google/wiki40b huggingface dataset:
Trausse

Poloha

Obec má rozlohu 10,7 km². Najvyšší bod je položený 322 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ferganskí Kypčakovia

Ferganskí Kypčakovia/Kipčakovia alebo Kypčakovia/Kipčakovia sú etnikum vo Ferganskej kotline.
Sú to asi priami potomkovia historických Kypčakov (Kumánov), ich jazyk je príbuzný kirgizštine a kazaštine, ale oficiálne sú (stav v 80. rokoch 20. storočia) vedení ako Uzbeci. V sčítaní z roku 1926, v ktorom boli ešte vedení oddelene, ich bolo 33 502.
Miroslava Ludvíková

Životopis

Miroslava sa narodila na Slovensku, kde jej otec pôsobil ako štátny zamestnanec. V rokoch 1956-1985 odborná pracovníčka etnografického oddelenia Moravského múzea v Brne. Zaoberala sa prevažne štúdiom ľudového textilu, zvlášť výšivky (Moravská ľudová výšivka, roku 1986), odevu (Kroj brnianskeho vidieka, roku 1979) a tradičnej stravy (Ľudová strava na Kloboucku a Ždanicku, roku 1967). Organizovala výstavy ľudového umenia.
Lysippos z Élidy

Lysippos (starogr. Λύσιππος – Lysippos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v 2. stor. pred Kr.
Lysippos z Élidy zvíťazil v zápasení dorastencov pravdepodobne na 154. olympijských hrách v roku 164 pred Kr.  V Olympii sa zápasenie dorastencov zaradilo do programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. Zápasenie (palé) sa podobalo nášmu „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že Lysippovi dali na počesť jeho olympijskeho víťazstva zhotoviť sochu, ktorú umiestnili v posvätnom okrsku olympijskej Altidy. Autorom jeho sochy bol sochársky majster Andreas z Argosu.
Alexandr Jevgenievič Charitonov

Klubový hokej

Charitonov je od sezóny 1994/95 hráčom klubu ruskej hokejovej superligy Dinamo Moskva. V rokoch 2000 až 2001 skúšal pôsobenie v zámorí, kde hral za kluby Tampa Bay Lightning a New York Islanders. V rokoch 2001 až 2003 hral za Avangard Omsk. V súčasností patrí k oporám tímu Dinamo Moskva.

Reprezentácia

Tréner Vladimir Krikunov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 21. V zápase s Ukrajinou sa stal obeťou likvidačného zákroku Olexandra Bobkina a turnaj sa pre neho skončil.
Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Meltas

Meltas (starogr. Μέλτας – Meltas, lat. Meltas) bol kráľ (tyran) Argu, ktorý vládol na rozhraní šiesteho a piateho storočia pred Kr.(možno mýtický)
Meltas bol synom a nástupcom argejského kráľa Leókéda. Staroveký historik Herodotos uvádza, že jeho otec bol jedným z nápadníkov Agaristy, dcéry sikyónskeho vládcu Kleisthena. O vláde argejského kráľa Melta antické záznamy mlčia, iba Pausanias zaznamenal, že Meltas desiaty panovník Sikyónu od jeho predka Medóna bol zbavený trónu svojim ľudom.
Elektrický rušeň 110

História

V prvej generácii elektrických rušňov Škody nebol zahrnutý posunovací rušeň, na posunovanie boli používané dieselové rušne. Druhá generácia rušňov začala práve projektom posunovacích rušňov radu 110, ktorej prvé dva prototypy boli vyrobené v roku 1971. Po úspešnom testovaní sa v roku 1972 začali sériové dodávky týchto rušňov. Celkovo bolo vyrobených 52 kusov.

Konštrukcia

Rušeň má vyvýšené stanovište rušňovodiča s veľkým rozhľadom a ovládacím panelom na každej strane. Dvere do kabíny sú umiestnené na oboch stranách. Rušeň je vybavený elektrickým vykurovaním vlaku, samočinnou tlakovou, priamočinnou a ručnou brzdou.
Z koncepcie rušňa 110 vychádza okrem rušňa radu 113 i neskorší rušeň radu 210 na striedavý prúd a rady 111, 112 a 114.

