google/wiki40b huggingface dataset:
Vladimír Tatarka

Lezecké úspechy

Okolo 300 výstupov v Tatrách. Množstvo prvovýstupov. Do Tatier prišiel v roku 1965. V roku 1970 taktiež spravil novú cestu v Z stene Veľkého Rozsutca v Malej Fatre. V Alpách tiež množstvo prelezov známych ciest. Na Pamíre vystúpil na Leninov štít, Korženevskú a v roku 1978 aj spravil novú cestu na Achmadi Doniša. V Hindukúši bol výborným výkonom prvovýstup alpským štýlom J kuloárom na Gumbaz-e-Safet a výstup na Nošak (7 492 m) v roku 1974, v roku 1977 prvovýstupy na sedemtisícovky Kohi Tez a Acher Čak s traverzom ich vrcholov. Bol účastníkom viacerých úspešných himalájskych expedícií, napr. v roku 1979 na Jannu, v roku 1981 na Kančendžongu. Za svoje kvalitné výkony bol v 70-tych rokoch členom slovenského i československého reprezentačného družstva.
Medzi jeho veľký úspech v Tatrách patril aj sólo prelez troch najvyšších tatranských stien za 12 hodín aj s presunmi v Galérii Ganku, v S stene Javorového štítu a na Malom Kežmarskom štíte.
Zahynul nečakane tragicky 17. augusta 2001 pri lezení reťazovky s dcérou Vladkou na Gánku. Takmer pod vrcholom vypadol zo steny.
Pri hlasovaní čitateľov časopisu Jamesák na Popradskom plese v septembri 2001 o Horolezca storočia získal Vlado Tatarka 32 hlasov a umiestnil sa na 4. mieste. Každoročne sa na jeho počesť koná v marci „Memoriál Vlada Tatarku“, od roku 2014 pribudlo aj meno Petra Šperku, ktorého brutálne popravili pod Nanga Parbatom v júni 2013.
Kuchárske umenie

Kuchárske umenie alebo kulinárske umenie (fr. l'art culinaire) je umenie prípravy a úpravy jedál. Je významnou zložkou kultúrnych dejín národov. Kuchárske umenie je predmetom skúmania gastronómie.
Ichthyodectiformes

Ichthyodectiformes je vyhynutý rad skupiny Neopterygii.

Charakteristika

Poloha a monofyletickosť skupiny je stále neistá. Príslušníci majú viacero spoločných znakov, napríklad dlhú ritnú plutvu. Väčšinou žili v mori a boli predátori iných rýb.
Železničná stanica Púchov

Elektrifikácia

Smer Horní Lídeč-Púchov-Žilina je elektrifikovaný jednosmernou trakčnou sústavou 3kV od roku 1960. Úsek do Bratislavy je vybavený striedavou sústavou od roku 1988. Plánovaný stav po dokončení rekonštrukcie budú všetky trate Bratislava-Žilina-Košice elektrifikované striedavou sústavou 25kV.
V roku 2011 bol navrhovaný takýto stav: stanica, trate v smere na Bratislavu a na Horní Lídeč budú napájané sústavou 25 kV. Z existujúcej napájacej stanice bude po podperách trakčného vedenia ťahané 22 kV vedenie do prevoznej meniarne dočasne umiestnenej na žilinskom zhlaví kde bude styk napájacích sústav. V rámci rekonštrukcie stanice tak dôjde k výstavbe novej rozvodne napájanej z dvoch vedení Stredoslovenskej energetiky. Z rozvodne budú napájané aj zabezpečovanie zariadenia na trati Púchov-Horní Lídeč 6kV. Trakčné vedenie v stanici bude počas rekonštrukcie pripravené na 25 kV, ale prevádzkované na jednosmernom 3kV. Zmena trakčnej sústavy bude vykonaná počas dvojtýždňovej výluky na úseku Ladce-Púchov (vrátane) po „ukončení prác na všetkých stavebných objektoch a prevádzkových súboroch“
Stanica Púchov bola „prepnutá“ k 1. augustu 2015. Vznikli tak dva styčné body napájacích sústav: v smere na Horní Lídeč na západe a v smere na Žilinu na severe stanice. Jednosystémové rušne tak môžu z Bratislavy zachádzať až do Púchova. Zároveň sa však skomplikovala prevádzka vlakov v smere (Praha)-Horní Lídeč-Púchov-Žilina či nákladných vlakov medzi Českom a Slovenskom. Nadvätujúci úsek v smere do Žiliny by mal byť, podľa plánov ŽSR, prepnutý v roku 2022.
Dana Zátopková

