Edward Rutledge

Mladosť, štúdium a advokátska kariéra

Narodil sa v Charlestone ako najmladší zo siedmich detí (piatich synov a dvoch dcér) Johna Rutledgea, lekára škótsko-írskeho pôvodu, a Sarah Hextovej, ktorá mala anglický pôvod. Po vzore svojich starších bratov Johna a Hugha sa podujal na štúdium práva v Londýne a po jeho prijatí do advokátskej komory v roku 1772 sa v roku 1773 vrátil do Charlestonu a začal praktikovať právo. Spolu so svojím obchodným partnerom Charlesom Cotesworthom Pinckneym vybudoval úspešnú právnickú prax a stal sa prominentným obyvateľom Charlestonu, vlastiac vyše 50 otrokov.

Počas americkej vojny za nezávislosť

Po vypuknutí americkej revolúcie bol spolu so svojím bratom Johnom vyslaný do Kontinentálneho kongresu ako reprezentant Južnej Karolíny. Routledge sa usiloval o vylúčenie Afroameričanov z Kontinentálnej armády. Hoci bol rozhodným zástancom práv kolónií, ako delegát bol inštruovaný oponovať prijatiu Rezolúcie nezávislosti predloženej Richardom Henrym Leeom, ktorou Kontinentálny kongres 2. júla 1776 prijal vyhlásenie nezávislosť trinástich kolónií od Kráľovstva Veľkej Británie. Dôvodom tejto váhavosti bola neistota politických predstaviteľov Južnej Karolíny, či na takýto akt dozrel čas. 4. júla 1776 bola prijatá Deklarácia nezávislosti a Rutledge sa vo veku 26 rokov stal jej najmladším signatárom.
V júni 1776 bol vymenovaný do Vojnovej rady. V novembri 1776 sa vrátil späť do Južnej Karolíny, aby sa tu ujal miesta v Snemovni reprezentantov Južnej Karolíny za farnosť sv. Filipa a sv. Michala (St. Philip's and St. Michael's Parish). V roku 1779 bol zvolený za člena Kontinentálneho kongresu, ale funkcie sa neujal zo zdravotných dôvodov.
Routledge slúžil ako kapitán v charlestonskom delostreleckom prápore juhokarolínskej domobrane, s ktorou sa zúčastnil bitky o Beaufort (3. február 1779). 12. mája 1780 spolu s ďalšími dvoma juhokarolínskymi signatármi Deklarácie nezávislosti Arthurom Middletonom a Thomasom Heywardom padol do britského zajatia po tom, čo Briti zvíťazili v obliehaní Charlestonu (29. marec 1780 – 12. máj 1780) a bol uväznený v St. Augustine na Floride. V júli 1781 boli všetci traja prepustení v rámci výmeny zajatcov. Rutledge sa po svojom prepustení vrátil na pôdu Valného zhromaždenia Južnej Karolíny, kde pôsobil do roku 1796 (americká vojna za nezávislosť sa skončila 3. septembra 1783).

Pôsobenie po americkej vojne za nezávislosť

Rutledge v juhokarolínskom parlamente aktívne vystupoval za skonfiškovanie majetku lojalistov. Odmietal uzavretie Zmluvy o priateľstve, obchode a moreplavbe medzi Veľkou Britániou a Spojenými štátmi, ktorá bola predložená Johnom Jayom a napokon podpísaná 19. novembra 1794 (do platnosti vstúpila 29. februára 1796). Rutledge tiež kritizoval „anglofilné“ postoje členov Federalistickej strany. Vo voľbe prezidenta v roku 1796 dal hlas dvom južanským kandidátom, republikánovi Thomasovi Jeffersonovi a federalistovi Thomasovi Pinckneymu. Prezidentom sa napokon stal federalista John Adams, s ktorým Rutledge síce nemal blízky vzťah, ale oceňoval Adamsov postoj voči Francúzsku v Kvázivojne. Rutledgea nahneval postoj republikánov oponujúcich väčšine Adamsových obranných opatrení, ktoré Rutledge pokladal za umiernené a nevyhnutné na obranu amerických záujmov a cti. Na profrancúzske postoje republikánov nazeral rovnako ako na probritské nálady federalistov počas debát o Jayovej zmluve v roku 1795. Napokon, sklamaný z profrancúzskej orientácie republikánov, Rutledge prerušil komunikáciu s Jeffersonom. V lete 1797 sa opäť priklonil k Federalistickej strane, hoci aj naďalej mu nebola po vôli probritská orientácia prevažujúca u federalistov.
V rokoch 1796 – 1798 pôsobil ako člen Senátu Južnej Karolíny, zastupujúc Charleston, a v roku 1798 bol zvolený za guvernéra Južnej Karolíny. Výkon jeho politickej funkcie mu však prekazila choroba, dna (druh artritídy). Rutledge zomrel dva roky pre uplynutím jeho funkcie. Podľa niektorých dobových správ zomrel dôsledkom cievnej mozgovej príhody po tom, čo sa dozvedel o úmrtí Georgea Washingtona. Bol pochovaný na Cintoríne episkopálneho Kostola sv. Filipa (Saint Philip's Episcopal Church Cemetery) v Charlestone.

V populárnej kultúre

V muzikáli 1776, ktorý mal premiéru na Broadwayi 16. marca 1969, je Edward Rutledge stvárnený ako obštrukcionista stojaci voči snahám Johna Adamsa, Benjamina Franklina a Thomasa Jeffersona a ako komplic Johna Dickinsona. Narozdiel do Dickinsona, ktorého odpor voči nezávislosti je motivovaný finančnými záujmami, Rutledge vystupuje ako hlas troch južných štátov a je ochotný diskutovať po tom, čo dôjde k splneniu viacerých jeho podmienok. Počas podpisovania Deklarácie nezávislosti spieva, že severné štáty nemôžu zakázať otroctvo, pretože značne participuje na trojuholníkovom obchode. Stvárnenie Rutledgea ako vodcu členov Kontinentálneho kongresu, ktorí odporovali zahrnutiu formulácie proti otroctvu do pôvodného návrhu Deklarácie nezávislosti je fiktívne. Jediným známym faktom je len Jeffersonova zmienka o tom, že takejto formulácii odporovali zástupcovia Južnej Karolíny a Georgie, ako aj bližšie nešpecifikovaný „severný brat“. Rutledge bol síce delegátom Južnej Karolíny, avšak chýba dôkaz o tom, že participoval na tejto snahe a už vôbec nie je zmienka o tom, že by bol vodcom opozície proti formulácii protirečiacej otroctvu. Rutledgea v muzikále stvárnil Clifford David a vo filmovej adaptácii z roku 1972 (pozri 1776) John Cullum.
V televíznej minisérii John Adams z roku 2008 nie je Rutledgeov hlas za prijatie nezávislosti podmienený odstránením formulácie týkajúcej sa otroctva, ale splnením podmienky, že nikto nebude hlasovať proti prijatiu nezávislosti, o čom ho Adams ubezpečí. Rutledgea stvárnil Clancy O'Connor.
V americkom seriály Sleepy Hollow sa v 13 epizódach objavuje fiktívny potomok Edwarda Rutledgea, ktorý je vodcom slobodomurárom v mestečku Sleepy Hollow v okrese Westchester County v štáte New York. Postavu stvárnil James Frain.