google/wiki40b huggingface dataset:
Turniansky hrad

Dejiny

Obec Turňa nad Bodvou leží medzi Rožňavou a Košicami pri južnom úpätí Slovenského krasu neďaleko rieky Bodva. Spomína sa už v roku 1198 a podľa niektorých bádateľov tu už vtedy stál malý hrádok. V roku 1234, keď ju vlastnila rodina Turnianskych (Tornay), sa volala Tornus. Po tatárskom vpáde postavili hrádok pozostávajúci z hranolovej veže. Slúžil na ochranu cesty Gemera na Spiš. Lokalitu dostal predchodca rodu Tornayovcov ako odmenu za služby, ktoré preukázal pri obrane krajiny počas vpádu Tatárov do Uhorska. Jeho môžeme považovať za stavebníka kamenného hradu. Obec bola dovtedy tiež kráľovským majetkom. V listinách sa uvádza, že hrad postavili až v roku 1357, keď sa obec stala strediskom hradného panstva. Vtedajší majiteľ Ján Tornay však hrad v tomto roku rozšíril a opravil. Išlo teda o prestavbu staršieho hradu, ktorý rodine Tornayovcov patril do roku 1406. Po vymretí rodu, ktorý si odvodzoval svoje meno od názvu lokality, hrad získal na krátky čas Štefan Šafár z Branča (1409), od ktorého majetky získali Bebekovci. Okolo roku 1448 ho obsadili Jiskrove vojská. Imrich Zápoľský kúpil hrad v roku 1476 a príslušníci tejto rodiny vlastnili tunajšie majetky do roku 1531. V rokoch 1540-50 vykonali na objekte nové opevňovacie práce, ktoré si vynútilo turecké nebezpečenstvo. Bol súčasťou veľkej protitureckej pevnostnej sústavy, patriacej k pohraničným hradom. Napriek týmto stavebným prácam Turci hrad v roku 1652 obsadili. Za stavovského povstania v 17. storočí, vedeného Thökölym, dal generál Schultz v roku 1685 hrad zbúrať. Odvtedy je v ruinách. O jeho obnovu sa snaží združenie na záchranu Turnianskeho hradu, podľa projektu pamiatkovej obnovy zo 70tych rokov minulého storočia.

Exteriér

Najstaršou časťou areálu je v jeho jadre stojaca hranolová veža, pôvodne prístupná len z výšky prvého poschodia. Mala vlastné opevnenie. V roku 1357 hrad rozšírili o nový gotický palác, situovaný severne od veže, s ktorým bola pravdepodobne spojená. Mladší palác stál na východnej strane nádvoria. Pri veľkej renesančnej prestavbe postavili na juhozápadnej strane delovú baštu a dve bašty na juhu a východe. Pravdepodobne z tohto obdobia pochádza aj mohutný severozápadný bastión, chrániaci hrad od prístupu.

Súčasný stav

Zo stredovekého hradu dodnes stoja múry jednotlivých objektov (bašty, múry opevnenia, paláce, veža) a v teréne je viditeľná skladba jednotlivých priestorov. Klenby a architektonické detaily sa nezachovali, ale je tu pekná nohavicová strieľňa a poznateľná je aj šírka cesty, ktorou bol hrad sprístupnený - v skalnom podloží sú vyjazdené stopy po kolesách vozov. Hrad by si zaslúžil dôkladné očistenie od stromov a náletových drevín, ktoré znepríjemňujú pohyb po areáli. Na SZ bastióne vidno stopy po odkopávaní závalu a výrube drevín. Na severozápadnom hrebeni a v južnej stráni hradného vrchu sa v rudimentoch zachovala pôvodná vozová prístupová cesta, o ktorej svedčia koľaje mechanického a korózneho pôvodu vtlačené do wettersteinského vápenca. Teleso hradu bolo vybudované z rôznych hornín - zastúpený je wettersteinský vápenec a travertíny, ktoré sedimentovali v západnej časti Turnianskej kotliny (Hrhov?, Hrušov? Silická Jablonica?).
Aubazat

Poloha

Obec má rozlohu 16,38 km². Najvyšší bod je položený 848 m n. m. a najnižší bod 464 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frégimont

Poloha

Obec má rozlohu 7,59 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magny (Haut-Rhin)

Poloha

Obec má rozlohu 4,3 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 291 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Keskastel

Poloha

Obec má rozlohu 18,87 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 209 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 567 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letucha indomalajská

Popis

Letucha indomalajská má štíhle telo dosahujúce dĺžky približne 40 cm, z toho chvost tvorí často viac než polovicu. Hmotnosť je v rozmedzí 0,9 – 2 kg. Hlava je malá, má malé zaguľatené uši a tupý ňufák a veľké guľaté oči. V dolnej čeľusti majú zvláštne hrebienkovité rezáky. Jemná srsť má hnedo-šedú farbu so svetlejšími škvrnami na chrbte. Nápadná je takisto osrstená blana tiahnúca sa od krku cez končatiny až k chvostu slúžiaca ako padák umožňujúci letuche kĺzavý let medzi stromami až na vzdialenosť presahujúcu 100 m. Prsty sú opatrené ostrými pazúrikmi, vďaka ktorým sa udržia na kmeňoch a vetvách stromov.

Areál rozšírenia

Štáty juhovýchodnej Ázie, vrátane Sundských ostrovov.

Potrava

Letucha indomalajská je bylinožravá - žerie ovocie, mladé výhonky rastlín, púčiky i niektoré kvety.

Rozmnožovanie

Letucha rodí veľmi malé a nevyvinuté mláďatá po 60 dňoch gravidity, podobne ako u vačkovcov. Prvých 6 mesiacov života mláďatá žijú na matkinom bruchu. Tá ich prenáša a chráni v akomsi vaku, ktorý vytvorí stočením chvostu a lietacej blany. Mláďatá rastú veľmi pomaly, až v dvoch alebo troch rokoch dorastú do plnej veľkosti.
Škola Annales

Škola Annales alebo Škola Análov alebo analistická škola je francúzska historická škola 20. storočia, ktorú pred druhou svetovou vojnou založil Marc Bloch a Lucien Febvre roku 1929 v Paríži. Jej názov je odvodený od časopisu Annales d´histoire économique et sociale (neskôr premenovaný na Annales. Economies, sociétés, civilisations a od roku 1994 Annales. Histoire, Sciences Sociales), ktorý začal vychádzať v roku 1929.
Škola Annales vychádza z tradícií štrukturalizmu a sociológie E. Durkheima. Škola Análov je nový smer historického bádania, ktorý chce prekonať pozitivistickú historiografiu, zameranú na veľké udalosti a letopočty. Všíma si skôr dlhodobé civilizačné procesy a zmeny, život prostých ľudí, pramene a oblasti, ktoré predchádzajúca história zanedbávala. Skúma ekonomické a spoločenské podmienky, hmotné pamiatky, predmety a vyrobky, daňové, súdne a vôbec občianske písomnosti. Tým sa prirodzene stierajú umelé hranice medzi históriou, sociológiou, psychológiou, ekonómiou atď.
Cieľom školy Análov je vytvoriť taký rámec pre všetky spoločenské vedy, ktorý prelomí ich uzavretosť a izolovanosť
Škola Annales odmietala rozprávanie ako povrchné a jednotlivca ako nedôležitého a hlásala geografický a ekonomický determinizmus, ktorého štruktúry celkom určujú dlhodobý beh dejín. Školu Annales reprezentujú mená: Marc Bloch, Lucien Febvre, Jacques Le Goff, Fernand Braudel.
Metodologicky nadviazala na diskusie, ktoré sa viedli v nemeckej historiografii koncom 19. storočia a ktoré sú známe ako boj o Karla Lamprechta. Zakladateľ školy Annales, Marc Bloch, kritizoval tradičný historizmus založený na princípe individuality a vystúpil s požiadavkou, aby sa historiografia nezaoberala jednotlivcami, ale celými sociálnymi skupinami. Bloch zastával porovnávaciu metódu, ktorú aplikoval pri štúdiu feudalizmu, a vystúpil s koncepciou, ktorá sa usilovala podlomiť vládu úzkeho europocentrizmu v historiografii: zastával napr. požiadavku porovnávania európskeho a japonského feudalizmu.
John B

Životopis

Williams sa narodil v Berkshire v Anglicku. Ako 14-ročný začal produkovať hudbu. Momentálne je na čele drum & bassového vydavateľstva Beta Recordings. Prevádzkuje ešte tri ďalšie sub-vydavateľstvá Nu Electro, Tangent a Chihuahua. Tieto vydavateľstvá boli vytvorené pre viac tvorivé sub-žánre drum & bassu.
Najznámejšími skladbami Johna B sú „Up All Night“, „Midnight Air“, „Mr. Freud“, „Mercury Skies“, „Red Sky“, „Faith In Me“, „Vampire Eyes“, „Blue Eyeshadow“, „Russian Bride“.
Žralok belavý

Opis

Má dve chrbtové plutvy bez tŕňov, päť párov žiabrových štrbín a prúdnicovité telo. Patrí medzi neveľa druhov žralokov, ktoré často plávajú proti prúdu riek (jedného jedinca objavili v Amazonke až 3000 kilometrov od mora). Živí sa nezvyčajne rozmanitou potravou od bezstavovcov cez ryby a žraloky až po cicavce, pričom požiera aj mladé jedince vlastného druhu. Patrí medzi najnebezpečnejšie žraloky na svete; je zaznamenané veľké množstvo nielen vyprovokovaných, ale aj nevyprovokovaných útokov na človeka.

Rozšírenie

Obývajú obyčajne teplé, plytké vody pozdĺž pobrežia, prípadne potom rieky. V mori sa pohybuje v oblasti do hĺbky 150 m, ale obvykle nepresiahne hranicu 30 m. V Atlantickom oceáne sa nachádza od Massachusetts, južnej Brazílie až po Maroko a Angolu. V Indickom oceáne obýva územie od Južnej Afriky po Keňu, Indiu, Vietnam a Austráliu. Veľká časť celkovej populácie žralokov belavých žije pri pobreží alebo v riekach Austrálie. Odhaduje sa, že pri pobreží Brisbane v Austrálii žije viac ako 500 žralokov belavých. Na rozdiel od väčšiny ostatných morských žralokov dokáže tento druh po určitý čas žiť v sladkej vode. Často je videný v oblastiach riek, ktoré sú značne vzdialené od mora, často sa tak deje v Amazonke.

Potrava

Loví samotársky a jeho korisťou sa obvykle stávajú ryby, iné žraloky, delfíny, korytnačky, vtáky, mäkkýše, kôrovce a dokonca aj cicavce žijúce na súši. Žralok belavý je celosvetovo známy svojim nepredvídateľným, často veľmi agresívnym chovaním, ktoré vyústilo k názoru, že žraloky belavé pobývajúce v plytkých vodách sú často nebezpečnejšie človeku ako ostatné druhy žralokov v rovnakom prostredí. Navyše niekoľko útokov žralokov belavých na ľuďoch boli nesprávne prisudzované iným druhom žralokov, predovšetkým žralokovi modrému a tigriemu. Niekoľkokrát sa tak stalo aj vo filme Čeľuste. Sú vysoko územní a neváhajú zaútočiť na každého živočícha – vrátane človeka – ktorý vstúpi na jeho územie. V niekoľkých krajinách, predovšetkým v Indii predstavuje žralok belavý naozaj veľké nebezpečenstvo a môže za úmrtie, alebo napadnutie mnohých ľudí. Nepohrdne ani mŕtvolou.

Rozmnožovanie

Žraloky belavý sa rozmnožujú v lete, často v poloslaných vodách v ústí riek. Po zhruba ročnej brezivosti rodí samica až 13 mláďat (sú živorodý). Mláďatá sú po narodení zhruba 70 cm dlhé a pohlavnú dospelosť dosahujú v 10 rokoch života. Medzi mláďatami sa často prejavuje kanibalizmus.
Katalánsko

Dejiny

Vytváralo sa počas reconquisty dobývaním a dosídľovaním území ovládaných Arabmi. Pôvodne španielska marka Franskej ríše, ktorá sa rozpadla na samostatné kniežatstvá, do 12. stor. patriace k Francúzsku. Od 1137 únia Katalánska s Aragónskom. Katalánci sa zúčastnili na kolonizácii Baleár, spory medzi nimi a aragónskymi kráľmi upevnili ich zvláštne postavenie, ktoré stratili 1714 v rámci centralizácie štátu.
1812 bolo Katalánsko Napoleonom I. pripojené k Francúzsku, po obnovení španielskej monarchie 1814 hnutie za nezávislosť, ktoré vyvrcholilo 1932 vyhlásením autonómie a 6. októbra 1934 samostatnej republiky v rámci španielskej federácie. Nezávislá republika bola presne po 10 hodinách existencie zrušená po zásahu španielskych síl pod vedením generála Bateta. Pokus skončil uväznením členov katalánskej vlády a pozastavením štatútu autonómie zo strany španielskej vlády.
V roku 1977 bola obnovená autonómia, 1979 potvrdená referendom.
V roku 1990 získala arančina (miestna okcitánčina) postavenie kooficiálneho jazyka (spolu s katalánčinou a španielčinou) v údolí Val d'Aran v Katalánsku, od roku 2006 v celom Katalánsku.
Katalánsko je prvý španielsky pevninský región, v ktorom boli zakázané býčie zápasy.
27. októbra 2017 vyhlásil katalánsky parlament nezávislosť Katalánska pod názvom Katalánska republika; španielska vláda v Madride v ten istý deň odvolala katalánsku vládu, rozpustila katalánsky parlament a obmedzila autonómiu.
Klement XI.

Biografia

Narodil sa 23. júla 1649 v Urbine v Pápežskom štáte, jeho predkovia však pochádzali z Albánska. Na konzistóriu 13. februára 1690 ho pápež Alexander VIII. vymenoval za kardinála s titulom kardinál-diakon a titulárnym kostolom Santa Maria in Aquiro. Ten istý pápež mu už o mesiac 22. mája 1690 zmenil titulárny kostol na Sant’Adriano al Foro. 30. marca 1700 ho pápež Inocent XII. povýšil na kardinála-kňaza a zveril mu titulárny kostol San Silvestro in Capite. V septembri 1700 bol vysvätený za kňaza. Na konkláve konanom od 9. októbra do 23. novembra 1700 (46 dní) po smrti Inocenta XII. bol 23. novembra 1700 ako 51 ročný zvolený za pápeža a prijal meno Klement XI. Keďže však v tom čase ešte nebol biskupom, biskupskú vysviacku prijal v Ríme 30. novembra 1700 v rúk Emmanuela-Theódosa kardinála de la Tour d’Auvergne de Bouillon, kardinála-biskupa v Porto e Santa Rufina a spolusvätiteľov Nicola kardinála Acciaioliho, kardinála-biskupa vo Frascati a Gaspara kardinála Carpegnu, prefekta Kongregácie pre biskupov.
Asi najneobľúbenejším rozhodnutím Klementa XI. bol zákaz využívania prvkov čínskeho náboženstva v kresťanskej liturgii čínskymi jezuitskými misionármi z roku 1704, tento zákaz ešte zopakoval v roku 1715. Následkom tohto rozhodnutia bolo, že sa Číňania obrátili proti misionárom, začali prenasledovať konvertovaných čínskych kresťanov a misie uzavreli.
Na prelome rokov 1708 – 1709 vzplanul medzi Klementom XI. a cisárom Jozefom I. posledný ozbrojený konflikt v dejinách pápežstva a cisárstva. Spôsobila ho pápežova podpora protivníkov Rakúska vo vojne o španielske dedičstvo. Konflikt skončil utrechtským mierom v roku 1713 po tom, čo do blízkosti Ríma postúpilo rakúske vojsko. Pápež sa zaviazal nezasahovať do medzinárodných konfliktov.
Zomrel 19. marca 1721 v Ríme po 20 rokoch pontifikátu.
Voľby do Národného zhromaždenia v Česko-Slovensku v roku 1935

Voľby do Národného zhromaždenia v roku 1935 sa konali dňa 19. mája 1935. Išlo o v poradí štvrté voľby (predtým v rokoch 1920, 1925, 1929) v období prvej republiky.

Volebný systém

Napriek snahe o zmenu volebného systému, kedy k zisku mandátu by bolo potrebné získať aspoň 300 000 hlasov, s výnimkou menšín (čo by sa dotklo najmä poľskej a židovskej), kedy malo stačiť 50 000 hlasov do poslaneckej snemovne a 60 000 do senátu sa nakoniec mandáty mali prideliť len tým stranám, ktoré buď vo volebnom kraji získali 20 000 hlasov alebo celoštátne 120 000 hlasov. Cieľom bolo hlavne pomôcť aktivistickým nemeckým politickým stranám proti SdP (BdL alebo Nemecká kresťansko-sociálna strana ľudová). Nová volebná úprava viedla k spájaniu niektorých menších politických strán do účelových volebných koalícií. Významným rozdielom voči predchádzajúcim voľbám bolo spojenie termínu volieb do dolnej a hornej komory do jedného dňa. 26. mája 1935, týždeň po parlamentných voľbách, sa tiež konali voľby do okresných a krajinských zastupiteľstiev.

Dopad volieb

Volieb sa zúčastnilo 16 strán a koalícií, z nich mandáty získalo 14. Zvolených bolo 300 poslancov a 150 senátorov.
Celoštátnym víťazom volieb do dolnej aj hornej komory sa stala Sudetonemecká strana, ktorá do poslaneckej snemovne získala o 70 000 hlasov viac ako druhá v poradí Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana). Kvôli systému skrutínií a prerozdeľovania hlasov v jednotlivých krajoch však viac mandátov získali agrárnici.
Víťazom volieb podľa jednotlivých krajín ČSR sa stali SdP (Česká krajina), Československá strana ľudová (Moravskosliezska krajina), Autonomistický blok (Slovenská krajina) a KSČ (Podkarpatskoruská krajina).
Syracuse (New York)

Syracuse je mesto v okrese Onondaga County v americkom štáte New York. K roku 2010 tu žilo 145 170 obyvateľov. Ide o piate najväčšie mesto v štáte New York.
Sídli tu Syracuse University.
Bolo pomenované po sicílskom meste Syrakúzy.
Vodnopólová extraliga mužov 2001/02

Systém súťaže

Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulej sezóne. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1. – 4. miesto a zvyšné do skupiny o 5. – 7. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 3 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Korytnačka slonia

Opis

Korytnačka slonia môže byť až 1,2 m dlhá a dosahuje hmotnosti 200 kg. Tvar panciera sa líši podľa poddruhu korytnačky: niektoré majú pancier sedlovitý a v prednej časti klenutý, čo im umožňuje zdvihnúť hlavu a dosiahnuť tak aj na vyššie zdroje potravy, iné majú pancier klenutý a živia sa nižšími rastlinami. Vždy je čierno sfarbený. Končatiny sú robustné, s krátkymi prstami.

Rozšírenie

Je to endemit súostrovia Galapágy. Toto súostrovie je sopečného pôvodu. Korytnačky tak žijú na veľmi úrodnej pôde, zároveň ale tiež na čiernom sopečnom popole, ktorý je vysoko výhrevný.

Biológia

Väčšinu života trávia pastvou v malých skupinách a vyhrievaním sa v mlákach alebo váľaním v blate. V období rozmnožovania sa samci stávajú teritoriálny a hľadajú partnerky. Technika zásnub je u samcov korytnačiek sloních nekompromisná. Len čo samec vyhľadá vhodnú samicu, vnúti jej drsne podriadené postavenie, hryzie a štípe ju do nôh, aby ju prinútil k nehybnosti. Potom sa vysunie na jej chrbát a pári sa s ňou.
Sú vajcorodé, samice vyhrabávajú v zemi jamy, kam potom kladú vajcia.

Ochrana

Hoci niektoré korytnačky slonie žijú zaručene dlhšie ako 100 rokov, druh je z hľadiska ochrany zraniteľný v svojej existencii. Tieto korytnačky sú ohrozované hlavne v mladom veku introdukovanými zvieratami, napríklad potkanmi, mačkami a potravinovou konkurenciou v podobe kôz a dobytka.
Od roku 1965 sa snaží výskumná stanica Charlesa Darwina (Charles Darwin Research Station) na základe programu a repatriácie korytnačiek sloních pozdvihnúť ich upadávajúcu populáciu. Do marca roku 2000 bolo vypustených do prírody 1000 korytnačiek sloních.
Tirebolu

Dejiny

Mesto založili v roku 656 pred Kr. grécki kolonisti z mesta Milétos. Pomenovanie Tripolis značí, že mesto vzniklo spojením troch gréckych osád. Mesto bolo súčasťou gréckej kultúry aj v Rímskej aj v Byzantskej ríši.
V 13. storočí bolo súčasťou gréckeho Trapezuntského cisárstva. V 14. storočí mesto dobyli Turci a od tejto doby začína turecká vláda. Tripoli, podobne ako ostatný Pontos, bolo mesto obývané Pontskými Grékmi. V rokoch 1916 – 1922 tu Turci spáchali genocídu na miestnom gréckom obyvateľstve.
V roku 1923 sa konala grécko-turecká výmena obyvateľov a všetci kresťanskí Gréci sa vysťahovali do Grécka, ich potomkovia tam žijú dodnes.
Bussac-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 34,78 km². Najvyšší bod je položený 85 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 993 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Garnay

Poloha

Obec má rozlohu 14,13 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 907 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orkán Xaver

Orkán Xaver alebo Bodil alebo Sven bol orkán, ktorý od 4. decembra do 9. decembra 2013 zasiahol postupne Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Dánsko, Belgicko, Holandsko, Nemecko, Švédsko, Poľsko a Česko. Najväčšiu rýchlosť 130 km/h dosiahol vietor v Dánskom Nissum Fjorde, v nárazoch dosahoval najväčšiu rýchlosť 229 km/h v škótskej stanici Aonach Mòr. Po celej Západnej Európe orkán spôsobil výpadky dopravy, povodne a lokálne zvýšenie morskej hladiny. V rozsiahlych oblastiach spôsobil aj intenzívne sneženie. V oblasti západného pobrežia Spojeného kráľovstva išlo o najväčšie povodne od roku 1953. Orkán si vyžiadal 15 obetí na životoch.
Lussat (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 46,86 km². Najvyšší bod je položený 453 m n. m. a najnižší bod 351 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 448 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boulaide

Poloha

Obec má rozlohu 32,13 km². Najvyšší bod je položený 487 m n. m. a najnižší bod 319 m n. m.

Obyvateľstvo

Boulaide má 964 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 7.67% bolo v Boulaide nezamestanosť vyššia o 0.7 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Desatoro

Desatoro alebo dekalóg alebo desať Božích prikázaní je desať nábožensko-etických príkazov a zákazov, ktoré podľa Biblie dal Boh (Jahve) prostredníctvom Mojžiša Židom, a ktoré prevzalo aj kresťanstvo a islam. Uplatňujú ich aj samaritáni, ktorí sú ďalšou odnožou pôvodného starovekého judaizmu.

Externé zdroje

FILIT Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
Cubzac-les-Ponts

Poloha

Obec má rozlohu 8,92 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 969 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malé Kozie pleso

Názov

Názov vystihuje, že ide o najmenšie zo štyroch Kozích plies (jedno je nepomenované). Dávnejšie bolo toto pleso i ďalšie tri, známe ako Kozie plesá, a tak ich pomenúva poľská Tatranská encyklopédia. U nás sa rozdeľujú na Malé Kozie pleso, Nižné Kozie pleso a Vyšné Kozie pleso. Tak ako Poliaci aj Nemci a Maďari ich pomenovali pod spoločným menom Kozie plesá.

Turistika

Blízko, naľavo od plesa, vedie turistický chodník Mlynickou dolinou po  žltej značke zo Štrbského Plesa na Bystré sedlo.
Zbraslavská kronika

Zbraslavská kronika je latinsky písaná kronika (Chronicon aula regiăo), ktorá vznikala v rozmedzí rokov 1305 - 1339 v cisterciánskom Zbraslavskom kláštore. Autormi tohto monumentálneho diela sú opáti Ota Durynský a Petr Žitavský.

Obsah kroniky

V prvej časti kroniky, ktorá bola písaná pravdepodobne v rokoch 1305-1314 opátom Otom, je výrazná tendencia k oslave Václava II., zakladateľa Zbraslavského kláštora. Za deväť rokov Ota napísal 51 kapitol, venujúce sa osobe kráľovského mecenáša tak, aby Václav získal u prípadného čitateľa čo najviac sympatií. Ota sa snažil vystihnúť duševný život a ťažkú ​​dobu detstva, dospievania a samotnej vlády Václava spôsobom u stredovekých spisovateľov vzácnym. Otovu prácu ukončila smrť v marci 1314 a tak nestihol popísať ani Václavovu korunováciu.
V začatej kronike potom pokračoval budúci opát Peter Žitavský, ktorý sa v druhej časti kroniky pokúsil o zlúčenie glorifikácie predposledného Přemyslovca s oslavou novej Luxemburgovskej dynastie, panujúcej na českom tróne. Preto uvádza pri líčení smrti Václava II. aj cisárovnej Markéty zázraky, ktoré mali zvýšiť prestíž oboch osobností. Vo svojom rozprávaní sa na rozdiel od Ota nesústredil len na zbraslavské a české udalosti, ale aj na udalosti a záležitosti iných kráľovstev a zaujímavé príhody vôbec.
Zbraslavská kronika sa tak stala najdôležitejším prameňom pre české dejiny prvej polovice 14. storočia. Obsahuje okrem prozaického textu veľké množstvo veršov, z veľkej časti leoninských hexametrov. Bola mnohými opisovaná, celé dlhé úseky zo Zbraslavskej kroniky sa nachádzajú aj v Kronike Františka Pražského, v diele Beneš Krabice z Veitmile a čiastočne aj v kronike Pulkavovej.

Kniha druhá

Sú tu spísané udalosti od roku 1317 takmer až do Karolovho návratu do Čiech, teda cca do konca leta 1333. Záznamy sú vykonané letopiseckým spôsobom (zvyčajne sa na jar zapísali udalosti roka minulého) a druhá kniha kroniky teda nemá jednotlivé kapitoly a udalosti sú za sebou mechanicky zoradené bez vzájomnej súvislosti.

Kniha tretia

Začína veľmi nadšeným opísaním návratu mladého princa Karola a končí rokom 1337 vyhotoveným na jar 1338. Ďalej sa už Peter Žitavský nedostal.
David Dunlap Observatory

David Dunlap Observatory je astronomické observatórium torontskej univerzity na Richmond Hill, Ontário, Kanada, založené v roku 1935. Je zamerané na fotometrický a spektroskopický výskum premenných hviezd a vybavené 188 cm a 61 cm reflektorom. Observatórium má ďalší 61 cm Cassegrainov reflektor v observatóriu Las Campanas Observatory v Čile a 18 m rádiový ďalekohľad v Algonquin Radio Observatory.
Is-en-Bassigny

Poloha

Obec má rozlohu 19,37 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 364 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 579 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Országh (podnikateľ)

Životopis

V roku 1849-1857 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Statkár v Laclavej, 1879 spoluzakladateľ firmy Bratia Országh vo Varšave. Funkcionár slovenskej kolónie vo Varšave, rusofil. Od 1914 účastník zahraničného čs. odboja v Rusku, spolupracovník Národnej rady čs.