google/wiki40b huggingface dataset:
Grécka vojenská junta

Pozadie udalostí 1967-1974

Po štátnom prevrate junta rozpustila všetky existujúce politické strany a začala väzniť svojich nepriateľov a oponentov, predovšetkým z radov liberálov a komunistov, z ktorých značná časť bola odvlečená do koncentračného tábora na ostrove Jaros. V decembri 1967 sa pokúsil kráľ Konštantín II. o zvrhnutie vojenskej junty, ale pokus bol neúspešný, čo znamenalo jeho vynútenú abdikáciu. Papadopulos sa neskôr ujal funkcie predsedu vlády a Pattakos obsadil bezpečnostno strategickú pozíciu ministra vnútra. V marci 1968 sa sám Papadopulos vyhlásil za regenta a v lete toho istého roku vyhlásil Grécko za republiku, ktorej sa stal prezidentom. Kvôli forme vlády a predovšetkým pre porušovanie ľudských práv sa Grécko postupne ocitalo v medzinárodnej izolácii. S tým súvisela zhoršená hospodárska situácia krajiny, ktorá vyvolala výbuchy protivládnych študentských demonštrácií v decembri 1973, ktoré mali za následok odstúpenie Papadopula z pozície prezidenta. Jeho nástupcom sa stal generál Phaedon Gizikis. V roku 1974 sa grécka junta pokúsila neúspešne pripojiť k svojmu územia ostrov Cyprus, čo viedlo opäť k vnútropolitickej kríze, ktorá definitívne 23. júla 1974 ukončila vládu vojenskej junty v krajine.
Nová občianska vláda Konstandinosa Karamanlisa zajala plukovníkov, ktorí boli postavení pred súdny tribunál a odsúdení na trest smrti, ktorý bol zmenený na doživotné väzenie.
Stollwerck

Stollwerck (výslovnosť štolverk) je nemecká firma vyrábajúca cukrovinky, predovšetkým čokoládu.

História

V roku 1839 začal v Kolíne miestny cukrár Franz Stollwerck vyrábať pastilky proti kašľu. V roku 1860 rozšíril prevádzku o spracovanie kakaa, ktoré sa stalo hlavným artiklom. Roku 1871 bola založená s. r. o. Gebrüder Stollwerck, ktorej sa podarilo preniknúť do väčšiny Európy (v Rakúsku vyrábala obľúbenú značku Alpia) aj do USA, kde otvorila závod v Stanforde. Na vrchole slávy koncom 19. a začiatkom 20. storočia produkovala aj taký tovar, ako reklamné fonografy, filmové premietačky či predajné automaty. Dve svetové vojny, veľká hospodárska kríza i strata nemeckých kolónií viedli k postupnému úpadku podniku. V roku 1972 sa stal majiteľom Hans Imhoff, ktorému sa podarilo zvýšiť obrat, v deväťdesiatych rokoch otvoril filiálky v Maďarsku a Rusku, v roku 1993 založil v Kolíne nad Rýnom múzeum čokolády. Napriek tomu firma neudržala samostatnú existenciu a roku 2002 sa stala súčasťou koncernu Barry Callebaut, čo viedlo o.i. k uzavretiu pôvodnej kolínskej prevádzky.

V populárnej kultúre

Továreň Stollwerck vyrábala tiež cmúľacie cukríky. Pretože si na nich nejeden konzument vylámal zuby, vžilo sa ľudové porekadlo "tvrdý ako štolverk". To sa neskôr začalo používať aj v prenesenom zmysle - napr. pre človeka nechápavého alebo opitého do bezvedomia.
Esovitý splav

Esovitý splav (lat. sinus sigmoideus) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.
Je priamym pokračovaním priečneho splavu (sinus transversus). Na pars mastoidea ossis temporalis a na okraji záhlavnej kosti (os occipitale) podmieňuje hlbokú ryhu tvaru S a otvára sa do hornej hľuzy vnútornej hrdlovej žily (bulbus superior venae jugularis internae). Na priereze je polkruhovitý. Na pars mastoidea je od hlávkových dutiniek (cellulae mastoideae) a od bubienkovej dutiny (antrum tympanicum) oddelený iba tenkou kostnou lamelou, čo je dôležité pri operáciách ucha. Esovitý splav má často spojku (emissarium) cez hlávkový otvor (foramen mastoideum) do záhlavnej žily (vena occipitalis).
Douglas DC-2

Použitie v Česko-Slovensku

Celkovo päť strojov DC-2 bolo používaných aj spoločnosťou ČLS (Československá letecká společnost). Prvé dve lietadlá DC-2 (OK-AIA, OK-AIB) prepravca získal v roku 1936 a nasadil ich na linke Praha – Viedeň a Praha – Amsterdam. Lietadlo OK-AIA však bolo čoskoro zničené pri pristávaní v nepriaznivom počasí pri svojom prvom lete pod ČLS. Už koncom roku 1936 však bolo nahradené DC-2 OK-AIC. Po vzniku protektorátu stroje ČLS čoskoro dolietali, vzhľadom na skutočnosť že podľa ríšskeho leteckého práva mohla leteckú dopravu zabezpečovať výhradne spoločnosť Deutsche Lufthansa, ktorá prevzala zvyšné DC-2 spoločnosti ČLS. (, )
Martin Mesík

Martin Mesík (* 17. október 1979, Banská Bystrica) je slovenský skokan na lyžiach.
Martin Mesík reprezentuje Slovensko na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Je slobodný, je vysoký 187 cm a váži 67 kg (údaj z roku 2006). Je členom klubu LK Vimar Banská Bystrica, trénuje ho Peter Schlank.
Martin Mesík sa umiestnil na majstrovstvách sveta v roku 1997 na 20. mieste, na ZOH v Nagane v roku 1998 sa umiestnil na 60. mieste na strednom mostíku.
Jean-Charles de Borda

Ocenenie

Je jedným zo 72 významných vedcov, ktorých meno je zapísané na Eiffelovej veži v Paríži. Bol členom Académie des sciences. Je po ňom pomenovaný tiež kráter Borda na Mesiaci.
Vaulandry

Poloha

Obec má rozlohu 27,65 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-André-le-Gaz

Poloha

Obec má rozlohu 8,89 km². Najvyšší bod je položený 488 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Exupéry-les-Roches

Poloha

Obec má rozlohu 37 km². Najvyšší bod je položený 760 m n. m. a najnižší bod 545 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 540 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ajoncourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,5 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Altirhinus

Opis

Altirhinus bol mohutný iguanodont, blízky príbuzný Iguanodona. Dorastal do dĺžky 6 metrov a vážil asi 1 tonu. Vyznačuje sa nízkou podlhovastou hlavou, končenou pomerne širokým zobákom. Prednú časť čeľusti mal bezzubú, zatiaľ čo zadnú tvorilo niekoľko radov vrúbkovaných zubov, slúžiacich na rozomletie rastlinného matierálu. Predné končatiny mal kratšie a oveľa slabšie než zadné, čo naznačuje, že sa pohyboval zväčša po štyroch. Nie je však vylúčené, že sa dokázal vztýčiť na zadné, keď unikal pred nebezpečenstvom alebo ak chcel dosiahnuť na vyššie rastúcu vegetáciu. Tento živočích tiež disponoval nosovou klenbou, ktorá mu pravdepodobne slúžila na vydávanie hlasitých zvukov, ktorými komunikoval s ostatnými členmi čriedy.
Balaguier-sur-Rance

Poloha

Obec má rozlohu 9,8 km². Najvyšší bod je položený 748 m n. m. a najnižší bod 253 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hippostratos zo Seleukeie

Hippostratos (starogr. Ἱππόστρατος) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Hippostratos zo Seleukeie bol na 149. olympijských hrách v roku 184 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Hippostrata uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Jean-Louis Guez de Balzac

Životopis

Bol synom starostu v Angoulême, Jeana Louisa Gueza, ktorý povýšil do šľachtického stavu a k menu pridal prídomok de Balzac podľa léna na brehu rieky Charente, kde postavil svoj zámok.
Po štúdiách u jezuitov od roku 1612 navštevoval univerzitu v Leidene, kde sa spolu so svojím spolužiakom a pravdepodobne milencom Théophilom de Viau do radu problémov. Potom pracoval ako tajomník u vojvodu de Nogaret de La Valette v Metz. Po dvoch rokoch v Ríme v rokoch 1621 až 1623 ako zástupca kardinála de La Valette d'Épernon odišiel do Paríža, kde si vytvoril dobrú povesť. Richelieu ho ustanovil historiografom a kráľovským poradcom s penziou 2 000 livre.
Prvý zväzok Listov, vydaných roku 1624, mu priniesol veľkú slávu. Navštevoval literárny salón v Hôtel de Rambouillet, spolu so  spisovateľmi Chapelainom, Malherbom, alebo de Boisrobertom. Avšak pýcha, ktorá bola znamením roztopašnosti charakterizujúcej jeho Listy, spôsobila, že sa stal objektom útokov zo strany jezuitu Françoisa Garassa. Bol to ten istý, ktorý sa pokúsil odsúdiť Théophila de Viau k upáleniu na hranici. V nasledujúcich rokoch bol obviňovaný z vykrádania diel minulých aj súčasných autorov, Jean Goulu, predstavený rádu Feuillantov ho napadol v pamflete Lettres de Phyllarque à Ariste roka 1627.
Jeho domýšľavá povaha sa zle vyrovnávala s týmito neustálymi útokmi a preto odišiel do ústrania na svoj zámok pri Angoulême. Tu pokračoval v korenšpodencii so svojimi parížskymi priateľmi.
V roku 1634 sa stal jedných zo zakladajúcich členov Francúzskej akadémie.

Na konci svojho života odišiel do konventu kapucínov v Angoulême. Nemocnici v Angoulême odkázal 12 000 livrov.
Jozef Kaldrovitš

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1936), prírodopis a zemepis na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (1936 – 1939), na Univerzite Komenského v Bratislave (1940 – 1942), v roku 1942 získal titul RNDr.
Pôsobil ako vedecký pracovník v Geofyzikálnom ústave Slovenskej akadémie vied v Bratislave. Stal sa priekopníkom zavádzania geofyzikálnych metód pri vyhľadávaní a prieskume nerastných surovín. Pre Atlas SSR vytvoril mapu tepelného toku, mapy rozloženia zemského tepla prírodných vyvrelín a rôznych typov mineralizácie registrovaných minerálnych prameňov.
Bol autorom viacerých patentov a nositeľom vyznamenaní.
Eduard Gombár

Eduard Gombár (* 14. október 1952) je český arabista, historik islamských krajín, žiak R. Veselého, profesor Karlovej univerzity v Prahe.
Vyštudoval históriu, filozofiu a arabistiku. Jeho vedecký záujem sa sústredil na oblasť moderných a súčasných arabskych dejín, sleduje najmä problematiku arabského nacionalizmu, historickej demografie, moderné dejiny Egypta, arabskú historiografiu a na dejiny arabistiky a islamistiky.
Zaoberá sa taktiež problematikou hospodárskych dejín islamského sveta v kontexte celosvetového vývoja.
Justinián II.

Úspešná zahraničná politika

Justiniánova vláda začala úspešným ťažením proti Arabom (686 – 687). Byzantské vojsko napadlo a vyplienilo Arméniu a potom vtrhlo do Gruzínska a Sýrie. Roku 688 požiadal kalifa Abdulmalika o obnovenie mierovej zmluvy s Konštantinopolom. Na jej základe Byzantínci navýšili poplatky a rozdelili sa príjmy z Cypru a arménsko-kaukazskej oblasti. Cyprus sa stal na ďalších 280 rokov demilitarizovanou nárazníkovou oblasťou, ktorá zostala na dlhý čas ušetrená od búrlivých udalostí tých čias.
Justinián II. pokračoval veľmi energicky v politike rozširovania themskej organizácie, a to predovšetkým na Balkáne na obranu proti Bulharom, kde okrem nedávno založenej themy Thrakesion bola zriadená thema Hellas v strednom Grécku. Predtým spustošené časti ríše začali osídľovať roľníci a vojaci - stratioti. V roku 688 cisár zorganizoval veľké ťaženie proti búriacim sa Slovanom v okolí Solúnu, kde usporadúval doslova lov na zajatcov, ktorých potom presídľovali do maloázijskej themy Opsikion, vydrancovanej Arabmi. Do európskej časti ríše a na západné pobrežie Malej Ázie naopak presťahovali lúpežných kresťanských Mardaitov z byzantsko-arabskej hranice v Sýrii a Cilícii, ktorá tak bola nebezpečne oslabená. Keď sa roku 692 cisár pokúsil presídliť aj obyvateľstvo Cypru, nastal nový vojnový konflikt s Arabmi.

Vnútropolitické problémy a pád cisára Justiniána II.

Pri presadzovaní svojich politických opatrení postupoval despotický Justinián II. veľmi brutálne, čím vzbudzoval stále väčší odpor, ktorý posilňovala tiež veľmi tvrdá daňová politika. Roku 695 bol zosadený vojvodcom Leontiom, zohavený (odťali mu nos, ako napovedá jeho priezvisko Rhinotmetos - Beznosý) a poslaný do vyhnanstva. Po niekoľkých rokoch sa mu podarilo ujsť do Bulharska a získať podporu nástupcu chána Asparucha, významného bulharského vládcu Tervela. Bulhari pritiahli pred Konštantinopol a ľsťou prenikli do mesta, kde pomohli zvrhutému cisárovi znovu získať trón. Justinián za pomoc Tervela bohato odmenil, udelil mu titul kaisar, ktorý bol vyhradený len pre členov panovníckej rodiny. Bulharom odstúpil Zagorje, ktoré malo dôležitý strategický význam na zabezpečenie hraníc ich krajiny. Potom rozpútal v snahe pomstiť sa všetkým svojim odporcom v krajine teror. Roku 711 ho znovu zvrhli a popravili.
Lassay-les-Châteaux

Poloha

Obec má rozlohu 57,63 km². Najvyšší bod je položený 270 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 439 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trignac

Poloha

Obec má rozlohu 14,38 km². Najvyšší bod je položený 10 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 192 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaposvársky okres

Kaposvársky okres (maď. Kaposvári járás) je okres v Maďarsku, v župe Somogy. Jeho správnym centrom je mesto Kaposvár.
Youx

Poloha

Obec má rozlohu 19,13 km². Najvyšší bod je položený 743 m n. m. a najnižší bod 495 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 019 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koválovský potok

Prameň

Preteká Chvojnickou pahorkatinou, pramení v podcelku Zámčisko, na juhovýchodnom svahu vrchu Zámčisko (434,1 m n. m.) v lokalite Medzi hájmi, v nadmorskej výške približne 292 m n. m.
Kœur-la-Petite

Poloha

Obec má rozlohu 20,33 km². Najvyšší bod je položený 361 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 294 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Mravík

Kariéra

Michal Mravík získal dva tituly majstra Slovenska v ľadovom hokeji. V sezóne 1996/1997 a 2003/2004 s klubom HC Dukla Trenčín. Zomrel pri autonehode 2. apríla 2008 medzi Skalkou nad Váhom a miestnou časťou Nemšovej Kľúčovým po tom, ako sa vracal z golfu.
Bordères-sur-l’Échez

Poloha

Obec má rozlohu 15,95 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 338 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mareau-aux-Prés

Poloha

Obec má rozlohu 13,34 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 307 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frontenay-Rohan-Rohan

Poloha

Obec má rozlohu 33,79 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 012 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Audiovizuálny fond

Audiovizuálny fond je verejnoprávna inštitúcia na podporu a rozvoj audiovizuálnej kultúry a priemyslu na Slovensku. Dňa 5. novembra 2008 bol schválený zákon o audiovizuálnom fonde, ktorý vstúpil do platnosti od 1. januára 2009. Fond nahradil grantový program Ministerstva kultúry a výrazne rozšíri možnosti aj zdroje podpory.
Audiovizuálny fond poskytuje finančné prostriedky autorom slovenských audiovizuálnych diel a výrobcom slovenských audiovizuálnych diel, osobám na obnovu a rozvoj technologickej základne určenej na výrobu a šírenie audiovizuálnych diel, na uskutočňovanie verejných kultúrnych podujatí v oblasti audiovizuálnej kultúry, na šírenie a prezentáciu audiovizuálnych diel.
Fond tiež poskytuje štipendiá pre fyzické osoby, ktoré sa tvorivo alebo výskumne podieľajú na rozvoji audiovizuálnej kultúry a priemyslu na Slovensku.

Orgány fondu

Základom rozdelenia právomocí je štruktúra orgánov fondu:

Rada

Rada má deväť členov (z toho jeden predseda a podpredseda), ktorých vymenúva a odvoláva minister kultúry Slovenskej republiky. Funkčné obdobie vymenovaného člena rady je šesť rokov. Rada je štatutárnym orgánom fondu, koná v jeho mene a rozhoduje o všetkých záležitostiach fondu, ktoré nie sú vyhradené do pôsobnosti riaditeľa alebo dozornej komisie. Rozhoduje najmä o strategických cieľoch, prioritách a kritériách podpory, aj o spôsobe jej poskytovania. Rovnomerné zastúpenie v rade majú všetci prispievatelia, príjemcovia podpory a ministerstvo kultúry.