Prevádzka

Rušne radu 110 sú určené k staničnému posunu, v ktorom nahradili dieselové rušne radov 770 a 771, k presunom a predbežnému vykurovaniu súprav. V obmedzenej miere bola táto rada nasadzovaná i do čela vlakov na kratšie vzdialenosti. Rad 110 slúži k posunu na českých staniciach dodnes, pretože rušne radu 114.5 boli dodané iba do prevádzky lomu Nástup Tušimice. V roku 1995 boli v železničných opravovniach a strojárňach Česká Třebová rekonštruované dva rušne na prevádzku pod jednosmerným napätím 1,5 kV a používané na vozbe nákladných vlakov na trati Rybník - Lipno nad Vltavou, ktorá bola do roku 2003 elektrifikovaná touto sústavou. O rok neskôr boli obe rušne späť upravené na prevádzku pod napätím 3 kV a odovzdané do DKV Praha.
Poľská ľudová republika

Dejiny

V období na konci a bezprostredne po druhej svetovej vojne vládla na území Poľska Dočasná vláda Poľskej republiky (RTRP), ktorá vznikla 31. decembra 1944. Poľsko sa zároveň v tom čase dostalo do sovietskej sféry vplyvu. Dňa 28. júna 1945 bola RTRP premenená na Dočasnú vládu Národnej jednoty (TRJN). Už v roku 1945 sa uskutočnila agrárna reforma, bol znárodnený priemysel, banky a doprava. V januári 1947 komunisti zmanipulovali parlamentné voľby, pričom nový parlament nahradil doterajšiu Štátnu národnú radu (KRN) a vymenoval novú vládu na čele s Józefom Cyrankiewiczom. Dňa 19. januára 1947 tak bola Dočasná vláda Národnej jednoty rozpustená a jej právomoci prenesené na novú vládu. V roku 1949 sa začala uskutočňovať násilná kolektivizácia poľnohospodárstva, ktorá však skončila krachom. Po Stalinovej smrti v marci 1953 došlo v roku 1956 k masovým protisovietskym nepokojom v Poznani, ktoré však boli potlačené. V tom istom roku sa dostal do pozície generálneho tajomníka Poľskej zjednotenej robotníckej strany (PSDS) Władysław Gomułka, ktorý vyhlásil program reforiem. Aj keď sa najprv dostal do sporu so sovietskymi predstaviteľmi, ktorí hrozili ozbrojeným konfliktom, nakoniec sa situácia vyriešila a Poľsko začalo reformy, ktoré dostali pomenovanie Gomułkovo topenie. Došlo k uvoľneniu pomerov, ale hospodárska situácia sa v 60. rokoch neustále zhoršovala. V auguste 1968 sa Poľsko zúčastnilo vpádu vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska. V roku 1970 vypukli štrajky, ktoré boli krvavo potlačené. Po nich sa do čela Poľska dostal Edward Gierek, ale ani pod jeho vedením sa hospodárska situácia nezlepšovala. Dňa 16. októbra 1978 bol za rímskeho pápeža zvolený krakovský biskup Karol Wojtyła, ktorý prijal meno Ján Pavol II., a ktorý sa stal ikonou nielen poľského protikomunistického odboja. 
V roku 1980 vzniklo v gdanských lodeniciach štrajkové hnutie, do čela ktorého sa postavil Lech Wałęsa. Ten sa stal vodcom odborovej organizácie Solidarita, ktorá sa postupne stala rozhodujúcim opozičným hnutím. V decembri 1980 vyhlásil generálny tajomník Poľskej zjednotenej robotníckej strany Wojciech Jaruzelski vojnový stav (poľ. stan wojenny), zriadil protiústavnú Vojenskú radu národnej záchrany (poľ. Wojskowa Rada Ocalenia Norodowego, WRON), ktorá sa vyhlásila nadradenou politickým orgánom. Následne v roku 1981 vyhlásila táto rada stanné právo, zakázala Solidaritu a potlačila revoltu Solidarity, poľskej cirkvi i všetkých sympatizantov. Konflikt medzi štátnou mocou a odbojom vedeným Solidaritou za podpory katolíckej cirkvi trval prakticky až do začiatku roku 1989, kedy došlo k novým mohutným štrajkom a kedy poľské vedenie uznalo Solidaritu a na základe dohôd okrúhleho stola vyhlásilo slobodné voľby, ktoré sa uskutočnili 4. júna 1989. V nich utrpeli komunisti totálnu porážku a Poľsko nastúpilo na cestu k demokracii.
Favières (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 12,69 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 531 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bruys

Poloha

Bruys má rozlohu 5,7 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Bruys má 20 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vasiľ Turok

Vasiľ Turok (* 8. január 1940 - † 7. november 2005, Prešov) bol rusínsky dramatik, dramaturg a kultúrny pracovník žijúci na Slovensku.
Narodil sa v Habure pri Medzilaborciach.Po stredoškolských a vysokoškolských štúdiách v Bratislave sa vrátil na východ, kde bol pedagógom na Strednej všeobecno-vzdelávacej škole na ul. vtedy Revolučnej (dnes Dilongovej), neskôr aj na Pravoslávnej bohosloveckej fakulte v Prešove. Zapojil sa do procesu obrody rusínstva, identity Rusínov. Neodškriepiteľný je jeho významný prínos v divadelníctve, najmä ako dramaturg, prekladateľ i režisér v jedinom na svete profesionálnom Divadle Alexandra Duchnoviča v Prešove. Bol pri zrode prvej rusínskej kultúrno-národnostnej organizácie vo vtedajšom Česko-Slovensku – Rusínskej obrody, bol prvým predsedom Svetovej rady Rusínov (SRR) ako výkonného výboru prvej medzinárodnej rusínskej organizácie – Svetového kongresu Rusínov.
Kauehi

Geografia atolu

Atol má hruškovitý tvar, na dĺžku meria približne 24 km a na šírku 19 km. Lagúna má celkovú rozlohu 315,12 km². Voda sa do a z lagúny z okolitého oceánu dostáva ponad prerušenú súš prstenca z južnej a severozápadnej strany, inak tvorí prstenec atolu takmer súvislý pás súše s vegetáciou.
Do lagúny vedie jediný splavný prieplav Arikitamiro na juhozápade, široký 200 m a hlboký 9 – 11 m. Je vybavený svetelnou navigáciou, ale v dôsledku silných miestnych prúdov sa vstup do vôd atolu odporúča s pomocou skúsených domorodých obyvateľov alebo lodivodov, ktorí poznajú miestne pomery a podmienky.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej 95 m pod hladinou mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria 1,5 km a jej vek sa odhaduje na 52,5 až 58,1 mil. rokov.

Dejiny

Prvým Európanom, ktorý na atol vystúpil, bol 13. novembra 1835 kapitán Robert FitzRoy.
Následne atol navštívil Charles Wilkes pri jeho námornej objaviteľskej výprave Spojených štátov do Južného oceánu 31. augusta 1839. Atolu dal názov „Vincennes“.

Súčasnosť

Väčšina populácie atolu žije v severovýchodnej oblasti výbežku súše prstenca, asi 6 km od letiska, v osade Tearavero. V osade je veľký kostol a niekoľko budov, postavených na začiatku 19. storočia z koralových blokov.
Obyvatelia sa živia rybolovom, produkciou kopry a perál. Na severnej čati atolu bolo v roku 2001 postavené moderné letisko s asfaltovou dráhou, dlhou 1 200 m.
Atol je zároveň súčasťou „biosférickej rezervácie“ podľa programu UNESCO MAB (Človek a biosféra). Znamená to, že pre dané územie platia zvláštne predpisy, ktorými sa riadi prístup na atol a využívanie jeho zdrojov.

Administratívne a geografické členenie

Geograficky patrí atol Kauehi k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Katiu, Aratika, Taiaro a Raraka.
Administratívne je atol súčasťou komunity Fakarava, kde patria ešte atoly Aratika, Niau, Raraka, Taiaro a Toau.
Saint-Félix-de-Tournegat

Poloha

Obec má rozlohu 10,51 km². Najvyšší bod je položený 410 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šen-jang J-15

Vznik a vývoj

Podľa vyjadrení ruskej delegácie, ktorá navštívila leteckú prehliadku v Ču-chaj v roku 2006, Čína prejavila záujem o ruské palubné stíhačky Su-33. Čína pôvodne žiadala iba dve lietadlá tohto typu, čo však vzbudilo podozrenie, že nejde o nič iné ako o snahu, skopírovať ruskú technológiu. Nedôveru Ruska umocňovala nedávna negatívna skúsenosť týkajúca sa lietadiel Su-27SK, ktoré Čína najskôr vyrábala na základe licenčnej zmluvy s Ruskom. V roku 2000 produkciu pod touto licenciou predčasne ukončila a začala vyrábať vlastné lietadlá J-11, ktoré konštrukčne vychádzali z Su-27SK. Čína sa tak vyhla plateniu licenčných poplatkov, čo Rusko vnímalo ako porušenie obchodnej dohody. Preto bola ruská strana opatrná, aj keď Čína navýšila požadovaný počet stíhačiek Su-33 na 14 kusov, ktoré mali byť dodané v dvoch várkach po 7 lietadiel. Rusko malo navyše obavy, že ak Čína prevezme len prvých sedem stíhačiek, výroba bude nerentabilná. Su-33 sa v tej dobe už nevyrábali a obnovenie produkcie by bolo značne nákladné. Nepomohli ani vyhlásenia Číny, že pre svoje lietadlové lode bude potrebovať až 50 lietadiel a rokovania sa skončili neúspechom.
Je otázne, čo Čína týmito rokovaniami s Ruskom sledovala. Pretože viaceré zdroje uvádzajú neoverenú informáciu, že Číne sa už v roku 2001 podarilo od Ukrajiny tajne kúpiť prototyp jedného Su-33. Z lietadla s označením T-10K-3 sa pravdepodobne už niekoľko rokov snažila reverzným inžinierstvom vyvinúť svoju vlastnú palubnú stíhačku. Tieto domnienky potvrdzuje veľká podobnosť J-15 s Su-33. Hypotézu podporuje aj fakt, že čínske pokroky pri vývoji vlastného stroja boli veľmi rýchle. Hoci rokovania s Ruskom o nákupe Su-33 prebiehali ešte v roku 2009, tak prvý let prototypu prvej čínskej palubnej stíhačky sa ukutočnil 31. augusta toho istého roku. Z toho možno z určitosťou usudzovať, že vývoj J-15 prebiehal už niekoľko rokov. Taktiež je zjavné, že čínski vývojári okopírovali celý technický a konštrukčný koncept prototypu T-10K-3.
Prvý vzlet z cvičného odrazového mostíka uskutočnila J-15 dňa 6. mája 2010. Dňa 25. novembra 2012 Čína úspešne otestovala pristátie J-15 na palube svojej prvej lietadlovej lode Liaoning. V decembri 2013 bola zverejnená informácia, že sériová výroba stíhačiek J-15 bola spustená. Piloti údajne ukončili výcvik a lietadlá sú plne bojaschopné.
Tresserre

Poloha

Obec má rozlohu 11,21 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 774 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dodge Ram

Facelift 2006

Pre modelový rok 2006 bol Dodge Ram mierne faceliftovaný. Najvýznamnejšou novinkou bola kabína "Mega Cab", ktorá bola predĺžená o 560 mm s ložnou plochou 2 metre. Výroba modelu SRT s 8,3-litrovým motorom z modelu Dodge Viper SRT-10, bola ukončená po modelovom roku 2006.
Brómtymolová modrá

Štruktúra a chemické vlastnosti

Brómtymolová modrá sa v roztoku správa ako slabá kyselina, čo znamená, že môže byť protónovaný aj deprotónovaný, čo je taktiež zodpovedné za jeho farebnú zmenu pri zmene pH. V neutrálnom roztoku má zelenomodrú farbu, za čo môže medziprodukt pri jeho deprotonácii.
V kyslých roztokoch jeho protónovaná forma pohlcuje najviac svetla v okolí 427 nm (fialové svetlo), a preto sa od neho odráža viac žltého svetla, čim nadobudne pri kyslom pH žltú farbu. Naopak, v zásaditých roztokoch jeho deprotónovaná forma pohlcuje najviac svetla v okolí 602 nm (oranžové svetlo), a preto je pri takomto pH modrý.
Svojou uhlíkovou štruktúrou sa takisto podobá niektorým iným pH indikátorom, ako napríklad chlórfenolová červeň, tymolová modrá či brómkrezolová zeleň.
Za jeho aktívne rozmedzie (pH 6 – 7,6) sú zodpovedná jeho stredne elektrón akceptorná skupina – atómy brómu a jeho elektrón donorná skupina – alkylové substituenty.
Quiberon

Poloha

Obec má rozlohu 8,83 km². Najvyšší bod je položený 33 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 028 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá Európy družstiev juniorov v bridži 2007

Majstrovstvá Európy družstiev juniorov v bridži 2007 sa konali v talianskom meste Jesolo od 11. júla do 21. júla 2007.
Súťažilo sa v troch kategóriách - juniori, školáci a dievčatá. Slovensko štartovalo iba v kategórii juniorov.
Boli to druhé ME, na ktorých sa zúčastnilo i družstvo Slovenska. Počet štartujúcich družstiev bol 22. Hralo sa systémom každý s každým, zápasy sa hrali na 20 rozdaní.

Výkonnostný cieľ

Tento výkonnostný cieľ sa nepodarilo naplniť. Po veľmi dobrom začiatku súťaže, keď Slovensko v prvých troch zápasoch vyhralo dva, prišli vysoké prehry a Slovensko skončilo znova na poslednom mieste. Oproti vystúpeniu v roku 2004 sa napriek tomu výrazne zlepšilo, dosiahli priemer 8,15 VP na zápas, čo je takmer o 50% viac, než na ME v Prahe.
Diaľnica A12 (Rakúsko)

Diaľnica A12 (nemecky Autobahn A12 alebo Inntal Autobahn) je 145 kilometrov dlhá rakúska diaľnica. Začína na nemecko-rakúskych hraniciach, kde nadväzuje na diaľnicu A93, a vedie juhozápadným a západným smerom stredom Tirolska údolím Innu cez Innsbruck do Zamsu, kde voľne prechádza do rýchlostnej cesty S16.
Výstavba diaľnice A12 bola zahájená v 60. rokoch 20. storočia, medzi rokmi 1968 a 1972 bola kompletne sprevádzkovaná východná časť medzi nemeckými hranicami pri Kufsteine a križovatkou Innsbruck-Amras. V 70. rokoch prebehla stavba diaľnice okolo Innsbrucku a v priebehu 80. rokov bola diaľnica A12 dostavaná až do Zamsu. Roppenský tunel (dĺžka 5,1 km) bol otvorený v roku 1990.
Jacqueline du Pré

Životopis

Svoje prvé violončelo dostala od svojej matky, klaviristky a pedagogičky Iris Greep ako päťročná. V šiestich rokoch ju prihlásila do londýnskej violončelovej školy, kde sa dostala do triedy Alison Dalrympleovej ku ktorej chodila rok. V roku 1952 sa stala žiačkou Williama Pleetha na Guildhall-Schule für Musik v Londýne u ktorého študovala do roku 1959. Ako 15. ročná sa zúčastnila majstrovských kurzov u Pabla Casalsa vo Švajčiarsku, polročného štúdia u Paula Torteliera v Paríži a v roku 1966 polročného štúdia u Mstislava Rostropoviča v Moskve.
V rokoch 1961 a 1964 získala do daru od anonymných obdivovateľov nezávisle od seba dve violončelá Antonia Stradivariho. V roku 1967 sa vydala za dirigenta a klaviristu Daniela Barenboima. V roku 1972 jej bola diagnostikovaná choroba skleróza multiplex, kvôli ktorej musela v roku 1973 ukončiť svoju aktívnu kariéru a na jej následky zomrela vo veku 42 rokov.
Je pochovaná na židovskom cintoríne (počas známosti so svojim budúcim maželom Danielom Barenboimom prestúpila na židovskú vieru) "Golders Green's" v Londýne.
Sainte-Geneviève-des-Bois (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 40,74 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 088 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fromentières (Mayenne)

Poloha

Obec má rozlohu 22,06 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 817 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Caroline Perronová

Biografia

Narodila sa ako prvá zo šiestich detí. Ako dvanásťročná dostala od otca indiánske meno Oota Dabun, čo v preklade znamená "hviezda dňa". Vo svojich štrnástich rokoch po prvýkrát vystúpila v Kanade na módnej prehliadke.
V januári 1996 sa zoznámila pri jednom fotení v Dominikánskej republike s rakúskym spevákom Falcom. Milostný pomer, trvajúci rok, prechádzal mnohými krízami, rozchodmi i opakovaným udobrovaním. Boli zasnúbení, 1. februára 1997 ho však Caroline opustila a odletela z Dominikánskej republiky. Po jeho smrti ďalej pracovala ako modelka. Stala sa z nej žena v biznise, šéfuje jednému vydavateľstvu a modeling už má iba ako svoje hobby.
I napriek svojmu úspechu nezabúda na to, odkiaľ pochádza a kde je jej domov. Sama k tomu hovorí, že práve nadišiel čas, aby vykonala niečo pre svoju vlasť. V mojich žilách predsa koluje indiánska krv. Preto teraz pracuje na svojom novom projekte, ktorý sa nazýva "Oota Dabun". Chce ním priblížiť dejiny, kultúru, tradície, zvyky, umenie, hudbu a náboženstvo indiánov ostatným ľuďom.
Île-d’Aix

Poloha

Obec má rozlohu 1,19 km². Najvyšší bod je položený 15 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Šuhajík

Životopis

Roku 1922 maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, študoval lesné inžinierstvo na VUT v Brne. Riadiaci pracovník lesných správ, podnikov a organizácií, pracovník stavebného oddelenia Riaditeľstva Štátnych lesov v Banskej Bystrici (1938-1939),technológ Krajskej správy lesov a externý pedagóg VŠPLI v Košiciach. Pričinil sa o technizáciu a rozvoj ekonomiky lesného hospodárstva.
Buenaventura Durruti

Začiatky

V 16 rokoch začal pracovať ako metalurgický robotník a zapojil sa do akcií proti kapitalizmu. Vo veku 21 rokov sa pri úteku pred armádou dostal do Francúzska, kde tiež pravdepodobne vstúpil do anarchosyndikalistickej Národnej konfederácie práce (španielsky Confederación Nacional del Trabajo - CNT). Na jar 1920 sa vrátil späť do Astúrie, kde spolu s dvoma ďalšími anarchistami (Subervielou a Marcelinom da Campou) založil ozbrojenú skupinu „Los Justicieros“. Tá mala predovšetkým zabraňovať útokom tzv. „pistoleros“, ktorých si najímali kapitalisti na likvidáciu odborárov. V tej dobe boli španielske väznice preplnené politickými väzňami a anarchistické hnutie pôsobilo v ilegalite. Durruti sa rozhodol pre militantné aktivity a zorganizoval niekoľko prepadnutí (napr. pri prievoze peňazí z metalurgickej továrne v Eibare, alebo vylúpenie banky v Gijóne). Získané peniaze boli použité na rozvoj hnutia.

Útek

Potom, čo sa k moci dostal Primo de Rivera, sa situácia opäť priostrila a Durruti spolu s Franciscom Ascasom odišiel do Francúzska. Tam založili „Medzinárodný koordinačný výbor“ a pokračovali v práci. Kvôli narastajúcim represiám sa rozhodli pre osvetovú cestu po Južnej Amerike. V kubánskej Havane propagovali medzi prístavnými robotníkmi anarcho-syndikalistické myšlienky, v Mexiku finančne podporili projekty „moderných škôl“ inšpirované myšlienkami Francisca Ferreru. Pre „reputáciu“ oboch anarchistov ich nechcel žiaden európsky štát prijať, nakoniec sa v októbri 1928 dostali ilegálne do Nemecka za pomoci Augustina Souchyho a Rudolfa Rockera.

Návrat

Po páde režimu Primo de Riveru, víťazstve republikánov vo voľbách a vyhlásení republiky v roku 1931 sa situácia v Španielsku predsa len trochu zmiernila, takže sa vrátili tisícky emigrantov vrátane Durrutiho aj Ascasa. Obaja sa vrhli do propagačnej práce - Durruti mal napríklad prejav na prvej legálnej prvomájovej demonštrácii, ktorej sa zúčastnilo aj veľa zahraničných anarchistov. V nasledujúcich rokoch bol niekoľkokrát uväznený za účasť na potlačených povstaniach.

Občianska vojna

Po vypuknutí španielskej občianskej vojny sa Durruti aktívne zapojil do pouličných bojov. Dal sa do organizovania antifašistických milícií, ktoré mali vyraziť na Zaragozu. Kolóna Durruti - Farrás za svojho postupu nenásilne podporovala zakladanie anarchistických družstiev a kooperatív. Sám Durruti sa čím ďalej, tým viac dostával do sporu s vládou socialistu Larga Caballera, ktorá bojkotovala dodávky zbraní anarchistickým milíciám. Durrutiho kolóna utrpela rozsiahle straty hlavne pri novembrových bojoch o Univerzitné mestečko (prežilo len 700 ľudí, 1100 ľudí bolo zabitých).

Smrť

19. 11. 1936, po úspešnom obsadení nemocnice v Madride, bol Durruti zasiahnutý guľkou. Zostal v bezvedomí až do polnoci a druhý deň ráno zomrel. 23. novembra sa konal v Barcelone pohreb, ktorého sa zúčastnilo viac ako pol milióna ľudí.
Sochaux

Poloha

Obec má rozlohu 2,17 km². Najvyšší bod je položený 398 m n. m. a najnižší bod 317 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 152 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Félix II. (protipápež)

Biografia

O jeho predošlom živote sa nevie takmer nič. Keď v roku 355 poslal cisár Konštancius II. pápeža Libéria do vyhnanstva, rímske duchovenstvo zvolilo za svojho biskupa Félixa. U veriacich to vyvolalo protesty, keďže zostali verní Libériovi. V roku 358 dovolil cisár Libériovi návrat, ale pod podmienkou, že bude vládnuť spolu s Félixom. Veriaci sa vzbúrili, vyšli protestovať s výkrikmi "jeden Boh, jeden Kristus, jeden pápež" a vyhnali Félixa. Keď sa viackrát pokúšal o návrat, vždy ho vyhnali. Zomrel a bol pochovaný v kostole, ktorý nechal postaviť na Via Aurelia. Dátum smrti (22. november 365) jeho prívrženci starostlivo tajili. Pretože sa zamieňal s rímskym mučeníkom rovnakého mena, omylom za začal oslavovať ako mučeník so sviatkom 29. júla.
Port-d’Envaux

Poloha

Obec má rozlohu 22,55 km². Najvyšší bod je položený 59 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 091 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE