Kostol svätého Jozefa (Prešov)

Poloha

Kostol sa nachádza v južnej časti Slovenskej ulice, najstaršej ulice v Prešove, na námestí, ktoré v súčasnosti nesie názov Františkánske námestie. Na kostol je zo severnej strany napojená budova kláštora, zo západu sa tiahne Svätoplukova ulica, ktorá spája kostol s Hlavnou ulicou, na juhu stojí evanejlická a.v. fara, na juhovýchode sa rozkladá Záhrada umenia (v minulosti mestské kúpalisko) a na východe stoja tzv. Františkánske schody, ktoré sa napájajú na Kmeťovo stromoradie.

Františkánske námestie

Pri západnej strane kostola sa rozlieha Františkánske námestie, po ktorého obvode rastú majestátne pagaštany. Tieto v lete poskytujú príjemný tieň, na jeseň radosť deťom zo zbierania spadnutých plodov a v zime na nich svieti dekoračné osvetlenie. 
Z námestia sa dá priamo dostať na Slovenskú ulicu, Konštantínovu ulicu, Svätoplukovu ulicu a ulicu Hurbanistov.

Priečelie chrámu

Barokové priečelie zdobí štuková ornamentika a štyri pieskovcové sochy zobrazujúce svätých Róchusa s malým psíkom, ako prstom ukazuje na morovú ranu na svojej nohe, Františka, Floriána hasiac oheň a Antona. Autorom sôch je košický mešťan Šimon Griming. Kópie vytvoril v roku 1987 majster Ladislav Rezek z Hoříc. Originály sú uložené vo veži konkatedrály svätého Mikuláša.
Na pravej strane z čelného pohľadu je umiestnený kríž. Vstupný portál na prízemí, lemovaný piliermi vystupujúcimi zo steny, je zakončený prelomeným trojuholníkovým štítom, v strede s erbom v barokovom ornamente. Nad ním je štíhle trojité polkruhovo zakončené okno, ktoré od trojice menších okien v hornej časti priečelia oddeľuje masívna rímsa.
Na priečelí sú od roku 1947 obrazy – sgrafitá – zobrazujúce Najsvätejšiu Trojicu a Svätú Rodinu, ich autorom je Mikuláš Jordán, ktorý tým nahradil staršie obrazy na ten istý námet

Veže

Pri vonkajšom pohľade na kostol dominujú dve 30-metrové veže – severná je zvonica. Na ich vrchoch sú umiestnené dvojramenné, tzv. kardinálske kríže. Uprostred veží na vrchole je umiestnený františkánsky znak.

Interiér

Františkánsky Kostol svätého Jozefa je jednoloďovým kostolom s šiestimi pribudovanými kaplnkami po stranách. 
Dĺžka lode je 40 metrov, široká je 18 metrov a jej vnútorná výška dosahuje 13 metrov.

Vedľajšie oltáre

Kaplnky s oltármi boli ku kostolu pristavané krátko po prevzatí kostola a kláštora bratmi františkánmi roku 1671.

Kaplnka Svätého Kríža

Prostredná južná kaplnka obsahuje barokový oltár Svätého Kríža, ktorému dominuje ukrižovaný Syn Človeka, pri ktorom sú jeho matka Mária a apoštol Ján. V hornej časti oltára je na modrom podklade Božie oko obklopené malými anjelmi (putti). Na menze v tvare rakvy sú uložené symboly ukrižovania: kríž, tŕňová koruna, remienky z biča a stĺp s povrazom. Celý komplex pochádza z druhej polovice 18. storočia.
Vo vianočnom čase býva táto kaplnka zakrytá betlehemom.

Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie

Tretia južná kaplnka má v sebe barokový oltár Sedembolestnej Panny Márie, patrónky Slovenska, z druhej polovice 18. storočia. V prostrednej časti za sklom je samotná Panna Mária držiac mŕtveho Ježiša, po stranách sú (tiež za sklom) dve rehoľníčky, jedna drží Bibliu a druhá kríž. Na vrchu oltára je zobrazený Boh Otec držiac v ruke glóbus, čo symbolizuje, že Zem je v Božích rukách. Vedľa neho sú dvaja adorujúci anjeli a dve okrídlené hlávky anjelov.
V tejto kaplnke sú trvalo vystavené relikvie svätého Jána Pavla II.

Kaplnka Matky ustavičnej pomoci

Kaplnka je najmenšou z postranných kaplniek v kostole, nachádza sa v južnej veži. Je v nej obraz Panny Márie vyjadrujúci hlbokú mariánsku úctu.
Pôvodne išlo o kaplnku Svätého Kríža, čo znázorňoval aj oltárny obraz, na kaplnku Matky ustavičnej pomoci bola prebudovaná v roku 1947. Menza je pôvodná – baroková.

Kaplnka Božského Srdca Ježišovho

Prostredná severná kaplnka je určená pre Najsvätejšie Srdce Ježišovo, dominuje jej barokový oltár, na ktorom je plastika Ježiša Krista z prvej polovice 20. storočia. Nad Ježišom je baldachýn, ktorý pridržiavajú dvaja anjeli. Pod baldachýnom je emblém bociana držiac kúsok zlata odkazujúc na povesť, že Františkovi Klobušickému zhodil bocian kúsok zlata počas poľovačky a to ho podnietilo, aby sa stal mecénom Františkánskeho kostola a začal ho podporovať.

Kaplnka svätej Terezky od Ježiša

Tretia severná kaplnka je kaplnkou svätej Terézie z Lisieux, ktorá je ľudovo nazývaná „Terezkou od Ježiša“. Kaplnke dominuje secesno-novorománsky oltár kľačiacej rehoľníčky – karmelitánky – svätej Terézie z Lisieux, ktorá berie ruže od malého Ježiša, ktorý sedí v náručí svojej Matky, Panny Márie. Toto odkazuje na jej prísľub, že ak sa dostane do Neba, bude oditaľ sypať na Zem ruže dobrodenia. Pri ich nohách sú tri okrídlené hlavičky anjelov, anjeli sú aj po stranách oltára. Uprostred menzy oltára je vyrezávaný kríž s umučením. Na oltári boli až do tzv. novej liturgickej reformy (1970) tri kanonické tabuľky v ozdobných rámoch so stálymi omšovými textami. V spodnej časti menzy je františkánsky znak.
Oltár vytvoril prešovský umelec, rezbár Alojz Nevický.
Na menze oltára je umiestnená socha Pražského Jezuliatka.

Organ

Na chóre sa týči organ, ktorého zvuk dokonale zapĺňa celý priestor kostola. Organová skriňa je v klasicistickom slohu. V porovnaní s celkovou honosnosťou chrámu je orgán celkom jednoduchý. Keď ho postavil Otto Rieger z Budapešti bol dvojmanuálový, v roku 1995 bol prebudovaný na trojmanuálový. Majstri z českej Kutnej Hory z firmy Organa mu pridali 7 nových registrov a upravili celú pôvodnú dispozíciu.
Organ má po poslednej rekonštrukcii 2228 píšťal.

Lavice

Barokové lavice, ktoré sú používané do dnešných čias boli v kostole osadené v polovici 18. storočia. Ich točené pilastre sú ozdobené rastlinnými motívmi, zavíjaným ornamentom a plastikami levov.

Krížová cesta

Štrnásť sadrových reliéfov zastavení krížovej cesty zo začiatku 20. storočia je rozmiestených po severnej a južnej strane kostola.

Chodba

Paralelne s loďou kostola je severne vybudovaná súvislá freskami zdobená chodba, cez ktorú sa dá dostať k spovedniciam, do sakristie, do kláštora a do kostola. V chodbe je postavená kaplnka Panny Márie Lurdskej určená k adorácii mariánskych ctiteľov. Veriaci môže prežiť svätú omšu aj v chodbe, lebo je tam zavedený reproduktor.
Východ z chodby do kostola bol v minulosti na mieste terajšieho okna.

Porcinkulový oltár

Na mieste, kde sú dnes spovednice, stál v minulosti barokový tzv. Porcinkulový oltár, ktorého ústredný motív bol vyobrazený na obraze zobrazujúcom svätého Františka z Assisi ako dostáva od Ježiša Krista dar plnomocných odpustkov pre Kostol Panny Márie Anjelskej v Assisi. Obraz je na chóre nad sakristiou.

Vonkajší

Na Františkánskom námestí je od roku 2013 každoročne umiestnený betlehem.

Relikvie

Prešovský Františkánsky kostol je známy svojou bohatou zbierkou relikvií svätých a blahoslavených, ktorá v súčasnosti činí už 471 relikvií. Sú vystavené v čase novény a oktávy sviatku Všetkých svätých. V roku 2001 začal zbierku budovať františkán Tomáš Becket Pila. Ide o najväčšiu zbierku relikvií svätých a blahoslavených na Slovensku.
Zo známych svätých majú v prešovskom františkánskom kostole a kláštore napríklad relikvie Jána Pavla II., Matky Terezy, pátra Pia, Fatimských deti a mnohých ďalších.
Trvalo vystavená je len jediná, a to síce relikvia svätého Jána Pavla II., ktorá je stále vystavená v bočnej kaplnke Sedembolestnej Panny Márie, patrónky Slovenska. Zvyšok relikvií je uložených v kaplnke Svätých Relikvií za oltárom, kde je sa na vyžiadanie možné dostať a uctiť si relikvie. Bratia františkáni tam aj raz mesačne slúžia svätú omšu.

Bohoslužby

Bežne sú cez pracovné dni odslúžené tri bohoslužby denne (6.30; 8.00; 16.30), cez letné prázdniny dve (8.00; 16.30). V sobotu sú dve bohoslužby (6.30 a 16.30 – s nedeľnou platnosťou) V nedeľu sú 4 sväté omše (8.00; 9.30; 11.00; 19.00). Ak prikázaný sviatok pripadne na deň pracovného pokoja, sväté omše sú v časoch: 8.00, 9.30, 11.00, 19.00. Ak prikázaný sviatok pripadne na pracovný deň, bohoslužby sú v časoch: 6.30, 8.00, 16.30, 19.00.

Emblém s bocianom

Zaujímavosťou je, že na oltári Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v strednej zo severných bočných kaplniek je vyobrazený bocian držiac kúsok zlata. Na toto sa viaže povesť o tom, že barón František Klobušický bol jedného dňa na poľovačke, keď tu zrazu mu zhodil bocian kus zlata. Z toho si barón vyvodil, že sa má stať mecénom kostola a začať ho podporovať.