google/wiki40b huggingface dataset:
Čákiho palác (Štúrova)

Čákiho palác (staršie Csákyho palác) je národná kultúrna pamiatka Slovenekej republiky pod číslom 101-639/0 a bývalý grófsky mestský palác na Štúrovej ulici číslo 16, v mestskej časti Staré Mesto v Bratislave.

Charakteristika

Čákiho palác si nechal postaviť gróf Vidor Csáky (Čáki), ktorý žil väčšinou na Spiši, vo Viedni alebo v Budapešti. Projekt vypracoval viedenský architekt Heinrich Adam a palác postavil stavebný podnikateľ Ludwig Eremit. Reprezentatívne priestory a byt rodiny grófa boli na druhom poschodí. Na priečelí je balkón s kovaným zábradlím a dvoma stĺpmi, medzi nimi segmentový štít, v ktorom je znak manželov pod grófskou korunou. Vľavo je znak rodiny Čákiovcov, vedľa znak manželky Čákiho, Anny z grófskej rodiny Normann-Ehrenfels.
V čase vzniku mal palác už vodovod, plyn, elektrinu a ústredné kúrenie. Na hlavnom podlaží boli sály prepojené pomocou zasúvacích dverí, hala medzi nimi, ktorá nemá okná, bola osvetlená cez strechu zo skla s maľovanými sklenými tabuľami. Na schodišti a v reprezentačných miestnostiach boli štuky. Nábytok ani umelecké diela neostali zachované, iba časť z výzdoby ostala zachovaná po druhej svetovej vojne, no neskôr sa budova používala ako sídlo polikliniky, pričom sa necitlivo zasiahlo do interiérov.
Le Hommet-d’Arthenay

Poloha

Obec má rozlohu 14,85 km². Najvyšší bod je položený 54 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 392 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Métrodóros z Kyziku

Métrodóros (starogr. Μητρόδωρος – Métrodóros) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 197.
Starogrécky nápis IMT Kyz Kapu Dağ 1495 (Regions: Asia Minor, Mysia) na podstavci (nezachovanej sochy) objavený v archeologickej lokalite starovekého mesta Kyzikos uvádza, že Aurélios Métrodóros z Kyziku bol v Olympii korunovaný za víťazstvo v päťboji, a aj to, že sa v tejto disciplíne niekoľkokrát presadil i na miestnych hrách ako napr. v Nikomédei, Perinthu, Chalkedóne a Byzantiu (mestá ležiace na severe Marmarského mora).
Métrodóros si olympijské víťazstvo vybojoval pravdepodobne na 244. hrách v roku 197.
Prêt-à-porter

Prêt-à-porter [vyslov:pretaporté] (ang. ready-to-wear, slov. pripravené/ý na nosenie) je francúzsky termín z oblasti módy označujúci oblečenie, ktoré sa distribuuje ako konečný produkt v štandardných konfekčných veľkostiach.
Niektoré značky alebo módni návrhari vytvárajú celé kolekcie prêt-à-porter, ktoré sa hromadne vyrábajú. Iní ponúkajú kolekcie, ktoré sú k dispozícii iba v obmedzenom množstve a iba v obmedzený čas, väčšinou jedno ročné obdobie. Na rozdiel od výrobkov haute couture, nikdy nevlastníte jedinečný kus oblečenia. Ceny za jednotlivé kusy oblečenia sa môžu pohybovať od niekoľko sto do niekoľko desaťtisíc korún, v závislosti od kvality materiálov, ale predovšetkým od mena a reputácie značky.
Žobranie

Žobranie je „získavanie obživy poníženou prosbou o almužnu (peňažný dar alebo vec, ktorá má peňažnú hodnotu) u cudzích osôb a to na verejnom priestranstve alebo dom od domu“. Žobrák svojím vzhľadom, verbálnym alebo neverbálnym prejavom deklaruje stav hmotnej núdze a snaží sa získať od okoloidúcich obvykle peňažné prostriedky, príp. jedla, cigariet alebo pod., a to bez toho, aby dávajúci od neho očakával nejakú protislužbu (na rozdiel napr. od pouličných hudobníkov, alebo od predajcov časopisu Notabene, ktorí sú podobne ako mnoho žobrákov tiež často bezdomovcami). Žobráci sa zdržiavajú najmä na frekventovaných cestách, námestiach, v parkoch, pri trhoch a pod.
Podľa výskumu kanadských lekárov Rohita Boseho a Stephena W. Hwanga uverejnenom v Canadian Medical Association Journal: "70 % (respondentov z radov žobrákov, i. e. 38 zo 67) uviedlo, že by uprednostili prácu za minimálnu mzdu, obvykle kvôli "pravidelnému príjmu" alebo aby sa "dostali z ulice". Avšak mnoho z nich si myslelo, že by nezvládli obvyklé práce pre svoju duševnú chorobu, telesné postihnutie alebo nedostatok zručností."
Žobranie môže byť pokladané za ilegálne, čo závisí od konkrétneho štátu alebo mesta. Na Slovensku žobranie ako také nie je zakázané, avšak obecná samospráva ho môže obmedziť.
Turkov (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je cenné územie v údolnej nive rieky Opavy v oblasti zóny ľahkého priemyslu a skladov medzi Třebovicami a Martinovom.

