google/wiki40b huggingface dataset:
L’Isle-Jourdain (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 70,48 km². Najvyšší bod je položený 304 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 356 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amfilochos (syn Amfiaraa)

Amfilochos (starogr. Αμφίλοχος – Amfilochos) je v gréckej mytológii, syn Amfiaraa a Eryfily, bol rovnako ako jeho otec a jeho starší brat Alkmaión známy veštec. Po otcovej smrti sa stal kráľom Argu.
Jeho otec hoci predvídal svoju smrť, musel nastúpiť proti svojej vôli spolu s Adrastom do vojny zvanej Siedmi proti Tébam, pretože ho k tomu prinútila jeho manželka Erifylé, ktorú podplatil Polyneikes drahocenným náhrdelníkom, pretože sa chcel zmocniť trónu. A tak zanechal doma manželku a svojich dvoch synov a odišiel do vojny proti Tébam. Téby sa však útoku ubránili a útočníci v tejto krvavej vojne stratili v bojoch až šesť zo svojich siedmich vojvodcov a Amfiaraos ako to sám predvídal, zomrel tiež.
O desať rokov neskôr potomkovia padlých vojvodcov tzv. epigoni, vrátane bratov Alkmaióna a Amfilocha zorganizovali vojenskú výpravu proti Tébam. História sa na začiatku opakovala, lebo bratia ako predtým ich otec dlho váhali, či sa výpravy zúčastnia, ale presvedčila ich opäť matka Erifylé, ktorú tentoraz podplatil Polyneikov syn Thersandros. Vojna s Tébami bola však úspešná a mesto tentokrát už padlo. Po návrate do Argu sa bratia dozvedeli, že príčinou smrti ich otca bola ich matka a Alkmaión po porade s veštiarňou svoju matku zabil (možno sám, možno s bratom). Umierajúca matka ich z posledných síl ešte stihla prekliať slovami: "Krajina Grécka, Ázie a celého sveta, odoprite prístrešie mojím synom!" Po tejto vražde sa na Alkmaióna vrhli bohyne pomsty Erínye a dohnali ho skoro až k šialenstvu. Nešťastník preto opustil rodnú krajinu a po rokoch strávených v cudzine ho nakoniec nechal zavraždiť arkádsky kráľ Fégeus.
Podľa Thukydida bol Amfilochos neskôr účastníkom trójskej vojny. Keď sa vrátil domov nebol spokojný s pomermi v Argu v Ambrakijskom zálive, založil preto v Amfilochii nové mestá  a jedno pomenoval po svojom rodisku Argos. Ako píše ďalej Thukydides, toto mesto sa onedlho zaradilo medzi najväčšie a najbohatšie mestá.
Echenais

Echenais (starogr. Εχεναις – Echenais, lat. Echenais) je v gréckej mytológii nymfa, milenka Dafnida, prvého skladateľa a speváka pastierskych piesní.
Echenais bola podľa antického autora Parthenia z Nikaie, nymfa na ostrove Sicília, ktorá sa zaľúbila do Dafnida, syna boha Herma.
Dafnis bol veľmi krásny muž, ktorý vynikal v speve a hre na syrinx. Svoj život trávil v prírode, pasením stád na svahoch Etny. Keď sa zahľadel do nymfy Echenaidy, zaviazala ho prísahou, že jej musí ostať verný, lebo ak prísahu nedodrží, jeho osudom bude strata zraku. Za nejakú dobu odolával pokušeniam žien, ktoré horeli láskou k nemu, ale raz opojený vínom, podľahol vnadám dcéry svojho kráľa a nymfa ho oslepila.
The Street

Dej

Príbeh popisuje históriu bezmennej ulice mesta v Novom Anglicku (z korešpondencie HPL sa pravdepodobne jednalo o Boston), od jej úplných začiatkov až do obdobia tesne po 1. svetovej vojne. Dáva jej dušu, vznešenosť a pocit hrdosti; autor k nej pristupuje ako k živej bytosti.
Poviedka sleduje jej premenu od vyšliapanej cestičky k prameňom, cez jednoduchú ulicu lemovanú zrubmi a neskôr jednoduchými no peknými domami z dreva a tehál, v ktorých bývali vznešení a vzdelaní ľudia. Ulica lemovaná stromami sa postupne mení, prichádza priemyselná revolúcia a s ňou i postupný úpadok: pôvodné domy chátrajú a sú spolu so záhradami nahradené ohavnými budovami, stromy vymierajú, ulica je špinavá a pohybujú sa po nej ľudia s tmavšou farbou kože, hovoriaci neznámou rečou.