Športové úspechy

Vyrastala v Uherskom Hradišti na Morave, kde sa najprv na miestnom gymnáziu venovala hádzanej. S oštepom začala pomerne neskoro, mala až 24 rokov. Na olympiáde v Londýne, ktorých sa zúčastnila spolu so svojím budúcim manželom Emilom, obsadila 7. miesto. Na ďalšiu olympiádu v Helsinkách roku 1952 už cestovali Zátopkovci ako manželia a Dana získala zlatú medailu v hode oštepom, len niekoľko minút po tom, čo Emil dobyl zlato famóznym šprintom v behu na 5000 metrov. Keď sa jej manžel chválil pred novinármi, že Dana získala prekvapivé zlato v nadšení nad jeho bežeckým výkonom, odvetila: "Hej? Tak choď a nadchni dajaké dievča, uvidíme, či hodí 50 metrov!"
Veľmi dlho si udržovala vysokú športovú výkonnosť. V rokoch 1954 a 1958 sa stala majsterkou Európy a dokonca tiež svetovou rekordérkou výkonom 55,73 metra, pričom mala už 35 rokov a stala sa tak najstaršou ženou ľahkej atletiky, ktorej sa takéto niečo podarilo. Z  XVII. letných Olympijských hier v roku 1960 v Ríme si priviezla striebornú medailu.
Passavant-en-Argonne

Poloha

Obec má rozlohu 7,24 km². Najvyšší bod je položený 250 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 216 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magnus Hirschfeld

Životopis

15. mája 1897 založil vo svojom byte v Charlottenburgu spolu s lipským nakladateľom Maxom Spohrom, hannoverským železničným úradníkom Eduardom Obergom a s bývalým pruským vrchným plukovníkom Franz-Josephom von Bülow vedecko-humanitárny výbor (WhK), ktorý sa v začiatkoch zameral predovšetkým na podporu petície za zrušenie § 175 nemeckého trestného zákonníka. Tento paragraf určoval trest väzenia za intímny styk medzi homosexuálmi.
V rokoch 1899 až 1923 vydával Hirschfeld v mene vedecko-humanitárneho výboru ročenku „Jahrbuch für sexuelle Zwischenstufen“. V ročenke bol napríklad pod názvom „Aké záujmy má ženské hnutie pri riešení homosexuálnej otázky?“ publikovaný prejav Anny Rülingovej, jednej z prvých žien, ktorá verejne obhajovala práva homosexuálov. Rülingová vystúpila s týmto prejavom 9. októbra 1904 na zhromaždení WhK v Berlíne.
V roku 1908 vydal prvý sexuologický časopis „Zeitschrift Fur Sexualwissenschaft“, ktorý v pôvodnej podobe vychádzal iba rok, jeho vznik sa však formálne považuje za vznik sexuológie ako vedného odboru. V časopise publikovali významné osobnosti ako rakúsky lekár a psychiater Sigmund Freud, taliansky psychiater a kriminológ Cesare Lombroso či rakúsky psychiater a psychológ Alfred Adler.
V roku 1919 založil Sexuologický inštitút so sídlom v Berlíne. Inštitút poskytoval okrem iného predmanželské poradenstvo a usporadúval popularizačné prednášky. V roku 1933, nástupom NSDAP k moci, ukončili nacisti jeho činnosť.
Bol hlavným predstaviteľom nemeckého hnutia za emancipáciu homosexuálov; prvoradou oblasťou jeho výskumu bola homosexualita.
Ako jeden z prvých odborníkov zhromaždil systematicky poznatky o sexualite. Je autorom päťzväzkového traktátu o "sexuológii", ako aj asi 150 iných prác z tejto oblasti.
Je tiež autorom teórie metatropizmu, podľa ktorej sexualita je čímsi neistým, čo podlieha zmene.
Análny kolík

