google/wiki40b huggingface dataset:
Sulaweské more

Sulaweské more (-normovaný názov) alebo Celebeské more (po malajsky Laut Sulawesi) je more v Tichom oceáne.
Nachádza sa južne od Suluského mora a ostrova Mindanao (Filipíny), západne od Sangihských ostrovov, severne od Celebes a východne od ostrova Borneo v Indonézii. More má tvar veľkej panvy a dosahuje hĺbku 6 200 m. Od severu k juhu je dlhé 837 km a od západu k východu 837 km a jeho celková plocha je 280 000 km². Nachádzajú sa tam silné morské prúdy a aktívne vulkanické ostrovy.

Piráti

Sulaweské more je medzinárodne preslávené pirátmi, ktorí tam okrádajú nielen malé rybárske lode, ale aj obrovské kontajnerové lode. V súčasnosti títo piráti používajú najmodernejšie zbrane a výbavu, napríklad radar a GPS navigáciu, a jazdia na vysoko rýchlostných motorových člnoch.
Oľga Holécyová

Životopis

V roku 1930-1933 študovala na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, do 1952 študovala na Pedagogickej fak. KU v Prahe, 1969 CSc. Absolvovala viaceré študijné pobyty. Učiteľka na ľudovej škole v Bacúchu, v Slovenskej Ľupči, v Beňuši, na meštianskej škole v Brezne, krajská inšpektorka pre materské školy v Banskej Bystrici (1949-1952), od roku 1952 odborná, od 1969 vedecká pracovníčka Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave, kde externe prednášala na Vysokej škole pedagogickej. Popredná odborníčka v predškolskej pedagogike na Slovensku. Vo vedeckovýskumnej práci sa zamerala na obsahovú koncepciu a osnovy výchovnej práce materských škôl, orientovala sa na výskum detskej hry a mravných postojov detí v materských školách. Výsledky publikovala v štúdiách, odborno-teoretických prácach a príručkách. Spoluautorka a iniciátorka prvej čs. Pedagogiky predškolského veku (1956). Venovala sa aj prekladom odbornej literatúry z ruš. a češ. Roku 1954 založila a stala sa vedúcou redaktorkou časopisu Materská škola, redakčne sa zúčastňovala na tvorbe ďalších odborných pedagogických časopisov. V organizačnej práci zabezpečovala rozvoj siete predškolských zariadení, starala sa o odbornú prípravu učiteliek materských škôl. Do roku 1945 funkcionárka MS a Živeny, predsedníčka sekcie predškolskej výchovy Slov. pedagogickej spoločnosti pri SAV, od 1961 členka Zväzu čs. novinárov.
Wake Up (album BTS)

Vydanie albumu

Debutovým singlom sa stala japonská verzia ich známeho singlu „No More Dream“, ktorý bol vydaný 4. júna 2014 a obsadil ôsmu priečku na týždennom japonskom rebríčku Oricon, kde sa mu podarilo predať viac než 34 000 kópií.
Druhým singlom sa stala japonská verzia skladby „Boy In Luv“, ktorý bol vydaný 16. júla 2014 a obsadil štvrtú priečku v týždennom japonskom rebríčku Oricon chart, kde sa mu podarilo predať 44 000 kópií.
Tretím a posledný singlom sa stala japonská verzia skladby „Danger“, ktorá bola vydaná 19. novembra 2014 a obsadila piate miesto na týždennom japonskom rebríčku Oricon chart, kde sa jej podarilo predať 49 124 kópií iba v prvý týždeň.

Komerčné vystúpenia

Kvôli propagácií ich debutového japonského štúdiového albumu, BTS išlo aj na ich prvé japonské turné s názvom „防弾少年団1st JAPAN TOUR 2015 「WAKE UP: OPEN YOUR EYES“. Navštívili mestá ako Tokio, Osaka, Nagoja či Fukuoka od 10. februára až do 19. februára 2015.
Melichar Grodecki