Po prvej svetovej vojne a Októbrovej revolúcii sa Ulica stala domovom skupiny ruských emigrantov; medzi nimi sa „hŕstka vierolomných a zlých mužov spikla, aby Západnej zemi zasadili smrteľnú ranu a po jej zrútení sa chopili moci rovnako, ako to urobili úkladní vrahovia v onej nešťastnej, mrazivej zemi, odkiaľ väčšina z nich kedysi prišla.“ Títo vodcovia tlupy teroristov sa chystali na Deň nezávislosti vyvolať krvavú revoltu, ktorej cieľom bolo „zahubiť Ameriku a jej ušľachtilé staré tradície.“
Keď nadišiel čas revolty a sprisahanci sa zhromaždili v domoch Ulice, došlo náhle k niečomu nečakanému; pravdepodobne oslabené zubom času náhle všetky domy v nej spadli a vzbúrencov pochovali. Z trosiek sa nepodarilo dostať nikoho živého. Niektorí prizerajúci však spomínali na podivný úkaz, kedy sa pred východom slnka nad troskami na krátku chvíľu objavil prízrak Ulice v časoch jej najväčšej slávy...
Théméricourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,58 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stehno (mäso)

Stehno je výsekový druh mäsa z hornej časti zadnej končatiny jatočného dobytka a jatočnej hydiny . Zodpovedá zhruba mäsu zo stehna v zoologickom ponímaní (pozri stehno (časť končatiny stavovcov)), ale pri hydine zahŕňa aj mäso z oblasti holennej kosti.
Stehno je jeden z najkvalitnejších druhov mäsa.

Kýta

Pre bravčové, hovädzie a teľacie stehno existuje aj výraz kýta, ktorý sa používa v češtine a nesprávne aj v slovenčine

Hovädzie stehno

Hovädzie stehno pozostáva z častí: vrchný šál, spodný šál, korbáčik (v Česku bez korbáčika), predstehno (t.j. veľký orech), kvetová špička, väčšinou aj valec (t.j. zadná falošná sviečkovica) a prípadne aj zadná nožina (t.j. zadná kližka). Treba poznamenať, že stehno ako jedna z oficiálnych tzv. oblastí tela hovädzieho dobytka (t.j. nie ako výsekové mäso) nezahŕňa kvetovú špičku a zadnú nožinu a zahŕňa valec .

Teľacie stehno

Teľacie stehno sa delí buď na vrchný šál, spodný šál, predstehno a kvetovú špičku alebo sa delí na svalovník (frikando), krátky sval, malý orech a veľký orech. Bez ohľadu na delenie prípadne zahŕňa aj zadnú nožinu s kolenom.

Kuracie stehno

Kuracie stehno zahŕňa nielen mäso zo zoologicky definovaného stehna, ale aj mäso z oblasti holennej kosti. Najčastejšie sa využíva na pečenie, grilovanie, a ak sa vykostí, dá sa z neho pripraviť šťavnatý rezeň, soté alebo sa môže naložiť do marinády.
La Boussac

Poloha

Obec má rozlohu 21,93 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 153 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
László Kovács