Análny kolík (anglicky: Butt plug) je špeciálna erotická pomôcka používaná pri dráždení análneho otvoru. Je vyrábaný z rôznych materiálov (najčastejšie latex, silikón, neoprén) a jeho tvar pripomína vibrátor, alebo dildo. Líši sa splošteným zakončením, ktoré zamedzuje, aby kolík vnikol do konečníka. Ten totiž nie je na rozdiel od pošvy uzavretý a kolík by tak mohol putovať až do čriev. Existujú rôzne prevedenia, kedy môže byť análny kolík vibračný, nevibračný a nafukovací. Pri nafukovacom variante vedie z kolíka hadička, na ktorej konci je pumpička s reguláciou vzduchu. Nafúknutím tak môže dôjsť k výraznému zväčšeniu kolíka, ktoré zvyšuje sexuálny zážitok.
Obed na vrchole mrakodrapu

Obed na vrchole mrakodrapu (angl. Lunch atop a Skyscraper) je slávna čierno-biela fotografia zhotovená počas výstavby mrakodrapu 30 Rockefeller Plaza na Manhattane v New York City v USA.

Prehľad

Fotografia zachytáva jedenásť mužov počas obeda, ktorí sedia na nosníku s nohami visiacimi 840 stôp (260 metrov) nad ulicami New Yorku. Fotografia bola zhotovená 20. septembra 1932, na 69-tom poschodí RCA Building v posledných mesiacoch výstavby. Podľa archivára, fotka bola v skutočnosti vopred dohodnutá a pod nimi nie je priepasť ale dokončené predošlé poschodie. Hoci fotografia ukazuje skutočných ironworkers, v tom čase bol predstavený Rockefeller Center na podporu jeho nového mrakodrapu. Fotografia sa objavila v nedeľu ako foto doplnok v New York Herald Tribune dňa 2. októbra.

Vlastníctvo

Negatív je teraz vo vlastníctve Branded Entertainment Network, ktorý ju získal od Acme Newspictures archívu v roku 1995.

Autor

Autor je formálne „neznámy“, ale od roku 2003 bola pripísaná Charlesovi C. Ebbetsovi. Autorstvo bolo omylom pripisované aj Lewisovi Hinemu. No Corbis Corporation oficiálne ponechal stav autorstva ako „neznámy“, aj keď rôzne zdroje naďalej pripisujú autorstvo Ebbetsovi.

Muži na obrázku

Existujú mnohé tvrdenia o totožnosti mužov na obrázku. Film Men at Lunch (Muži na obede) vystopoval niektorých mužov s Írskym pôvodom, ale režisér plánuje urobiť ďalšie rozhovory s cieľom nadviazať na ostatné požiadavky od švédskych príbuzných. Zľava číslo tri je Jozef Eckner, číslo štyri je Michael Breheny, číslo päť je Albin Svensson a číslo šesť s cigaretou je Peter Rice, Mohawk ironworker z Kahnawake, Kanada. Prvý človek sprava je slovenský pracovník Gustáv (Gusti) Popovič z obce Vyšný Slavkov v okrese Levoča. Gusti bol pôvodne drevorubač a tesár. V roku 1932 poslal jeho manželke Mariške pohľadnicu s touto fotografiu, na ktorej napísal: „Nič še ty neboj, moja milá Mariška, jak vidziš, ta ja furt s fľašečku. Tvoj Gusti.“ Gusti sa vrátil do Vyšného Slavkova na začiatku druhej svetovej vojny, kúpil nejaké lesy, polia, aby mohol gazdovať a stal sa poľnohospodár. Na konci druhej svetovej vojny bol Gusti zabitý granátom v jeho dedine, kde ho pri prechode frontu zasiahla črepina. Gusti a Mariška majú spoločný hrob na cintoríne vo Vyšnom Slavkove. Tretí sprava je Joe Curtis. Muž, ktorý sedí štvrtý sprava je údajne Ír Francis Michael Rafferty s jeho celoživotným najlepší priateľ a kolega Ír, Stretch Donahue, sedí po jeho pravici.

