google/wiki40b huggingface dataset:
ISO 3166-2:UZ

Kódy ISO 3166-2 pre Uzbekistan identifikujú 12 provincií, 1 autonomnu republiku a 1 mesto. Prvá časť (UZ) je medzinárodný kód pre Uzbekistan, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich provinciu.

Zoznam kódov

UZ-AN Andižan (Andižan)
UZ-BU Buchara (Buchara) 
UZ-FA Fergana (Fergana)
UZ-JI Džizak (Džizak) 
UZ-NG Namangan (Namangan)
UZ-NW Navoi (Navoi) 
UZ-QA Kaškadarja (Karši) 
UZ-QR Karakalpacká autonómna republika  (Nukus)
UZ-SA Samarkand (Samarkand)
UZ-SI Sirdarja (Gulistan) 
UZ-SU Surchandarja (Termes)
UZ-TK Taškent (mesto) 
UZ-TO Taškent (provincie) 
UZ-XO Charazm (Urgenč)
František Slameň

Životopis

Vyučil sa za sústružníka v št. železiarňach v Podbrezovej, v kt. trvalo pracoval ako robotník. V roku 1915 – 1918 bojoval na frontoch 1. svet. vojny, 1919 vstúpil dobrovoľne do čs. armády bojujúcej proti Maďarskej republike rád. Od roku 1920 člen HSĽS, 1929 predseda jej breznianskeho OV. V roku 1938 – 1939 poslanec autonómneho snemu, 1939 – 1944 snemu Prvej Slovenskej republiky. HSĽS zastupoval na porade v Brezne 27. augusta 1944, na ktorej sa mali prijať opatrenia voči antifašistom a podbrezovským robotníkom, ktorí vstúpili do politického štrajku. Partizáni účastníkov porady zatkli a štyroch z nich, vrátane Slameňa, popravili.
Artiguemy

Poloha

Obec má rozlohu 2,97 km². Najvyšší bod je položený 528 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Éloi-de-Fourques

Poloha

Obec má rozlohu 7,23 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 451 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juvaincourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,82 km². Najvyšší bod je položený 348 m n. m. a najnižší bod 293 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stredoeurópska dohoda o voľnom obchode

História

CEFTA bola založená Poľskom, Maďarskom a Česko-Slovenskom 21. decembra 1992 v Krakove v Poľsku. Slovinsko sa pripojilo k CEFTA v roku 1996, Rumunsko v roku 1997, Bulharsko v roku 1999, Chorvátsko v roku 2003 a Severné Macedónsko v roku 2006.
Prostredníctvom CEFTA zúčastnené krajiny dúfali v mobilizáciu úsilia integrovať sa do inštitúcií západnej Európy prostredníctvom účasti v CEFTA, pripojiť sa k európskym politickým, ekonomickým bezpečnostným a právnym systémom, a tým upevniť demokraciu a slobodný trh.
Všetky zúčastnené krajiny mali predtým podpísať prístupové dohody s EÚ, takže v podstate CEFTA slúži ako príprava na plnohodnotné členstvo v Európskej únii, a všetky krajiny zúčastnené v CEFTA sa stali súčasťou EÚ (Poľsko, Česko, Maďarsko, Slovensko, Slovinsko 1. mája 2004, Bulharsko a Rumunsko 1. januára 2007, Chorvátsko vstúpilo do EÚ 1. júla 2013. Na odporúčanie EÚ budúci členovia pripravujúci sa na vstup do EÚ majú mať založené združenia voľného obchodu. Veľká časť zahraničného obchodu CEFTA je s krajinami EÚ.
V tom istom období ako keď bola budovaná CEFTA, novovzniknuté krajiny získajúce nezávislosť po rozpade Sovietskeho zväzu v Pobaltí vytvorili podobnú organizáciu - Baltic Free Trade Area (BAFTA). Toto prestalo existovať keď sa jeho členovia (Estónsko, Litva a Lotyšsko) pripojili k EÚ 1. mája 2004.

CEFTA 2006

V súvislosti so vstupom zakladajúcich štátov (Česko, Slovensko, Poľsko, Maďarsko), a Slovinska bolo potrebné prispôsobiť organizáciu novej situácii a zreformovať ju. Členské krajiny sa preto v roku 2006 dohodli na reforme, čím CEFTA nadobudla dnešnú podobu. Dohoda o reforme CEFTA nadobudla platnosť 26. júna 2007 . Zreformovanej organizácii sa hovorí aj CEFTA 2006.