Opis

Ide o izolovanú oblasť ekosystému lužného lesa. V juhozápadnej a východnej časti sa nachádzajú hrádze bývalých rybníkov vysadené dubmi starými cca 200 rokov. Po povodni v roku 1997 územie získalo charakter bezodtokovej kotliny. Povodeň prakticky zlikvidovala pôvodné mokraďové jelšiny rastúce na mieste bývalých rybníkov. V súčasnej dobe sa mokraďové jelšiny regenerujú. Aj napriek tomu tu však zostali niektoré zaujímavé druhy, napr. mesačnica trváca (Lunaria rediviva), žltuška lesklá (Thalictrum lucidum), kosatec žltý (iris pseudacorus), brest hrabolistý (Ulmus minor) alebo pižmovka mošusová (Adoxa moschatellina).
Okrem stromov, kríkov a rastlín tu rastú aj vzácne druhy húb, ako je napr. pečeňovec dubový (Fistulina hepatica), čechrulka (Ripartites helomorphus), suchohríb marhuľovožltý (Xerocomus armeniacus), hlivník hniezdovitý (Phyllotopsis nidulans), lupeňopórovec červenožltý (Phylloporus rhodoxanthus), askobol nahý (Ascobolus denudatus) alebo bolínka (Camarops polysperma).
V júli roku 2009 bol v Turkove znovuotvorený náučný chodník, ktorý vytvorilo občianske združenie Ekolyceum v spolupráci s Nadáciou Via Vitae: Fond Opora. Obrázky na panely nakreslil Ludvík Kunc.

Ohrozenie pamiatky

V súčasnej dobe je existencia prírodnej pamiatky ohrozená plánovaným privádzačom k diaľnici D1 (tzv. Severný spoj). Proti zmene územného plánu a výstavbe Severného spoja cez Turkov protestujú ekológovia aj tunajší občania. Samé vedenie mesta sa preto začína prikláňať k variante inej trasy.
Vladimir Jevgrafovič Tatlin

Štúdium

Narodil sa na Ukrajine, ako syn železničného inžiniera a poetky. Začal pracovať ako námorník, čo znamenalo, že trávil veľa času v zahraničí. Šštudoval na Moskovskej škole umenia sochárstvo a architektúru na škole v Penze. Svoje umelecké schopnosti zdokonaľoval maľovaním ikon v Moskve.

Práca

Zatiaľ čo pracoval v Moskve ako maliar, navrhol najvýznamnejšie dielo svojej kariéry: Masívny Monument tretej internacionály, alebo ako je dodnes známe, Tatlinovej veže, ktorá nemala byť iba stavbou, ale aj symbolom socialistickej Moskvy. Pamätník mal byť výškou 400m najvyššou stavbou sveta. Obvod by bol z dvojitého závitnicového plášťa, v jednom smere nakloneného, vnútri mali byť tri otáčajúce sa sklenené hmoty sál a úradov. Spodná hmota by mala tvar kocky, slúžila by zákonodarnému zhromaždeniu a otočila by sa raz za rok. V strede by bol ihlan ,ten by slúžil výkonným orgánom, a otočil by sa raz za mesiac. Horné teleso malo byť valec, malo sa otočiť okolo svojej osi raz za deň. Projekt to bol technicky nedoriešený a i na dnešnú dobu fantastický..
Čo sa týkalo umenia boli Tatlinove myšlienky jedinečné a rozmanité . Vzbúril sa proti tradičnému obrazu „visiacemu“ na stene a konštruoval diela, ktoré sa inštalovali do rohov miestností. Tvorbou týchto diel z dreva a železa, založil Tatlin ruský konštruktivizmus a onedlho mal na svojej strane umelcov ako Naum Gabo, Laszlo Moholy-Nagy a Antoine Pevsner pokúšajúcich sa prispieť svojou rukou ku konštruktivizmu..
Ku koncu svojho života sa venoval štúdiu všetkých objektov a subjektov a bola to táto bádavá povaha, ktorá ho viedla k skúmaniu ako uskutočniť dávny ľudský sen: let.
Vladimir Tatlin zomrel 31 mája 1953, a pochovaný je na Novodievčom cintoríne v Moskve.
Beaumont-Village