Dozorná komisia

Dozorná komisia je samosprávnym kontrolným orgánom fondu, ktorý najmä dohliada na výkon činnosti fondu podľa príslušných právnych predpisov a vnútorných predpisov fondu a ktorý vykonáva pravidelnú kontrolu riadneho a účelného hospodárenia fondu, účelného rozdeľovania zdrojov fondu a nakladania s majetkom fondu. Má troch členov, z ktorých dvoch volí rada a jedného menuje minister kultúry.
Univerzitná nemocnica Louisa Pasteura Košice

História

Predchodkyňou fakultnej nemocnice  bola štátna nemocnica v Košiciach so 600 posteľami, otvorená 24. júna 1924.
Budovu pracoviska na Triede SNP 1 (ľudovo nazývaná Nová nemocnica) naprojektoval v roku 1966 tím architektov v zložení Otakar Steinbach, Vlasta Grguričová, Eman Hanzlík a Pavel Procházka. Výstavbu v rokoch 1966 až 1984 zabezpečoval národný podnik Hutné stavby Košice. 21. decembra 1973 bola otvorená poliklinika Fakultnej nemocnice, koncom roka 1979 otvorili tzv. "podnož" celého komplexu, teda spojovacie chodby, centrálny príjem a takisto aj psychiatrická klinika a detská nemocnica. V januári 1981 bola otvorená hlavná časť celého areálu - lôžková časť sídliaca v dominantnom devätnásťposchodovom monobloku. Časť Lekárskej fakulty UPJŠ a niekoľkých budov v tzv. "podnoži" sa podarilo dokončiť až v roku 1984. 
Dve budovy patriace po takzvanej podnože sa nepodarilo dokončiť a chátrali až do roku 2007, keď boli asanované. Na ich mieste vyrástla moderná budova Východoslovenského ústavu srdcových a cievnych chorôb.
Rotunda svätého Martina (Vyšehrad)

Rotunda svätého Martina je najstarší zachovaná stavba v oblasti pražského Vyšehradu a súčasne i najstaršia zachovaná rotunda na území hlavného mesta Prahy.

Dejiny

Bola postavená za kráľa Vratislava II. (panoval v rokoch 1061 až 1092), teda v poslednej tretine 11. storočia a pravdepodobne slúžila ako farský kostol vyšehradského predhradia.
Po víťazstve husitov nad cisárom Žigmundom Luxemburským v roku 1420 boli všetky cirkevné stavby na Vyšehrade zbúrané, zachoval sa len kapitulný chrám sv. Petra a Pavla a táto rotunda.
V roku 1650 začal Ferdinand III. stavať vyšehradskú citadelu. Všetko obyvateľstvo bolo vysťahované a rotunda slúžila ako pracháreň, neskôr ako sklad.
Osudu zbúrania tesne unikla ešte raz a to v roku 1841, kedy mala ustúpiť stavbe cesty z Nového Města na Pankrác. Veľkú zásluhu na jej uchovaní má gróf Karel Chotek. Musela však byť čiastočne prestavaná, aby vchod nezasahoval do cesty.
V roku 1845 rotundu zakúpila vyšehradská kapitula a dala ju v rokoch 1878–80 obnoviť podľa návrhu architekta A. Bauma. Na južnej strane bol vytvorený novorománsky portál podľa motívov prevzatých z Vyšehradského kódexu. Z tej istej inšpirácie vychádzali i Antonín König a Jan Heřman v nástennej maľba Krista vo vnútri rotundy. Novorománsky oltár je zo sliveneckého mramoru a oltárny obraz vytvoril František Sequens.
L’Angelo Grande

Výstup

Východzím bodom pri výstupe na vrchol je stredisko Solda (1 861 m), ležiace juhozápadne od Vertainspitze. Cesta vedie cez Düsseldorfskú chatu (Düsseldorfer Hütte), odkiaľ vedie severovýchodným smerom „Reinstadlerská cesta“ (Reinstadlerroute) istená miestami lanami. Cesta nahor je kamenitá, vo vyšších polohách prevažuje kombinácia ľad/sneh a zráz je kolmý až 40°. Obťažnosť I-II. UIAA.
Katedrála svätého Štefana (Bourges)

Architektúra

Stavba bola postavená v období vrcholnej francúzskej gotiky. Katedrála je dlhá 124 metrov, široká 41 metrov a 37 metrov vysoká. Loď katedrály je 15 metrov široká a 37 metrov dlhá s výškou 20 metrov. Strechu tvorí šesťdielna rebrová klenba. Nosné múry sú doplnené o oporné oblúky, ktoré pomáhajú prenášať zaťaženie.
Arpenans

Poloha

Obec má rozlohu 11,8 km². Najvyšší bod je položený 416 m n. m. a najnižší bod 271 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Recitatív

Recitatív (tal. recitativo = prednášajúc) je reč spojená so spevom. Spev je pri recitatíve redukovaný na minimum a prispôsobuje sa intonácii slov tak, aby reč čo najlepšie vynikala. Taktiež hlasová poloha býva blízka hovorenej reči. Recitatív sa dá kategorizovať, ako prechodná forme medzi prednesom a spevom. Býva pomerne monotónny a neobsahuje typické melódie a neobsahuje žiadne rytmické členenie.
Vyvinul sa ako súčasť hudobných diel, najmä opier, ale vyskytuje sa aj v kantátach a oratóriách. Pri vzniku opery bol typický tvz. suchý recitatív (secco), doprevádzaný čembalom, violou, alebo violončelom (prípadne organom pri oratóriách). Recitatív acompagnato je dobrevádzaný živšou hudbou, často celým orchestrom. ktorý bol typický najmä pre Händela a Mozarta
Noailles (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 10,04 km². Najvyšší bod je položený 225 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 784 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuvicq

Poloha

Obec má rozlohu 22,72 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 435 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jeune Nation (strana)

Jeune Nation (slov. Mladý Národ) bolo francúzske nacionalistické hnutie založené koncom roku 1949. Zakladateľom bol Albert Heuclin, mandatár (poverenec) parížskej centrálnej tržnice Les Halles, Jean Marot, Jacques Wagner a bratia Sidosovci: François Sidos predseda strany Mladý národ, Jacques Sidos a Pierre Sidos, generálny tajomník a hlavná osoba v organizácii.
22. októbra 1949 sa hnutie prvýkrát prezentovalo v sídle organizácie „Souvernir napoléonien“ v Paríži. 23. marca 1950 bolo oficiálne prihlásené na policajnej prefektúre v Paríži 1. Počas celej svojej existencie bola Jeune Nation mimoparlamentnou stranou.
15. mája 1958 bolo vládnym dekrétom zakázané po pokuse o prevrat 13. mája 1958, ktorému predchádzala séria atentátov a násilia. Jeune Nation sa odmietlo rozpustiť a v roku 1959 sa reformovalo pod názvom „Parti nationaliste“. Nová strana bola po niekoľkých dňoch rozpustená, a preto sa znova reformovala na „Fédération des étudiants nationalistes“.
5. júla 1958 vyšlo prvé číslo denníka „Jeune Nation“, ktorý bol prezentovaný ako spravodajský dvojmesačník, ale ktorý chcel byť orgánom strany Mladý národ. Tento denník existuje dodnes a je tlačovým orgánom hnutia l'Œuvre française, ktoré je súčasťou Union de la droite nationale.
Cressy-Omencourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,67 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 105 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karl-Gerät

Karl-Gerät (040/041) bolo nemecké samohybné delo (mažiar) používané počas druhej svetovej vojny. Jeho najťažší náboj mal kaliber 600 mm a vážil 2 170 kg. Dostrel najľahšieho náboja (1 250 kg) bol niečo cez 10 km. Každý mažiar sprevádzal žeriav, ťažký podvalník a niekoľko upravených tankov na prepravu munície. Zadanie na kanón schopný útoku na francúzsku Maginotovu líniu bolo vypracované v roku 1936. Výroba sa začala v období tesne pred začiatkom druhej svetovej vojny. Celkovo bolo vyrobených 7 mažiarov Karl-Gerät. Prvých šesť z nich malo prezývky Adam, Eva, Thor, Odin, Loki a Ziu. Tieto zbrane boli dodané armáde od novembra 1940 do augusta 1941. Boli použité napríklad pri útoku na Brest v roku 1941, Sevastopoľ v roku 1942, ostreľovali poľských povstalcov vo Varšave roku 1944 alebo Spojenecké pozície v Ardenách a pri Remagene.
Kódži Murofuši

Atény 2004

Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získal zlatú medailu. Pôvodne však bol na druhom mieste, ale po diskvalifikácii maďarského atléta, Adriána Annusa, získal zlatú medailu.

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získal bronzovú medailu, avšak taktiež po dodatočnej úprave výsledkov.