Kariéra

Medicínu vyštudoval v Moskve (1. Medicínsky Inštitút Sečenova, 1969 – 1975). Pracoval  od roku 1975 v Detskej nemocnici Pála Heima v Budapešti ako sekundárny lekár, od roku 1977 pôsobil ako asistent  na 2. detskej klinike LFUK a DFNsP v Bratislave. Od roku 1986 bol odborný asistent, a od roku 1993 zástupca prednostu, vedúci oddelenia a vedúci laboratória klinickej a molekulovej genetiky na 1. detskej klinike LFUK a DFNsP v Bratislave.
Od roku 2000 do roku 2017 bol prednostom 2. detskej kliniky DFNsP a Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave a zároveň viedol aj detskú nefrologickú ambulanciu. Zaoberal sa diagnostikou a liečbou chorôb u dojčiat a detí, špecializoval sa na choroby obličiek u detí a na dedičné choroby. Získal atestáciu z pediatrie (1979, 1985), nefrológie (1994) a klinickej genetiky (1997).
Absolvoval viaceré dlhodobé pobyty (výmenné, výskumné a vzdelávacie) na zahraničných odborných pracoviskách (Halle, Chicago, Londýn, Aarhus, Pécs). Bol členom výboru Slovenskej pediatrickej spoločnosti, predsedom sekcie detskej nefrológie Slovenskej nefrologickej spoločnosti. Bol garantom špecializačného vzdelávania lekárov v odbore pediatria, doktorandského štúdia a pre získavanie vedecko-pedagogických titulov docent a profesor v odbore pediatra na Lekárskej fakulte UK v Bratislave. Je zostavovateľom a autorom učebnice z detského lekárstva, má rozsiahlu prednáškovú a publikačnú činnosť. V roku 2012 sa stal víťazom ankety Hospodárskych novín „Top lekári SR“ ako najlepší pediater.
Bol národným koordinátorom činnosti medzinárodného projektu Orphanet, ktorý je zameraný na zvýšenie povedomia o zriedkavých chorobách, ich mapovanie v jednotlivých krajinách Európy, vytvorenie jednotného európskeho postupu starostlivosti o pacientov a zabezpečenie možnosti ich skorej a rýchlej diagnostiky. Za týmto účelom založil aj genetické laboratórium 2. detskej kliniky DFNsP a LFUK v Bratislave.
6. augusta 2013 mu prezident Maďarska János Áder udelil najvyššie civilné štátne vyznamenanie Maďarska – Maďarský záslužný kríž dôstojníckej triedy, ako uznanie za svoju mimoriadnu odbornú a pedagogickú činnosť a za zásluhy na rozvoji cezhraničnej vedeckej spolupráce.
Rižská gubernia

Rižská gubernia (rus. Рижская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1713 - 1783 zriadená na základe nariadenia Petra I. na území zaniknutej Smolenskej gubernie a dnešných území Lotyšska a Estónska. Hlavným mestom gubernie bola Riga.
V období od 3. júna 1783 do 12. decembra 1796 bolo na území gubernie zriadené Rižské miestodržiteľstvo. Potom sa gubernia stala súčasťou Livónskej gubernie a zanikla.
Woustviller

Poloha

Obec má rozlohu 10,97 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 209 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 196 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hautecourt-Romanèche

Polohopis

Hautecourt-Romanèche má rozlohu 21,6 km². Najvyšší bod je položený 548 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Hautecourt-Romanèche má 760 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lewes (Delaware)

Lewes je mesto v Spojených štátoch amerických, v strednej časti štátu Delaware. Je súčasťou Sussex County, má rozlohu 11,1 km² a žije tu 2 932 obyvateľov (2000).
Nachádza sa juhovýchodne od hlavného mesta štátu Doveru, neďaleko pobrežia zálivu Delaware Bay. V meste je zachovaný chránený historický komplex (Lewes Historical Social Complex), sídli tu Zwaanendael Museum. Východne od mesta sa rozprestiera rekreačná zóna Cape Henlopen State Park.
Mesto bolo prvým kolonizovaným miestom na území Delaware, založené v roku 1631 Holanďanmi pod názvom Zwaanendael. Často sa označuje ako Prvé mesto v prvom štáte, nakoľko to bolo prvé založené mesto v Delaware a Delaware bol zároveň prvý štát, ktorý sa stal členom konfederácie.
Laarne

Obyvateľstvo

Obec má približne 12 135 obyvateľov (2010).
Cali

Šport

Cali býva v Kolumbii nazývané hlavným mestom športu. Sídlia tu dva tradičné prvoligové futbalové kluby América de Cali a Deportivo Cali, na tunajšom štadióne sa konali Panamerické hry v roku 1971 a Svetové hry 2013. Mesto taktiež hostilo Majstrovstvá sveta v plaveckých športoch 1975, Majstrovstvá sveta v cyklistike 2014, Majstrovstvá Južnej Ameriky CSFS vo futsale 2014, Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v softbale mužov 2014 či Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby 2015. Hrali se tu tiež niektoré zápasy Majstrovstiev sveta v basketbale mužov 1982 a Majstrovstiev sveta vo futbale hráčov do 20 rokov 2011.
Marcel Zmožek

Diskografia

Okrem albumov, kde je uvedený ako textár, vyšli aj tieto albumy
Rodolfo Neri Vela

Mladosť a výcvik

V roku 1975 absolvoval mexickú univerzitu Universidad de Mexico v odbore strojárstvo a elektrotechnika, potom pokračoval v štúdiách na University of Essex vo Veľkej Británii, tu v odbore telekomunikácií. Školu ukončil v roku 1976, vo Veľkej Británii zostal a pokračoval vo svojom vzdelávaní na University of Birmingham, odbory elektromagnetizmus a radiácia. Doktorát získal roku 1979, vo veku 27 rokov. Vrátil sa do Mexika na Universidad de Mexico a venoval sa tu vedeckej práci. Odtiaľ odišiel na Institut of Electrical Research, Mexico a nakoniec odišiel znova do Európy. Tu zostal ako vedecký pracovník u ESA, ESTEC (angl. European Space Research and Technology Centre), Noorwijk v Holandsku. V roku 1983 bol zaradený do výcvikového strediska astronautov NASA a po dvoch rokoch letel do kozmu.
Goussancourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,43 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
CorelDRAW

História

V roku 1987 firma Corel najala softvérových inžinierov Michela Bouillona a Pata Beirnea na vývoj vektorovo založeného programu. Program CorelDraw bol vydaný v roku 1989. CorelDraw 1.x and 2.x fungovali pod operačným systémom Windows 2.x a 3.0. CorelDraw 3.0 bol súčasťou vydania Windows 3.1. Zaradenie programu TrueType do Windows 3.1 spravilo z CorelDraw program schopný používať systémom nainštalované fonty bez použitia programu tretej strany, ako napríklad Adobe Type Manager; jeho spojenie s programom na upravovanie fotografií (Corel Photo-Paint), správcu písiem a niekoľkými ďalšími druhmi programov bolo súčasťou vôbec prvého all-in-one balíčka grafických nástrojov.
Krzysztof Charamsa

Život

V roku 1997 bol vysvätený za kňaza. V rokoch 1991 – 1993 študoval v seminári v Pelpline, neskôr na teologickej fakulte v Lugane (v rokoch 1993 – 1997) a na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme, kde v roku 2002 získal doktorát. Od roku 2004 do roku 2015 prednášal teológiu na Pápežskom Ateneu Regina Apostolorum a od roku 2009 do roku 2015 tiež na Pápežskej univerzite Gregoriana. V roku 2008 získal čestný titul kaplán Jeho Svätosti. Od roku 2011 do roku 2015 bol druhým sekretárom Medzinárodnej teologickej komisie.
Dňa 2. októbra 2015 urobil verejný coming out a oznámil, že žije s partnerom. Hovorca Vatikánu Federico Lombardi reagoval vyhlásením, že v súvislosti s tým sa Charamsa bude musieť zriecť svojich funkcií v teologickej komisii a na pápežských univerzitách.
Gregor Naziánsky

Život a učenie

Gregor Naziánsky sa vzdelával najprv v palestínskej Cézarei, potom v Alexandrii a nakoniec na platónskej akadémii v Aténach, kde sa spriatelil s Bazilom Veľkým. Neskôr s ním žil nejakú dobu v jeho kláštore.
Roku 379 bol povolaný do Carihradu, kde bolo nicejské učenie po vláde ariánskeho cisára Valenta silno na ústupe. O rok neskôr ho cisár Theodosius I. osobne povýšil na carihradského patriarchu, Gregor sa však svojho úradu veľmi skoro vzdal, lebo niektorí biskupi považovali jeho povýšenie za porušenie jedného z kánonov 1. nicejského koncilu. S koncilom sa rozlúčil jednou zo svojich slávnych rečí.
Dôrazne obhajoval trojičné dogmy podľa nicejského vyznania viery a tiež polemizoval s Juliánom Odpadlíkom, ktorý sa ako cisár vrátil k pohanstvu; okrem iného ho kritizoval za to, že upiera kresťanom právo na klasické vzdelanie. Jeho žiakom bol sv. Hieronym.
Gregor Naziánsky veľa hovoril aj o dôležitosti a nevyhnutnosti modlitby. Tvrdil, že ,je nutné obracať sa na Boha častejšie, ako dýchať’, lebo modlitba je stretnutie Božieho smädu s naším smädom. Boh má smäd po tom, aby sme my mali smäd po ňom (porov. Oratio 40, 27: SC 358, 260).
V byzantskej literatúre bol po Biblii najcitovanejší autor.
Amfora

Amfora je druh nádoby s charakteristický vzhľadom a veľkosťou. Používali sa už v neolite. Prepravovali sa v nich tuhé (obilie) aj tekuté látky ale hlavne víno a olej. Najčastejšie sú z keramiky, ale sú aj z kovu a zriedka z kameňa a skla. V starovekom Grécku boli amfory predmetom maliarskeho umenia a bohato sa zdobili. Amfora bola štíhla, mala dve vertikálne uši. Hrdlo nádoby bolo oproti telu výrazne užšie. Vzhľad sa od obdobia a miesta mierne odlišoval.
Grécka amfora mala objem asi 38,8 litra, rímska bola menšia 25,5 l.
Satyros z Élidy

Satyros (starogr. Σάτυρος – Satyros) bol dvojnásobný víťaz olympijských hier v boxe v štvrtom storočí pred Kr.
Satyros, syn Lysianaka z Élidy, príslušník starobylého kňazského rodu Iamovcov z Olympie, zvíťazil v boxe (pygmé) na 112. a na 113. olympijských hrách v rokoch 332 a 328 pred Kr. Okrem toho sa stal tiež päťnásobným víťazom pästných zápasov na nemejských a dvojnásobným na pythijských hrách. V Olympii sa box zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a zvíťazil v ňom Onomastos zo Smyrny.
Staroveký autor Pausanias v druhom storočí na svojej ceste Gréckom navštívil aj Olympiu a v olympijskej Altide videl sochu Satyra. Pausanias uvádza, že bola dielom aténskeho sochára Silanióna. Z antiky sa zachovala len jedna originálna socha olympijského víťaza, a to tiež nie celá. Je z bronzu, predstavuje hlavu Satyra z Élidy a realisticky mu zobrazuje črty tváre.
Saint-Oyen

Poloha

Obec má rozlohu 2,11 km². Najvyšší bod je položený 1 102 m n. m. a najnižší bod 509 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 204 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svätouspenská univská lavra

Svätouspenská univská lavra je lavra - monastier Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi v dedine Univ v Peremyšľanskom rajóne vo Ľvovskej oblasti na Ukrajine. Je aj významným pútnickým miestom tejto cirkvi.
Dátum založenia monastiera nie je známy ale už v dokumentoch zo 14. storočia sa spomína ako duchovné centrum Haliče. V monastieri sa nachádza divotvorná ikona Bohorodičky.
V súčasnosti tu sídlia mnísi studitského spôsobu života - studiti.
Orchonskí Turci

Orchonskí Turci bola staroveká konfederácia stredoázijských turkofónnych kmeňov. V 5.- 8. storočí stál na ich čele prisťahovalecký Ašinovský klan, ktorý roku 265 až 460 prišiel na toto územie z oblastí neskorších Hjunských (tj. Siung-nu) štátov v Turanii, západne od Číny a Východného Turkestanu. Roku 460 si Orchonských Turkov podmanili Žoužania a vytlačili ich do Altajských hôr. Tu zaviedli kmeňovú alianciu, ktorá prijala názov Türk (Turek). Roku 551 - 555 porazili Žoužanov a vytvorili Turkucký kaganát (552 - 745, Gök-turecká ríša) s centrom na rieke Orchon v Mongolsku. Ich hlavným mestom sa stal Ötüken (mong. Odigan, bývalé ríšske mesto Siung-nuov). Roku 740 - 745 boli porazení Ujgurmi, ale zachovali si autonómiu. Zaoberajúc sa sčasti kočovným pastierstvom a sčasti kováčstvom, časť kmeňov prežila do 10. storočia, kedy boli absorbovaní Telengitmi.
Medzi najvýznamnejšie kultúrne pamiatky patria Orchonské a Jenisejské nápisy a náhrobné kamenné stĺpy (stély) - kamenné runy (obrázkové písmo).
Volvic

Poloha

Obec má rozlohu 27,78 km². Najvyšší bod je položený 998 m n. m. a najnižší bod 392 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 582 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Most Márie Valérie

Most Márie Valérie (maď. Mária Valéria híd) je most postavený v roku 1895 ponad rieku Dunaj, spájajúci slovenské Štúrovo a maďarský Ostrihom.

Rímska ríša

Najstaršia písomná zmienka pochádza z rímskeho obdobia, z druhej polovice druhého storočia nášho letopočtu. Cisár Marcus Aurelius viedol vojenské výpravy na dolné Pohronie a predpokladá sa, že rímske légie prechádzali Dunaj práve v tomto mieste.

Turecký pontónový most

Po obsadení Ostrihomu Turkami v roku 1543 bol v roku 1585 vybudovaný pontónový most, ktorý takmer 100 rokov zabezpečoval spojenie medzi oboma brehmi Dunaja. Most bol v roku 1663 zničený a následne obnovený. Avšak v roku 1683 bol most definitívne zničený počas bitky pri Parkane.

Lietajúci most

V roku 1762 bola daná do prevádzky nová mobilná konštrukcia, tzv. lietajúci most. Lietajúci most je plávajúce zariadenie (kompa), ktoré bolo pomocou asi 400 metrov dlhého lana položeného na 7 loďkách v 50 metrových vzdialenostiach. Most bol počas revolúcie v Uhorsku zničený, ale následne aj opravený.

Určenie polohy mosta

Poloha mosta Márie Valérie bola vytýčená približne o 120 metrov proti prúdu rieky od osovej čiary pôvodného pontónového mosta. Hlavným dôvodom bolo to, aby sa doprava najkratšou cestou nasmerovala do centra Ostrihomu. Most leží na 1718,5 riečnom kilometri rieky Dunaj.

Tvar mosta

Z estetického hľadiska boli aplikované mostné polia s rôznymi dĺžkami. Pôvodný nápad patrí maďarskému architektovi Jánosovi Feketeházymu, ktorý navrhol aj cestný most v Komárne. Na premostenie bolo navrhnutých 5 mostných polí v celkovej dĺžke 496 metrov.
Čierny orol (film)

Zápletka

Nad Stredozemným morom v blízkosti ostrova Malta bol zostrelená stíhačka F-11 Tiger, ktorá mala na palube prísne tajný typ nového laserového navádzacieho systému. Americká vláda vysiela do misie svojho najlepšieho agenta, aby sa k nemu nedostala KGB. Jeho úlohou je zničiť toto zariadenie. KGB má v tej oblasti schopného agenta Andreja (Van Damme), ktorému sa podarí amerického agenta zavraždiť a nájsť navádzací systém. Odvetným krokom CIA je povolanie do akcie Kena Taniho (Sho Kosugi) - Čierneho orla, proti ktorému KGB vyšle tím zabijakov. Keďže sa nevyrovnajú schopnostiam majstra bojových umení, KGB zákerne unesie Taniho deti, aby ho donútila spolupracovať.
PostFinance-Arena

Rekonštrukcia

Kvôli svojmu veku nemohla PostFinance Arena byť dejiskom Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2009. Preto musela byť rekonštruovaná, čo v konečnom hľadisku aj rozhodlo o výbere Bernu, Švajčiarskou hokejovou federáciou ako centrálnym dejiskom MS 2009. Po rekonštrukcii počas Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2009 sa na celom sektore na státie namontujú sedadlá, čím sa kapacita zníži na 13 000 miest. Po majstrovstvách sa opäť obnoví sektor na státie, ale bude menší ako predtým (10 272 miest), ale zvýši sa celková kapacita na 17 000 miest, čo je viacej ako mala pred rekonštrukciou.