Poloha

Obec má rozlohu 19,25 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 265 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diakritické znamienko

Diakritické znamienka (z gr. διακρητικός diakritikós, rozlišujúci) alebo rozlišovacie znamienka, diakritické značky, rozlišovacie značky, ľudovo diakritika, sú zvláštne znamienka, ktoré sa píšu v okolí písmena (nad, pod, alebo vedľa), a ktoré menia jeho výslovnosť alebo spĺňajú inú rozlišovaciu funkciu.
Okrem zmeny výslovnosti písmena môže diakritické znamienko meniť výslovnosť celého slova, vyznačovať tón reči, rozlišovať homonymá, upozorňovať na skratky a číslovky.
Nie každá značka v okolí písmena je diakritickým znamienkom, napr. bodka v písmenách i a j je vo väčšine jazykov neoddeliteľnou súčasťou znaku (ale napr. v turečtine je i považované za písmeno ı s diakritikou).
Július Krmešský

doc. RNDr. Július Krmešský (* 10. apríl 1900, Ploštín, dnes časť Liptovského Mikuláša – † 20. september 1984, Bratislava) bol slovenský fyzik.

Život

Narodil v Ploštíne. Po maturite na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši (1918) sa pôvodne zapísal na Lekársku fakultu v Budapešti (1918). Po vzniku Československej republiky však odišiel na Elektrotechnickú fakultu ČVUT do Prahy ( 1919). Tu sa prihlásil za člena JČMF, kde dostal za úlohu prekladať české učebnice fyziky do slovenčiny. Touto prácou podstatne prispel k tvorbe slovenskej fyzikálnej terminológie. Fyzika ho natoľko zaujala, že štúdium dokončil na Prírodovedeckej fakulte KU, kde získal titul RNDr. V r. 1923– 1929 učil na Gymnáziu v Prešove fyziku a matematiku, ale pre nedostatok učiteľov aj slovenčinu. Z jeho iniciatívy tu vzniklo Nakladateľstvo slovenských profesorov, pre ktoré napísal čítanku pre prvú triedu stredných škôl a Malý pravopisný slovník. Po príchode do Bratislavy ( 1929) pôsobil ako profesor na rôznych gymnáziách. V r. 1942 sa stal riaditeľom Ústavu pre školský a osvetový film. V tejto funkcii založil a rozvinul tvorbu školských filmov na Slovensku. V päťdesiatych rokoch dr. Krmešský pracoval v Štátnom pedagogickom ústave (od r. 1950), na Vysokej škole pedagogickej (od r. 1953), ako vedúci Katedry fyziky na Vyššej pedagogickej fakulte, Pedagogickom inštitúte a napokon na Pedagogickej fakulte UK v Trnave. Tu sa v r. 1961 stal docentom. Ešte ako študent preložil niekoľko českých učebníc do slovenčiny. V 30. rokoch upravoval české učebnice pre potreby slovenských stredných škôl. V tomto období redigoval zošitovú edíciu Abeceda všeobecného vzdelania. V r. 1940 napísal Čítanku pre 2. triedu gymnázií. Napokon v r. 1958 bol hlavným autorom pokusnej učebnice fyziky pre 10. ročník JSŠ. Podieľal sa tiež na vzniku Fyziky pre pedagogické fakulty (1971), na tvorbe 18 školských filmov a publikácie Film a diafilm vo vyučovaní fyziky. Osobitnú zmienku si zaslúži skutočnosť, že už v r. 1959 sa začal venovať novej oblasti – výskumu fyzikálnych polí a žiarenia organizmov. Dosiahol pozoruhodné výsledky, ktoré si získali ocenenie doma i v zahraničí. Prihlásil si tiež patent na objav Kvazimagnetické vektorové pole (1980). Zomrel v Bratislave.
Marsat

Poloha

Obec má rozlohu 4,08 km². Najvyšší bod je položený 517 m n. m. a najnižší bod 348 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Constant (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 21,8 km². Najvyšší bod je položený 524 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 556 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barbazan (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,05 km². Najvyšší bod je položený 890 m n. m. a najnižší bod 439 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 449 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Temné storočie

Ako temné storočie (lat. saeculum obscurum) sa označuje obdobie raného stredoveku, zhruba od konca 9. storočia do začiatku 11. storočia, zhruba vymedzené koncom karolínskej renesancie (880) a začiatkom gregoriánskej reformy (1046).