Súčasné postavenie

Všetky členské štáty CEFTA spred roku 2006 okrem Severné Macedónsko sa stali členmi EÚ a odišli z CEFTA. CEFTA bude zachovaná vďaka tomu, že sa do nej združuje zvyšok balkánskych štátov, ktoré už majú absolvovaný kompletný rámec bilaterálnych rokovaní pre Pakt stability pre juhovýchodnú Európu.
Pont-l’Abbé-d’Arnoult

Poloha

Obec má rozlohu 12,41 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 716 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Misijné múzeum

Misijné múzeum sa nachádza v Nitre, v mestskej časti Kalvária, v Misijnom dome Spoločnosti Božieho slova. Úradná adresa je Kalvária 3.

Opis

Misijné múzeum vznikalo približne od roku 1925. V roku 1950 bola jeho činnosť prerušená. Múzeum bolo znova otvorené 15. augusta 1996.
Misijné múzeum vznikalo z predmetov prinesených slovenskými, českými a rakúskymi misionármi z celého sveta. Sú to jednak predmety dennej potreby jednoduchých ľudí, ale aj kultové a ozdobné predmety, šaty a zbrane. Zbierky múzea sa postupne rozširujú a dopĺňajú. V roku 2008 pribudli exponáty zvierat zo všetkých svetadielov (250 exponátov) a rôzne etnografické predmety. Trvalé expozície múzea sú Príbeh svätého Arnolda Janssena, Z ciest našich misionárov, Zvieratá z celého sveta, Motýle z celého sveta.
Sláčikové kvarteto (dielo)

Sláčikové kvarteto je hudobné dielo určené pre rovnomenné hudobné teleso.

História

Vznik tohto diela tesne súvisel so vznikom sláčikového kvarteta ako hudobného telesa. O rozvoj hudobnej formy kvarteta sa najviac zaslúžil Joseph Haydn. Na začiatku komponoval kvartety pozostávajúce z piatich častí, no postupne vyvinul typickú štvorvetú štruktúru diela s typickými rysmi každej vety. V takejto podobe ju od neho prevzali aj ďalší skladatelia, Haydn je preto právom považovaný za otca sláčikového kvarteta. Sláčikové kvartety ako prležítostné diela komponoval v období klasicizmu i Mozart. Kvarteto si postupne získalo pozíciu plnohodnotného hudobného diela a ukážky skladateľovho umenia. Beethovenove neskoré kvartetá sú považované za jedny z najlepších diel klasickej hudby vôbec.
Sláčikové kvarteto si zachovalo popularitu i v období romantizmu a tak samozrejme vzniklo množstvo skladieb určených pre toto hudobné teleso. Medzi ich najvýznamnejších tvorcov patrili Schubert, Dvořák a ďalší. Zlomovým dielom bolo originálne Sláčikové kvarteto g-mol od Clauda Debussyho. Najvýznamnejším tvorcom sláčikových kvartetov v 20. storočí bol Béla Bartók. Priniesol tiež mnohé inovácie týkajúce sa nielen obsahu kvarteta, ale i techniky hráčov.
Chaméane

Poloha

Obec má rozlohu 10,91 km². Najvyšší bod je položený 845 m n. m. a najnižší bod 550 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bush House (Londýn)

Bush House je budova nachádzajúca sa medzi londýnskymi ulicami Aldwych a Strand v mestskom obvode City of Westminster. V súčasnosti štyri z jej piatich krídel obýva BBC World Service a piate krídlo využíva HM Revenue & Customs.

História

Autorom návrhu budovy je architekt Harvey Corbett. Bush House postavili v roku 1923, pričom ďalšie krídla boli pristavené v rokoch 1928 až 1935. Budova bola pôvodne postavená pre anglicko-americkú obchodnú spoločnosť vedenú podnikateľom Irving T. Bushom, pokom je aj pomenovaná.
Budova bola slávnostne otvorená Lordom Balfourom 4. júla 1925 – pri príležitosti osláv amerického dňa nezávislosti. Počas otvorenia boli odhalené dve sochy stojace nad vchodom do budovy. Ich autorom je americká sochárka Malvina Hoffman. Sochy symbolizujú anglo-americké priateľstvo, pričom i samotná budova nesie nápis: „Venované priateľstvu anglicky hovoriacich ľudí“. Budova je postavená z portlandského kameňa a v čase svojho dokončenia bola najdrahšou budovou na svete – náklady na jej výstavbu dosiahli približne 2 milióny libier.
Cudzojazyčné vysielanie BBC začalo v roku 1938 vysielať z Broadcasting House na Portland Place. Potom ako bola budova ťažko poškodená pri bombardovaní v roku 1941, bolo vysielanie presťahované do Bush House v centre Londýna. BBC World Service sa úplne presťahoval do budovy až v roku 1958.
Napriek tomu, že BBC v budove sídli už skoro polstoročie, budova jej nikdy nepatrila. V súčasnosti je majiteľom budovy japonská spoločnosť Kato Kagaku, s ktorou má BBC uzavretú nájomnú zmluvu do roku 2010. Po tomto dátume by sa malo cudzojazyčné vysielanie vrátiť do zrenovovaného Broadcasting House.
Courban

Poloha

Obec má rozlohu 17,62 km². Najvyšší bod je položený 348 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 167 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strana maďarskej komunity – Magyar Közösség Pártja

História

Strana maďarskej komunity vznikla zlúčením troch strán v roku 1998.

Volebné obdobie 2016-2020

SMK vo voľbách nedosiahla 5 % hranicu a tak sa nedostala do Národnej rady.
V októbri 2019 sa SMK-MKP dohodla so stranami MOST – HÍD a MKDA-MKDSZ na volebnej spolupráci v súvislosti s nadchádzajúcimi parlamentnými voľbami vo februári 2020. Ku spolupráci maďarské strany prinútili najmä prieskumy verejnej mienky, ktoré všetkým stranám po dobu niekoľkých mesiacov predpovedali výsledok pod hranicou zvoliteľnosti a takto chcel strany zabrániť prepadnutiu hlasov. O volebnom lídrovi kandidátky sa ešte rozhodne, pravdepodobne to bude člen MOST – HÍD, avšak nie predseda Béla Bugár. Spoločná strana do volieb bude niesť meno „Strana regiónov Most MK“, pričom vznikne premenovaním MKDA-MKDSZ na volebnú stranu.

Politici Strany maďarskej koalície

Články o politikoch Strany maďarskej koalície sú uvedené v kategórii Politici SMK.
Belcodène

Poloha

Obec má rozlohu 12,97 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1791 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guignicourt

Poloha

Obec má rozlohu 17,74 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 131 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrigne-aux-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 8,04 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3461 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gy-en-Sologne

Poloha

Obec má rozlohu 35,92 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 512 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moncoutant

Poloha

Obec má rozlohu 26,32 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Západná Makedónia

Západná Makedónia (gr. Περιφέρεια Δυτικής Μακεδονίας, Periferia Dytikis Makedonias) je jeden z krajov Grécka. Leží na severozápade krajiny, pri hranici so Severným Macedónskom a Albánskom a susedí s gréckymi krajmi Epirus, Tesália a Stredná Makedónia. Územie s rozlohou 9 451 km² obýva 303 000 obyvateľov (2005) a hlavným mestom je Kozani.

Charakteristika

Západná Makedónia je jediným vnútrozemským krajom Grécka. Najväčšou riekou je Aliakmonas.
Hustota osídlenia je najmä pre hornatý povrch iba 32 obyv./km². Obyvateľstvo pozostáva predovšetkým z pôvodného gréckeho obyvateľstva, ale aj z Maloázijských Grékov a v menšej miere aj z Arumunov a z gréckych Slovanov (obývajú severnú časť pri hraniciach, tvoria väčšinu v meste Florina).
Administratívne sa kraj delí na štyri krajské jednotky: Florina, Grevena, Kastoria a Kozani. Najväčšie mestá sú Kozani (50 000 obyv.), Ptolemaida, Grevena, Kastoria a Florina.
Condal

Poloha

Obec má rozlohu 16,43 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malý princ (hudobná skupina)

História

Kapelu Malý Princ založili začiatkom roka 1990 Miro Jurika a Juro Tomašovič, ktorí v nej pôsobia až do súčasnosti. Prvou zostavou kapely boli: Juro Tomašovič (spev, gitara), Miro Jurika (gitara, texty), Peter „Tyčka“ Tiňo (bass gitara) a Marcel Juck (bicie).
V roku 1996 sa zúčastnili súťaže Rock FM Fest, ktorá sa konala v Banskej Bystrici. So skladbou Niet prečo klamať sa dostali do finále. 
V roku 1998 v pesničkovej súťaži Košický zlatý poklad v Košiciach s piesňou Stále viac mi chýbaš sa dostali do finále. Kapela sa so skladbou umiestnila na druhom mieste a dostala aj ponuku od Slovenského rozhlasu nahrať album.
Album s názvom B 612 vyšiel v roku 1999 vo vydavateľstva Slovenského rozhlasu, RB - Rádio Bratislava . Na albume B 612 sa nachádza 15 piesní, na nich sa podieľali členovia skupiny, ale aj textári Jozef Urban, Ľuboš Zeman či Marián Brezáni. Väčšinu textov napísal sám Miro Jurika, ktorý ako textár pracoval aj na mnohých ďalších albumoch a projektoch (Team 8 - Mám na Teba chuť, Team - Team 11, Elán - Živých nás nedostanú). V tom čase v slovenských rádiách relatívne úspešne rotovali skladby Lieč ma krásou a najmä asi najznámejšia skladba kapely z autorskej dielne Mariána Brezániho Do koča i do voza.
V roku 2000 kapela prestala fungovať. 
V roku 2011 skupina začala znovu vystupovať. Novým spevákom skupiny bol Martin Kelecsényi . Medzi rokmi 2011 - 2016 hrali a účinkovali na rôznych akciách a festivaloch na Slovensku.
V roku 2013 vydali CD album s piatymi piesňami s názvom [Trinásteho trinásty] .
Po roku 2011 sa vystriedali v kapele viacerí hudobníci. Na poste bubeníkov sa vystriedali okrem inýc aj bývalý bubeník skupiny Team Erich Siegel a Michal Chrenko. 
V roku 2016 zo skupiny odišiel spevák Martin Kelecsényi, nahradil ho Pavol „Pelgi“ Oravec, ktorý sa stal aj lídrom skupiny. Hrať na bicie prišiel Ďuso Petrus (Team, Liquid Boogie Roll).
Malý Princ hrá v aktuálnej v zostave: Pavol „Pelgi“ Oravec (spev), Miro Jurika (gitara), Juro Tomašovič (gitara), Miro Manďák (gitara), Palo Kvak (bass gitara) a Ďuso Petrus (bicie), v tejto zostave nahrali na začiatku roka 2017 v štúdiu Musae Polymnia, Petra Šímu v Moravskom Lieskovom nové tri skladby: Kým sme šťastie
unavili, Ráno a Telefóny.
V roku 2019 vydali CD album s názvom Nič Proti. Na tomto albume sa nachádza 14 skladieb. Poslednou z nich je skladba Traja králi, ktorá je spoločným dielom skupiny Malý princ s Petrom Lipom a skupinou Metropolis.
Jezerní slať

Vodstvo a podnebie

Ide o rašelinisko rozvodnicového typu, menšiu časť odvodňuje Hamerský potok do Vydry, zvyšok Kvildský potok do Vltavy. Rozloha slatiny je 103,5 ha, nachádza sa vo výške 1 057 – 1 075 m n. m. a maximálna hrúbka vrstvy rašeliny dosahuje 7 m. Priemerná ročná teplota sa pohybuje okolo 1°C a pravidelne sú tu zaznamenávané teplotné minimá. Názov slatina dostala od dnes už rašeliníkmi zarasteného jazierka.

Prístup

Najjednoduchší prístup k Jezernej slati je z turistického parkoviska pri ceste č. 169 z Kvildy do Horskej Kvildy. Od parkoviska vedie prístupová cesta ku 120 m dlhému podvalovému chodníku. Na okraji rašeliniska sa nachádza drevená rozhľadňa, z ktorej je možné vidieť celú rozlohu rašeliniska i s dominantným vrcholom Antýgl v pozadí.

Fauna a flóra

Na slatine sa vyskytuje veľké množstvo rastlín, v strednej Európe veľmi vzácnych. Patrí medzi ne breza trpasličia, ktorá nedosahuje výšku väčšiu než 50 cm, páperník pošvatý, borovica horská (kosodrevina) a mnoho ďalších. Vzácne živočíchy sú zastúpené tetrovom, rysom ostrovidom alebo myšovkou horskou.

Dejiny

V 19. a 20. storočí bola pravá časť rašeliniska odvodnená a z časti vyťažená. Ťažba bola ukončená vyhlásením rezervácie v roku 1933, i dnes sú však následky ťažby zrejmé, napr. absenciou kosodrevinového porastu v niektorých častiach slatiny.
Alexander Bröstl

Profesné pôsobenie

Vysokoškolské štúdium práva ukončil v 1976 na Právnickej fakulte Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach, o rok neskôr obhájil doktorát (JUDr.) na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1984 ako externý ašpirant získal titul CSc. na Ústave štátu a práva SAV v Bratislave. V roku 1987 bol vymenovný ako docent teórie štátu a práva. V 1987 nastúpi na Fu-tanskú univerzitu v Šanghaji, kde do roku 1989 študoval čínštinu a čínske právo. V roku 1990 sa na Univerzite v Norimbergu-Erlangene venoval štátovede a právnej filozofii.
V rokoch 1992 až 1994 bol 1. tajomníkom a konzulom Veľvyslanectva Slovenskej republiky (resp. Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky) v Číne (v Pekingu). Potom až do roku 1997 bol dekanom Právnickej fakulty Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach. Neskôr učil na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave. V januári 2000 bol vymenovaný za sudcu Ústavného súdu SR v Košiciach. V marci 2002 bol vymenovaný za profesora teórie štátu a a práva. Po skončení funkčného obdobia ústavného sudcu sa v roku 2007 stal prorektorom pre zahraničné vzťahy a legislatívu Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach a učiteľom Právnickej fakulty tejto univerzity.
V roku 2011 bol vymenovaný vládou ako člen Súdnej rady SR. 26. 9. 2012 vláda Roberta Fica ho z postu člena Súdnej rady odvolala.
Má široké jazykové schopnosti, hovorí nemecky, rusky, anglicky, čínsky, francúzsky, publikuje a prekladá.
Bohumil Vančo

Životopis

Jeho otec bol Štefan Vančo a matka Angelina rod. Durdyová. Študoval na gymnáziu v Nitre, psychológiu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave (prof. J. Tvrdý). Absolvoval študijné pobyty v Berlíne, Paríži a Londýne, v roku 1938 získal titul PhDr. Pôsobil ako riaditeľ Psychotechnického ústavu a súčasne učiteľ dejín filmu na ŠUP, v rokoch 1940-42 zastával miesto riaditeľa Školfilmu v Bratislave, v rokoch 1945-46 pôsobil ako zástupca splnomocnenca vo Filmovom ústave v Prahe, v roku 1947 sa stal riaditeľom filmovej spoločnosti Slofis v Bratislave. V roku 1949 emigroval do Brazílie a v 1964 sa s rodinou presťahoval do USA.
Od mladosti prejavoval záujem o fotografiu a film. Už 1937 vydal knihu Film a Škola, inšpirovanú dekrétom Ministerstva Školstva a osvety o využívaní filmu v procese výučby; v diele sa podrobne zaoberá nielen technickými, ale aj estetickými problémami filmu vôbec, psychologickými a pedagogickými momentami filmového vyučovania. Sám potom nakrútil prvý slovenský farebný film Niekoľko perál slovenského folklóru a 1936 sa zapojil do diskusie o Fričovom Jánošikovi v Slovenských Pohľadoch.

V roku 1940 zakladá Školfilm, ústav pre školský a osvetový film. Výrazne sa zaslúžil o začiatky slovenského filmu, jeho prínos v tejto oblasti nebol doteraz dostatočne zhodnotený. Pre Školfilm nakrútil snímku Výlet do Tatier (1942) a farebný národopisný film Ždiar (1943). V roku 1942 prednášal o organizácii filmových projektov na Slovensku, prispieval do časopisu Školfilmu. S K. Plickom stál (spolupracoval) pri zrode FAMU v Prahe. V Brazílii uverejňoval aj astronomické štúdie a podal niekoľko patentov, v USA sa venoval technike filmu, zostrojil kameru na stereoskopické snímanie a projektor na stereoskopické premietanie, Ako aj štúdie o orto-stereoskopii. Medzi jeho záujmy boli astrofyzika a Kozmogónia a napísal niekoľko štúdií k týmto témam.
Angström

Angström (značka Å) je stará dĺžková miera, používaná najmä v spektroskopii. Nepatrí do Medzinárodnej sústavy jednotiek SI. Jeden Å je rovný 10⁻¹⁰ m, čiže 0,1 (alebo 10⁻¹) nm. Angström je staršia jednotka, ale v spektroskopickej literatúre, najmä v katalógoch spektier, sa z praktických dôvodov používa naďalej, lebo všetky vlnové dĺžky viditeľného svetla možno pomocou Å vyjadriť celým číslom, kým pri ich vyjadrení v nm treba použiť desatinnú čiarku. (Napr. najjasnejšia koronálna čiara Fe XIV je 5 303 Å = 530,3 nm a pod). Aj tak sa v súčasnosti odporúča nahrádzať angström nanometrom (10⁻⁹ m).
Meno dostala po švédskom fyzikovi a astronómovi Andersovi Jonasovi Ångströmovi.
Eurytos (syn Hippokoóna)

Eurytos (starogr. Εὔρυτος –  Eurytos) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Hippokoóna.
Eurytos bol syn Hippokoóna z Amyklaie, ktorý mal okrem neho ešte ďalších jedenásť synov, Doryklea, Skaia, Enarofora, Euteicha, Boukola, Lykaitha, Tebra, Hippothoa, Hippokorysta, Alkinoa a Alkóna. Jeho otec Hippokoón sa stal kráľom Sparty, keď svojho brata Tyndarea vyhnal z krajiny.
Jedného dňa prišiel do Sparty hrdina Hérakles s bratrancom Oiónom a pri dome Hippokoóna ich napadol strážny pes, ktorého Oiónos v sebaobrane zabil. Eurytos so svojimi bratmi stáli obďaleč a keď to uvideli, na Oióna a Hérakla zaútočili. V tejto bitke potom Oiónos zomrel a zranený Hérakles bol nútený ustúpiť. Héraklova pomsta ale nenechala na seba dlho čakať. Po prvých ešte nepodarených útokoch, keď zomrel aj Héraklov brat Ifikles, Hérakles Hippokoóna a všetkých jeho synov pobil a Tyndareós sa mohol vrátiť do Sparty a ujať sa vlády.
Saint-Maurice-sur-Dargoire

Poloha

Obec má rozlohu 16,27 km². Najvyšší bod je položený 535 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 162 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Allods Online

Popis hry

Dej hry sa odohráva vo fiktívnom svete „ostrovov“ rozmiestnených po vesmíre - Astral, medzi ktorými sa hráči môžu dopravovať loďami. Hru je možné hrať ako klasické MMORPG teda plniť úlohy, vylepšovať postavu a bojovať proti príšerám (PVE) alebo proti hráčom (PVP). Okrem tejto možnosti, je možné spolu s ďalšími hráčmi objavovať svet pomocou cestovania loďami. Na jednu loď môže ísť 6 hráčov, ktorí sa vydajú na vesmírnu plavbu a môžu naraziť na ostrovy, ktoré ešte neboli objavené žiadnymi hráčmi a tieto dokonca môžu po objavení pomenovať podľa vlastného uváženia.
Hra obsahuje dve hlavné frakcie - The League („tí dobrí“) a The Empire („tí zlí“). Každá frakcia má svoje územie a svoje hlavné mesto. V tomto hlavnom meste začínajú všetky rasy spoločne. The League má svoje hlavné mesto Novograd a The Empire má svoje hlavné mesto Nezebgrad.
Hlavým cieľom hry je vylepšovať svoju postavu - získavať úrovne plnením rôznych úloh (questov) alebo zabíjaním príšer (NPC).
Platidlom v hre sú zlaté mince, ktoré sa delia na strieborné a tie potom ešte na medené (po 100). Získavajú sa so zabitých NPC alebo obchodovaním s hráčmi.

Systém hry

Systém hry je veľmi podobný hre World of Warcraft - hráči prechádzajúci z tejto hry nemajú žiadny problém s pochopením jej ovládania a funkcií. Základom hry je PVP (player versus player) a PVE (hráč proti NPC) v hre existuje podobne aj bojovanie proti bossom a elitám v skupine v dungeonoch a raidoch.
Raidy a dungeony pozostávajú z minimálne 5 hráčov a je potrebný minimálne jeden tank (hráč, ktorý na seba púta pozornosť hlavného protivníka), minimálne jeden liečiteľ (hráč/i ktorí dopĺňajú tankovi a celej skupine zdravie) a tzv. „damage dealeri“ (hráči, ktorí spôsobujú bossovi vysoké poškodenie - angl.damage).

Maximálna úroveň

Maximálna úroveň v hre Allods nie je presne určená. Príležitostne ju tvorcovia hry navyšujú. Niekedy je to raz ročne alebo pri inej príležitosti. V súčasnosti (október 2012) je maximálna úroveň v hre 51.

Hudba v hre

Hudobné motívy vytvoril Vladislav Isaev, tvorca elektronického projektu Scanno-Tec, skladateľ Mark Morgan, autor hudby pre prvé dva diely série Fallout a Planescape: Torment a Michael "Lind Erebros - Kostylevo"