldických problémov (Archív zemianskeho rodu z Okoličného). Je autorom prvej slovenskej učebnice paleografie (Dejiny a vývoj nášho písma), ktorá sa používa dodnes. Venoval sa tiež metrológii (Poľnohospodárske miery na Slovensku). Vo svojej tvorbe nezabudol ani na svoje rodisko, ktorého históriu spracoval v knihe Dejiny Lamača.
Arcangues

Poloha

Obec má rozlohu 17,47 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boisgervilly

Poloha

Obec má rozlohu 19,95 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 486 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saâne-Saint-Just

Poloha

Obec má rozlohu 6,94 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 147 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bakler

Bakler (franc. bouclier 'štít', zo starej francúzštiny bocle, boucle 'puklica'; angl. buckler, vyslov: [bakler], IPA: [ˈbʌklə]) je malý štít o priemere od 15 do 45 cm, držaný v ruke. Všeobecne sa používal ako doplnková súbojová zbraň v období stredoveku a renesancie. Vďaka svojej veľkosti poskytoval slabú ochranu voči strelám, ale bol užitočný na odrazenie protivníkovho meča či palcátu. Zo stredovekých spisov poznáme jeho dve hlavné formy. Prvou je jednoduchý okrúhly štít s päsťou priamo za puklicou a rôznymi profilmi a hĺbkou okraja. Taktiež mohli mať rôzne výčnelky alebo zúbkované okraje. Druhou formou je preliačený obdĺžnik, ktorý predstavuje Achille Marozzo vo svojej Opera Nova.
Rukopis MS I.33, považovaný za prvú príručku pre ozbrojený boj (okolo r. 1300), obsahuje opis systému boja s mečom a baklerom.