Udalosti

V tomto období sa vďaka rozpadu ríše Karola Veľkého začali boje o moc v kresťanskej Európe a pápežstvo sa dostalo do závislosti od rímskej šľachty. Úpadok pápežstva v tomto období sa uznáva ako jeden z významných dôvodov, ktoré viedli k Východnej schizme medzi pravoslávnym a rímskym kresťanstvom. Po ňom nastalo definitívne rozštiepenie európskeho Západu a Východu.
Pribylina

Polohopis

Nachádza sa na južnom úbočí Západných Tatier pod vrchmi Baranec (2 184 m n. m.) a Bystrá (2 284 m n. m.). V chotári obce sa nachádza Autocamp Račková dolina, z ktorého sa dajú podnikať túry do Račkovej a Jamníckej doliny. Z dediny je jeden z najkrajších výhľadov na Kriváň (2 494,7 m n. m.). Dedina sa nachádza pod ústim potoka Račková do rieky Belá. Cez dedinu preteká potok Pribylina, nazývaný aj „Dedinská“.
Doix

Poloha

Obec má rozlohu 13,31 km². Najvyšší bod je položený 18 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 849 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morschwiller

Poloha

Obec má rozlohu 4,62 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 565 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pimorin

Poloha

Obec má rozlohu 10,29 km². Najvyšší bod je položený 641 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pius XI.

Životopis

Narodil sa 31. mája 1857 v Desiu neďaleko Milána v Lombardsko-benátskej monarchii. Za kňaza bol vysvätený 20. decembra 1879. 3. júla 1919 bol pápežom Benediktom XV. vymenovaný za apoštolského nuncia v Poľsku a zároveň titulárneho arcibiskupa v Naupactus. 28. októbra 1919 obdržal biskupskú vysviacku z rúk Aleksandra Kakowského, arcibiskupa varšavského, spolusvätiteľmi boli svätý Józef Sebastian Pelczar, biskup przemyślský a Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki, biskup włocławský. 19. apríla 1921 bolo jeho titulárne sídlo zmenené z Naupactus na Adana. Krátko na to, 13. júna 1921, bol vymenovaný za arcibiskupa milánskeho a zároveň kreovaný na kardinála. Po jednom z najdlhších konkláve 20. storočia, 2. až 6. februára 1922 po smrti pápeža Benedikta XV., ktoré prebiehalo 5 dní, počas ktorých prebehlo 14 kôl, bol zvolený za pápeža, zvolil si meno Pius XI. Intronizovaný bol 12. februára. Úrad zastával až do svojej smrti 10. februára 1939 v Apoštolskom paláci vo Vatikáne.

Encykliky

Počas svojho pontifikátu vydal 30 encyklík. Najznámejšou z nich sa stala encyklika proti nacizmu Mit brennender Sorge, ktorá bola vydaná 14. marca 1937. Je to zároveň jediná encyklika 20. storočia, ktorá nebola vydaná v latinskom, ale v nemeckom jazyku.
Blízky východ

Blízky východ (mimo politiky, najmä v kultúrnom či archeologickom kontexte, aj: Predný východ či menej často Predný Orient; po anglicky Near East, po nemecky Naher Osten/Nahost/Vorderer Orient) je nejasne vymedzený geografický termín. Najčastejšie sa ním myslí juhozápadná Ázia (bez Zakaukazska, Afganistanu a Pakistanu) a Egypt, podrobný prehľad definícií pozri nižšie.
Hadriánov val

Hadriánov val je kamenné a hlinené opevnenie, tiahnúce sa naprieč severným Anglickom. Tento val tvoril na dlhú dobu severnú hranicu Rímskej ríše. Stavba valu začala v roku 122 a trvala približne 10 rokov. Od roku 1987 sú zvyšky valu zaradené do Svetového dedičstva UNESCO.
Bol dlhý 117 km (vtedajších 80 rímskych míl). Jeho hrúbka a výška bola závislá od dostupných materiálov, tieto rozmery sa pohybovali v rozmedzí 3 až 6 metrov. Tiahol sa od Severného mora po Írske more. Zvnútra boli popri ňom vybudované cesty a posádky, zvonku vysunuté pevnosti.
Liptovské múzeum

