google/wiki40b huggingface dataset:
Tábor (Javorníky)

Polohopis

Nachádza sa približne 1,5 km severne od Kysuckého Nového Mesta, v jeho katastrálnom území. Leží v južnej časti Ochodnickej vrchoviny, na východnom okraji podcelku Nízke Javorníky. Vďaka polohe nad údolím Kysuce a v obklopení nižších vrchov, ponúka aj zásluhou drevenej rozhľadne na vrchole zaujímavý rozhľad na široké okolie. Pre svoju blízkosť a relatívne ľahkú dostupnosť z Kysuckého Nového Mesta je obľúbeným miestom vychádzok. Nenáročný výstup je odmenený zaujímavými pohľadmi na mesto. Na úpätí vrchu pramenia len menšie potoky, smerujúce do rieky Kysuca.

Prístup

Vrcholom Tábora vedie  modro značená trasa, vedúca z centra Kysuckého Nového Mesta až na Vrchrieku (861 m n. m.). Severozápadne od vrcholu sa v lokalite Majtánky pripája  zelená značka z Nesluše (prístup zo západu), ktorá sa v neďalekej lokalite Klimkovci odpája a pokračuje do Ochodnice (prístup od východu z údolia Kysuce).
O myšiach a ľuďoch (film)

Príbeh

Dvaja robotníci, Lennie Small a George Milton, utekajú z farmy Weed, pretože Lennie sa rozhodol hladkať šaty jedného dievčaťa, ktoré sa mu páčili, zatialčo dievča si to vysvetlilo ako pokus o znásilnenie. Lennie je mentálne postihnutý, veľký, fyzicky zdatný muž. George je bystrý mladík, ktorý sa o Lennieho stará a každú chvíľu ho vyťahuje z kaše. Lennie mu je na príťaž, ale nedokáže ho opustiť, pretože cíti za neho zodpovednosť. George musí Lenniemu často rozprávať o zajačej farme, ktorú si založia keď si na ňu zarobia, pretože Lennie veľmi túži starať sa o králiky.
Obaja odídu pracovať na iný ranč, kde sa zoznámia so starým jednorukým zametačom Candym, s predákom Slimom vzbudzujúcim rešpekt a zároveň dôveru, synom majiteľa farmy Curlym. Candy sa rozhodne pripojiť sa k plánu Gorga a Lennieho na zriadenie zajačej farmy.
Curly je bývalý zápasník s nízkou postavou a nemá rád Lennieho, pretože je veľký a silný. Pri bitke s Lenniem, ktorú Curly vyprovokuje, Curly niekoľkokrát udrie Lennieho. Ten sa nechce biť, pretože George ho naučil, aby nikomu neubližoval. Ale po tom čo mu George povie aby sa bránil, Lennie zláme Curlymu ruku. Slim presvedčí Curlyho, aby tvrdil, že svoje zranenie získal pri nehode pri stroji.
Pri rozhovore Lennieho s Curlyho ženou, mu Curlyho žena dovolí pohladkať jej vlasy, ale Lennie ju nevedomky vyťahá za vlasy. Keď začne kričať, Lennie sa ju snaží umlčať a pritom jej nechtiac zlomí väzy. Lennie sa spamätá a utečie na vopred dohodnuté miesto, ktoré mu George stanovil pre prípad, že niečo veľmi zlé urobí. Po objavení mŕtvoly sa Curly rozhodne Lennieho prenasledovať a zabiť. George pochopí, že Lennieho nenechajú na žive a vydá sa za ním, aby ho dostihol skôr ako Curly. Keď ho nájde, rozpráva mu znovu o ich farme a potom ho strelí zozadu do hlavy.

Ocenenia

Gary Sinise získal za tento film nomináciu na Zlatú Palmu na filmovom festivale v Cannes v roku 1992.
Serir

Serir je štrkovitá, skeletová alebo kamenistá púšť, najmä v časti Sahary. Patrí medzi tzv. erózne púšte, kde je dominantný odnos jemnozrnného siltového a piesčitého materiálu vetrom (deflácia). Na povrchu vznikajú bežne obliaky s facetovými plochami obrúsenými vo vetre neustále prúdiacim pieskom, ktoré sa označujú ako hrance.
Termín serir je z berberského jazyka a znamená „plytká nížina“.
Marolles (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 13,22 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 668 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breznícky potok

Breznícky potok predtým Breznický potok je menší potok v okrese Žilina a mestskej časti Žiliny, na Rosinkách. Je to ľavostranný prítok Trnovky.

Opis toku

Potok pramení v nadmorskej výške asi 450 m n. m. východne od obce Višňové, pod kótou Vrchy (489 m n. m.). Tečie prevažne severným smerom poľami a lúkami k Rosinkám, kde ľavostranne ústi do Trnovky.
Al-Džíza (mesto)

Moderné mesto

Mesto prešlo významnými zmenami. Mnohí si ho predstavujú podľa lokality, kde stoja pyramídy ako púštnu krajinu, ale v skutočnosti je prekvitajúcim, moderným strediskom egyptskej kultúry. Na jeho rozvoji sa podieľala už britská koloniálna správa a dnes v tomto trende pokračuje aj egyptská vláda, ktorá si uvedomuje význam mesta pre turistický ruch.
Niektoré z mestských štvrtí Al-Džízy sú: Alharám, v minulosti preslávený svojimi zábavnými podnikmi, Zamalek, domov egyptskej strednej triedy, a len nedávno preľudnený Almohandesín.
Matematický hmotný bod

Matematický hmotný bod je teleso s nekonečne malými geometrickými rozmermi, ale s konečnou hmotnosťou. Mnohé fyzikálne zákony sú kvôli prehľadnosti a presnosti vyslovené práve pre matematický hmotný bod.
Valaiský oceán

Tektonický vývoj

Po rozpade Pangey v priebehu druhohôr došlo k postupnému vzďaľovaniu platní Južnej Ameriky, Eurázie a Severnej Ameriky. Rozpad kontinentálnej kôry a rifting však nie je proces, ktorý prebieha pozdĺž jasnej línie. Na južnom okraji Európskej platformy tvoriacej šelf Piemontského oceánu sa začala oddeľovať aj časť Iberskej mikroplatne. V západnej časti vznikajúceho riftu bola mikroplatňa oddelená v oblasti dnešného Biskajského zálivu, vo východnej časti sa medzi Briançonnaiskou eleváciou a Európskou platňou začal vytvárať Valaiský oceán. Ďalej na východ, na konci Briançonnaiskej elevácie sa oceán spájal s južnou vetvou penninika, ktorú tvoril Piemontsko-ligurský oceán.
Počas kriedy sa však osamostatnená Africká platňa začala pohybovať na severovýchod, pričom došlo ku kolízii s radom menších platní, ktoré sa nachádzali v jej predpolí. Valaiský oceán bol stlačený medzi Európsku platformu a Apulskú platňu a začal subdukovať. Spolu s ním došlo k subdukcii východného pásu Iberskej mikroplatne, tvoreného Briançonnaiským mikrokontinentom. Tento proces bol jednou z fáz vzniku Álp. V západnej časti nedošlo k subdukcii, pretože Iberská platňa sa voči približujúcim platniam pohybovala pozdĺž transformných zlomov, tieto pohyby mali za následok vznik Pyrenejí. Oceán celkom zanikol v priebehu terciéru.
Fragmenty valaiskej oceánskej kôry boli na niektorých miestach exhumované, dnes ich možno pozorovať ako ofiolity Alpského penninika.
Hénonville

Poloha

Obec má rozlohu 6,84 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 786 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaux

Poloha

Obec má rozlohu 8,63 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 304 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nodosaury

Charakteristika

Všetky nodosaury patrili rovnako ako ankylosaury medzi Thyreophory, pre ktoré sú charakteristické rôzne výrastky a kostený „pancier“. Boli to stredne veľké až veľké dinosaury, pohybujúce sa po všetkých štyroch končatinách a živiace sa výlučne rastlinnou potravou. Ich čeľuste vykazovali malé zuby a parasagitálnu líniu osteodermov (kostených doštičiek), kryjúcich ich chrbát a brucho. Na rozdiel od ankylosaurov na konci chvosta nemali kostený kyj.

Fylogenéza

Klad Nodosauridae bol prvýkrát definovaný americkým paleontológom Paulom Serenom v roku 1998 ako „všetky ankylosaury príbuznejšie rodu Panoplosaurus než rodu Ankylosaurus“. Túto definíciu prevzal v roku 2004 tiež Vickaryous, Maryanska a Weishampel. Vickarious spolu so svojim kolektívom považujú dva rody z tejto skupiny za neisto zaradené – Struthiosaurus a Animantarx. Najprimitívnejším zástupcom skupiny je podľa ich analýzy rod Cedarpelta.
Compsognathus

Opis

Štíhly Compsognathus patril medzi primitívne Coelurosauria hojné koncom jury a začiatkom kriedy. Zachovalé kostry svedčia, že dĺžka tohto dinosaura sa pohybovala v rozmedzí 70 až 140 cm. Vyznačoval sa pomerne nízkou, pretiahnutou lebkou, krátkymi prednými končatinami pravdepodobne len s dvoma prstami, dlhými zadnými končatinami a dlhým chvostom. V mnohých smeroch pripomínal archaické vtáky do takej miery, že jeden jedinec Archeopteryxa, ktorému chýbali odtlačky peria, bol amatérskym zberateľom považovaný za jedinca rodu Compsognathus.

Perie

Compsognathus mal pravdepodobne telo pokryté primitívnym perím podobne ako jeho blízky príbuzný Sinosauropteryx. Niekedy sa argumentuje, že nemal perie, pretože sa nezachovalo na skamenelinách, pričom jedinci rodu Archaeopteryx, nájdení v tých istých sedimentoch, majú perie vždy zachovalé. V prípade archeopteryxa sa však zachovali len veľké perá chvostu a predných končatín, nie menšie pokrývajúce telo. Zároveň sa nezachovali ani odtlačky kože, ktoré by svedčili v prospech šupinatej kože u kompsognata. 
Nedávny nález príbuzného rodu Juravenator, ktorý žil v podstate po boku kompsognata obsahoval aj odtlačky šupinatej kože zo strednej časti chvosta. Minimálne na tejto časti tela teda operený nebol. Je tak možné, že niektoré vtákovité dinosaury druhotne stratili perie na niektorých častiach tela, podobne ako niektoré dnešné vtáky.

Spôsob života

Compsognathus obýval ostrovy tvoriace dnešnú strednú a západnú Európu. Obýval malé púštne ostrovy typické trpaslíčími formami dinosaurov (napr. Europasaurus), alebo väčšie západné zemské masy, ktoré sa vyznačovali väčšou faunou, ktorá pripomínala severoamerickú alebo africkú z rovnakého obdobia. Medzi jeho korisť patrili rôzne malé plazy (jeden jedinec mal kostru jašterice rodu Bavariasaurus na mieste, kde sa nachádzal žalúdok), prípadne aj samotného archeopteryxa. Zrejme nepohrdol krabmi, alebo zdochlinami, ktoré vyplavilo more.
Radové vstrekovacie čerpadlo

Radové vstrekovacie čerpadlo alebo blokové vstrekovacie čerpadlo je najčastejšie používane piestové vstrekovacie čerpadlo pre vznetové motory. Je to čerpadlo, ktoré má rovnaký počet vstrekovacích jednotiek ako je počet valcov motora. Má vlastný vačkový hriadeľ na pohon vstrekovacích jednotiek. Skriňa je tvorená ako jedno alebo viac dielny odliatok hliníkovej zliatiny. Vstrekovacie jednotky sú v hornej časti vstrekovacieho čerpadla a sú ovládané regulačnou tyčou. Pohon čerpadla je cez spojku ozubenými kolesami od rozvodových kolies.
Gouville-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 13,24 km². Najvyšší bod je položený 46 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 023 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Afta

Afta (z gréc. άφθη afté) je oválny belavý alebo žltobiely vriedok. Na slizniciach vzniklá prasknutím pľuzgieru (vezikulu). Povrch afty je tvorený fibrinovou masou s neutrofilnými granulocytmi. Afty sú vždy bolestivé, môžu krvácať, alebo môžu byť kontaminované baktériami. Afty sa tvoria najčastejšie na sliznici ústnej dutiny, ale taktiež na slizniciach genitálií. U ľudí vznikajú afty pri infekciách herpesvírmi či Coxsackie vírmi. U zvierat sú afty príznakom vysoko nákazlivých chorôb, ako je slintačka a krívačka či vezikulárna choroba ošípaných.
Vladimír Smékal

Zamestnanie a profesijné pôsobenie

Ešte pred ukončením dvojodborového štúdia psychológie a filozofie nastúpil Vladimír Smékal ako psychológ do záchytného detského domova v Pardubiciach, kde pôsobil jeden rok. Po získaní diplomu v roku 1958 začal učiť na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity, kde ako pedagóg pôsobí dodnes. V rokoch 1966-1968 bol vedúcim Strediska pre psychodiagnostické pomůcky pri VÚDPaP (Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie) v Bratislave a v rokoch 1968-1970 vedúcim vedeckovýskumného oddelenia n. p. Psychodiagnostica. 
Medzi rokmi 1990-1997 bol vedúcim Psychologického ústavu Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne. Po roku 1997 prešiel na novo vznikajúcu Fakultu sociálnych štúdií, kde niekoľko rokov pôsobil ako prodekan pre vedu a prevzal aj vedenie Laboratória pre výskum detí a mládeže pri Fakulte sociálnych štúdií, v ktorom zotrval do roku 2000, kedy založil Výskumné centrum vývoja osobnosti a etnicity a stal sa jeho riaditeľom. 
V súčasnosti je zamestnancom Centra občianskeho vzdelávania v Brne. V roku 2010 sa stal emeritným profesorom na Fakulte sociálnych štúdií Masarykovej univerzity, externe vyučuje tiež na Fakulte humanitných štúdií Karlovej univerzity v Prahe a na Teologickej fakulte Univerzity Palackého v Košiciach. Okrem pedagogickej dráhy sa skôr priamo zaoberal výchovou detí a mládeže a úzko spolupracoval napríklad s Prázdninovou školou Lipnice.
Za svoju činnosť získal niekoľko ocenení, napríklad Cenu mesta Brna za výchovu a vzdelávanie v roku 2011.
Rezidentská jednotka

Súhrnné označenia rezidentských a nerezidentských jednotiek

Rezidentské jednotky ako celok sa označujú aj ako "domáca ekonomika" alebo „ekonomika spolu“ a nerezidentské jednotky ako celok aj ako "zahraničie" alebo „zvyšok sveta“ (všetky tieto termíny sa tu chápu v tom zmysle, v ako sú tu definované rezidentské jednotky, čiže napr. slovo zahraničie tu neznamená ako zvyčajne jednoducho územie mimo štátnych hraníc daného štátu).
Tarnès

Poloha

Obec má rozlohu 1,45 km². Najvyšší bod je položený 34 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flaujac-Poujols

Poloha

Obec má rozlohu 12,64 km². Najvyšší bod je položený 295 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 694 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Laurent-des-Bâtons

Poloha

Obec má rozlohu 19,47 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Séneujols

Poloha

Obec má rozlohu 12,24 km². Najvyšší bod je položený 1 417 m n. m. a najnižší bod 985 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 296 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blatná (prítok Studeného potoka)

Prameň

Preteká geomorfologickým celkom Podtatranská brázda, podcelkom Zuberská brázda, kde aj pramení v oblasti sedla Bôrik (940 m n. m.), na južnom svahu Skorušiny (1 313,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 935 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie západojuhozápadným smerom, vytvára Blatnú dolinu a postupne priberá viaceré prítoky. Z pravej strany najprv priberá prítok z južného svahu Osobitej, zľava Kremenný potok, sprava ďalší prítok (840,5 m n. m.) z južných svahov Osobitej a z juhovýchodného svahu Mikulovky (1 192,5 m n. m.), znovu zľava prítok z oblasti Zamaňovej a severného svahu Mačacích dier (1 180,1 m n. m.). Následne sa vodný tok výraznejšie vlní, rozširuje svoje koryto, ďalej už tečie západným smerom a priberá niekoľko kratších prítokov z južných svahov Mikulovky a Javorkovej (1 140,5 m n. m.). Napokon preteká intravilánom obce Habovka, z pravej strany ešte priberá prítok z južného svahu Oslov (1 038,7 m n. m.) a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 708 m n. m. do Studeného potoka.
Motorový rušeň 700

Spaľovací motor

Rušeň disponuje spaľovacím motorom TATRA 111 A. Ide o vznetový štvortaktný nepreplňovaný (atmosferický) rýchlobežný vzduchom chladený dvanásťvalec s valcami do „V“ v stojatom usporiadaní. Motor má výkon 121 kW a zdvihový objem 14,825 l. Vŕtanie valcov je 110 mm, zdvih piestov, ktoré majú po jednom vstrekovacom a výfukovom ventile, vstrekovacie trysky a päť piestnych krúžkoch, 130 mm. Motor má tri vačkové hriadele. Jeden poháňa vstrekovacie ventily a zostávajúce dva poháňajú výfukové ventily. Voľnobežné otáčky sú na hodnote 720 ot./min, maximálne môže motor pracovať až s 1 600 ot./min.

Prenos

Mechanická štvorstupňová prevodovka ČKD M 150-4 (Mylius) slúži na prenos hnacej sily spaľovacieho motora na obe hnacie nápravy rušňa. Ozubené kolieska v prevodovke sú v trvalom zábere (ozubené kolieska do seba trvalo zapadajú), riadenie zvolených prevodových stupňov prebieha prostredníctvom prvku zvaného "zubová spojka".
Prevodovka je robustná, spoľahlivá a jej obsluha v prevádzke je veľmi jednoduchá. Ovládanie je riešené pomocou stlačeného vzduchu. Rušňovodič používa pri riadení tri prvky: 1. zvolí smer jazdy (vpred - vzad, nastaví pákou) 2. predvolí prevodový stupeň (0 - 1 - 2 - 3 - 4, nastaví pákou) 3. pákou spojkového ventilu ovláda spojku. Keď spojka rozpojí, predbieha synchronizácia predvoleného prevodového stupňa. Nasleduje pozvoľne spínanie trecej spojky a na jeho začiatku je prevodový stupeň zaradený. Pritom musí rušňovodič udržiavať vhodné otáčky motoru (pákou). (Všetko prebieha veľmi podobne, ako pri jazde autom s klasickou prevodovkou ovládanou manuálne, s tím rozdielom, že otáčky motoru a spojku ovláda rušňovodič ručne, zatiaľ čo šofér v aute - pedály, nohou).

Externý odkaz

Rušne radov 700 a 701 v atlase lokomotív)
Štefan Prokop

Životopis

Narodil sa v Galante. Po vychodení galantskej základnej školy navštevoval Strednú umeleckopriemyselnú školu v Bratislave (1957 až 1961) a v rokoch 1961 – 1967 VŠVU – figuratívnu tvorbu, ktorú skončil u profesora Štefunku a profesora Jozefa Kostku. Od roku 1968 žil v Pezinku a od roku 1975 tu pôsobil ako slobodný umelec. Venoval sa komornej a monumentálnej sochárskej tvorbe, reliéfu, medajlérstvu a kresbe. Zúčastnil sa niekoľkých sochárskych sympózií v Česko-Slovensku, Bulharsku, Maďarsku a Taliansku. V roku 1984 sa stal nositeľom Grand prix sochárskeho sympózia v talianskom Fanane. V zahraničí vystavoval v Maďarsku, Poľsku, Juhoslávii, Taliansku, Alžírsku a Portugalsku. Pezinčania ho poznajú z dvoch výstav v rodnom dome Jána Kupeckého v rokoch 1970 a 1976. Jeho dielom je aj výzdoba čelnej steny v sobášnej sieni MsÚ v Pezinku. Zomrel v Pezinku dňa 22. novembra 1987. V roku 1988 získal cenu in memoriam Združenia slovenských výtvarných umelcov. Jeho dielo je zastúpené v zbierkach Slovenskej národnej galérie v Bratislave, Galérie hlavného mesta SR Bratislavy, Oblastnej galérie M. A. Bazovského v Trenčíne, galérie F. Studeného v Nitre a napokon v Malokarpatskom múzeu v Pezinku.
Stará radnica (Bratislava)

Dejiny výstavby

Bola postavená v gotickom štýle v 15. storočí ako výsledok spojenia viacerých domov (Pawerov dom, Ungerov dom, Aponiho palác). Hlavnú budovu vedľa veže dal postaviť richtár Jakub v 14. storočí, zatiaľ čo samotná veža, pôvodne gotická bola postavená v 13. storočí, podľa vtedajšej toskánskej módy. 
Neskôr prešla mnohými zmenami a rozšíreniami, hlavne rekonštrukciou v renesančnom štýle v roku 1599 po poškodení zemetrasením, baroková reštylizácia veže po požiari v 18. storočí a novorenesančné, neogotické krídlo postavené v roku 1912.

Poloha

Nachádza sa priamo v centre mesta medzi Hlavným námestím a Primaciálnym námestím, vedľa sa nachádza grécke a japonské veľvyslanectvo. Radnicu je možné ľahko spoznať podľa farebnej dláždicovanej strechy.
Reilly

Poloha

Obec má rozlohu 8,32 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chlebovník obyčajný

Použitie

Plod chlebovníka je základnou potravou v mnohých tropických regiónoch. Je to rastlina bohatá na škrob a pred požívaním sa opeká, pečie, smaží alebo varí. Takto tepelne spracovaná pripomína zemiaky alebo tiež čerstvo upečený chlieb (odtiaľ názov chlebovník). 
Pretože stromy chlebovníka majú plody zvyčajne len v určité obdobie počas roka je dôležité ich skladovanie. Jedna z tradičných techník uchovávania je zakopať olúpané a umyté plody do jamy vystlanej listami, kde počas niekoľkých týždňov kvasia a produkujú kyslú lepkavú hmotu. Takto uložený produkt môže vydržať aj viac ako rok. Obsah niektorých jám bol vraj jedlý aj po viac ako 30 rokoch od jeho zakopania. 
Väčšina odrôd chlebovníkov produkuje malé množstvo plodov počas celého roka, takže čerstvý chlebovník je vždy dostupný, no mimo sezóny pomerne vzácny. 
Tepelne upravený chlebovník sa dá buď priamo jesť alebo spracovať do množstva iných jedál. Bežnou je zmes varenej alebo vykvasenej chlebovníkovej kaše a kokosového mlieka, zapečená v banánových listoch. Celé plody je tiež možné opekať na otvorenom ohni, následne vydlabať a naplniť iným jedlom, napríklad kokosovým mliekom, cukrom a maslom, pečeným mäsom alebo iným ovocím. Takto naplnený plod je možné ďalej tepelne spracovávať, takže chuť plnky prenikne do dužiny chlebovníka.
Na Srí Lanke sa chlebovník bežne používa ako kari. Sušený chlebovník s cukrom sa tiež podáva ako dezert.
Cairon

Poloha

Obec má rozlohu 5,91 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1591 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fortune 500

Obdobné rebríčky časopisu Fortune

Fortune 500 je najznámejší, ale existujú podobné rebríčky korporácií s najväčším hrubým obratom – Fortune 100 a Fortune 1000. Zatiaľ čo poradie v prvej stovke zostáva viacmenej rovnaké, v priebehu času môže dochádzať k rôznym zmenám, samozrejme v závislosti na výnosoch tých ktorých spoločností a tiež ich fúziách.

Fortune 50

Pôvodný rebríček Fortune 500 bol obmedzený na spoločnosti, ich obrat sa odvíjal od výroby, ťažby alebo dobývania energie. V rovnakom čase, Fortune vydala zoznam nazvaný Fortune 50 päťdesiatich najväčších komerčných bank, služieb a spoločností poskytujúcich životné poistenie (zoradené podľa aktivity), ďalej maloobchodných predajcov (zoradených podľa hrubého obratu) a dopravných spoločností (zoradených podľa obratu). Tieto rebríčky boli zjednotené do jedného zoznamu, takže Fortune 500, tak, ako teraz existuje, zahrňuje spoločnosti, ktoré by v skorších rokoch boli v jednotlivých zoznamoch Fortune 50.
Vinny Appice

Kariéra

Od deviatich rokov hral na bicie. V šestnástich stretol Ricka Derringera a nahral s ním tri albumy: Derringer (1976), Sweet Evil (1977) a Derringer Live (1977). Potom sformoval vlastnú kapelu Axis, s ktorou nahral jeden album s názvom It's A Circus World (1978).
K Black Sabbath sa pridal počas turné k albumu Heaven and Hell a nahradil Billa Warda, ktorý odišiel kvôli osobným problémom. Po dokončení turné nahrali album Mob Rules (1981) a živý album Live Evil (1982). Na konci roku 1982 odišiel so spevákom Ronniem Jamesom Diom a vytvorili skupinu Dio. Nahrali albumy Holy Diver (1983), The Last In Line (1984), Sacred Heart (1985), Intermission (1986) a Dream Evil (1987). Skupinu opustil v roku 1989 aby hral v skupine Flesh and Blood.
V roku 1992 sa vrátil k Black Sabbath na nahrávanie albumu Dehumanizer. Po turné k tomutu albumu sa vrátil k Diovi a nahrali albumy Strange Highways (1984) a Angry Machines (1986). V roku 2006 sa spojil s jeho niekdajšími spoluhráčmi Tonym Iommim, Geezerom Butlerom a Ronniem Jamesom Diom ako projekt Heaven & Hell. Vydali album The Devil you Know (2009), no v roku 2010 Dio zomrel.
V súčasnosti pracuje s talianskou skupinou Martiria.
Brad Pitt

Biografia

Brad Pitt vyrastal v Springfielde, ako najstarší z troch detí vo veriacej rodine. Jeho otec sa volal William Alvin Pit a vlastnil prepravnú spoločnosť, jeho matka bola školská poradkyňa. Vyštudoval Kickapooho strednú školu, po strednej škole začal študovať na Univerzite v Missouri žurnalistiku, grafický a reklamný design a reklamu.
Od detstva sa veľmi zaujímal o film a všetko okolo neho. Nakoniec sa rozhodol, že opustí školu a vydá sa do Los Angeles, bez dokončeného vysokoškolského vzdelania, kde si zahral v jednom nie príliš úspešnom TV seriáli. Potom, aby si privyrobil na herecké kurzy, venoval sa obvyklým zamestnaniam začínajúcich hercov: predával zmrzlinu, strážil parkovisko a prezlečený za kura robil živú reklamu. Spočiatku mal možnosti vystupovať v reklame a televízii, postupne sa snažil dostať do filmu.

Súkromie

Brad bol 5 rokov manželom známej americkej herečky Jennifer Anistonovej. V roku 2005 oficiálne potvrdili rozchod a požiadali o rozvod. Onedlho sa Brad začal verejne objavovať po boku slávnej americkej herečky Angelina Jolie, s ktorou sa zblížil už pred svojím rozvodom. Spoznal sa s ňou pri natáčaní filmu Mr&Mrs Smith. Prijal za vlastné jej dve adoptované deti (Maddoxa (8) z Kambodže, Zaharu (5) z Etiópie), a v roku 2006 sa im narodila dcéra Shiloh Nouvel Joliová-Pittová. Následne si adoptovali ďalšie dieťa, Paxa (6) z Vietnamu. V roku 2008 Angelina porodila dvojičky – Vivienne Marcheline a Knox Leona. 19. septembra 2016 podala Angelina Jolie návrh na rozvod, v ktorom žiada o zverenie detí do svojej starostlivosti.