Životopis

Narodil sa okolo roku 1584 v sliezskom Tešíne v šľachtickej rodine. Z rodiny Grodzieckych pochádza viacero cirkevných hodnostárov. Melicharov strýko Ján bol od roku 1582 biskupom v Olomouci a založil jezuitské kolégium v Brne. Biskupov mladší brat Václav bol prepoštom. Ďalší Melicharov príbuzný P. Stanislav Grodziecki bol rektorom krakovského kolégia Spoločnosti Ježišovej. Melicharovým príbuzným bol aj svätý Ján Sarkander, umučený v Olomouci 17. marca 1620.
Stredoškolské vzdelanie získal na jezuitskom kolégiu vo Viedni. 23. mája 1603 vstúpil do jezuitského noviciátu v Brne. 22. mája 1605 zložil rehoľný sľub.
Istý čas ostáva v Brne kde vyučuje v nižších triedach tamojšieho kolégia. Neskôr odchádza študovať rétoriku do Jindřichovho Hradca. Od roku 1608 študoval v Prahe filozofiu. Po ukončení štúdia v roku 1610 vyučoval gramatiku na kolégiu v Kladsku (Kłodzko). V roku 1614 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil ako riaditeľ výchovného ústavu sv. Václava (ubytovňa pre chudobných študentov) v Prahe, súčasne bol duchovným správcom pražskej farnosti Kopaniny. Keď sa na začiatku tridsaťročnej vojny v roku 1618 ujali v Čechách vlády protestanti, vypovedali jezuitov. Melichar Grodecki preto opúšťa Čechy a prichádza do Košíc, kde začal pôsobiť spolu so Štefanom Pongrácom.
V noci zo 6. na 7. septembra 1619 bol umučený spolu s Markom Križinom a Štefanom Pongrácom potom, čo sa odmietol vzdať katolíckej viery.
Jeho ostatky sa dostali v roku 1635 do Trnavy, kde boli do roku 1905 v uršulínskom kostole sv. Anny. Pri príležitosti blahorečenia bola časť jeho ostatkov poslaná do Ríma, lebka a časť kostí bola prenesená do jezuitského kostola v Trnave a časť bola prenesená do novopostavenej kaplnky v kostole sv. Magdalény v jeho rodnom Tešíne, ktorá mu bola zasvätená.
Cirkevný proces blahorečenia košických mučeníkov začal krátko po ich smrti, za blahoslavených ich však vyhlásil až 15. januára 1905 pápež Pius X. Za svätých boli vyhlásení pápežom Jánom Pavlom II. dňa 2. júla 1995 na košickom letisku.
Radón

Fyzikálno-chemické vlastnosti

Je to bezfarebný plyn bez chuti a zápachu. Vzniká ako produkt rádioaktívneho rozpadu rádia a Uránu a vďaka svojej nestálosti zaniká ďalším radioaktívnym rozpadom. Poznáme približne 20 nestabilných izotopov radónu. Chemické zlúčeniny tvorí iba zriedkavo s fluórom, chlórom a kyslíkom, podobne ako kryptón a xenón. Radón je veľmi dobre rozpustný vo vode (51% svojho objemu), ale lepšie sa rozpúšťa v nepolárnych organických rozpúšťadlách. Pri veľmi nízkych teplotách sa dá zachytiť na aktívnom uhlí.
Radón sa podobne ako ostatné vzácne plyny ionizuje, a v ionizovanom stave žiari. Dalo by sa to využívať pri výrobe osvetlenia, ale nie je to možné kvôli vysokej radioaktivite. Vydáva jasné biele svetlo.

História

Tento prvok bol objavený v roku 1900 Friedrichom Ernstom Dornom pri skúmaní rozpadu rádia, a bol nazvaný ako rádiová emanácia. William Ramsey charakterizoval rádiovú emanáciu v roku 1910, určil hustotu a atómovú hmotnosť a navrhol názov Niton - NT. Meno sa ešte niekoľkokrát zmenilo, ale v roku 1923 sa schválil názov Radón.
Saulon-la-Chapelle

Poloha

Obec má rozlohu 9,99 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 058 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Colombe (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 4,99 km². Najvyšší bod je položený 37 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 225 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Francesco Giuseppe Bianchi

Život

Narodil sa v Cremone a študoval v Neapole u Niccolò Jommelliho a Pasquale Cafara. Jeho prvá opera bola uvedená v Cremone roku 1772. V rokoch 1775 až 1778 pôsobil ako prvý čembalista v Théatre-Italien v Paríži. V roku 1776 získal titul člena Filharmonickej akadémie v Bologni (Accademia Filarmonica di Bologna). Konkurz na miesto kapelníka milánskeho Dómu síce nevyhral, ale v rokoch 1782 až 1793 bol jeho prvým zástupcom.
V rokoch 1785 až 1791 a potom 1793 až 1797 pôsobil ako organista v chráme sv. Marka v Benátkách, v ktorom viedol a reorganizoval aj archív cirkevnej diecézy.
V roku 1784 uviedol na scénu Teatro La Fenice operu „Il Disertor Francese“, ktorá sa stretla s veľkým úspechom aj vďaka libretu, ktoré satiricky reagovalo na udalosti tej doby. Na tej istej scéne slávil ďalšie úspechy mnohými operami, z ktorých zrejme najväčší úspech malas opera „Tarara o sia La virtù premiata“. V Neapole sa stretla s mimoriadnym ohlasom opera „La vendetta di Nino“.
V rokoch 1795 až 1802 pôsobil v Londýne, kde pre Kráľovskú operu Covent Garden skomponoval 14 opier, väčšinou na mimoriadne kvalitné texty Lorenza da Ponte.
V roku 1798 sa stal riaditeľom divadla v Dubline. Po roku 1802 uvádzal svoje opery v celej Európe, najčastejšie však v Paríži a Londýne.
Napriek všetkým úspechom Francesco Bianchi trpel častými depresiami a 27. novembra 1810 spáchal samovraždu v malej obci Hammersmith v blízkosti Londýna.

Dielo

Francesco Bianchi je vnímaný najmä ako operný skladateľ. Skomponoval takmer 80 javiskových diel. Jeho prínos spočíva najmä v rozvoji žánru lyrickej opery, ktorého bol hlavným predstaviteľom. Okrem opery sa venoval aj cirkevnej hudbe. Skomponoval celý rad omší (iba jediné Requiem: „Sequenza Dei Morti“), kantát, 4 oratória, a neobchádzal ani inštrumentálnu tvorbu.
Je autorom alebo spoluautorom piatich teoretických prác, z ktorých zostali takmer všetky v rukopise s výnimkou „Trattato d'armonia teorico pratico“, ktorá vyšla až po jeho smrti v časopise Quarterly Musical Review v rokoch 1820–1821.
Írske národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na olympijských hrách sa írske družstvo zúčastnilo iba 2-krát. Lepšie umiestnenie dosiahlo pri svojom druhom štarte, keď v roku 1928 skončilo dvanáste, hoci v jedinom zápase nebodovalo, keď neprešlo cez osemfinále. Naposledy štartovalo v Londýne 1948, kde skončilo na 12. priečke. Potom sa už olympijského turnaja nikdy nezúčastnilo. Na Majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz.
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo zúčastnilo rovnako 2-krát. V rokoch 1966 a 1970 skončilo zhodne pätnáste. Od roku 1994 sa zúčastňuje sporadicky iba B kategórie ME. Na poslednom podujatí B kategórie v roku 2007 v Manchesteri skončilo na poslednom mieste.
Pilsko

Poloha

Pilsko sa nachádza na poľsko-slovenskej hranici, ktorá prechádza 400 m pod vrcholom hory, teda vrchol sa nachádza na slovenskej strane. Na slovenskom území je začlenený do CHKO Horná Orava a na poľskej strane do Rezervatu przyrodniego Pilsko. Podobne ako mnohé vrchy na poľsko-slovenskej hranici, patrí aj Pilsko medzi vrchy, ktoré tvoria hranicu medzi úmoriami. Potoky zo severnej strany patria do úmoria Baltského mora, zatiaľ čo vodné toky z južnej strany patria do úmoria Čierneho mora.

Geologické podmienky

Pilsko ako súčasť Beskýd je súčasťou Vonkajších Západných Karpát. Je tvorený tzv. flyšom, striedaním pieskovcov a ílovcov. Činnosť ľadovca bola aktívnejšia na severnej strane o čom svedčia strmšie svahy na severnej strane oproti oblejším svahom na južnej strane.

Turistika

Pilsko vďaka svojej výškovej dominancii v okolitej krajine patrí medzi obľúbené ciele turistov na obidvoch stranách štátnej hranice. Vrchol hory poskytuje vynikajúci kruhový výhľad na Babiu horu, Tatry, Chočské vrchy, Malú Fatru a najmä Poľsko. Ako východisko zo Slovenska slúžia obce Sihelné, Mútne, a Oravské Veselé, z ktorých vedú na vrchol turistické chodníky. V Poľsku je významným turistickým východiskom obec Korbielów, kde sa nachádza jedno z najvýznamnejších poľských lyžiarskych stredísk.
Európsky nástroj finančnej stability

Európsky nástroj finančnej stability alebo menej často Európsky finančný stabilizačný nástroj alebo Euroval (neoficiálne preklady: Európsky finančný stabilizačný fond, Európsky fond finančnej stability, Zariadenie pre európsku finančnú stabilitu, Európsky finančný stabilizačný rámec, nesprávne (lebo ide o inú organizáciu) Európsky finančný stabilizačný mechanizmus; slov. skratka ENFS; angl. European Financial Stability Facility, skr. EFSF) je účelovo založený subjekt (angl. special purpose vehicle), presnejšie akciová spoločnosť podľa luxemburského práva, založený 16 členskými štátmi eurozóny v júni 2010. Jeho účelom je najmä - za účasti MMF - vydávať dlhopisy (teda požičiavať si peniaze na kapitálovom trhu), za ktoré ručia členské štáty eurozóny do celkovej výšky 780 (predtým 440) miliárd EUR, a takto požičané peniaze poskytovať ako pôžičky členským štátom eurozóny, ktoré sú v ťažkostiach. Spolu s európskym finančným stabilizačným mechanizmom tvorí tzv. euroval 1.

Vzťah k slovenskej politike

V marci 2011 zástupcovia štátov eurozóny dohodli zvýšenie ručenia v rámci ENFS zo 440 na 780 miliárd eur. Ako posledný štát eurozóny túto dohodu malo ratifikovať Slovensko. Pri prvom hlasovaní 11. októbra 2011, ktoré premiérka Radičová spojila s hlasovaním o dôvere vlády, poslanci neschválili zvýšenie objemu ručenia v rámci ENFS (Za hlasovali členovia SDKÚ, KDH a strany Most, SaS a Smer nehlasovali), čím zároveň spôsobili pád dovtedajšej vlády. O dva dni neskôr, 13. októbra sa konalo druhé hlasovanie, pri ktorom bolo zvýšenie objemu ENFS schálené.
Smilniansky vrch

Prístup

Na vrchol nevedie značkovaný chodník a najľahší výstup je z obcí Smilno, Jedlinka a Becherov.
Pimprez

Poloha

Obec má rozlohu 9,49 km². Najvyšší bod je položený 56 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 742 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Riders on the Storm (The Doors)

Kompozícia

Skladba je hraná v dórskom móde stupnice E dur a obsahuje reálne zvukové efekty búrky a dažďa, spolu s hrou Raya Manzareka na elektrickom klavíri Fender Rhodes, ktorý napodobňuje zvuk dažďa.
Hlavné vokály v skladbe naspieval Jim Morrison, tie nahral tiež šepotom, čo vytvorilo efekt ozveny. Podľa Robbyho Kriegera bola inšpirovaná skladbou „(Ghost) Riders in the Sky: A Cowboy Legend“. Ako singel bola vydaná v roku 1971, krátko po smrti Morrisona.
Villiers-sur-Morin

Poloha

Obec má rozlohu 6,28 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 795 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Aulaye (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,71 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 361 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chazelles-sur-Lavieu

Poloha

Obec má rozlohu 9,85 km². Najvyšší bod je položený 1 200 m n. m. a najnižší bod 586 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Naši brouci

Naši brouci je malá, populárne-naučná kniha o niektorých vybraných druhoch chrobákov. Autormi knihy sú Josef Mařan a František Procházka. Kniha vyšla v roku 1963 ako 9. zväzok v edícii "OKO" v "Státním nakladatelství dětské knihy" v Prahe.
Autori textu sú Josef Mařan a František Procházka, ktorý prácu ilustroval. Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 30000 kusov, ako 1. vydanie. Vytlačila ju Svoboda, národný podnik, závod 1, v Prahe 1. Má 408 strán textu, z čoho je 112 farebných tabuliek, kde je zobrazených na každej z tabulí jeden až 3 druhy najznámejších chrobákov. Kresby chrobákov sú vcelku vydarené a je tu zobrazených dohromady vyše 200 najznámejších druhov z radu chrobákov.
Táto malá kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu vo svete chrobákov. Pri niektorých druhoch slúži aj ako určovacia príručka pre začiatočníkov z radov mládeže.
La Ferté-Macé

Poloha

Obec má rozlohu 27,04 km². Najvyšší bod je položený 286 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 826 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hrotnáče

Telesné znaky

Hlava a hruď tvoria u hrotnáčov jeden celok-hlavohruď (Cephalothorax), ktorá je pokrytá tvrdým pancierom (karapax) podkovovitého tvaru. V hlavovej časti je 1 pár zložených očí, chelicery a pedipalpy, ktoré sú ešte nediferencované a vyzerajú ako nohy. Nasledujú 4 páry kráčavých hrudných nôh. Všetky končatiny sú na konci zreteľne dvojvetvové. Lupeňovité končatiny sú i na brušku a majú žiabrové prívesky. Na konci bruška je dlhý mečovitý tŕň, ktorým sa živočích prevrátený na chrbát dokáže vrátiť do správnej polohy. Vylučovacími orgánmi sú koxálne nefrídie, ktoré vyúsťujú pri báze posledného páru nôh. Vývin je anamérny cez tzv. trilobitoidnú larvu, ktorá ešte nemá koncový tŕň a pripomína trilobita.

Potrava

Hrotnáče hrabú v sedimentoch v bahne, pričom sliedia za mäkkýšmi, červami a inými morskými živočíchmi. Korisť chytajú chelicerami alebo prvým párom kráčavých nôh a posúvajú si ju k ústam.

Výskyt

Hrotnáče žili už v kambriu. V dávnej minulosti patrili k početnejším skupinám morskej fauny. Dnes sa považujú za reliktnú dožívajúcu vetvu – dnešných čias sa dožili len 4 druhy. Najznámejší z nich je hrotnáč americký/ostrochvost americký/tŕňochvost americký (Limulus (= Xiphosura) polyphemus), ktorý žije na východnom pobreží Ameriky. V Indii žije Carcinoscorpius rotundicauda, ktorý vraj vystupuje až 150 km hore tokom väčších riek od ústia. Preto nemožno tvrdiť, že hrotnáče sú trieda výlučne morská. (Navyše, samozrejme, nemožno vedieť, či nejaké vyhynuté druhy tejto starobylej skupiny nežili v sladkých vodách a ani koľko ich bolo).
Sacy (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 27,7 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fierville-les-Parcs

Poloha

Obec má rozlohu 4,91 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 222 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Očný kontakt

Očný kontakt je dôležitý prvok pri verbálnej komunikácií. Má intenzitu (ako dlho na nás človek pozerá) a frekvenciu (ako intenzívne na nás človek pozerá).
La Celle-en-Morvan

Poloha

Obec má rozlohu 20,17 km². Najvyšší bod je položený 590 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 458 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Potkaniar (legenda)

Potkaniar (zastarano Krysár, nesprávne krysiar) je známa nemecká povesť či rozprávka (resp. jej hlavná postava) o neznámom mužovi, ktorý hraním na píšťale odlákal a potom utopil všetky potkany z mesta, ale pretože za to nedostal od obyvateľov mesta sľúbenú odmenu, pomstil sa tak, že rovnakým spôsobom odlákal z mesta aj takmer všetky deti, ktoré potom už nikto viac nevidel.
Pôvodne išlo presnejšie o povesť Potkaniar z Hamelnu (nem. Rattenfänger von Hameln), ktorá sa vzťahuje na udalosť v meste Hameln, kde sa v roku 1284 záhadne navždy stratilo 130 detí, ale príbeh sa neskôr v rôznych obmenách vyskytuje aj v iných nemeckých, francúzskych atď. mestách. Príbeh je aj predmetom početných umeleckých spracovaní, najslávnejšia verzia je od bratov Grimmovcov.
Elam

Elam (po akkadsky a v Starom zákone Elam; po elamsky Chalamti) bolo územie a v rokoch asi 2700 pred Kr. až 539 pred Kr. štát v dnešnom západnom a juhozápadnom Iráne, čiže východne od južnej Mezopotámie. Existovala tu jedna z najstarších civilizácií známych podľa mena a najdlhšie existujúcich civilizácii. Centrom boli od 2. tisícročia Súsy.
Najneskôr v 3. tisícročí pred Kr. tu už sídlili Elamiti, hovoriaci izolovaným jazykom elamčina, ktorí najprv používali vlastné, tzv. protoelamské písmo, ale koncom 2. tisícročia pred Kr. prevzali klinové písmo. 
Známe vládnuce dynastie boli napríklad králi z Avanu (cca 2650 – 2200 pred Kr.), Erpatidovci (1850 – 1500 pred Kr.), Igechalkidovci (1330 – 1210 pred Kr.), Šutrukidovci (1200 – 1110 pred Kr.).
Najväčší rozmach štát Elam dosiahol v 22. až 21. storočí pred Kr., kedy si vládca Puzurinšušinak robil nároky na vládu v Mezopotámii, a keď kráľ Kudurnachundi po zvrhnutí sumerskej nadvlády okolo roku 1950 pred Kr. dobyl Ur a zbavil moci III. dynastiu z Uru. Druhý rozmach nastal v 13. až 12. storočí pred Kr.
V tzv. novoelamskom období II (cca 750 – 646 pred Kr.) došlo k početným vojnovým stretom s Asýrčanmi, Médmi a Peržanmi a ku konfliktom na kráľovskom dvore.  Z porážky Asýrčanmi roku 646 pred Kr. sa štát ešte spamätal, ale v roku 539 pred Kr. sa stal satrapiou Staroperzskej ríše.
Barby (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 2,48 km². Najvyšší bod je položený 655 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 306 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aeithales z Alexandrie

Aeithales alebo Aeithalés (starogr. Ἀειθαλής) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Aeithales z Alexandrie bol na 236. olympijských hrách v roku 165 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Olympijské víťazstvo Aeithala uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných len fragmentálne (v dielach iných autorov).
John Adams (prezident USA)

Život

Po štúdiách na škole v Braintree nastúpil na Harvardskú univerzitu, ktorú absolvoval vo svojich 20 rokoch. Stal sa poprednou osobou v boji proti kolkovému zákonu, kvôli ktorému napísal 2 state – Essay on the Canon a Feudal Law. V roku 1764 sa oženil s Abigail Smithovou a o dva roky neskôr sa presťahoval do Bostonu. Do Valného zhromaždenia Massachusetts bol zvolený v roku 1770. Bol medzi piatimi zvolenými členmi, ktorí reprezentovali kolóniu na Prvom kontinentálnom kongrese roku 1774.
Bol to veľmi aktívny člen Kongresu; zúčastnil sa až 90 komisií, 25 z nich počas Druhého kontinentálneho kongresu predsedal. V máji 1776 predniesol uznesenie za vytvorenie deklarácie nezávislosti na Británii. Krátko potom sa stal vášnivým zástancom Deklarácie, ktorú vytvoril Thomas Jefferson.

Kongres ho potom vyslal do Európy, kde v rokoch 1778-1788 pôsobil ako diplomat vo Francúzsku, Holandsku a Veľkej Británii; dosiahol uznanie USA Holandskom a zúčastnil sa podpisu Versaillského mieru v roku 1783.

Potom pokračoval v svojom politickom živote ako viceprezident Georga Washingtona a neskôr ako 2. prezident Spojených štátov.
Počas svojej vlády sa snažil o zmierlivú politiku s Francúzskom, ktorému vládol Napoleon Bonaparte, za čo bol kritizovaný a neskôr stratil podporu vlastnej strany. V roku 1798 podpísal The Alien a Sedition Acts, zákon o cudzincoch, ktorý bránil prílivu stúpencov Francúzskej revolúcie. Bol prvým prezidentom, ktorý býval v Bielom dome.
Bol otcom Johna Quincyho Adamsa, 6. prezidenta Spojených štátov.
Zomrel 4. júla 1826, práve v čase, kedy umieral aj Jefferson. Jeho posledný prípitok na onen 4. júl znel: ´Navždy nezávislosť!´ (Independence Forever!).

Zaujímavosť

Politické pôsobenia Johna Adamsa mapuje televízny miniseriál spoločnosti HBO s názvom John Adams (2008). Režisérom bol Tom Hooper, hlavnú postavu hral herec Paul Giamatti. Scenár seriálu vznikol na podklade biografickej knihy historika Davida McCullougha.
Topoľnica

Poloha

Obec Topoľnica sa nachádza v Trnavskej rovine v okrese Galanta. Má veľmi výhodnú polohu. Cez obec vedie hlavná železničná trať 130 Bratislava-Štúrovo.

Infraštruktúra a inžinierske siete

V obci je vybudovaný vodovod, plynovod a elektrická sieť.
Podgrupa

V matematike sa pojmom podgrupa grupy G = (G, *) označuje grupa H = (H, *H), ak je H podmnožinou G a *H je podmnožinou operácie *.
V nasledujúcom texte sa namiesto zápisu a*b používa skrátené ab.
Vanovia

Vanovia (staroseversky singulár Vanr, plurál Vanir) tvoria polovicu spojeného severského panteónu (spolu s Asmi). Kým Asovia sú zameraní skôr na vojny a bojovanie, Vanovia sa zameriavajú na plodnosť a prosperitu. Praktikujú seid, čo je rituálna mágia. Medzi najvýznamnejších predstaviteľov Vanov patria Njörd, Frey a Freya. Ich domovom je Vanaheim.