Jež tmavý

Jež tmavý v širšom zmysle

V starších systémoch (ojedinele aj v niektorých súčasných systémoch) bol Erinaceus europaeus často definovaný širie, lebo zahŕňal ako svoje poddruhy (či geografické rasy) aj to, čo sa dnes klasifikuje ako tri samostatné druhy Erinaceus roumanicus a Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis, pričom roumanicus sa istý čas v systémoch zaraďoval pod concolor (resp. alternatívne sa concolor zaraďoval pod roumanicus; porovnaj aj článok Erinaceus). Slovenský názov jež východný (alebo: východoeurópsky, obyčajný východoeurópsky, bledý, ojedinele: jež svetlý; dnes najsprávnejšie: jež bledý) sa vzťahoval pôvodne na taxón roumanicus, ale keď bol tento radený pod concolor, tak sa začal vzťahovať na taxón concolor. Dnes, keď sa východoeurópsky jež znovu klasifikuje primárne ako roumanicus, sa spomínaný slovenský názov znova obyčajne vzťahuje na taxón roumanicus (aspoň súdiac podľa knihy Hlodavce a hmyžozravce Slovenska 2013) a dnešný slovenský názov taxónu concolor ostáva potom nejasný. Okrem toho istý čas Erinaceus europaeus zahŕňal aj to, čo sa dnes klasifikuje ako druh Mesechinus hughi.
Nasledujúci text článku sa zaoberá len ježom tmavým v užšom zmysle.

Rozšírenie  a spôsob života

Žije v západnej Európe (po západné Poľsko, západné Slovensko, Rakúsko a Taliansko; vrátane Británie), v teplejšej časti Škandinávie, v severozápadnom Rusku, na Novom Zélande a na Azorských ostrovoch. Na Slovensku sa vyskytuje len v posledných rokoch (doložený od roku 2004), aj to len ojedinele, prevažne na hraniciach s Českom, inak na Slovensku žije jeho blízky príbuzný jež bledý (Erinaceus roumanicus).
Obýva rôzne biotopy: suché rúbane, okraje lesov a kružín, trávnaté oblasti a oblasti obývané ľuďmi (napríklad polia,  parky , záhrady a podobne). V súvislých hlbokých lesoch a mokradiach sa mu nedarí. Veľmi dobre pláva.
Aktívny je najmä v noci a za súmraku, cez deň len ojedinele. Žije samotársky. Brloh má vyhrabaný v zemi alebo skrytý medzi koreňmi vývratov, v hustom poraste a podobne. Cez zimu jež hibernuje v plytkej diere ukrytej v kroví, a to medzi októbrom/novembrom a marcom/aprílom. Jeho teplota vtedy klesá na niekedy až 2 °C (oproti bežným 37-35 °C).

Stavba tela

Jež tmavý je malý živočích s dĺžkou tela 18–31 cm, s dĺžkou chvosta 18–44 mm a hmotnosťou 300-1300 g. Ostne má rovnomerne tmavé s bielymi priečnymi krúžkami. Tmavá srsť okolo očí mu tvorí charakteristické „okuliare“ v tvare V smerujúce k nosu.
Nohy sú krátke, nos (ňufák) má pohyblivý, oči má veľké, uši široké, zadné labky sú robustné. Má výborný sluch a čuch. Na tele okrem chrbta má hrubú srsť s jedným typom chlpov, na bokoch a nohách je tmavohnedá, na spodku tela je trochu svetlejšia. Na chrbte má v priemere 6 000 pichliačov (ostňov) dlhých 2-3 cm; v nebezpečenstve sa zvinie pomocou zvláštneho svalu do klbka a pichliače ho chránia. Vzhľadom na možnosť ochrany pichliačmi si jež môže dovoliť pohybovať sa hlučne – pri pohybe teda obyčajne dupoce, fučí, šuchoce.

Potrava

Jedia najmä hmyz, dážďovky, slimáky, žaby, mláďatá vtákov, vajcia jašteríc či hadov, samotné hady, hlodavce či zdochliny a plody rastlín. Jež tmavý je veľmi odolný proti živočíšnym jedom, môže jesť aj jedovatý hmyz, nemá problémy so žihadlami včiel a ôs a čiastočne je imúnny aj proti hadiemu jedu.

Rozmnožovanie

Párenie prebieha u starších samčekov v marci-apríli, u mladších niekedy až v júni. Samčeky v tomto období zvádzajú neľútostné boje. Po vyše mesiaci samička porodí 4 až 6 (výnimočne 10) mláďat, niekedy sa to stane až dvakrát do roka. Mláďatá sú slepé, svetlé a s veľmi jemnou srsťou. Vidieť začnú po 2 týždňoch, pichliače im narastú postupne po pôrode do 8 týždňov. Samička mladé dojčí 3-5 týždňov, potom ich ešte minimálne 3 týždne vodí.

Krémovanie

Jež si niekedy pichliače a kožu olizuje a natiera slinami. Dôvod tejto procedúry nie je známy.

Ohrozenie

V Červenom zozname ohrozených živočíchov IUCN je zaradený medzi najmenej ohrozené druhy. Najväčšia hrozba hrozí ježom prechádzajúcim cez cestu.