Sečovce

Polohopis

Sečovce sa nachádzajú na severovýchodnom okraji okresu Trebišov na východnom Slovensku, cca 28 km východne vzdušnou čiarou od Košíc a cca 340 km východo-severovýchodne od hlavného mesta Bratislavy, v blízkosti štátnej hranice s Maďarskom (20,9 km juhozápadne) a Ukrajinou (40,9 km východo-juhovýchodne).
Mesto sa rozprestiera juhovýchodne od Dargovského priesmyku, na prechode Podslanskej pahorkatiny (podcelku Východoslovenskej pahorkatiny) a Trebišovskej tabule (podcelku Východoslovenskej nížiny), na periklinále k juhu sa ukláňajúceho hrebeňa pahorku severojužného smeru, ktorého vrchol na Albínovskej hore dosahuje 177 m n. m. Pomedzie medzi Podslanskou pahorkatinou a Trebišovskou tabuľou prebieha pri západnom okraji intravilánu mestskej časti Kochanovce. Zo západu mesto obklopujú Slanské vrchy. Intravilán mesta sa rozprestiera v nadmorskej výške 110 – 160 m. n. m. V západovýchodnom smere mestom preteká potok Trnávka, ktorý je hlavným zdrojom pre vodnú nádrž Sečovce. Pre oblasť Sečoviec je charakteristické mierne teplé a suché podnebie s chladnou zimou.
Súčasťou mesta sú dve mestské časti (bez štatútu obce) – Albínov na severnom okraji extravilánu a Kochanovce, ktorých intravilán sa na východe priamo napája na intravilán Sečoviec. Kochanovce boli do roku 1948 samostatnou obcou a Albínov mal postavenie osady, ktorá sa v 20. až 30. rokoch 20. storočia začala rozrastať do podoby dediny.
Katastrálne územie mesta susedí na západe s katastrálnym územím obce Trnávka, na juhozápade s katastrálnym územím obce Zbehňov, na juhu tvorí hranicu s katastrálnymi územiami Malých Ozoroviec, Veľkých Ozoroviec, Novým Ruskovom, na východe susedí s katastrálnymi územiami Vojčíc, Hriadok a Dvorianok, na severe s katastrálnymi územiami obcí Višňov a Bačkov.
Z geomorfologického hľadiska sú Sečovce súčasťou provincie Východopanónska panva, subprovincie Veľká dunajská kotlina, oblasti Východoslovenská nížina a Východoslovenská pahorkatina.
Centrum mesta leží v nadmorskej výške 149 m n. m., najvyšší bod v katastrálnom území mesta (cca 210 m n. m.) sa nachádza v lokalite Vinice (záhradkárska oblasť Stašov), kde je najnápadnejším vrchom Koscelok s nadmorskou výškou 164 m n. m. Najnižší bod sa nachádza na východe extravilánu mestskej časti Kochanovce (110 m n. m.).
Sečovcami preteká potok Trnávka, do ktorého sa v juhovýchodnej časti extravilánu vlieva potok Trnava. Spolu s potokom Miľač je Trnávka zdrojom pre vodnú nádrž Sečovce nachádzajúcu sa na hranici s obcou Trnávka. Medzi prítoky Trnávky patria aj Weissov a Albínovský kanál pretekajúce mestskou časťou Albínov smerom na juhovýchod.

Geológia

Mesto sa rozkladá na dvoch zlomoch – Hrušovský zlom v južnej časti a Albínovský zlom na severozápade katastrálneho územia. Práve pre vzájomnú interakciu tektonických dosiek Slanských vrchov a Východoslovenskej nížiny v Albínovskom zlome dochádza v tejto oblasti k tektonickým zemetraseniam.
Geologické podložie územia mesta tvoria sedimentárne horniny z obdobia mladších treťohôr až štvrtohôr (pieskovce, ílovce, štrky, zlepence). Pozostatkom sopečnej činnosti je andezit vyskytujúci sa v horných vrstvách pôdy a taktiež niekoľko minerálov a hornín vzniknutých treťohornou vulkanickou činnosťou (opál, obsidián). V oblasti mestskej časti Albínov sa zachovali sa aj malé ložiská ropy a zemného plynu. V menšom množstve sa tu vyskytuje kamenná soľ.

Dejiny

Archeologické nálezy dokazujú osídlenie priestoru Sečoviec už v paleolite. V dobe rímskej malo tunajšie obyvateľstvo obchodné styky s Rímskou ríšou, čomu nasvedčujú nálezy rímskych mincí z okolia. Vo veľkomoravskom období sa severozápadne a severovýchodne od súčasného intravilánu mesta nachádzali slovanské sídliská. Predpokladá sa, že Sečovce ako sídlisko existujú nepretržite od 9. storočia, pričom prvá písomná zmienka pochádza z roku 1245, kedy sa spomínajú ako dedina resp. zárodočné mestečko. Významnejšie postavenie Sečoviec v okolí dokazuje zmienka o pravidelnom miestnom trhu z roku 1336, hoci ako mestečko sa dokázateľne spomínajú v roku 1414. V 17. storočí sa vďaka rozvoju remeselníctva a obchodu vyprofilovali na dôležité administratívne a obchodné centrum v Zemplínskej župe. V rokoch 1777 – 1788 boli sídlom jedného z piatich obvodov župy, následne sídlom jedného z dvoch dištriktov Újhelyského okresu a v druhej polovici 19. storočia centrom slúžnovského okresu. V prvej ČSR boli do roku 1928 sídlom okresu v rokoch. Počas obdobia vojnovej Slovenskej republiky mesto postihli perzekúcie a odsun Židov, ktorí dovtedy tvorili početnú (roku 1930 takmer 30 %) a hospodársky i kultúrne silnú časť obyvateľstva  a z ktorých väčšina zomrela v koncentračných táboroch. Sečovce boli oslobodené Červenou armádou 2. decembra 1944, avšak ešte do januára 1945 sa pre priebeh bitky o Dargovský priesmyk nachádzali blízko frontového pásma. V roku 1948 sa mestskou časťou Sečoviec stali Kochanovce v roku 1951 Albínov. V rokoch 1949 – 1960 bolo mesto opäť sídlom okresu.

Pravek a včasná dejinná doba

K najstaršiemu osídleniu územia dnešných Sečoviec sa viažu nálezy paleolitickej štiepanej kamennej industrie, ktoré objavili Ladislav Bánesz a Stanislav Šiška v roku 1958, pri prieskume asi 300 m západne od intravilánu mesta pri ľavej strane hlavnej cesty. V nepočetnom súbore artefaktov ako najvýznamnejšie vyčnievajú škrabadlo z hnedého rádiolaritu, 12 rohovcových odštepov i úštepov a jeden menší obsidiánový úštep.
Počas zberu v roku 1967 archeológovia našli medzi Sečovcami a obcov Dargov časť jaspisovézho dvojitého driapadla a obsidiánový odštep, ktoré tiež zadatovali do obdobia paleolitu. Nálezový inventár mladopaleolitickej stanice pri Sečovciach bol v roku 1980 doplnený dvoma štiepanými nástrojmi – dvojstranne obitým hrotom s priretušovaným vrcholcom a jadrovitým kremencovým nástrojom. Tie boli objavené pri povrchovom zbere na oráčine pri kríži nachádzajúcom sa západne od intravilánu Sečoviec, v bezprostrednej blízkosti autobusovej zastávky.
Rozsiahlejší archeologický výskum zameraný na paleolit doposiaľ v meste ani v jeho najbližšom okolí ale nebol realizovaný.
K staršiemu neolitu sa viažu nálezy, ktoré boli uskutočnené v blízkom okolí Sečoviec. V Sečovskej Polianke (poloha Široká alebo Pod Krivou dolinou severne od intravilánu po oboch stranách hlavnej cesty) bolo záchranným archeologickým výskumom uskutočneným pri melioračných prácach v roku 1986 objavené sídlisko kultúry s východnou lineárnou keramikou, ktoré ležalo na hranici mladoneolitických skupín Raškovce a Tiszadob a bolo zaradené do druhej fázy (Kapušany) skupiny Tiszadob.
V posledných storočiach 5. tisícročia pred Kr. sa v západopotiskom okruhu sformovala z podložia skupiny Tiszadob bukovohorská kultúra, ktorá je oproti nej charakteristická oveľa väčšou hustotou osídlenia. Početné stopy bukovohorskej kultúry boli zachytené už na prelome 60. a 70. rokov na viacerých miestach v intraviláne Sečoviec. Pri stavbe Obchodného domu Dargov bola odkrytá súvislá kultúrna vrstva hrubá 20 – 30 cm, ktorá obsahovala jeden výrazný zlomok bukovohorskej keramiky a obsidiánovú čepeľ. Pri výstavbe bytových domoch na Švermovej ulici (dnes Obchodná ulica) a prospekcii severnejšie situovaných lokalít boli objavené narušené sídliskové objekty obsahujúce zlomky tenkostenných nádob s rytou výzdobou, množstvo črepov z úžitkových nádob, obsidiánové odštepy a zvieracie kosti. Pri hĺbení kanalizačnej jamy pred Obchodným domom Dargov v roku 1983 bol v hĺbke 180 cm objavený sídliskový objekt s kultúrnou vrstvou hrubou 70 cm a širokou 420 cm, pričom na jej dne sa nachádzali črepy bukovohorskej keramiky a obsidiánovú industriu. Tieto nálezy poukazujú na významné sídlisko bukovohorskej kultúry, ktorého pozostatky sa nachádzajú pod zástavbou v centre mesta.
V roku 1978 Pavol Mačala a Juraj Macák pri prieskume terénu medzi Sečovcami a Trnávkou narazili na dovtedy neznáme rozsiahle praveké sídlisko, ktorého presnejšie zadatovanie a zaradenie materiálu ku kultúrnemu okruhu je problematické pre absenciu keramických artefaktov. Povrchovým zberom získali množstvo obsidiánovej industrie (čepele, čepeľovité a jadrovité odštepy, jadrá a hrudky obsidiánovej suroviny). Nálezisko sa rozprestiera na miernom južnom svahu vyvýšeniny skláňajúcej sa k ľavému brehu potoka Trnávka, západne od intravilánu Sečoviec, juhovýchodne od intravilánu Trnávky a južne od hlavnej cesty. Na sídlisku pravdepodobne vyvíjali činnosť neolitické dielne, špecializované na výrobu obsidiánových nástrojov. Ďalšie artefakty štiepanej kamennej, najmä obsidiánovej industrie z neolitu boli objavené v roku 1983 povrchovým zberom južne a západne od intravilánu obce Trnávka.
K eneolitu sa nevzťahujú žiadne nálezy pochádzajúce priamo zo Sečoviec, avšak k priľahlej obci Hriadky bolo pri melioračných prácach v roku 1969 odkryté osídlenie, ktorého jadro spadá do neskorého eneolitu a začiatku staršej bronzovej doby. V roku 1969 objavil S. Šiška črepy z nádob skupiny Nyírség-Zatín v polohe Vyšné. V roku 1970 boli podobné nálezy získané pri záchrannom výskume v polohách Povrazy a Konopianky. Hriadčianské keramické nálezy datoval Jozef Bátora na začiatok 18. storočia pred Kr.
K staršej bronzovej dobe sa z okolia Sečoviec viažu nálezy sídliskovej keramiky z Hriadok a Veľkých Ozoroviec, do záveru strednej bronzovej doby zase spadá nález črepu misy kultúry Suciu de Sus z polohy Kinčošské lúky v Dvoriankach.
Priamo v Sečovciach bol keramický materiál kultúry Suciu de Sus získaný z porušeného objektu objaveného v polohe Vinice. Osídlenie z mladšej bronzovej doby bolo nájdené v polohe Dobrošňa severovýchodne od intravilánu Sečoviec. Keramické zlomky a fragment hlineného závažia z polohy Turny v neďalekej obci Parchovany dokladajú sporadické osídlenie v strednej bronzovej dobe a intenzívne v jej mladšom úseku (gávska kultúra), do ktorého spadá aj črepový materiál z Malého Ruskova, časti obce Nový Ruskov ležiacej južne od Sečoviec.
Najbližšie nálezy viažuce sa k halštatskej dobe pochádzajú z vyššie spomínanej polohy Kinčošské lúky v Dvoriankach (zlomky misových a súdkovitých nádob) a z plohy Veľký köveš (tri sídliskové objekty) nachádzajúcej sa taktiež v Dvoriankach. Črepy halštatskej keramiky sa našli aj v obciach Hriadky, Bačkov, Parchovany a Malé Ozorovce.
Črepový materiál z neskorej laténskej doby bol získaný pri povrchovom zbere v polohe Hradišče v Dvoriankach a v Hriadkach, kde sa našiel fragment grafitovej nádoby s okružím. Priamo zo Sečoviec nepochádzajú žiadne nálezy datované do laténskej doby.
V 2. a 3. storočí sa na tomto území usadili germánske kmene, ktoré mali obchodné styky s Rímskou ríšou, o čom svedčia nálezy rímskych mincí v blízkosti mesta (Hriadky, Sečovská Polianka). Zo 7. až 9. storočia pochádzajú slovanské sídliská. V oblasti Vinice boli objavené veľkomoravské objekty, v ktorých sa nachádzali pozostatky keramiky, 3 hlinené prasleny, železný pílkovitý nástroj a uhlíky.
Prvou písomnou zmienkou mesta je listina uhorského kráľa Bela IV. Ňou panovník potvrdzuje, že šľachtic Ján z Trebišova, predal šľachticovi Petrovi zvanému Folthus pozemky dedín Albun (Albínov) a Techna (Dvorianky). Podľa uhorského historika Anton Sirmaj bol šľachtic Ján grófom z rodu Parisovcov. Pri opise hraníc predaných majetkov sa spomína susedstvo s chotárom sídliska Zeech (Sečovce) na západe. Predpokladá sa, že mesto existovalo nepretržite už od 9. storočia. Centrom vtedajších Sečoviec bola terajšia poloha Vinice. O tomto obchode je stručná zmienka aj v listine Varadínskej kapituly z roku 1300.
Na prelome 13. a 14. storočia bol šľachtic Peter, syn Petuna alebo Petena, vlastníkom hradného panstva pozostávajúceho z mestečka Sečovce a okolitých dedín Albínov, Kinčeš, Dvorianky, Hriadky, Višňov, Filovo, Kravany, Stankovce, Parchovany, Sečovská Polianka, Cabov, Bačkov, Dargov, Trnávka a Zbehňov. Šľachtic Peter sa nepridal k Abovcom v konflikte s kráľom Karolom I., čoho následkom bol ich pomstivý útok na Sečovce spojený s rabovaním, vypaľovaním (zhorela aj kúria šľachtica Petra, bol vykradnutý a vypálený aj kostol) a vraždením krátko pred rokom 1312. Peter odolal útoku, no v rokoch  1315 – 1316 sa pokúsil kráľa osobne zabiť, avšak neúspešne. Ušiel do Ruska a kráľ skonfiškoval jeho majetky. V roku 1324 daroval Karol I. panstvo Sečovce verným šľachticom z rodu Bokša.
V roku 1402 sa Sečovce už spomínajú ako mesto. Roku 1437 dostalo mestečko od rímskeho cisára Žigmunda jarmočné a mýtne právo. Konali sa 2 jarmoky ročne – na sviatok Martina a Žofie. Rozvoju však bránia časté boje. V rokoch 1439 – 1459 mesto okupovali bratríci, ktorí tu vybudovali vojenský tábor s hradom. Porazení boli až vojskami kráľa Mateja Korvína v roku 1466. V období 1466 až 1487 si Sečovce prisvojil trebišovský hradný pán a hlavný župan Štefan Perényi. V roku 1494 bol v meste vystavaný rímskokatolícky kostol v gotickom slohu, neskôr viackrát prestavaný a opravovaný.

Názov

Vývin názvu mesta
1245 – Zech/Zeech (Seč) 
 12. – 13. storočie – Sečovci 
 1528 – Galäcä 
 1495, 1515 – Galszeecz 
 1512 – Galszech 
 1540 – Galzecz 
 1601 – Gaal Zecz, Gaalzeöch 
 1773 – Gálszécs, Szecžowcze 
 1786 – Gálszécsch, Szečowcze, 
 1785 – Gal-Szets, Szetsovtze 
 1808 – Gál-Szécs, Sečowce 
 1863 – Gálszécs 
 1869 – Gaál-Szecs, Secsovcze 
 1887 – Gálszécs 
 1920 – Sečovce

Symboly mesta

Mestské symboly sú registrované v Heraldickom registri Slovenskej republiky. Patria k nim erb mesta Sečovce, vlajka mesta Sečovce, pečať mesta Sečovce a  mestské insígnie.
Erb mesta tvorí štít s vyobrazením striebornej orlice so strieborným polmesiacom v ľavom spodnom rohu a hviezdou v pravom hornom rohu štítu. Erb pochádza z pečatidla zo 16. storočia (zachoval sa na písomnostiach z rokov 1684 a 1696) s kruhopisom SIGILLVM. OPPIDI . * . GALSZECS – tb. XXII. Erb znázorňuje znamenie rodu Gálszéciovcov, ktorý vlastnili mesto.
Mestská vlajka pozostáva z troch horizontálnych pruhov. Farba pruhov je zhodná s vlajkou Slovenskej republiky - biela (horný pruh), modrá (stredný pruh) a červená (dolný pruh). Vlajka je zakončená dvoma cípmi.
Pečať mesta Sečovce tvorí erb mesta Sečovce s kruhopisom: „MESTO SEČOVCE“. Pečať mesta sa používa na dôležitých úradných dokumentoch a listinách oznamov mestského úradu.
Mestské insígnie predstavujú kovovú primátorskú reťaz na ktorej je upevnená kruhová medaila s vyobrazením erbu mesta s nápisom Mesto Sečovce. Insígnie používa primátor mesta, zástupca primátora mesta, alebo poverený poslanec pri slávnostných zasadaniach mestského zastupiteľstva, oficiálnych prijatiach predstaviteľov politického a verejného života Slovenskej republiky, oficiálnych prijatiach predstaviteľov iných štátov a miest, iných významných slávnostných príležitostiach alebo občianskych obradoch organizovaných Mestským úradom. Insígnie mesta uchováva primátor mesta.

Štátna správa

V budove Mestského úradu v Sečovciach v rámci preneseného výkonu štátnej správy pôsobí Matričný úrad v Sečovciach, Spoločný školský úrad v Sečovciach a Spoločný stavebný úrad v Sečovciach. Do územného obvodu Matričného úradu v Sečovciach (od 1. januára 2002) spadajú okrem samotného mesta Sečovce obce Bačkov, Dargov, Egreš, Hriadky, Kravany, Malé Ozorovce, Stankovce, Trnávka, Veľké Ozorovce, Višňov, Zbehňov a Zemplínska Teplica.
Spoločný stavebný úrad vykonáva prenesený výkon štátnej správy na úseku stavebného poriadku v obvode, ktorý zahŕňa mesto Sečovce a 19 okolitých obcí. Pôsobnosť Spoločného školského úradu zahŕňa sedem škôl a školských zariadení v meste Sečovce a v obciach Michaľany, Parchovany, Vojčice a Zemplínska Teplica.
Na rohu Námestia sv. Cyrila a Metoda a Pribinovej ulice sa nachádza Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Trebišov, pracovisko Sečovce (Námestie sv. Cyrila a Metoda 142/48 – na prvom poschodí).

Pomníky

Na pamiatku oslobodenia mesta počas druhej svetovej vojny sovietskou armádou bol na mieste zničeného evanjelického kostola postavený podľa návrhu kpt. S. F. Gurjanova Pomník Červenej armády, slávnostne odhalený 24. júna 1945. Na priečelí kultúrneho domu sa nachádza Pamätná tabuľa padlých spoluobčanov v druhej svetovej vojne a na priečelí Klubu dôchodcov je osadená pamätná tabuľa Jána Murína. Na miestnom cintoríne sa nachádza aj Pomník na pamiatku Východoslovenského roľníckeho povstania a výskytu cholery. V roku 2002 bolo osadené bronzové súsošie sv. Cyrila a Metoda.

Parky

Najvýznamnejším parkom je Lesopark pri bývalom Molnárovom kaštieli, ktorý obsahuje viacero rôznych exotických drevín.

Masmédiá

Sečovský obzor sú noviny oficiálne vydávané mestským úradom v perióde raz mesačne. Noviny fungujú už od roku 1994 a obsahujú články z diania v meste, oznamy mestského úradu, kultúrny a športový servis, policajný zápisník a spoločenskú kroniku. Sečovčan je mesačník vydávaný miestnym občianskym združením Sečovčan. Noviny začali svoju činnosť roku 2006. Náplňou novín sú články a informácie o udalostiach v meste a blízkom okolí, spoločenská rubrika, zaujímavosti z histórie mesta, poradňu a športový servis. Redakcie oboch novín sa zlúčili v roku 2010 a fungujú pod názvom Sečovčan. Okrem týchto médií funguje od roku 2008 Mestská káblová televízia a vysiela informačné relácie mestského úradu. V roku 2013 bolo vydané prvé číslo novín Sečovce Inak, ktoré sú distribuované zdarma do domácností v meste. Noviny sú protestom rovnomenného občianskeho združenia voči politike vedenia mesta.

Ekonomika

V súčasnosti je z priemyslu v ekonomike Sečoviec najviac zastúpený strojársky, gumárenský, textilný a potravinársky priemysel. Poľnohospodárstvo v okolí sa sústreďuje na rastlinnú výrobu, najmä pestovanie obilnín, olejnín a krmovín. Mestom prechádza európska cesta 50 a železničná trať 192 využívaná na nákladnú železničnú dopravu. Väčšina historickým pamiatok mesta bola zničená počas prechodu frontu alebo v povojnovom období. K významnejším zachovaným pamiatkám patrí neogotický rímskokatolícky Kostol Nanebovzatia Panny Márie postavený v roku 1494 a postupne viackrát renovovaný, kaplnka a staršie náhrobky na miestnom cintoríne, židovský cintorín a lesopark pri niekdajšom Molnárovom kaštieli, ktorí obsahuje viaceré exotické dreviny. Zo športov má dlhodobú tradíciu hádzaná, v ktorej mesto v súčasnosti reprezentuje ŠK Noxwel.

Poľnohospodárstvo, lesné a vodné hospodárstvo

Na poliach v katastrálnom území mesta sa pestujú hlavne obilniny (pšenica, jačmeň, ovos, kukurica siata), olejniny (repka olejná, slnečnica ročná), repa obyčajná, sója fazuľová. Živočíšna výroba sa zameriava na hovädzí dobytok a ošípané.

Lesníctvo a ťažba dreva

Štátne lesy v okolí Sečoviec spadajú pod LESY Slovenskej republiky, štátny podnik, Odštepný závod Sobrance. V meste sídlia dve prevádzky tohto závodu. Na Ulici Dargovských hrdinov 124/36 sa nachádza Lesná správa Sečovce, ktorá manažuje hospodárenie v lesoch spravovaných podnikom a na Kollárovej ulici 454/4 sídli Stredisko expedičného skladu Sečovce, v ktorom sa zhromažďuje, uskladňuje a následne odtiaľ distribuuje guľatina a surové drevo.

Lov a rybolov

Poľovnícke združenie Ternava pôsobí v revíri s rozlohou 3 932 ha s prevažným výskytom srnčej, bažantej a zajačej zvery. Počet ulovenej zvery v roku 2008: srnčia 19, čierna 2, zajace 30, bažanty 90 a líšky 21. Miestna organizácia Slovenského rybárskeho zväzu Sečovce eviduje za rok 2008 úlovok 1 471 kusov rýb (3 366,83 kg): kapor obyčajný 1 310 (3 004,21 kg), zubáč veľkoústy 100 (194,22 kg), amur biely 35 (161,5 kg) a i.

Doprava

Mestom prechádza medzinárodná cesta E50 a E58. Nachádza sa tu čerpacia stanica Slovnaft, niekoľko autoservisov, pneuservis a odťahová služba NAMK. Autobusové spojenie zabezpečuje stanica SAD v centre a niekoľko autobusových zastávok (Albínov, Kochanovce a i.).
Severojužným smerom prechádza Sečovcami železničná trať železničná trať číslo 192, na ktorej od roku 2003 funguje len nákladná doprava. V Albínove sa na trať napája koľaj colného skladu Malex 3.

Zdravotníctvo

V Sečovciach sa nachádza poliklinika, štyri lekárne a šesť ambulancií mimo priestorov polikliniky.
Poliklinika na Ulici Dargovských hrdinov 137/8 bola pôvodne spoločnosťou s ručením obmedzeným vo vlastníctve Mesta Sečovce. Od 26. apríla 2002 do 2. novembra 2011 mala obchodné meno Mestská poliklinika s.r.o. Sečovce, pričom 31. októbra 2011 vstúpila do likvidácie a preto od 3. novembra 2011 do svojho výmazu z Obchodného registra Slovenskej republiky (OR SR) 21. marca 2014 niesla obchodné meno Mestská poliklinika s.r.o. Sečovce v likvidácii. Spoločnosť bola zrušená od 27. septembra 2012 a vymazaná z OR SR na základe rozhodnutia Okresného súdu Košice I z 23. augusta 2012 (číslo konkurzu 26K/24/2012-130) o zastavení konkurzného konania pre nedostatok majetku podľa § 68 ods. 3 písm. d) Obchodného zákonníka. Polikliniku naďalej spravuje mesto, avšak už nie ako samostatnú právnickú osobu.
V priestoroch polikliniky sa (k 10. januáru 2018) nachádzajú tri ambulancie medicíny pre deti a dorast (MUDr. Marta Sotáková, MUDr. Eva Rohaľová, MUDr. Jana Kožuchová), tri ambulancie praktickej medicíny pre dospelých (MUDr. Viktória Ohrisková,, MUDr. Viera Gasperová, MUDr. Dana Sabová), gyneokologicko-pôrodnícka ambulancia (MUDr. Miroslav Halapin), tri stomatologické ambulancie (MDDr. Štefan Šosták, MDDr. Milan Čermák, MUDr. Ladislav Jakubčiak), pracovisko zubnej techniky (Mgr. Marta Hricová), chirurgická ambulancia (MUDr. Miroslav Ščerbej), oftalmologická ambulancia (MUDr. Mária Plavnická), očná optika (LUNA Optik, s. r. o.), otorinolaryngologická ambulancia (MUDr. Marek Kožuch), dermatovenerologická ambulancia (MUDr. Iveta Danišová), ambulancia internej medicíny (MUDr. Dana Pajtášová), neurologická ambulancia (MUDr. Beáta Papinčáková), psychiatrická ambulancia (MUDr. Adriena Smiešková), rehabilitačné a röntgenové pracovisko (Taupal, spol. s r.o.).
Mimo polikliniky sa (k 10. januáru 2018) v Sečovciach nachádza ambulancia praktickej medicíny pre dospelých (MUDr. Peter Barilla), urologická ambulancia (MUDr. Milan Kičinko), oftamologická ambulancia (MUDr. Silvia Dučová), ambulancia internej medicíny (MUDr. Mária Jacková) a dve stomatologické ambulancie (MUDr. Mária Dzurová, MUDr. Milina Ondušová).
V bezprostrednej blízkosti polikliniky sa nachádza Lekáreň Alteana (Dargovských hrdinov 137/8) a Lekáreň Dr.Max (Dargovských hrdinov 139/6). Pri parkovisku pri Mestskom trhovisku, v blízkosti autobusovej stanice, sa nachádza Lekáreň Medic (Obchodná 20/75) a v centre mesta, pri ceste I. triedy 19 leží Lekáreň U Galena (Obchodná 167/50).
Najbližšia stanica rýchlej zdravotníckej pomoci sa nachádza v obci Hriadky a stanica rýchlej lekárskej pomoci v meste Trebišov. Obe náležia Záchrannej službe Košice, neoficiálne nazývanej Košická záchranka.

Futbal

Najstarším a v súčasnosti (2011) aj hlavným športovým klubom v Sečovciach je mestský futbalový klub FK Slavoj Sečovce, ktorý v sezóne 2010/2011 pôsobí v 3. lige. B-tím klubu, FK Sečovce "B" Dargov, sídli v obci Dargov a rovnako ako futbalový klub FK Roma Sečovce, ktorý združuje hráčov rómskej národnosti, súťaží v A skupine II. triedy.

Hádzaná

Dlhodobú tradíciu mal v meste hádzanársky klub ŠKP Sečovce, ktorý dosiahol niekoľko úspechov slovenskej extralige a európskej Lige majstrov. Avšak klub bol rozpustený roku 2007, kvôli existenčným problémom. Jeho skromným nástupcom je HK Veterán Sečovce, ktorý organizuje starších hráčov, najmä z bývalého ŠKP Sečovce. Väčšinu podujatí tvoria exhibičné turnaje.

Volejbal

Jedným z klubov loptových športov je aj volejbalový klub VK Sečovce, hrajúci v trebišovskej Mestskej volejbalovej lige.

Tenis a bedminton

V meste funguje tenisový klub TK "Senior" Sečovce, ktorý organizuje vlastné turnaje, a taktiež bedmintonový klub BK ZŠ Sečovce.

Atletika

Sečovský atletický klub pravidelne organizuje súťaž vo vytrvalostnom behu Sečovská desiatka.

Jazdectvo

Neolympijské športy majú zastúpenie aj v jazdeckom klube JK Noxwel, ktorý 4. až 5. septembra 2010 organizoval nultý ročník jazdeckých pretekov.

Poľovníctvo a rybolov

Poľovníci sa organizujú v poľovníckom združení PZ Ternava. V meste sídli aj miestna organizácia Slovenského rybárskeho zväzu, Mo SRZ Sečovce.