google/wiki40b huggingface dataset:
Matlock

Pôvod seriálu

Seriál Matlock sa nakrúcal v rokoch 1986 – 1995, celkom vzniklo 194 epizód. Inšpiráciou pre scenáristu a producenta Deana Hargrovea, tvorcu hlavnej postavy neohrozeného atlantského právnika patrajúceho po pravde, bol sčasti iný slávny literárny a neskôr televízny hrdina - právnik Perry Mason. Jednou odlišnosťou však je, že kým Mason zvyčajne svojich klientov zbavil viny v prípravnom konaní pred sudcom, Matlock obyčajne dokázal nevinu obvineného (svojho klienta) na súdnom procese výrokom poroty pri vypočúvaní posledného svedka, ktorý bol ozajstným páchateľom, záverečným verdiktom poroty alebo stiahnutím žaloby prokurátorom. Dej seriálu sa odohrával väčšinou v Atlante, bol však natáčaný v Los Angeles. Okresný súd v meste Fulton bol v skutočnosti v budove Second Church of Christ v Los Angeles.

Slovenské vysielanie a znenie

Prvá séria seriálu Matlock bola vysielaná na televíznej stanici STV1 ešte v 90. rokoch. Dabing seriálu vyrobila Slovenská televízia. Vtedy dabingovým hercom Bena Matlocka, hlavnej postavy seriálu, bol slovenský herec Ladislav Chudík. Neskôr ďalšie série už boli vysielané na televíznych staniciach JOJ a JOJ Plus (v súčasnosti PLUS). Dabing seriálu pre televíziu vyrobila spoločnosť EKA. Dabingovými hercami boli Marián Slovák, Michaela Čobejová, Marta Sládečková, Emanuel Hason, Martin Kaprálik, Hana Gajdošová, Anna Višňovská, Ivan Gogál, Vladimír Kobielsky, Ivan Šandor, Peter Kollárik, Dušan Vaňo, Gregor Hološka, Tibor Vokoun, Tibor Frlajs, Martin Vittek, Ľubica Očková, Petra Gažíková-Lángová, Zuzana Kyzeková, Ján Tréger, Táňa Radeva, Kristína Svarinská. Na dabingu spolupracovali Branislav Mitka, Róbert Boldiš a Lenka Hudecová, autorkou prekladu do slovenčiny bola Veronika Hamšíková a dialógy spracovala Jana Hogh. Dramaturgičkou slovenského znenia bola Dagmar Komorová, zvukárom bol Vladimír Maroš. Asistentkou réžie bola Anna Nedelčevová a režisérom bol Martin Beňuška .
Cubry

Poloha

Obec má rozlohu 5,4 km². Najvyšší bod je položený 453 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 78 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hvozdenie

Hvozdenie je sušenie naklíčeného jačmeňa (zeleného sladu) tak, aby sa v ňom znížil obsah vody pod 2%.

Postup pri hvozdení

Pre hvozdenie sú dlhoročnými skúsenosťami vypracované rôzne postupy, pričom každá sladovňa má ten svoj osvedčený. Tu sú preto v stručnosti zhromaždené len tie základné postupy.

Klíčenie

Klíčenie do hvozdenia nepatrí, ale je jeho predchádzajúcou etapou. Pri klíčení sa suché semená sladovníckeho jačmeňa navlhčia a v tme sa nechajú klíčiť. Cieľom sladárskeho klíčenia je aktivácia a syntéza enzýmov, docielenie požadovaného rozlúštenia zrna pri minimálnych nákladoch a únosných sladovacích stratách. Rezervné látky, obsiahnuté v zrne sú pri skladovaní a pred zahájením sladovacieho procesu v stabilnej vysokomolekulárnej forme. Činnosťou vlastných enzýmov zrna aktivovaných pomocou vody dôjde k ich odburávaniu na rozpustné nízkomolekulárne produkty.

Cieľ hvozdenia

Naklíčený sladovnícky jačmeň nie je pre vysoký obsah vody skladovateľný, a preto je nutné obsah vody znížiť až pod 2%. Zároveň sa deaktivujú enzýmy a tým zastavia životné prejavy (klíčenie) v zrne.
Fresnois-la-Montagne

Poloha

Obec má rozlohu 8,59 km². Najvyšší bod je položený 397 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 420 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lavernay

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 583 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fépin

Poloha

Obec má rozlohu 5,79 km². Najvyšší bod je položený 382 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 276 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kláštor Porta Coeli

Kláštor Porta coeli (lat. Porta coeli – Brána nebies) je ranogotický kláštor v Předklášteří pri Tišnove v okrese Brno-venkov.

Dejiny

Prvý raz je tento v súčasnosti jediný moravský ženský cisterciánsky kláštor zmieňovaný v roku 1233. Bol založený ale pravdepodobne o tri roky skôr Konštanciou Uhorskou (1181 – 1240), vdovou po Přemyslovi Otakarovi I. (1155 – 1230). Kláštor bol postavený v rokoch 1233 – 1239 za podpory kráľovnej Konštancie a jej dvoch synov, kráľa Václava I. a moravského markgrófa Přemysla, ktorý tu bol v roku 1239 pochovaný.
Kláštorný kostol bol vysvätený v roku 1239. Je to trojloďová bazilika s priečnou loďou a pretiahnutým presbytériom. Západnú stranu lode zdobí výrazný portál francúzskeho typu v štýle tzv. burgundsko-cisterciánskej gotiky. Vnútorné vybavenie baziliky je barokové, zariadené po roku 1764. Architektonicky zaujímavá je tiež krížová chodba s rajskou záhradou a kapitulnou sieňou z rokov 1260 – 1270 s pôvodným kamenným pulpitom.
Kláštor bol v roku 1782 za vlády Jozefa II. (1780 – 1790) zrušený a premenený na veľkostatok. V roku 1798 ho kúpil Vilém Mundy, ktorý prestaval bývalé prepoštstvo na zámok a veľkostatok na továreň.
Pôvodný účel bol kláštoru vrátený v roku 1861, kedy ho kúpili sestry z nemeckého Marienthalu (kláštorný život tu bol obnovený až v roku 1901). Po ďalšom zrušení kláštora komunistami v rámci akcie K v roku 1950 bol opäť obnovený v roku 1990. V roku 2010 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.

Múzeum

V súčasnosti v budove prepoštstva sídli jedno z pracovísk Muzeum Brněnska – Podhorácké muzeum. Vystavené zbierky zahŕňajú paleontologickú a mineralogickú expozíciu s časťou venovanou náleziskám minerálov na Tišnovsku a stále expozície Dejiny a súčasnosť kláštora Porta Coeli a Minisalón historických motocyklov.

Zaujímavosť

Podľa kláštora je pomenovaná i planétka 3276 Porta Coeli objavená 15. septembra 1982 Antonínom Mrkosom z hvezdárne na Kleti. Antonín Mrkos sa narodil vo vedľajšej dedine Střemchoví.
Majstrovstvá Európy v ragby

Majstrovstvá Európy v rugby sú európske medzinárodné podujatie národných družstiev v ragby, ktoré riadi Európska ragbyová asociácia (FIRA-AER). Ich história siaha do roku 1936, kedy sa v Nemecku konal prvý európsky pohár FIRA mužov. Ženy mali premiéru až v roku 1988 vo Francúzsku. V mužskej kategórii prebiehajú po sezónach a od roku 2000 aj v mnohých výkonnostných divíziách. Turnaja sa nezúčastňujú najsilnejšie tímy Európy, ktoré štartujú na svojom samostatnom turnaji s názvom Pohár 6 národov. V ženskej kategórii sa od roku 2000 súťaží aj v "B" kategórii ME.
Cih

Cih (čín. Tsih – bič) alebo Gamma Cassiopeiae (γ Cas, γ Cassiopeiae) je novám podobná hviezda, v súčasnosti najjasnejšia hviezda v súhvezdí Kasiopeja. Má zdanlivú jasnosť 2,59ᵐ. Cih je od Zeme vzdialený 620 ly.
Tento obor spektrálneho typu B0, triedy svietivosti IV je 17-násobne hmotnejší ako Slnko. Už v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia upútal na seba pozornosť zmenami spektra, sprevádzanými taktiež zmenami jasnosti medzi 1,6 a 3,0 mag. Svoju jasnosť mení vplyvom pulzácií plynového obalu v rozpätí 10 až 18 polomerov Slnka. Cih má plynovú obálku, ktorej rozmer dosahuje 2 500 slnečných priemerov. Zmeny jasnosti sú nepredvídateľné. Hviezda je zdrojom röntgenového žiarenia. 
Cih bola prvou hviezdou, v spektre ktorej objavil Angelo Secchi v roku 1886 jasné emisné čiary. Stala sa tým prototypom takzvaných Be (B emisných) hviezd.
Na oblohe vo vzdialenosti 2,4" od seba má sprievodcu, hviezdu zdanlivej jasnosti 11ᵐ.
La Compôte

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 1 954 m n. m. a najnižší bod 662 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poľný Berinčok

Názov

Mező znamená pole alebo niva. Pôvod názvu Beren nie je jednoznačný. Najpravdepodobnejšie je to kmeňové meno pečenežského pôvodu. Najstaršia písomná zmienka je z roku 1347 o tom, že Martin a Gregor zdedili dedinu, ktorá sa skladala z dvoch častí a mala kamenný kostol.

História

Po bitke pri Moháči (1526), sa táto časť Uhorska stala priamou súčasťou Osmanskej ríše a preto z nej ľudia utekali. Obec bola opäť úplne vyľudnená počas Rákóciho protihabsburského stavovské povstania trvajúceho v rokoch 1703 až 1711.
Po vytlačení Osmanov z Maďarska zapožičal kráľ Karol Habsburský bývalému zásobovaciemu komisárovi svojich vojsk Jánovi Jurajovi Harruckernovi 700 000 jutár (400 000 ha alebo 4 000 km², čo zodpovedá približne ploche jednej dvanástiny súčasného Slovenska) pôdy v Bekešskej, Čongrádskej a Arándskej župe.  Zásluhu na osídľovaní Harruckerovho majetku mal M. Turóczi (impopulátor = agent osídľovateľ), ktorý okrem príchodu Slovákov riadil aj kolonizáciu Nemcov a Maďarov. Usiloval sa aby v každej dedine bývali podľa možnosti príslušníci rovnakého náboženstva. Práve z Poľného Berinčoka je popísaná predbežná zmluva medzi zemepánom a poddanými (najmä Slovákmi), ktorých lákal usadiť sa na svojom vtedy vyľudnenom území. Roku 1722 územná správa v Gyule vydala Laurentovi Metheldesovi a Jánovi Grenerstziusovi (neskorší učiteľ) povolenia osídliť neobývanú pustatinu Mezőberény. V roku 1723 sem prichádzali ďalší kolonisti zo žúp Novohrad, Hont, Gemer, najmä z obcí Hrachovo, Príboj a Vrboviec nad Rimavicou. V roku 1729 prichádzajú aj nemecké rodiny z Würtembergu a v roku 1731 aj maďarské.  V roku 1729 získal Harruckern barónsky titul a vtedy už bol vlastníkom 95 sídiel (nemecky Ortschaften).

Slovenské obyvateľstvo

V roku 1880 žilo v tejto národne zmiešanej obci 39,6 % Slovákov (4 505 z 11 368). Koncom 19. (a začiatkom 20.) storočia bola nemecká a slovenská menšina pomaďarčená. Počet Slovákov bol znížený aj výmenou obyvateľstva medzi Česko-Slovenskom a Maďarskom (viacerí vysťahovalci smerovali do Kolárova). Stretnutia Slovenského spolku v Poľnom Berinčoku už niekoľko rokov prebiehajú len v maďarčine.  
Medzi slovenských významných obyvateľov patril evanjelický kňaz Samuel Tešedík st. (1710 – 1749) otec známejšieho Samuela Tešedíka (1742 – 1820).
Ortaffa

Poloha

Obec má rozlohu 8,49 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 316 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biodegradácia

Biodegradácia čiže biologický rozklad je špeciálnym prípadom, pri ktorom dochádza k rozkladu polymérov pôsobením biologických činiteľov. Známa je biodegradácia mikroorganizmami, hlodavcami a hmyzom. Pri rozklade látok s obsahom proteínov dochádza k hnitiu. Organizmy, ktoré sa na biologickom rozklade podieľajú, sa nazývajú dekompozitórni rozkladači.
Cape Canaveral

Cape Canaveral (doslova Mys Canaveral) je pobrežný pás a mys v strede východného pobrežia Floridy v USA.
Nachádza sa na ňom vesmírna raketová základňa. Oficiálny názov komplexu je Eastern Test Range. Delí sa na dve časti. Na juhu je Cape Canaveral Air Force Station, ktorá patrí vojenskému letectvu. Štartujú odtadiaľ rakety Atlas, Delta a Titan. Je tu aj štartovacia rampa pre program Mercury a Gemini. Severnejšie sa nachádza Kennedyho vesmírne stredisko (KSC, Kennedy Space Center), ktoré patrí NASA. Nachádzajú sa tu dve štartovacie rampy – 39A a 39B. Z nich štartovali rakety Saturn V k Mesiacu (Program Apollo) a donedávna aj raketoplány. Neďaleko sa nachádza montážna hala (Vehicle Assembly Building, VAB).
Sriemska župa

Administratívne rozdelenie

Región je dnes administratívne rozdelený medzi Srbskom a Chorvátskom. Chorvátska časť Sriemu patrí Vukovársko-sriemskej župe, kým srbská časť Sriemu patrí hlavne Autonómnej pokrajine Vojvodine (okrem východnej časti ktorá patrí Belehradskej oblasti (centrálne Srbsko)). Na území Vojvodiny, Sriem patrí svojou najväčšou čiastkou Sriemskej oblasti, kým severná časť patrí Juhobáčskej oblasti. Medzinárodné hranice srbskej a chorvátskej časti Sriemu narysoval v roku 1945 Milovan Djilas na základe zhodných demografických kritérií. Hranice sú podobné vnútorným hraniciam Kráľovstva Juhoslávie (1929-1939).
Okresy pripojené hlavnému mestu Srbska, Belehradu sú: Surčin, Zemun a Novi Beograd. Okresy pripojené hlavnému mestu AP Vojvodiny, Novému Sadu: Petrovaradin a Sremski Karlovci. Okresy sriemskej oblasti AP Vojvodiny (Republika Srbsko): Beočin, Inđija, Irig, Pećinci, Ruma, Sremska Mitrovica, Stara Pazova a Šid. Mestá vojvodinskej časti Sriemu – v zložení Srbska sú: Sremska Mitrovica, Ruma, Inđija, Stará Pazova, Šíd, Petrovaradí, Sriemske Karlovce, Beočín a Irig. V priamej časti Srbska sú mestá: Zemun, Batajnica, Surčin, Dobanovci a nová belehradská štvrť Novi Beograd. V Chorvátsku, do sriemskej oblasti patria mestá: Vukovar, Vinkovci, Borovo, Županja a Ilok.
Hlavným mestom Sriemskeho regiónu je Sremska Mitrovica. Kultúrnym strediskom Slovákov v Srieme je Stara Pazova.
Sriemska župa bola na východe Slavónie a vo Vojvodine medzi riekami Dunaj a Sáva o rozlohe 6 865,8 km². Hraničila na severe s uhorskými župami Báč-Bodrog a Torontál, na východe s chorvátsko-slavónskymi župami Požega a Vitrovica, na juhozápade s rakúsko-uhorskou krajinou Bosna a Hercegovina a na juhovýchode so Srbským kráľovstvom.
Autoreille

Poloha

Obec má rozlohu 9,98 km². Najvyšší bod je položený 374 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 293 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Košice – Muszyna

Dejiny

Počas druhej polovice 19. storočia sa realizovalo dopravné prepojenie regiónov Uhorska a bokom nezostal ani severovýchod krajiny. Prepojenie na Halič malo byť v náväznosti na Tiskú železnicu zabezpečené traťou z Prešova cez Dukliansky priesmyk do Przemyśla. K realizácii však nedošlo (vybudovaná bola trať cez Lupkovský priesmyk) a napokon sa 30. mája 1870 rozhodlo o výstavbe spojnice Prešov – Tarnów cez Plaveč a Muszynu. Na stavbu a prevádzkovanie získala koncesiu viedenská banka Union, ktorá založila akciovú spoločnosť „Uhorská časť prešovsko-tarnowskej železnice“ a previedla na ňu koncesné práva i stavebnú zmluvu. Výstavba trate po Orlov bola ukončená dňa 3. apríla 1873 a sprevádzkovaná dňa 1. mája 1873.
V roku 1874 bol vybudovaný aj úsek Orlov – zemská hranica, no prevádzka na ňom sa začala až súčasne s haličským úsekom z Tarnowa 18. augusta 1876.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 2021

Kvalifikácia

Postúpi do neho 16 družstiev z Majstrovstiev Ázie 2017 + 8 družstiev z predkvalifikácie.
Guillermo Rawson

Život

Jeho rodičia boli doktor Amán Rawson, lekár, ktorý sa vysťahoval zo Spojených štátov do Argentíny, a Maria Jacinta Rojo, dcéra zo zámožnej rodiny v San Juan, kde sa Guillermo narodil. Po jezuitskom vzdelaní v San Juan, Rawson absolvoval na lekárskej fakulte Univerzity Buenos Aires v roku 1844. Už od mladosti sa zaujímal o politiku a demokraciu. V 1853 bol uväznený pre iné názory Nazariom Benavidezom, faktickým vládcom San Juan. V nasledujúcom roku sa stal členom Congreso de Paraná, a od roku 1862 bol ministrom vnútra vo vláde Bartoloméa Mitru.
Okrem politiky sa Rawson zaujímal o medicínu a hygienu. V roku 1876 sa zúčastnil kongresu vo Philadelphii, ktorý sa konal v rámci osláv stého výročia Vyhlásenia nezávislosti, kde prezentoval svoju prácu o zdravotníctve v Buenos Aires, čo bola na tú dobu najpokrokovejšia práca na túto tému.
Rawson strávil rok 1881 v Paríži, kde sa liečil pred návratom do Argentíny. V roku 1885 sa vrátil sa do Francúzska, aby sa znova liečil. Zomrel v roku 1890 v Paríži.
Varese Calcio SSD

História

Klub bol založený v roku 1910 pod menom Varese Football Club. Pred vstupom do oficiálnych talianskych súťaží v roku 1914 hrával klub najprv iba priateľské zápasy s tímami s okolitých miest. Už v roku 1919 hrávalo Varese v rámci najvyššej talianskej súťaže. Postupne sa však ocitlo v nižších ligách. Už v sezóne 1936/37 však už Varese hralo Sériu C. V roku 1943 sa klubu podarilo postúpiť do Série B. Kvôli vojne si ju však zahralo až o tri roky neskôr. Klub tam však vydržal iba dve sezóny a zostúpil do Série C. Do druhej ligy sa Varese vrátilo v roku 1963, rok na to postúpilo do Série A. Až do roku 1975 Varese pravidelne postupovalo a zostupovalo z najvyššej súťaže. Následne až do polovice 80. rokov hralo stabilne Sériu B. Následné dve dekády pôsobil klub v tretej a štvrtej najvyššej súťaži. Od roku 2010 hráva klub opäť Sériu B.
Sauvigney-lès-Pesmes

Poloha

Obec má rozlohu 6,35 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Učenie o piatich živloch

Učenie o piatich živloch alebo tiež učenie o piatich prvopočiatkoch je učenie čínskej filozofie existujúce počnúc 8. stor. pred Kr. Podľa tohto učenia všetka rozmanitosť javov a vecí je vytváraná spojením piatich prvopočiatkov: vody, ohňa, kovu, dreva a Zeme.
Courcelles-sur-Viosne

Poloha

Obec má rozlohu 3,61 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 301 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carentan

Poloha

Obec má rozlohu 15,66 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 003 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nantois

Poloha

Obec má rozlohu 6,05 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Spomaľovací prah

Spomaľovací prah (iné názvy: retardér, ležiaci policajt) je umelo zvýšené miesto na pozemnej komunikácii, ktorého cieľom je donútiť vodiča vozidla k pomalej jazde. Obvykle mu predchádza značka č. A 6 a/alebo č. IP 8.
Inými prostriedkami pre rovnaký účel sú napríklad zúženie vozovky, náhla zmena smerových podmienok (šikana), zmena farby alebo zmena povrchu vozovky či optická psychologická brzda. Tieto prvky môžu byť rôzne kombinované. Podobný efekt aj vzhľad ako spomaľovací prah môže mať káblový most, ktorého účelom však nie je spomalenie premávky, ale umožnenie prejazdu cez káble vedené po povrchu vozovky.

Prevedenie

Priečny spomaľovací prah je tvorený buď odnímateľnými prefabrikovanými segmentami, alebo stavebným zvýšeným profilu samotnej vozovky. Odnímateľné spomaľovacie prahy majú väčšinou strmšie nájazdy a vynucujú si tak až takmer zastavenie vozidla, kým v prípade stavebného zvýšenia vozovky býva nájazd tvorený pozvoľnou šikmou plochou. Špeciálnymi prípadmi priečneho spomaľovacieho prahu sú zvýšený priechod pre chodcov (spolu s farebným zvýraznením táto úprava zvýrazňuje prechod pre vodičov, zároveň je touto úpravou riešený bezbariérový prístup na prechod) a električková zastávka viedenského typu. Priečne spomaľovacie prahy bývajú zvýraznené vodorovným aj zvislým dopravným značením, a tiež reflexným farebným vyhotovením samotného prahu (väčšinou žlté a čierne pruhy) či odrazkami.

Použitie a kontroverzie

Priečne spomaľovacie prahy sa používajú najmä na komunikáciách v obytných štvrtiach, najmä v blízkosti škôl či prechodov pre chodcov.
Ich prínos je kontroverzný, pretože takto vynútené spomalenie dopravy považujú niektorí vodiči za neprimerané. Výrazne zvyšujú opotrebenie vozidiel (nápravy a tlmiče pruženia). Obyvateľom môže vadiť zvýšenie hlučnosti a prašnosti prejazdu vozidiel, predĺženie doby ich prejazdu a zvýšenie množstva splodín spaľovania vplyvom spomalenia a opätovného rozjazdu každého vozidla. Pokiaľ sú spomaľovacie pruhy umiestnené na novo rekonštruovanej komunikácii, býva upozorňované na paradox, že výsledný efekt je podobný stavu pred opravou, kedy vodičov nutil k pomalej jazde zlý stav komunikácie. Problémový je aj odhrn snehu, pri ktorom môže dochádzať k poškodzovaniu prahov a aj odhrnovej techniky.
Britská automobilová asociácia údajne urobila výskum porovnania spotreby paliva pri stálej rýchlosti 48 km/h oproti jazde cez spomaľovacie prahy a zistila nárast spotreby z 4,9 na 9,1 litrov/100 km. Pri znížení rýchlosti z 48 na 32 km/h vzrástla spotreba len o 10 %. Podobný výskum údajne urobilo britské Laboratórium dopravného výskumu, podľa ktorého na cestách so spomaľovacími prahmi sú zvýšené emisie oxidu uhoľnatého až o 82 % a oxidu dusného až o 37 %.
Filmografia Moniky Hilmerovej

Filmografiu Moniky Hilmerovej zastupuje v distribúcii dvanásť celovečerných hraných filmov, na poli krátkometrážnej kinematografie boli jej príspevky zaznamenané v troch prípadoch. V rámci televízneho formátu bola bez ohľadu na metráž filmu obsadená do dvadsiatich hraných snímkov a dvanástich seriálov vrátane dvoch minisérií, dvoch  antológií i sitkomov; jeden titul predstavuje TV záznam divadelnej inscenácie.
Východná provincia (slovenská cirkevná provincia)

Východná provincia je označenie slovenskej cirkevnej provincie Rímskokatolíckej cirkvi, ktorej metropolitnou arcidiecézou je Arcibiskupstvo Košice. Ako sufragánne diecézy sú do nej začlenené Biskupstvo Rožňava a Biskupstvo Spišské Podhradie. Provincia vznikla dekrétom Pastorali quidem permoti Jána Pavla II. 31. marca 1995 rozdelením dovtedajšej cirkevnej provincie, ktorá existovala od roku 1977, na Košickú provinciu, ktorá bola neskôr premenovaná na Východnú a Bratislavsko-trnavskú, ktorá bola premenovaná na Západnú.
Reorganizácia slovenských diecéz v roku 2008 sa Východnej provincie týkala len okrajovo. Jediná zmena, ktorá sa udiala, bola pričlenenie dekanátu Brezno k Rožňavskej diecéze.
Teneur

Poloha

Obec má rozlohu 6,85 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kôprovský štít

Topografia

Nachádza sa už v krivánskej rázsoche, neďaleko hlavného hrebeňa Tatier. S ním ho prepája Piargový chrbát v oblasti Čubriny. Predvrchol Kôprovské plece je od hlavného vrcholu oddelený Kôprovskou priehybou. Z vrcholu na severozápad vybieha dva a pol kilometrový bočný hrebeň Prostredný chrbát oddeľujúci Hlinskú a Temnosmrečinskú dolinu.
Prades-d’Aubrac

Poloha

Obec má rozlohu 46,64 km². Najvyšší bod je položený 1 385 m n. m. a najnižší bod 405 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 417 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buchelay

Poloha

Obec má rozlohu 4,94 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ryan Tedder

Detstvo a vzdelávanie

Tedder vyrastal v početnej rodine misionárov a pastorov v kresťanskom kostole. Začal sa učiť hrať na klavír, keď mal 3 roky pomocou Suzuki metódy. Jeho skorý záujem o hudbu bol vyvolaný jeho otcom hudobníkom a matkou učiteľkou, ktorí prehovárali svojho malého syna aby hral na klavír, výmenou za candy corn (obľúbená americká sladkosť). Tedder začal spievať v siedmich rokoch. Bol samouk a svoje zručnosti začal brúsiť keď mal 12 rokov – imitoval svojich obľúbených umelcov, od The Beatles až po Petra Gabriela, Stevieho Wondera či Stinga. Tiež priznal: „Spieval som dve hodiny každý deň môjho života až do osemnástich rokov.“ Počas dospievania vystupoval v kostole, škole a vo svojich skupinách, ktoré vytvoril.
Počas posledného roku na strednej škole sa presťahoval do Colorado Springs v Colorade. Tam stretol a skamarátil sa so svojím budúcim spoluhráčom z kapely OneRepublic – Zachom Filkinsom v ich futbalovom tíme na Colorado Springs Christian School. Navštevoval Oral Roberts University v Oklahome, kde predviedol svoj materiál. Tedder dokončil svoje vysokoškolské vzdelanie a absolvoval ORU v roku 2001 s diplomom bakalára umenia v oblasti práce s verejnosťou a reklamou.