google/wiki40b huggingface dataset:
Frazeosémantické pole

Frazeosémantické polia sú významové skupiny frazém vyčleňované na základe spoločnej nocionálnej sémy. Frazémy jedného poľa sa líšia svojimi špecifikačnými sémami, ktoré sú sekundárne a naviazené na jeden referenčný pojem. Takéto významové skupiny frazém sa označujú aj ako frazeologické polia (Rojzenzon-Avaliani, l967), sémanticko-tematické skupiny (Molotkov, l977), sémantické polia (Pankratova, l988), frazeosémantické skupiny (Rajchštejn, l98O), sémantické hniezda (Habovštiaková – Krošláková, 1990). Frazémy jedného f. p. vyjadrujú rovnaký vecný, denotatívny význam, napr. "štedrý človek", "hovoriť pomaly", "bohatý človek", "veľké množstvo" a i. Zoskupujú sa do vyšších významových celkov, frazeosémantických makropolí (Jankovičová, 1991), napr. "vzťah človeka k iným ľuďom", "postavenie človeka v spoločnosti", "psychické stavy človeka", "čas" a i. Frazémy jedného f. p. sú navzájom v rôznych sémantických vzťahoch. Základným vzťahom je synonymia. F. p. tvorí obvykle niekoľko synonymických radov, ku ktorým sa pripájajú izolované frazémy, nepatriace do žiadneho synonymického radu. Okrem toho možno ešte frazémy vnútorne zoskupovať na základe zhodnej konštrukcie alebo zhodného logického alebo motivačného modelu. Vnútorná štrukturovanosť konkrétneho poľa je v každom konkrétnom jazyku neopakovateľná. Porov. frazeologické hniezda, ideografický opis frazém.
Saint Pierre a Miquelon

Saint Pierre a Miquelon, dlhý tvar Ostrovy Saint Pierre a Miquelon, je zámorská správna korporácia Francúzska. Súostrovie pri južnom pobreží Newfoundlandu má rozlohu 242 km², počet obyvateľov 6 995 (2004). Správne stredisko: Saint-Pierre, 5 618 obyvateľov (1999).

Dejiny

Ide o jediný pozostatok francúzskej koloniálnej ríše v Severnej Amerike. Francúzi obsadili súostrovie v roku 1604.
V roku 1946 sa stalo zámorským územím (TOM) Francúzska, 19. júla 1976 zámorským departementom (DOM) Francúzska, v roku 1985 „územnou správnou korporáciou so zvláštnym postavením“, premenovanou 28. marca 2003 na zámorskú správnu korporáciu (COM) Francúzska.

Ekonomika

Je strediskom rybolovu (treska) a hlavným priemyslom na ostrove je spracovanie rýb. Vývoz: ryby a kožušiny. Hlavní obchodní partneri: Kanada, Francúzsko a USA.
Soye-en-Septaine

Poloha

Obec má rozlohu 18,57 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 580 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pakobylka rožkatá

Pakobylka rožkatá (Medauroidea extradentata, syn. Baculum extradentatum) je pakobylka z čeľade Phasmatidae.

Vzhľad

Samička dorastá 9 – 11 cm, samček 7 cm. Samička má na prostrednom páre nôh malé laloky a dva tŕňovité výbežky na hlave.

Rozšírenie

Krovinaté oblasti Vietnamu.

Rozmnožovanie

Vajíčka pakobyliek rodu Medauroidea sú neobyčajne rozmanitých tvarov, často sú ploché alebo valcovité. Vajíčka M. extradentata sú však guľaté o veľkosti asi 3 mm. Po 2 – 6 mesiacoch sa liahnu 1 cm dlhé nymfy. Tento druh sa môže rozmnožovať aj partenogeneticky.
Boigneville

Poloha

Obec má rozlohu 15,8 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 425 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elektrický rušeň 371

Priebeh modernizácie

Rušne boli modernizované v rokoch 1996 až 2000 (továrenský typ 76Em) a celkovo bolo takto modernizovaných šesť strojov rady 372 (ev. č. 001, 002, 003, 004, 005 a 015), ktorým boli po zmene radu zachované pôvodné evidenčné čísla. Atypickým členom skupiny lokomotív radu 371 je potom stroj 371.201 (typ 80Em), ktorý vznikol modernizáciou rušňa 180.001 DB (tento rušeň bol odovzdaný Českým dráham ako kompenzácia za ťažko poškodený stroj 372.006). Modernizovaný rušeň 371.201 doplnil park rušňov ČD v roku 2004.

Súčasnosť

Hlavnou úlohou týchto rušňov bola doprava medzinárodných vlakov kategórie EC v úseku Praha – Drážďany, teda na styku jednosmernej napájacej sústavy 3 kV a striedavej 15 kV / 16,7 Hz. V čele nočných vlakov EN potom zachádzali aj do Lipska a Berlína. Nakoľko ich niekoľko rokov pripravovaná náhrada modernými rušňami radu 380 na nemeckej železničnej sieti nedopadla úspešne, tieto rušne zabezpečovali vozbu vlakov EC do Nemecka až do konca GVD 2016/2017. Od GVD 2017/2018 ich na týchto výkonoch začali nahrádzať rušne radu 193 (Siemens Vectron), ktoré si České dráhy prenajali. Po tom, čo tieto rušne stratili využitie na svojich pôvodných výkonoch, ich České dráhy začali využívať na vnútroštátnych výkonoch medzi Prahou a Luhačovicami, resp. Starým Městom u Uherského Hradišťa a pod. Celá rada je v správe Depa koľajových vozidiel Praha, prevádzkovej jednotky Praha-Vršovice.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Ázia – Play-off

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Ázia – Play-off bol dvojzápas tímov umiestených na treťom mieste v štvrtej fáze ázijskej kvalifikácie. Postúpila reprezentácia Bahrajnu, ktorá prešla cez Saudskú Arábiu. Doma remizovala 0 : 0, ale v Saudskej Arábii remizovala 2 : 2 a s lepším počtom strelených gólov na ihrisku súpera postúpila ďalej. Z tohto play-off postúpil Bahrajn do medzikonfederačného play-off, kde sa stretol s víťazom oceánskej kvalifikácie, tímom Nového Zélandu.
Dom Tristana Tzaru

Dom Tristana Tzaru je dom, ktorý bol postavený v roku 1925. Nachádza sa v štvrti Montmartre, Paríž.
Tristan Tzara ponúkol Adolfovi Loosovi zákazku rodinného domu s ateliérom v roku 1925. Loos ponuku prijal, bola to možnosť etablovať sa v Paríži ako architekt. Dom so samostatným vchodom do bytu sa nachádza v 18. parížskom okrese. Poloha a zadané požiadavky boli pre Loosa výzvou aj z dôvodu, že stavba bola posudzovaná parížskou avantgardou.

Koncept

Dom stojí na svahovitom malom pozemku. To umožnilo Adolfovi Loosovi uskutočniť predstavu o Raumplane, priestorovom pláne, podľa ktorého pracoval s rôznymi výškami priestorov, ich odlišnosťami a posunutiami. Navonok strohá hmota kocky neprezrádza rôznorodé bytové možnosti.

Lokalitný program

Dom má pôdorysné rozmery v šírke 10,6 metra a v hĺbke 17,6 metra. Čelná fasáda je orientovaná do ulice. Päťpodlažná symetrická fasáda je symetricky rozdelená na dve časti. Spodná časť je kamenná, vrchná časť je omietnutá. Veľké dvojpodlažné odsadenie pôsobí nezvyčajne, až monumentálne. Skulptulárny charakter dodávajú domu veľké plochy stien s pomerne malými oknami do ulice. Záhradná fasáda je asymetrická. Pôsobí dojmom troch podlaží s veľkými okennými otvormi. Dvor je zastrešený. Prekvapujúce sú inscenované koláže materiálov a sekvencie miestností, balkónov a terás, symetrických a asymetrických stavieb do priestoru. Obytná časť domu majiteľov začína v treťom podlaží a prestiera sa cez celú hĺbku domu. Hlavné podlažie je charakteristické rozdielnymi výškovými úrovňami. Nachádza sa tu veľký a malý salón, jedáleň a pracovňa. Steny vďaka stĺpom a pilastrom zvláštny tektonický charakter.

Interiér

Interiérová úprava spočíva v obložení stĺpov a podpier, materiálom sú dosky z preglejky pričom upevňovacie skrutky ostávajú nezakryté. Steny a stropy sú farebné.
Interiéry boli zariadené antickým talianskym a starofrancúzskym nábytkom. Doplnky tvorili zbierka afrického umenia a surrealistické obrazy. Kombinácia, v zmysle Bauhausu, je pociťovaná ako rušivá. Loos však vytvoril pozadie pre užívateľa, ktoré dáva priestor flexibilite a otvorenosti. Umožňuje osvojenie sa a zabývanie sa.
Hugon Hanke

Životopis

Hanke bol v Sliezsku politicky aktívny už pred 2. svetovou vojnou (Chrześcijańskie Związki Zawodowe a Stronnictwo Pracy).
Po odchode do Londýna patril v rokoch 1950 až 1954 k poľskej exilovej vláde. 8. augusta 1955 ho August Zaleski menoval nástupcom Stanisława Mackiewicza, ktorý sa vrátil do Poľska. Tento úrad zastával až do 10. septembra 1955, kedy sa tiež vrátil do vlasti. Jeho nástupcom bol Antoni Pająk.
Existuje domnienka, že bol agentom poľských tajných služieb.
Štátny znak Vatikánu

Štátny znak Vatikánu je jedným zo štátnych symbolov štátu Vatikán.
Dnešný štátny znak sa vyvinul z erbu pápeža Martina V. (1417 – 1431) a jeho popis obsahuje dokument schválený pápežom Piom XI. v roku 1926.
Na červenom štíte sa pod zlato-striebornou trojitou pápežskou tiarou nachádzajú dva prekrížené svätopeterské kľúče. Pravý kľúč, zlatý, sa nazýva zväzovací, ľavý, strieborný, je rozväzovací. Ich pomenovanie vychádza z Matúšovho evanjelia (Mt 16, 18 – 19): 18 A ja ti hovorím: Ty si Peter, a na tej skale postavím svoju cirkev a pekelné brány ju nepremôžu. 19 Dám ti kľúče kráľovstva nebeského, a čokoľvek zviažeš na zemi, bude zviazané na nebesiach, a čokoľvek rozviažeš na zemi, bude rozviazané na nebesiach.
Oba kľúče sú zviazané červenou šnúrou. Vrchol tiary tvorí zlaté ríšske jablko.
Borievka čínska

Pôvod

Borievka čínska pôvodné pochádza z juhovýchodnej Ázie, rastie v Číne, Mongolsku, Japonsku, Kórei a na juhovýchode Ruska.

Opis

Borievka čínska je vždyzelená drevina, ker alebo malý strom, podľa podmienok býva 1 – 20 m vysoká. Máva dva druhy ihličia. Juvenilné ihličie je ihlicovité, spojené v trojčetných praslenov 5 – 10 mm dlhé, a dospelé guľaté ihličie 1,5 – 3 mm dlhé. Aj dospelé dreviny mávajú juvenilné ihličie. Borievka čínska, je často dvojdomá rastlina, teda jedinec má kvety buď samčie a samičie, ale niektoré rastliny môžu tvoriť kvety oboch pohlaví. Rastliny sú opeľovanie vetrom. Samčie kvetenstvo je žlté, zatiaľ čo samičie zelenofialové. Plodom je modrá okrúhla, čučoriedke podobná suchá, čierno-modrá bobulovitá šiška (semeno v dužinatom obale), zrejúce 18 mesiacov. Má priemer 2 – 4 mm. Kvitne v apríli až máji.

Pestovanie

Borievka čínska vyžaduje slnečné alebo svetlé stanovište, zatienené časti dreviny hynú. Pomerne dobre znáša sucho a chudobnú pôdu, ale preferuje vlhké priepustné, mierne kyslé živné pôdy. Množenie je možné semenami, ale používané je aj pomocou odrezkov. Stĺpovité kultivary je vhodné na zimu zväzovať, kvôli snehu, alebo sneh striasať. Borievky sa často pod váhou námrazy alebo pokrývky snehu, sa lámu alebo rozklesávaju.
Je pestované mnoho kultivarov a krížencov, borievky čínskej.

Choroby a škodcovia

Borievka čínska býva často napádaná hrdzou hruškovou.
Timur Vermes

Život a tvorba

Timur Vermes sa narodil v roku 1967 v Norimbergu nemeckej matke a maďarskému otcovi. Jeho otec utiekol zo svojej vlasti po potlačení povstania v roku 1956. Po maturite študoval na univerzite v Erlangene politológiu a dejiny. Er ist wieder da je jeho debutovým románom, ktorý v slovenskom preklade vyšiel pod názvom A je tu zas.
Vert (Yvelines)

Poloha

Obec má rozlohu 3,67 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 779 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Malo-de-Guersac

Poloha

Obec má rozlohu 14,62 km². Najvyšší bod je položený 13 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 170 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oriol-en-Royans

Poloha

Obec má rozlohu 16,01 km². Najvyšší bod je položený 1 200 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 542 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
1. vodnopólová liga žien 2003/04

Systém súťaže

Hrala sa základná a nadstavbová časť, a to turnajovým spôsobom. Základná časť pozostávala z 3 turnajov so všetkými 5 družstvami. Nadstavbová časť pokračovala ďalšími 5 turnajmi so 4 najlepšími družstvami po časti základnej.
Donaueschingen

Geografia

Donaueschingen leží na Baar plateau na juhu Schwarzwaldu. Mesto dostalo svoje meno podľa toho, že sa pri ňom spájajú dve rieky Brigach a Breg a vytvárajú Dunaj (nem. Donau).
Mesto je regionálne významným železničným uzlom, stretávajú sa tu štyri železničné trate. V meste tiež začína Dunajská cyklistická cesta.

Dejiny

Prvá zmienka o meste je z roku 889, v roku 1283 dal Rudolf I. Habsburský mesto Heinrichovi von Fürstenberg spolu s právom várečným, čo je považované za založenie pivovaru Fürstlich Fürstenbergische Brauerei.
Národné vodnopólové družstvo mužov USA

Vrcholné podujatia

Jeho najväčším úspechom na olympijských hrách je zlato zo St. Louis 1904, na ktorom sa ale zúčastnili iba univerzitné tímy z USA. O 20 rokov neskôr vybojovalo bronzovú medailu, ktorú ešte v rokoch 1932 a 1972 zopakovalo. V rokoch 1984 a 1988 k nim pridalo strieborné medaily. Poslednú medailu na OH vybojovalo v Pekingu 2008, keď vo finálovom stretnutí podľahlo Maďarsku.
Na majstrovstvách sveta sa americké družstvo nedokázalo dostať na medailový stupienok. 3-krát, v rokoch 1986, 1991 a naposledy v 2009, sa dokázalo prebojovať do semifinále MS. Zakaždým však prehralo oba zápasy, semifinálový aj zápas o 3. miesto.
Najviac úspechov zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na panamerických hrách vyhralo 12-krát a zo všetkých ostatných si priviezlo nejakú medailu. Posledné finále prehralo ešte v roku 1991 proti domácej Kube. Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa družstvo zúčastnilo 4-krát a 3-krát ho aj jasne vyhralo. V roku 2013 však nestačilo na domácu Kanadu a skončilo druhé.
Americké družstvo sa pravidelne zúčastňuje svetovej ligy. Najväčší úspech zaznamenalo v roku 2008, keď sa dostalo až do finále. V ňom podľahlo Srbsku 3 : 7. Predtým, v roku 2003, keď organizoval finálový turnaj americký New York, získalo bronz. Druhé striebro pridalo v roku 2016, keď vo finále prehralo opäť so Srbskom. 2 zlaté a 2 strieborné medaily vybojovalo aj na svetovom pohári. Poslednú medailu získalo v Aténach v roku 1997.
Jan Garbarek

Detstvo a mladosť

Jan Garbarek je jediným synom Poliaka Czesława Garbareka (počas II. sv. vojny bol deportovaný nacistami do Nórska na nútené práce/Blodveien) a dcéry nórskeho farmára. Vyrastal v Osle, do siedmeho roku života bez štátnej príslušnosti. Garbarek si už v teenagerskom veku našiel cestu k jazzovej hudbe. Oslovil ho predovšetkým americký saxofonista John Coltrane.

Hudobná kariéra

Garbarekovu kariéru odštartovala výhra v súťaži amatérskych jazzových hráčov v roku 1962. Tá viedla k jeho prvým koncertom. Po zvyšok 60. rokov pracoval stabilne v Nórsku, obvykle v pozícii vedúceho hráča. Štyri roky sa však podieľal na nahrávkach amerického jazzového skladateľa Georga Russella, s ktorým začal aj svoju nahrávaciu činnosť. Išlo napríklad o nahrávky Othello Ballet Suite či Electronic Sonata for Souls Loved by Nature.
Na začiatku 70. rokov začal nahrávať pre vydavateľstvo ECM, aj keď mal príležitosť hrať s Chick Corea a Donom Cherrym. Slávnym sa stal v polovici 70. rokov po spolupráci s Európskym kvartetom Keitha Jarretta, ktorú je možné zachytiť na výsledných nahrávkach skladieb ,,My Song" a ,,Belonging".
V 80. rokoch začlenila Garbarekova skupina medzi seba kontrabasistu Eberharda Webera a na niekoľkokrát aj gitaristov Billa Frisella a Davida Torna. V r. 1993 spolupracoval s vokálnym kvartetom Hilliard Ensemble hrajúcim renesančnú hudbu, pričom výsledkom bola prekvapivo populárna nahrávka. V roku 1995 vydal album Visible World a o tri roky neskôr Rites (1998) pričom v apríli roku 1999 vytvoril v spolupráci s Hilliard Ensemble album Mnemosyne.

Hudobný prínos

Garbarekov zvuk je od 70. rokov pokladaný za nezameniteľný. Je jednou z charakteristických značiek nahrávacej spoločnosti ECM a je tiež typická pre všetky jeho nahrávky. Pre jeho štýl je typický ostrohranný zvuk, dlhé prenikavé tóny a hojné využívanie ticha.

Osobný život

Oženil sa vo veku dvadsaťjeden rokov. Jeho žena sa volá Vigdis. Má dcéru Anju, ktorá je taktiež hudobníčkou.
Predné sedlo

Polohopis

Nachádza sa vo východnej časti Kráľovohoľských Tatier, na južnom okraji časti Kráľova hoľa. Severne od sedla leží vrch Kráľova hoľa (1 946 m n. m.), južne sa nachádza bezmenný, nevýrazný pahorok. Západne leží Šumiacka dolina, východne údolie potoka Havraník. Priamo v sedle stojí celoročne prístupná Chata pod Kráľovou hoľou. Sedlom vedie aj elektrické vedenie na Kráľovu hoľu.

Prístup

Sedlo leží nad horehronskou obcou Šumiac, z ktorej vedie touto lokalitou lesná cesta k vysielaču na Kráľovej holi. Z obce vedie lesom  modro značená turistická trasa, ktorá pokračuje až na vrchol Kráľovej hole.
Leugny (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,34 km². Najvyšší bod je položený 299 m n. m. a najnižší bod 209 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petrovička

Prameň

Pramení v Javorníkoch na juhovýchodnom svahu vrchu Čemerka (1 052,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 900 m n. m.

Smer toku

Na hornom toku tečie najprv juhojuhovýchodným smerom, potom východným smerom, na krátkom úseku, medzi sútokmi s prítokmi z Vlčej jamy a z juhovýchodného svahu Hluchého, odtiaľ k sútoku s prítokom spod Čerenky opäť na východ. Ďalej už tečie prevažne juhovýchodným smerom Petrovickou dolinou, medzi sútokom s Priečnym potokom a centrom obce Petrovice severojužným smerom. Na dolnom toku potom tečie prechodne opäť na juhovýchod a napokon severojužným smerom.

Ústie

Petrovička ústi do Váhu pri Bytči (juhozápadne od centra mesta) v nadmorskej výške cca 298 m n. m.
Miniac-Morvan

Poloha

Obec má rozlohu 31,03 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 584 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
KJ Sawka

Kariéra

Sawka začal s hudbou v dvanástich rokoch, pričom v osemnástich ho zaujala elektronická hudba. Jeho hlavným vzorom je Phil Collins. V roku 2010 sa stal bubeníkom austrálskej drum and bassovej skupiny Pendulum, s ktorou nahral album Immersion. V roku 2016 sa skupina obnovila pre koncertné vystúpenie na Ultra Music Festivale v Miami a následne pokračovala hraním na turné v roku 2017. V roku 2012 tiež založil superskupinu Destroid spolu s členmi Excision a Downlink. V roku 2015 založil nezávislé hudobné vydavateľstvo Impossible Records.
Vallangoujard

Poloha

Obec má rozlohu 7,6 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 638 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Champeaux-sur-Sarthe

Poloha

Obec má rozlohu 9,49 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tipuľa bahenná

Morfológia

Táto tipuľa je žltkastosivá alebo svetlohnedá, má tenké nohy hrdzavej farby, 14-článkové nitkovité tykadlá a jeden pár blanitých krídel s hrdzavým predným okrajom. Vzhľadom pripomína komára, je však oveľa väčšia (telo má dlhé 22 - 27 mm). Larva je valcovitá, dlhá 40 mm, priečne vráskavá, beznohá, zemitosivej farby, vybavená ústnym hryzavým ústrojom. Na konci brušká sa nachádza veniec chitínových výrastkov.

Vývoj

Prezimujú mladé larvy, ktoré na jar intenzívne žerú; zakukľujú sa v júli - auguste. Dospelé tipule vyletujú v auguste - septembri a kladú vajíčka do pôdy, a to jednotlivo alebo v kope. Po dvoch týždňoch sa liahnu larvy, ktoré začínajú intenzívne žrať. Tento druh má za rok jednu generáciu.
Absorpčný chlp

Absorpčný chlp (mn.číslo lat. pilli absorbentes) je útvar na koreňoch rastlín, ktorý je schopný prijímať vodu a dodávať ju tak rastline. Môže mať rôzny tvar: vláknitý, šupinovitý alebo štítovitý. Vyskytuje sa na koreňoch vo veľkom počte.
Westmeath (grófstvo)

Geografia

Grófstvo Westmeath leží vo vnútrozemí Írska. Na západe ho ohraničuje jazero Lough Ree (tretie najväčšie jazero v Írsku) a rieka Shannon, ktorá z neho vyteká. Okrem časti jazera Lough Ree ležia v grófstve jazerá Lough Ennell, Lough Owel, Lough Derrevaragh, Lough Lene a množstvo menších jazier.
Westmeath je dvadsiate najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je 22. najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je šieste najväčšie rozlohou a ôsme najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Mullaghmeen, dosahuje nadmorskú výšku len 258 m n. m., je tak najnižším spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev.
Westmeath susedí s piatimi írskymi grófstvami: s grófstvom Roscommon na západe, Longford na severozápade, Cavan na severe, Meath na východe a s grófstvom Offaly na juhu.

Írčina

Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (82 003 ľudí) ovládalo írčinu 40,0 % (32 771 obyvateľov). Necelá tretina z nich (31,2 % – 10 213) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Petrovce (okres Rimavská Sobota)

Polohopis

Obec sa nachádza v južnej časti sopečného pohoria Cerová vrchovina, v tesnej blízkosti hraníc s Maďarskom. Jej kataster má rozlohu 1910 hektárov a spadá do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina.

Dejiny

História obce začína dedinou Sáros. Pochádzali odtiaľ zemania, ktorí založili osady Kissáros a Péterfala. V darovacej listine z roku 1244 sa Péterfala spomína aj ako Petri. Neskôr sa obyvatelia Sárosa presťahovali do Petri. V roku 1427 sa uvádza už pod súčasným názvom ako majetok rodu Recskyovcov. Tých neskôr vystriedali Nyáryiovci, Csatóovci a Jankovichovci.
V prvej polovici 14. storočia vznikali v kopcovitom chotári obce Péterfala usadlosti Kokényes, Eperjes, Répás, Tamástelke. Tieto usadlosti sa ale postupne zmenšovali, až zanikli. 
Jedine Sáros je spomínaný v písomnostiach z roku 1275, a Péterfala vzdorujú časom. 
V 15. storočí dedina často trpela kvôli násilnostiam pánov. V roku 1443 podžupan zo Širkoviec z hradu Gede zaútočil počas bieleho dňa na sárosský kostol a odniesol z neho všetko. V 16. storočí panujúca situácia v štáte odzrkadľovala život v dedine.
V roku 1566 boli v dedine už len štyri nevoľnícke gazdovstvá. Veľká časť obyvateľstva utiekla kvôli tureckým nájazdom. Hneď ako Turci zmiernili daňové zaťaženie a zrušili nádennícku prácu, nevoľníci sa postupne začali vracať a v roku 1600 už bolo v dedine 15 gazdovstiev. V roku 1682 pri tiahnutí Turkov smerom na Fiľakovo, títo prepadli a vykradli obec. V nasledujúcom roku poľské žoldnierske vojská pri tiahnutí na Viedeň ju zrovnali zo zemou. Osídľovanie rozbiehalo len veľmi pomaly, ale zemanský zoznam  z roku 1703 ju už spomína medzi zemanskými dedinami.
Ferrensac

Poloha

Obec má rozlohu 12,32 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaunac

Poloha

Jaunac má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 980 m n. m. a najnižší bod 440 m n. m.

Obyvateľstvo

Jaunac má 144 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lagardiolle

Poloha

Lagardiolle má rozlohu 10,25 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Lagardiolle má 228 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Rapale

Poloha

Obec má rozlohu 10,16 km². Najvyšší bod je položený 687 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 150 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Huriel (obec)

Poloha

Huriel má rozlohu 34,92 km². Najvyšší bod je položený 418 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Huriel má 2 503 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ferimagnetizmus

Ferimagnetizmus Vo fyzike ferimagnetický materiál je ten, v ktorom magnetický moment atómu v rôznych podmriežkach je opačný ako v antiferomagnetizme; ale proti pôsobiace momenty sú rozdielne a spontánna magnetizácia ostáva. Toto sa stáva keď podmriežka pozostáva z rozdielnych materiálov alebo iónov (taký ako Fe2+ a Fe3+). Ferimagnetické materiály sú ako paramagnety v tom, že neprekážajú žiadnemu magnetickému usporiadaniu nad Neelovou teplotou a pod ňou sú ako feromagnety v tom, že si môžu udržať spontánnu magnetizáciu. Ale existuje aj teplota pod Neelovou teplotou, pri ktorej dve podmriežky majú rovnaké momenty a výsledkom je čistý nulový magnetický moment, čo sa nazýva kompenzačný bod.
Niektoré ferimagnetické materiály sú ferity zlúčené s oxidmi železa a inými zložkami ako hliník, zinok, mangán, nikel a kobalt. Ferimagnetické materiály majú vysokú rezistivitu a anizotropické vlastnosti. Anizotropia je vlastne indukovaná vonkajším poľom.