Diváci

Posledné roky býva v PostFinance Arene najväčší počet fanúšikov z európskych líg. V sezóne 2006/2007 bola priemerná návštevnosť arény 15 993 divákov a o sezónu neskôr 15 939.
Chessy (Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 4,55 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 667 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavol Zelenay

Život

Narodil  15. apríla 1928 v Zohore. Je prvý zo štyroch detí. Jeho otec Emil Zelenay bol notár. Matka bola Magdaléna Zelenayová rod. Križanová . Ľudovú školu (v súčasnosti základná škola) najskôr absolvoval v Zohore, potom v Bohuniciach, v Gajaroch, a vo Veľkých Kostoľanoch. Počas štúdia na ľudovej škole sa začal učiť hru na husliach. Neskôr chodil do Bratislavy na vyučovanie hry na klavír u profesorky Koňakovskej-Rojkovej.
Gymnázium absolvoval v Piešťanoch . Počas štúdia na gymnáziu vystupoval v dychovej kapele, neskôr v školskej skupine Tiger Jazz Band . Potom hral aj v ďalších študentských skupinách: Luňáci, Night Club. Začal sa venovať aranžovaiu a skladaniu skladieb.
V roku 1946 začal študovať na Stavebnej fakulte Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave v odbore zememeračské inžinierstvo. Neskôr popri štúdiu na vysokej škole začal študovať hru na klarinete na Hudobnom ústave hlavného mesta Bratislavy u profesora Miloša Pongráca. Štúdium klarinetu ukončil v roku 1948. V roku 1949 bol spoluzakladateľom vysokoškolského bigbandu Vysokoškolského tanečného orchestra. Začal spolupracovať so swingovou kapelou Kolektív, s Orchestrom Jána Siváčka a Dixielandom Siloša Pohanku.
V roku 1950 nahral prvú skladbu v Slovenskom rozhlase. V roku 1952 dokončil štúdium na vysokej škole, po štúdiu nastúpil na základnú vojenskú službu. Vo Vojenskom projektovom ústave, keď skončil základnú prezenčnú službu, zostal pracovať ako civilný zamestnanec. V roku 1952 mu vyšla na albume prvá nahrávka skladby. 
Skladbu, foxtrot - Poď so mnou tancovať interpretovala speváčka Viera Prokešová, text piesne napísala Viera Palátová.
Medzi rokmi 1958 – 1967 pôsobil v Tatra kabarete ako hudobník, aranžér a skladateľ. Potom vystupoval s Orchestrom Juraja Berczellera.
Od roku 1967-1984 pracoval ako vedúci Redakcie malých hudobných žánrov (neskôr ju Pavol Zelenay premenoval na Redakciu populárnej hudby) v Československom rozhlase. V roku 1984 bol z politických dôvodov zosadený z funkcie, naďalej pôsobil v Redakcii populárnej hudby ako redaktor. Mladým hudobníkom umožňoval prezentáciu a nahrávanie v rozhlase. V roku 1990 odišiel do dôchodku, ale stále spolupracoval so Slovenským rozhlasom.
V  60. rokoch spolu s Jánom Siváčkom chceli slovenských autorov piesní podporiť v ich tvorbe. V zahraniči boli úspešné autorské súťaže Eurosong Contest, súťaž v San Reme - Festival di Sanremo, v Sopotoch - Sopot Festival. Podali žiadosť na Zväz skladateľov, ktorého boli členmi a po súhlase zorganizovali v roku 1966 súťaž Medzinárodný festival tanečnej piesne Bratislavská lýra.
V rokoch 1993 – 2003 sa spoluautorsky podieľal na cykle relácií Pesničky z pamätníka v Slovenskom rozhlase. Relácia mapuje históriu slovenskej populárnej hudby.