Liptovské múzeum v Ružomberku je od roku 2002 príspevkovou organizáciou Žilinského samosprávneho kraja. 
Sídli na Námestí Š. N. Hýroša č. 10 v budove, ktorá bola postavená v rokoch 1935 - 1937 (architektmi boli Július Lehocký a Ján Štefanec). Základný kameň budovy múzea posvätil kňaz Andrej Hlinka. 
Prvé múzeum bola ale zriadené už v roku 1913 vďaka aktivitám Liptovskej muzeálnej spoločnosti v Ružomberku, ktorá vznikla v roku 1912 (zanikla v roku 1921). Riaditeľom múzea je v súčasnosti Martin Krupa. 
Nachádzajú sa v ňom výstavy zobrazujúce rôzne aspekty liptovského regiónu (história, flóra, fauna) a taktiež sa tu konajú pravidelné umelecké výstavy, ako napríklad Strom alebo Fotofórum.
Pygostyl

Pygostyl je skrátená chvostová kosť u vtákov a niektorých dinosaurov zo skupiny Oviraptorosauria (napr. rody Nomingia alebo Conchoraptor). Vzniká zrastením niekoľkých posledných chvostových stavcov.
Cassiodorus

Cassiodorus po lat. Flavius Magnus Aurelius Cassiodorus Senator (ok. 488 Scylacium (Kalábria) – † asi 583) bol rímsky filozof, encyklopedista, minister gótskeho cisára Teodoricha, významný hodnostár aj za jeho nástupcov.
Písal historické diela: kroniku od Adama do roku 519 po Kr.; dejiny Gótov, v ktorých propagoval myšlienku splynutia Rimanov a Gótov do jedného národa.
Po roku 540 sa uchýlil do kláštora Vivarium v Bruttijsku, ktorý sám založil. Z jeho podnetu sa v kláštore opisovali diela antických autorov, čím sa zachránila hodnotná časť antickej literatúry.
Pre mníchov napísal Institutiones divinarum et humanarum litterarum (Učebnica božských a ľudských vied), ktorá bola úvodom do teológie a elementárnym výkladom 7 slobodných umení.
Atlant

Atlant alebo atlas alebo telamón je architektonický nosný prvok portálov, plastika nesúca bremeno v podobe svalnatých mužských postáv vo funkcii stĺpov či pilastrov v klasickej radovej architektúre. Mohutné postavy atlantov bývajú tiež často používané ako nosné prvky na portáloch, schodiskách, balkónoch atď. Niekedy sa atlant v architektúre objavuje tiež ako samostatná postava ukončujúca strechu veže, zámockého pavilónu či brány.

Termín

Termín je odvodený od mytologickej postavy Atlasa – obra, v gréckej mytológii syna Titana Iapeta a Okeanovej dcéry Klymeny, ktorý bol donútený držať ramenami nebeskú oblohu na večnosť ako trest za vzburu voči olympským bohom. Alternatívny rímsky termín pre sochársky nosný prvok je telamón, ktorý je tiež odvodený z mytológie - Telamón bol jedným z argonautov, ktorého otcom bol Aiakos. V súlade s mytologickým predobrazom atlant v architektúre vyjadruje veľkú tiaž bremena, premáhanie, utrpenie či bolesť.

Pôvod

Prvok pochádza z obdobia starovekého Grécka. Najskorší dochovaní atlanti sú z raného klasického gréckeho chrámu boha Dia v Agrigente na Sicílii. Podobné figúry sa však použivali aj v starovekom Egypte. Významnejšími prvkami architektúry sa stali v období manierizmu a baroka a neskôr v novobaroku. Významným príkladom atlantov sú Michelangelove nedokončené sochy tzv. otrokov určených pre náhrobok pápeža Júliusa II. Ďalej v talianskej architektúre tvoria napríklad súčasť vstupu Paláca Davia Bargellini v Bologni. V Bratislave sú atlanti súčasťou napr. vstupného portálu Vysokej školy výtvarných umení na Hviezdoslavovom námestí.
Ženským ekvivalentom atlanta je karyatída, stojaca ženská figúra, zvyčajne používaná v iónskom slohu. Pokiaľ je antropomorfizovaná len horná časť nosného prvku, potom prvok nazývame herma (socha hlavy odvodená od gréckeho boha Herma).
Saint-Cricq-Chalosse

Poloha

Obec má rozlohu 20,23 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 639 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Treonín

Treonín (skratka Thr alebo T) je esenciálna glukoplastická aminokyselina, jej L-forma je aminokyselina biogénna, jedna zo základných stavebných zložiek proteínov. Treonín je polárna aminokyselina s dvoma chirálnymi uhlíkmi.
Počas proteosyntézy je kódovaná tripletmi ACU, ACA, ACC a ACG. Treonín je súčasťou bielkovín a často podlieha potranslačným modifikáciám, vo fosfoproteínoch je jeho hydroxylová skupina fosforylovaná zvyškom kyseliny fosforečnej, v O-glykoproteínoch je na jeho postranný reťazec naviazaný reťazec oligosacharidov.

