Eliel Saarinen

Životopis

Narodil sa v Rantasalmi vo Fínsku. Jeho otec sa volal Juho Saarinen. V rokoch 1893 - 1897 vyštudoval súčasne maliarstvo a architektúru na technickej univerzite v Helsinkách. Na škole sa zoznámil s partnermi  Hermanom  Geselliusom a Armasom Lindgrenom s ktorými v roku 1986 zakladajú architektonickú kanceláriu pod názvom Gesellius, Lindgren, and Saarinen. Medzi  Saarinenove najvýraznejšie diela z tohto obdobia patria fínsky pavilón pre Expo v roku 1900 v Paríži, Fínske národné múzeum v Helsinkách (1900) a  jeho vlastný dom Hvitträsk House pri Helsinkách(1902) v ktorom mal aj kanceláriu. Saarinenov štýl z počiatku inšpirovaný viedenskou secesiou sa čoskoro vyformoval a dnes je známy pod názvom Národný romantizmus. Vyvrcholil v návrhu Železničnej stanice v Helsinkách s ktorým autor v roku 1904 vyhral súťaž. Projekt sa realizoval v rokoch 1910-1914 a ovplyvnil architektúru mnohých železničných staníc nielen vo Fínsku ale aj v USA .
V roku 1904 sa oženil so sestrou Hermana  Geselliusa, sochárkou Louise (Loja) Geselliusovou.  31. marca 1905 sa im narodila dcéra Eva-Lisa Pipsan a 20.augusta 1910 syn Eero.  Okrem architektúry sa Saarinen venoval aj dizajnu  nábytku a kobercov. Najznámejšie sú jeho stoličky ako drevená Hannes Chair (1908), navrhnutá pre brata bankára podľa ktorého je aj pomenovaná,  a White Chair (1910)navrhnutá priamo do zimnej záhrady  autorovho domu. V roku 1922  navrhol dizajn fínskej marky.
Saarinen sa venoval aj urbanistickým projektom. V rokoch 1910-1915 pracoval na urbanistickom  projekte mesta Munksnäs-Haga, neskôr bol projekt knižne spracovaný.
Venoval sa aj rozvoju  zahraničných miest ako Budapešť a hlavné mesto Estónska Tallinn (Reval). V roku 1912 vyšla jeho  brožúra venovaná problémom Budapešti a v roku 1913 vyhral  prvé miesto v medzinárodnej súťaži s návrhom na Tallinn. V rokoch 1917-1918 pracoval na urbanistickom projekte Helsínk.
V roku 1922 vyhral druhé miesto v medzinárodnej súťaži s návrhom Tribune Tower v Chicagu, Illinois. Pretože vyhral druhé miesto jeho návrh nebol realizovaný v Chicagu, ale v Houstone v Texase a nazvaný Gulf Building (1929). Vďaka súťaži architekt opustil  Fínsko a v roku 1923 prišiel bývať do USA, kde zostal už do smrti. Jeho prvým americkým domovom bolo mesto Evaston v Illinois, kde pracoval na projekte rozvoja Chicaga. Od roku 1924 začal pôsobiť  ako profesor na Michiganskej univerzite.
V roku 1925 dostal  ponuku navrhnúť areál školy Cranbrook Educational Center v Bloomfield Hills v Michigane. Centrum vzniklo s myšlienkou vytvoriť ekvivalent nemeckého Bauhausu.
Komplex okrem iného zahŕňa aj Akadémiu umení na ktorej od roku 1926 Saarinen učil a neskôr sa stal jej prezidentom( v roku 1932).
Spolu so svojimi žiakmi Rayom Eamesom  a Charlesom Eamesom navrhoval dizajn nábytku. Najznámejšie z tej doby(1929) sú stoličky Side chair, navrhnutá do Saarinenovej jedálne, a  Blue chair do manželkinej pracovne.  V roku 1949 projektoval kostol Christ Church v Minneapolise.
Saarinenom syn Eero Saarinen (* 1910 - † 1961) bol taktiež významným architektom, žiakom svojho otca a v 30-tych rokoch s ním výrazne spolupracoval.
Eliel Saarinen zomrel v roku 1950 v USA a pochovaný je v meste Hvitträsk.