Fakty

Počas toho ako plynul čas v Manchester United manažér Sir Alex Ferguson použil snímku ako motivačný nástroj, ukazuje ju všetkým svojim hráčov v tíme. Berúc na vedomie, že existuje jedenásť mužov na obrázku, Sir Alex povedal: „Akú najväčšiu vec tím môže robiť? Dokážu obetovať svoj život pre všetkých iných a niekedy keď človek padá, dvaja ho môžu zachrániť.“
Saint-Martin-de-Bossenay

Poloha

Obec má rozlohu 16,26 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 390 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hilaire-de-Loulay

Poloha

Obec má rozlohu 40,62 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 164 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kliešťovité

Rozšírenie

Kliešte z rodu kliešťovitých sú rozšírené po celom svete. Klimatickými zmenami v posledných rokoch dochádza k prenikaniu kliešťovitých do severných krajín Európy a výskumy poukazujú na vyššie zamorenie populácie kliešťov rôznymi baktériami, prvokmi a vírusmi.
Klieštovité sa zdržujú v zeleni približne 0,5 až 1 m nad zemou, čiže v prostredí poskytujúcom dostatočnú vlhkosť potrebnú pre ich prežitie. Ich prirodzeným prostredím sú najmä listnaté a zmiešané lesy a krovité biotopy. Vyskytujú sa aj v mestských parkoch a lesoparkoch. Bažiny a ihličnaté lesy bez tráv a kríkov či orná pôda sú pre kliešťovité nevhodným prostredím.

Správanie

Samce aj samice sa živia krvou svojho hostiteľa, ktorého si nájdu pomocou Hallerovho orgánu. Je to chemický receptor nachádzajúci sa na poslednom článku predných nôh. Tento orgán je schopný zachytiť a rozpoznať také látky ako sú amoniak, kysličník uhličitý, kyselina mliečna a kyselina maslová. Tieto látky vylučuje hostiteľ dychom a potom. Kliešťovité vo vyčkávacej pozícii (stoja na zadných troch pároch nôh a predné vystierajú do priestoru) zachytávajú rôzne vnemy z prostredia a vďaka vibráciám sú schopné spozorovať blížiaceho sa hostiteľa. Naňho sa následne zavesia a potom preliezajú jeho telo kým nenájdu vhodné miesto na prisatie sa. Kliešťovité sú veľmi vyberavé: Uprednostňujú mierne vlhkú, teplú a dobre prekrvenú jemnú pokožku. U človeka sa najčastejšie prisávajú za uši, na zákolenie, slabiny a pod.

Alergické reakcie

Po prichytení sa kliešťa vylučuje kliešť sekrét obsahujúci rôzne látky, ktoré vo výnimočných prípadoch môžu u človeka či zvieraťa viesť k silným alergickým reakciám až smrti, najmä ak sa kliešť prichytí na zadnej časti hlavy v blízkosti chrbtice.

Prevencia

Najlepšou ochranou proti kliešťom je používanie repelentných prostriedkov proti kliešťom a inému hmyzu. Ďalšou možnosťou je používanie kozmetických insekticídov, ktoré kliešte nielen odpudzujú, ale aj zabíjajú. Oba druhy prípravkov je vhodné používať aj na oblečenie a obuv.
Pri pohybe v miestach s vyšším výskytom kliešťov je vhodné používať čo najbledší odev s dlhými rukávmi a dlhými nohavicami, vysoké topánky, prípadne podkolienky. Po návrate domov je potrebné prezrieť kritické miesta na tele, ktorými sú slabiny, zákolenie a pod. Čím skôr je kliešť objavený a odstránený, tým je menšie riziko nákazy. Pri častejšom pohybe v miestach s vyšším výskytom kliešťov je vhodné dať sa zaočkovať proti kliešťovej encefalitíde.
Le Brouilh-Monbert

Poloha

Obec má rozlohu 12,96 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 245 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ázijská futbalová konfederácia

Ázijská futbalová konfederácia (po angl. Asian Football Confederation), v skratke AFC, je hlavná riadiaca organizácia ázijského futbalu. Reprezentuje 47 národných asociácií ázijských štátov. Jej členom zatiaľ (2019) nie je Abcházsko, Južné Osetsko a Tibet. Je to jedna zo šiestich kontinentálnych federácii pod FIFA.
Šiatronovomestský okres

Šiatronovomestský okres (maď. Sátoraljaújhelyi járás) je okres v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Nové Mesto pod Šiatrom. Rozloha okresu je 321,38 km².
Africká kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 1976

Skupina B
Hôtel de Beauvais

Hôtel de Beauvais je mestský palác v Paríži. Nachádza sa v historickej štvrti Le Marais v ulici Rue François-Miron č 64 vo 4. obvode. Budova patrí mestu Paríž a od roku 1966 je chránená ako historická pamiatka.

História

V roku 1200 darovala Eloise de Palaiseau dom v Paríži cisterciánskemu opátstvu Chaalis dom s dvomi corps de logis, z ktorých jeden sa nazýval Hôtellerie du Faucon. Kláštor tu vybudoval svoje parížske sídlo z ktorého sa zachovala goticá pivnica z 15. storočia pod nádvorím dnešného paláca.
Palác neskôr vlastnila manželka Nicolasa Fouqueta, od ktorej ho získal v roku 1654 Pierre Beauvais. Ten prikúpil ešte susediaci dom a poveril kráľovského architekta Antoina Le Pautra (1621-1679), aby pre jeho manželku Catherine Bellier (1614-1689), prvú dámu kráľovnej Anny Rakúske a milenku Ľudovíta XIV. postavil nový palác.
Jej významné postavenie u kráľovského dvora dokladá, že na stavbu Balaci boli použité kamene určené pôvodne pre stavbu fasády Louvru.
Na balkóne tohto paláca Anna Habsburská, kardinál Mazarin a Henri de la Tour d'Auvergne de Turenne privítali 26. augusta 1660 Ľudovíta XIV. a jeho manželku Máriu Teréziu v Paríži. Túto udalosť pripomína francúzsky znak nad portálom.
V roku 1706 kúpil palác kráľovský radca Le Troyen Jean Orry a po ňom tu býval jeho syn Philibert Orry (1689 - 1747), minister financií a dozorca kráľovských stavieb Ľudovíta XV. Po jeho smrti palác zdedil jeho synovec Louis Philibert Orry.
V roku 1763 si palác prenajal bavorský vyslanec Maximilien Emmanuel Franz van Eyck (1711 - 1777) a v tom istom roku tu 18. novembra koncertoval prvýkrát sedemročný Wolfgang Amadeus Mozart. Mozartovci bývali v paláci do 10. apríla 1764, kedy odišli do Londýna.
Počas Francúzskej revolúcie bol palác znárodnený a prestavaný na kancelárie dostavníkovej spoločnosti a potom prenajímaný a opäť prestavovaný počas celého 19. storočia a na začiatku 20. storočia.
Počas svojej oficiálnej návštevy v novembri 1911 si palác prezrel Peter I..
V roku 1943 palác kúpilo mesto Paríž za 200 000 frankov od židovskej rodiny Simon v rámci arizácie židovského majetku. Po oslobodení slúžil pre nájomné bývanie až do prelomu rokov 1985/1986. Potom sa jeho využitie menilo. Bolo tu tiež sídlo Asociácie pre záchranu historického Paríža (Association pour la sauvegarde et la mise en valeur du Paris historique).
Od roku 2004 slúži ako sídlo Správneho odvolacieho súdu v Paríži.
V paláci sa nakrúcalo niekoľko filmov, ako napr. Bankárka s Romy Schneider, alebo Camille Claudel s Isabelle Adjani a tiež americký film Neznesiteľná ľahkosť bytia Philipa Kaufmana.
Saint-Martin-de-Nigelles

Poloha

Obec má rozlohu 12,31 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 599 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prisťahovalectvo do Ruska

Prisťahovalectvo (imigrácia) do Ruskej federácie je proces vstupu cudzincov pre trvalý pobyt na území Ruskej federácie . Podľa súčasného práva môžu prisťahovalci získať aj ruské občianstvo, a to po piatich rokoch pobytu a po preskúmaní znalosti ruského jazyka. Prisťahovalectvo do Ruska reguluje Hlavné riaditeľstvo pre migračné záležitosti. Prisťahovalectvo zohráva dôležitú úlohu v moderných ruských demografických procesoch, pretože je od roku 2011 príčinou nárastu počtu obyvateľstva.
Rusko používa jednu z najliberálnejších prisťahovaleckých politík na svete; občan, ktorý pracuje v Rusku päť rokov a plynule ovláda  ruský jazyk, sa môže stať občanom za toho predpokladu, že nespáchal trestný čin a takmer každý, koho zamestnáva ruská firma, môže zostať v krajine a pracovať tam na dobu neurčitú. Odráža to zmenu politiky vlády Vladimíra Putina ako reakciu na klesajúcu pôrodnosť a na reštriktívnu politiku prijatú po páde Sovietskeho zväzu. Veľké neslovanské prisťahovalecké populácie, ktoré prichádzajú v reakcii na Putinovu liberálnu politiku, sa niekedy stretávajú s xenofóbiou; proti tomu  ruský štát rozpustil rôzne združenia proti prisťahovalcom, a to podľa ruských zákonov o nenávistných prejavoch, ako je napríklad Hnutie proti nelegálnemu prisťahovalectvu.
Barenton-sur-Serre

Polohopis

Barenton-sur-Serre má rozlohu 8,05 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Barenton-sur-Serre má 113 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ormes (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 14,1 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 457 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Graham Hancock

Graham Hancock (* 2. august 1951, Edinburgh) je britský autor populárnovedeckých titulov prezentujúcich rôzne prevratné a kontroverzné názory na dávne dejiny. O svojich výskumoch a hypotézach nakrútil aj niekoľko dokumentárnych filmov. Niektoré jeho diela vyšli aj na Slovensku a v Česku, napríklad: Zrcadlo nebes, Znak a pečať, Mystérium Marsu, Strážce horizontu, Otisky božích prstů.
Medvědská hornatina

Poloha

Leží v severovýchodnej časti Hrubého Jeseníka a od Pradědskej hornatiny ju oddeľuje sedlo Vidly. Severne situovanú Zlatohorskú vrchovinu oddeľuje sedlo Rejvíz.

Vrcholy

Je plochšia, bez nápadného hrebeňa a najvyššími vrcholmi sú Medvědí vrch (1 216 m n. m.), Jelení loučky (1 205 m n. m.) a Orlík (1 204 m n. m.).

Turistika

Medvědská hornatina patrí k najmenej navštevovaným častiam Hrubého Jeseníka. Východiskovými miestami pre turistiku sú mestá Jeseník a Vrbno pod Pradědem a sedlá Vidly a Rejvíz. Naprieč pohorím vedú dve hlavné trasy - zelená turistická trasa z Vrbna pod Pradědem do Jeseníku a žltá turistická trasa zo sedla Vidly do sedla Rejvíz, ktoré sa križujú pri vrchole Orlík.
Quartier de la Porte-Dauphine

Quartier de la Porte-Dauphine (štvrť Brána Dauphin) je 63. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 16. obvodu.
Má trojuholníkový pôdorys a rozlohu 141,4 ha. Jej hranice tvoria ulice Avenue Georges Mandel a Avenue Henri Martin na juhu, Bois de Boulogne a Boulevard périphérique na západe a Avenue Raymond Poincaré na východe.
Štvrť bola pomenovaná podľa jednej z mestských brán.
Gyula Dahlström

Gyula Eduard Dahlström (známy aj ako Július Dahlström = Julius Dahlström) – (* 23. január 1834, Vranov nad Topľou – † 13. august 1907, Solivar) bol málo známy slovenský entomológ – lepidopterológ maďarského pôvodu, významný hlavne ako prieskumník fauny motýľov niektorých oblastí východného Slovenska, hlavne okolia Prešova.
Gyula Dahlström sa narodil roku 1834 vo Vranove nad Topľou lekárnikovi Eduardovi Dahlströmovi a jeho manželke Juliane rod. Krajčinovej. Po skončení základnej školy sa vyučil za obchodníka a pôsobil ako pokladník a neskôr ako riaditeľ sporiteľne v Prešove. Tento entomológ je za Rakúsko–Uhorsko uvedený tiež v knihe Wilhelma Junka „Entomologen Adressbuch“ z roku 1905. Počas svojho života sa zaoberal faunistikou a tiež výskumom niektorých druhov hmyzu. Pre entomológiu územia Slovenska majú význam hlavne jeho práce, ktoré publikoval prevažne v maďarskom časopise Rovartani lapok a ktoré pojednávajú o prieskume fauny motýľov východného Slovenska, hlavne okolia Prešova. Časť svojich práce publikoval i v Lipsku v časopise Insektenbörse.
Gyula Dahlström zomrel na exkurzii v okolí Solivaru pri Prešove 13. augusta 1907.
Jeho zbierka hmyzu (hlavne palearktické druhy motýľov zo skupiny Macrolepidoptera) je uložená čiastočne v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti a druhá časť je uložená v Rákocziho múzeu v Košiciach.
Okrem neho je známy i jeho syn: Gyula Dahlström jun., ktorý okrem svojej profesie pôsobil tiež ako obchodník s hmyzom a s entomologickými pomôckami v Prešove – hlavne pre potreby regionálnej entomologickej komunity. Robil entomologický výskum hlavne v okolí Prešova. Zaoberal sa výskumom druhu mlynárika hrachorového (Leptidea sinapis L.).
Marcilly-sur-Maulne

Poloha

Obec má rozlohu 14,6 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Affléville

Poloha

Obec má rozlohu 9,42 km². Najvyšší bod je položený 286 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 194 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Triqueville

Poloha

Obec má rozlohu 9,48 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 308 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteauneuf (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 10,06 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 342 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 82 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plastická chirurgia

Plastická chirurgia je špecializačný odbor chirurgie, ktorý sa venuje chirurgickému opravovaniu a upravovaniu funkcie a tvaru rôznych, hlavne viditeľných častí ľudského tela, napríklad po úrazoch a popáleninách, ale tiež z kozmetických dôvodov.
Manois

Poloha

Obec má rozlohu 10,36 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 467 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Banánovník

Dejiny

O banánoch sa po prvýkrát zmienili budhistické texty v roku 600 pred Kr. Údajne aj sám Alexander Veľký mal počas svojej výpravy do Indie v roku 327 pred Kr. možnosť pochutnať si na banánoch. Prvý skutočný banánový sad bol opísaný v Číne okolo roku 200. Okolo roku 650 islamskí dobyvatelia doviezli banány do Palestíny. Arabskí kupci potom rozšírili banány po väčšine územia Afriky.
V roku 1502 portugalskí kolonisti postavili prvé banánové sady v Karibiku a v Strednej Amerike.