Biosyntéza

Pre živočíchy je treonín esenciálnou aminokyselinou, ktorú musia prijímať v potrave. Mikroorganizmy a rastliny syntetizujú treonín z kyseliny asparagovej, cez α-aspartyl-semialdehyd a homoserín. Fosforyláciou homoserínu vznikne fosfohomoserín, ktorý je následne hydrolyzovaný a pri tomto procese je k uhlíkovej kostre pripojená OH skupina.

Treonín v potrave

Treonín je súčasťou rastlinných aj živočíšnych bielkovín – vyskytuje sa v mäse, vajciach, mliečnych výrobkoch aj strukovinách.

Degradácia

Treonín je štiepený na acetaldehyd a glycín. Glycín môže byť ďalej premenený na pyruvát, ktorý je substrátom pre glukoneogenézu. Treonín je preto radený medzi glukoplastické aminokyseliny.
Křížový vrch (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je zvyšok klimaxových lesných spoločenstiev Frýdlantska charakteru dubohrabových a dubolipových hájov (zv. Carpinion), sutinového listnatého lesa (tzv. Tilio-Acerion) a fragmentov ďalších prirodzených spoločenstiev lesov dubobukového vegetačného stupňa s bohatým bylinným poschodím, obohateným o niektoré demontánne prvky - tento jav, súvisiaci s množstvom zrážok a blízkosťou hôr, je typický pre nižšie polohy Frýdlantska. Časť lesného porastu je regionálne významným náleziskom chráneného rastlinného druhu ľalie zlatohlavej.

Prírodné pomery

Samotný Křížový vrch je strmý svah zakončený rovnou plošinou nachádzajúcou sa priamo proti frýdlantskému zámku cez rieku Smědú. Táto rovná plošina je lávová plošina Křížového vrchu. Dětřichovská ulica oddeľuje od Křížového vrchu malý zalesnený kopec Háj. Na jeho severovýchodnom svahu sa nachádza drobný opustený lom s niekoľkými čadičovými stĺpcami. Kopec Háj má podobu výraznej ostrej špičky vystupujúcej z plošiny Krížového vrchu, ktorá je pozostatkom lávového prúdu. Z toho dôvodu možno usudzovať, že Háj je zvyškom drobnej sopky, z ktorej lávový prúd vytiekol. Žiadne úlomkovité sopečné uloženiny sa ale nezachovali. Severovýchodné svahy Křížového vrchu, ktoré boli opracovávané bočnou eróziou rieky Smědej poskytujú niekoľko drobných čadičových odkryvov s vertikálne orientovanými stĺpcami.
V lese na Křížovom vrchu sú rozmiestnené zastavenia Krížovej cesty a kaplnka.
Windows XP

Funkcie

Windows XP majú zásadne vylepšený vzhľad (od verzie Windows 95 až k Windows 2000 to boli skôr malé úpravy) a kompletne prepracovanú ponuku Štart. Bola tiež upravená celá rada maličkostí (iné ovládacie panely, prihlasovacia obrazovka). Tiež doba spúšťania systému sa oproti minulým verziám Windows výrazne skrátila. Windows XP sa prezentuje ako čisto multimediálny a zábavný systém, schopný vykonať omnoho viac a rýchlejšie ako predchádzajúce verzie. Má veľkú kompatibilitu s programami.
Medzi ďalšie novinky patrí rýchle prepínanie používateľov, funkcia vzdialenej pomoci či integrovaná podpora napaľovania CD/DVD.
Berlise

Polohopis

Berlise má rozlohu 6,59 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Berlise má 126 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Dannemarie (Haut-Rhin)

Poloha

Obec má rozlohu 4,35 km². Najvyšší bod je položený 354 m n. m. a najnižší bod 296 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 326 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mesnil-Lettre

Poloha

Obec má rozlohu 8,89 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 61 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE