google/wiki40b huggingface dataset:
Citers

Poloha

Obec má rozlohu 15,17 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 839 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Truchère

Poloha

Obec má rozlohu 5,09 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neokatechumenátna cesta

Formovanie Neokatechumenátnej cesty

Schvaľovací dekrét popisuje históriu hnutia nasledovne: „Neokatechumenátna cesta vznikla v roku 1964 medzi obyvateľmi barakov Palomeras Altas v Madride, pôsobením pána Francisca (Kika) Argüella a slečny Carmen Hernández. Oni, začali z vnuknutia Ducha Svätého ohlasovať evanjelium chudobným, s ktorými žili Ježiša Krista. Postupne sa táto kerygma skonkretizovala do katechetickej syntézy, ktorá je založená na trojnožke: Božie slovo-liturgia-spoločenstvo, a jej snahou je priviesť ľudí k bratskému spoločenstvu a k zrelej viere.
Táto nová katechetická skúsenosť, zrodená v šľapajach obnovy započatej Druhým vatikánskym koncilom, sa stretla so živým záujmom arcibiskupa J.E. Mons. Casimira Morcilla. On povzbudil iniciátorov cesty, aby ju šírili vo farnostiach, ktoré o to požiadajú. Takto sa táto nová skúsenosť evanjelizácie postupne rozšírila v madridskej arcidiecéze a v iných španielskych diecézach.
V roku 1968 prišli iniciátori Neokatechumenátnej cesty do Ríma a usadili sa v Borghetto Latino. So súhlasom J.E. kardinála Angela Dell’Aqua, ktorý bol v tom čase generálnym vikárom Jeho Svätosti pre mesto Rím a okolie, sa začali prvé katechézy vo farnostiach Našej Pani Najsvätejšej Sviatosti a Svätých kanadských mučeníkov (Roku 2018 uplynulo 50 rokov od prvých katechéz ohlasovaných v tejto farnosti). Od tohto momentu sa cesta začala šíriť v diecézach celého sveta, ba aj v misijných krajinách.“
V roku 1974, po dvoch rokoch skúmania a posudzovania, Kongregácia pre náuku viery uverejnila vo svojej oficiálnej publikácii krátku správa „Praeclarum exemplar“ oceňujúcu prácu Neokatechumenátnych spoločenstiev.
V nasledujúcich rokoch bolo žiadosť spomenutej kongregácie spomedzi iných vybrané pomenovanie „Neokatechumenátna cesta“, čiže po-krstný katechumenát.

Podstata a poslanie Neokatechumenátnych spoločenstiev

V súlade so svojím štatútom je Neokatechumenátna cesta „v službe biskupov ako spôsob diecéznej realizácie uvedenia do kresťanského života a permanentnej výchovy vo viere, podľa ustanovení II. vatikánskeho koncilu a Učiteľského úradu Cirkvi“.
Pozostáva z po-krstného katechumenátu (alebo krstného katechumenátu, ak členovia ešte neprijali sviatosť krstu), neustálej výchovy vo viere a katechetickej služby.
Neokatechumenátna cesta vzniká v diecézach so súhlasom diecézneho biskupa a pod vedením tímu zodpovedného za cestu.

Etapy cesty

Neokatechumenátna cesta je rozdelená ako púť na jednotlivé etapy. 
Neokatechumenátny proces začína vo farnosti sériou katechéz, ktorá trvá približne 2 mesiace. Jej jadrom je príprava a ohlásenie kerygmy – radostnej zvesti o smrti a zmŕtvychvstaní Ježiša Krista. Nasledujú skrutíniá, zasvätenie do modlitby, odovzdanie "symbolu viery" katechumenom, obnovenie krstného sľubu a predstavenie kresťanov, ktorí skončili katechumenát, biskupovi. Na konci tejto série katechéz sa z tých, čo chcú vstúpiť do po-krstného katechumenátu, vytvorí Spoločenstvo. Toto Spoločenstvo je vedené neokatechumenátnymi katechistami s pomocou kňazov zapojených do cesty, a začína svoju cestu založenú na trojnožke kresťanského života – Božie slovo, liturgia a spoločenstvo.
Medveď biely

Opis

Telo medveďa bieleho je adaptované na nízke teploty, pohyb po snehu, ľade, na otvorenom mori a na lov plutvonožcov, ktorí tvoria väčšinu jeho potravy. Samce môžu byť až dvakrát väčšie ako samice. Dospelé jedince dosahujú váhu od 400 do 680 kg, dĺžku 2,1 až 3,4 m a chvost meria približne 8 až 13 cm. Krk majú dlhší, v porovnaní s inými medveďmi. Povrch tela pokrýva krycia srsť krémovej farby. Chlpy krycej srsti sú duté a priesvitné, takže slnečné teplo preniká k ich korienkom, kde ho pohlcuje čierna koža. Tepelnú izoláciu im zabezpečuje hustá srsť a hrubá tuková vrstva pod kožou.

Výskyt

Žije na Arktíde najmä na severe Kanady. Napriek tomu, že je blízkym príbuzným medveďa hnedého, vyvinul sa na prežitie v úzkej ekologickej nike. Jeho prirodzené prostredie je kombinácia blokov ľadu, okrajov pobreží a otvorenej vody, kde sa nachádzajú tulene tvoriace hlavnú zložku jeho potravy.

Správanie

Aj keď sa väčšina medveďov bielych narodí na súši, väčšinu života strávia na mori. Prevažnú časť sa nachádzajú na okraji zmrznutého mora. Sú to výborní plavci schopní plávať na otvorenom mori rýchlosťou až 10 km/h. Dokážu preplávať 100 km bez odpočinku. Masívne predné laby slúžia ako pádla a zadné nohy ako kormidlo. Krycie chlpy, ktoré sú duté, majú naplnené vzduchom – ten ich nadnáša vo vode. Pri potápaní majú otvorené oči, ale ak zadržiava dych sa im zatvárajú nozdry. Na jeden dych môže byť pod vodnou hladinou až dve minúty. Kradmo sa dokážu dostať pod svoju potravu, ako sú morské vtáky alebo tulene.

Potrava a lov

Hlavnou zložkou jeho potravy sú tulene a občas mrože. Niektoré medvede počas leta zachádzajú až 100 km do vnútrozemia, kvôli vtáčím vajíčkam, lumíkom, lišajníkom, machom a zdochlinám sobov karibu a pižmoňov. Korisť loví dvoma spôsobmi a to zakrádaním a vyčkávaním. Pri zakrádaní sa pomaly nenápadne približuje k obeti (biely kožuch ho výborne maskuje) a ak ho tuleň zbadá, medveď sa zastaví na mieste čakajúc kým tuleň od neho odvráti zrak. Na vzdialenosť 15 až 30 metrov začne šprintovať smerom ku koristi rýchlosťou až 55 km/h. Pri vyčkávaní nehybne striehne na ľade pri dýchacom otvore. Čaká kým sa tuleň vynorí, aby sa nadýchol, rýchlo sa ho zmocní, zahryzne sa mu do hlavy a odtiahne ho ďalej od diery, kde ho zožerie.

Rozmnožovanie

Obdobie párenia prebieha na morskom ľade a to v apríli a máji. Od novembra do januára vrhá samica do diery v snehu alebo brlohu 1 až 3 mláďatá (obvykle 2). Matka ich kŕmi svojím mliekom počas zimného spánku. Malé medvieďatá prechádzajú na pevnú stravu v 3 mesiacoch. Matka sa o ne stará ešte 2 až 3 roky.

Ohrozenie

Podľa stupňa ohrozenia IUCN je medveď biely klasifikovaný ako zraniteľný a 8 z 19 populácií v rozpade. Dlhý čas boli medvede biele lovené vo veľkej miere. Ich populácia sa stabilizovala po zavedení kontrol a kvót.
Saint-Meslin-du-Bosc

Poloha

Obec má rozlohu 1,57 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-de-Mésage

Poloha

Obec má rozlohu 7,03 km². Najvyšší bod je položený 1 342 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 708 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rozumová výchova

Rozumová výchova je vzdelávanie, základná zložka všestrannej a harmonickej výchovy človeka; výchovná činnosť zameraná na rozvíjanie intelektu, poznávacích procesov (hlavne myslenia), reči a schopnosti racionálne a produktívne sa učiť, na osvojovanie základov vied a spoločenských skúseností v sústave vedomostí, zručností a návykov.

Externé zdroje

Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
Priestorový zvuk

Priestorový zvuk je koncept, rozširujúci zvuk v priestore z nulového alebo jedného rozmeru (mono/stereo) do druhého alebo tretieho rozmeru.
Tento koncept sa robí pre vernejšie zvukové prostredie, napríklad v kinách alebo počítačových hrách.
Postupne sa objavilo niekoľko formátov pre záznam priestorového zvuku. Predovšetkým DVD-Audio (DVD-A) alebo SACD (Super Audio CD), Dolby Digital, DTS, DVD-Video (DVD-V), MP3 Surround a Sony Dynamic Digital Sound (SDDS).

Tvorba

Existuje niekoľko spôsobov vytvorenia priestorového dojmu zo zvuku.

Viac reproduktorov

Najčastejšie sa používa niekoľko reproduktorov, rozmiestnených okolo poslucháča. Dnes sa je možné stretnúť s počtom od 4 do 10, často je tento počet ešte doplnený subwooferom. Od toho sa odvodzuje číselné označenie - 4.0 znamená 4 reproduktory bez subwoofera (najčastejšie používané systémy 5.1 znamenajú 5 reproduktorov a subwoofer). Najmodernejšie zvukové systémy majú 7 a viac reproduktorov + subwoofer.
Pokiaľ máme len stereofónnu alebo monofónnu nahrávku, máme niekoľko možností ako ju na sústave 5.1 prehrať. Najprimitívnejšou metódou je použitie daných reproduktorov (2 predné, pri mono len stredový), a zvyšok nechať potichu. Oveľa lepšie ale znie, pokiaľ zvuk pomocou matice prekódujeme do daného počtu reproduktorov, a navyše použijeme filter na oddelenie nízkych frekvencií (pod 140 Hz) ktoré bude hrať subwoofer.

Psychoakustika

Druhou možnosťou je tzv. psychoakustická metóda. Pri tejto metóde stačí iba bežná stereo (2.0) sústava. V princípe ide o to, že sa napríklad výstrel z počítačovej hry prehrá dvakrát, s malým časovým odstupom, s rozdielnou hlasitosťou, fázovým posunom a ďalšími úpravami. Z toho si ľudský mozog mylne vyhodnotí, že k výstrelu došlo napríklad za hráčom. K docieleniu tohto efektu je samozrejme potrebné poznať pozíciu poslucháča a reproduktorov. V ideálnom prípade by mal byť uhol medzi reproduktormi 30–45°.
Tento spôsob sa tiež označuje skratkou HRTF (Head-related transfer function) a využívajú ho technológie ako A3D, DirectSound3D alebo Sensaura.
La Barraca

La Barraca je divadelná spoločnosť, ktorú založil Federico García Lorca v roku 1933. La Barraca šírila klasický odkaz španielskeho dramatického umenia.
Veltlínske zelené

Veltlínske zelené (skratka VZ, názov podľa VIVC Veltliner Grün) je stará odroda viniča (Vitis vinifera), určená na výrobu bielych vín. Autochtónna odroda, pochádzajúca z regiónu Dolné Rakúsko, z oblasti vrchoviny Manhartsberg, zrejme z okolia mesta Retz, vznikla samovoľným krížením odrôd Tramín a St. Georgen.
St. Georgen je novo objavená, však starobylá odroda, ktorej jediný ker bol nájdený v obci St. Georgen, ktorá je štvrťou mesta Eisenstadt, popínavej po krovinách na pastvine, ktorá bola v stredoveku využívaná ako vinice. Po roku 2007, keď sa zistilo, že ide o dlho hľadaného "otca" odrody Veltlínske zelené, bola táto odroda namnožená, teraz prebieha klonová selekcia. Pôvodný, asi 400 rokov starý ker viniča, bol vo februári roku 2011 silne poškodený vandalmi a neskôr zachránený vinárom Hansom Moserom.
Otcovskú odrodu určil génovou analýzou a dôkladnú štúdiou Prof. Dr. Ferdinand Regner vo výskumnom ústave v Klosterneuburgu. Výsledky štúdie boli publikované v roku 2007.

Stolovanie

Vína VZ sú vhodné na denné stolovanie. Riedené vodou ako vínny strik uhasia smäd. Je možné ich kombinovať so širokou škálou jedál. Mladé sú vhodné k studenému mäsu, omáčkam a slaným predjedlám, vyzreté k hovädziemu, filé z morských rýb a neutrálnym omáčkam.
Sigmaringen (krajinský okres)

Geografia

Okres leží v oblasti pohoria Švábska Jura. Najvyššie vyvýšenie okresu má vrch Schnaitkapf (921 m) pri obci Schwenningen. Asi 33 percent plochy okresu je pokrytých lesom.
Giron

Polohopis

Giron má rozlohu 9,39 km². Najvyšší bod je položený 1 206 m n. m. a najnižší bod 779 m n. m.

Obyvateľstvo

Giron má 154 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Indická filozofia

Ortodoxné systémy povédskeho obdobia

Uznávali autoritu véd a svoju filozofiu budovali na princípe brahmanizmu. Sú to pravoverné systémy a majú hlbšiu náboženskú orientáciu/tendenciu. Uznávali kastovný systém.
Patrí sem: Védanta, Mímánsa, Njája, Vaišéšika, Sánkhja, Jóga.
Le Bouchage (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 11,2 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 582 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coutens

Poloha

Obec má rozlohu 4,19 km². Najvyšší bod je položený 480 m n. m. a najnižší bod 278 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Château de Vincennes (parížske metro)

Château de Vincennes je konečná stanica parížskeho metra linky 1 ležiaca na hraniciach 12. obvode v Paríži a mestá Vincennes. Nachádza sa pod Avenue de Norget.

História

Stanica bola otvorená 24. apríla 1934 pri predĺžení linky 1 zo stanice Porte de Vincennes.
V rámci automatizácie linky 1 boli nástupištia upravené v dňoch 25. a 26. augusta a 1. a 2. septembra 2008.

Názov

Stanica je pomenovaná po neďalekom kráľovskom hrade Château de Vincennes.
Majstrovstvá Ázie v hádzanej

Majstrovstvá Ázie v hádzanej je najvyššie ázijské podujatie národných družstiev v hádzanej, ktoré riadi Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Jeho história siaha do roku 1977, kedy sa v Kuvajte konali prvé majstrovstvá mužov, o 10 rokov neskôr v Jordánsku prvé spoločné majstrovstvá mužov aj žien. Od roku 1993 sa organizujú zvlášť v mužskej a zvlášť v ženskej kategórii. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Dominujú v nich družstvá Východnej a Juhozápadnej Ázie.
Majstrovstvá Ázie tiež slúžia ako kvalifikácia ázijských družstiev na majstrovstvá sveta či olympijský turnaj.
Základná umelecká škola v Banskej Bystrici

Základná umelecká škola Jána Cikkera (pôvodne Mestská hudobná škola, neskôr Ľudová škola umenia) v Banskej Bystrici sídli na Štefánikovom nábreží č.6.

Budovu, v ktorej v minulosti bolo (pod rôznymi názvami) Gymnázium Andreja Sládkoviča navrhol František Eduard Bednárik v roku 1932 a bola postavená bola v roku 1934.

Charakteristika

Objekt je dvojpodlažný s dispozičným dvojtraktom a pôdorysom v tvare písmena L. Umiestnenie učební je na juh a východ. Chodby sú orientované do nádvoria. V strede dispozície je široké dvojramenné schodisko. Pásy okien sú predelované typickými Bednárikovymi medziokennými stĺpikmi s kanelovaným keramickým obkladom. Vstup je zvýraznený dvoma názvami: Vedou premáhaj hmotu a priestor a Umením okrášľuj život na zemi'
Ménessaire

Poloha

Obec má rozlohu 14,91 km². Najvyšší bod je položený 721 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 68 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Domfront-en-Champagne

Poloha

Obec má rozlohu 20,97 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 978 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Loges-Margueron

Poloha

Obec má rozlohu 31,21 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 231 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mestské divadlo Pavla Országha Hviezdoslava

História budovy

Nachádza sa v bývalej budove Slovenskej národnej banky (neskôr tu sídlila Všeobecná úverová banka) na rohu Laurinskej a Štúrovej ulice, postavenej v rokoch 1943 - 1947. Projekt vzišiel z verejnej súťaže na budovu banky a komorného divadla. Víťazmi súťaže sa stali architekti Ing. arch. Eugen Kramár a Ing. arch. Štefan Lukačovič. V roku 1944 dokončili hrubú stavbu a ďalej sa pokračovalo len v stavbe bankovej časti. V roku 1948 sa rozhodlo o pridelení budovy Slovenskému národnému divadlu a začalo sa s vybavovaním budovy divadelnou technikou. 
Stavbu realizovali domáce stavebné spoločnosti a technologické zariadenie divadelnej scény dodali zahraničné firmy Wiener Brückenbau a Siemens. Výtvarník František Gajdoš je zodpovedný za pôvodnú výzdobu hľadiska, foyerov a opony. Mozaikové okná vo foyeri vytvoril významný slovenský maliar Janko Alexy. Výstavba bola dokončená roku 1955 a ešte v tom istom roku sa činohra SND presťahovala z nevyhovujúcej historickej budovy do úplne nového, vlastného divadla. 
Divadlo prešlo prvou rekonštrukciou v roku 1968, keď sa zmenilo usporiadanie hľadiska a znížil sa počet diváckych miest. Zatiaľ posledná modernizácia prebehla v prvej polovici 80. rokov a týkala sa predovšetkým javiskovej techniky a zázemia. 
V roku 2007 ministerstvo kultúry odpredalo budovu Bratislave. Mesto Bratislava sa zaviazalo, že budova bude naďalej slúžiť na kultúrne účely.
Synagóga Or Tora

Synagóga Or Torah (hebr. בית הכנסת אור תורה – Bejt ha-kneset Or Tora) je synagóga komunity tuniských židov v izraelskom meste Akko. Stojí na 13 Kaplan Street.

Dejiny

Po prvej izraelsko-arabskej vojne sa do Izraela začalo sťahovať veľké množstvo Židov. V meste Akko týmto spôsobom vznikla veľká komunita židovských prisťahovalcov z Tuniska. Jeden z nich, Zion Badaschem, chcel postaviť synagógu, ktorá by pripomínala synagógu al-Gharib na Džerbe. Za týmto účelom bolo rozhodnuté v roku 1955 prebudovať tuniské komunitné centrum. Bola to štvorposchodová budova nachádzajúca sa východne od opevneného centra mesta.

Architektúra

Na stavbe bola použitá mozaika vyrobená v kibuci Ejlon. Mozaiky predstavujú vtáky a zvieratá, starobylé motívy judaizmu ako menora, šofar aj hudobné nástroje používané v Jeruzalemskom chráme. Hlavná modlitebňa má sedem oltárnych kabinetov na zvitky. Je zakončená zdobenou kupolou. Na podlahových mozaikách sú znamenia zverokruhu. Budova má 140 vitrážových okien a štyri poschodia. V prvom poschodí sú konferenčné priestory, v druhom modlitebňa, v treťom ženská galéria a štvrtej slúži ako výstavná sieň.
Mrzký potok (prítok Studeného potoka)

Prameň

Pramení v Skorušinských vrchoch na ZJZ svahu Machov (1 201,6 m n. m.), pod sedlom Prieková (1 164,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 980 m n. m., na katastrálnom území obce Oravský Biely Potok.

Opis toku

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na SSZ cez lokalitu Prieková, následne sa stáča na sever, pričom v lokalite Kováčová sa mierne ohýba a zľava priberá prítok (773,8 m n. m.) zo SSV úpätia Kopca (1 251,3 m n. m.). Ďalej tečie lokalitou Kliníky, vytvára oblúk prehnutý k západu, opäť zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Baní (943,4 m n. m.). Potom sa esovito stáča, z pravej strany priberá Malý potok a ZSZ smerom pokračuje okrajom intravilánu obce Oravský Biely Potok. Západne od obce sa v nadmorskej výške cca 635 m n. m. vlieva do Studeného potoka.
Venizel

Poloha

Venizel má rozlohu 3,71 km². Najvyšší bod je položený 85 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Venizel má 1366 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Acetón

Toxicita

Acetón je mierne toxická látka, ktorej nežiaduce účinky sa zvyšujú pri dlhodobej expozícii.
Pri akútnej otrave je podráždená sliznica a pri chronickej otrave vznikajú zápaly spojiviek, nosohltanu a priedušiek.

Použitie

V domácnosti je veľmi známy ako aktívna látka odlakovačov, ktoré po ňom páchnu. Je jedným z najpoužívanejších organických rozpúšťadiel. Acetón sa ďalej používa na výrobu plastov (metylmetakrylát), vlákien, liečiv (chloroform, niektoré uspávacie prostriedky) a iných chemikálií.
Alexander Bizai

Životopis

Pochádzal z baníckej rodiny. Študoval na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, potom konvertoval a stredoškolské štúdiá dokončil v Trnave, teológiu študoval v Banskej Bystrici, vo Viedni a v Ostrihome. Od 1855 roku kaplán, od 1864 farár v Malinovej a v Tužine, od 1871 v Bacúchu. Počas štúdií v Banskej Bystrici pracoval v študentskom spolku Kolo. Účinkoval v slovenskom revolučnom hnutí 1848 – 1849. Ľudovýchovný pracovník, zbieral a nacvičoval slovenské národné piesne, založil v Chrenovci knižnicu. Zakladajúci člen Matice slovenskej a propagátor jej činnosti na hornej Nitre. Literárne práce uverejnil v študentskom rukou písanom časopise Štiavnický zábavník; autor ľudovýchovných a národno-obrodných článkov.
Česká sliepka zlatokropenatá

Charakteristika plemena

Česká sliepka zlatokropenatá je pôvodné staré krajové plemeno. Vyznačuje sa veľmi živým temperamentom, ostražitosťou až plachosťou a značnou otužilosťou. Tieto vlastnosti ju predurčujú na chov vo veľkých výbehoch. Je to plemeno je ľahkého typu, stredného telesného rámca, s dobre osvaleným trupom valcovitého tvaru, stredne vysokého postoja, s menšou hlavou s jemným listovým hrebeňom a s vyššie neseným, bohatým chvostom.
Farba kože je biela. Znáška je 150 – 190 vajec s krémovo sfarbenou až svetlo hnedou škrupinkou, hmotnosť vajca je 55 g. Sliepky majú vyvinutý materský pud, sú dobrými kvočkami, ktoré nielen dobre vodia kuriatka, ale ich tiež vysedia.
Iľanovská dolina

Iľanovská dolina je dolina na severnej strane Ďumbierskych Nízkych Tatier.
Začína južne od Iľanova, mestskej časti Liptovského Mikuláša a pokračuje južným smerom až pod Iľanovské sedlo 1 253 m n. m. Dolinou preteká Iľanovianka.
Kozie chrbty

Poloha a prírodné podmienky

Pohorie sa tiahne východozápadným smerom, od Jánoviec pri Poprade až po Kráľovu Lehotu pri sútoku Bieleho a Čierneho Váhu. Jeho severné svahy spadajú do Podtatranskej kotliny, južnú hranicu s Nízkymi Tatrami tvorí údolie Čierneho Váhu. Východnejšie je situovaná hlboká a výrazná Vikartovská priekopa, ktorou preteká horný tok rieky Hornád, patriaca Hornádskej kotline.
Hlavný hrebeň pohoria len málokde klesá pod hranicu 1 000 metrov nad morom. Svoj vrchol dosahuje na Kozom kameni (1 255 m n. m.), ktorý má dva vrcholy spojené úzkym skalnatým hrebeňom. Potom mierne klesá cez Krížový vrch (1 102 m n. m.) a Krížovú (941 m n. m.) do hlbokého zárezu pri Kvetnici. Reliéf pohoria má prevažne charakter vrchoviny. Pohorie je sčasti tvorené Važeckým krasom, rozprestierajúcim sa južne od Važca na ploche približne 30 kilometrov štvorcových. Vyskytujú sa tu najmä podzemné krasové javy, najznámejším z nich je sprístupnená Važecká jaskyňa.

Podnebie a flóra

Pohorie zaraďujeme do mierne teplej až chladnej klimatickej oblasti. Južné svahy pohoria sú pokryté prevažne  reliktnými teplomilnými dubinami. Ďalšími drevinami, ktoré sa hojne vyskytujú na území Kozích chrbtov sú smrek, jedľa, borovica a smrekovec opadavý.
Bazoches-sur-Hoëne

Poloha

Obec má rozlohu 21,44 km². Najvyšší bod je položený 278 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 964 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Landec

Poloha

Obec má rozlohu 7,59 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 700 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE