google/wiki40b huggingface dataset:
Náboženské násilie

Náboženské násilie je pojem, ktorý pokrýva fenomén, v ktorom je náboženstvo, v celej jeho diverzite, buď objektom alebo subjektom násilného správania. Náboženské násilie je násilie motivované reakciou na náboženské zásady, texty či doktríny. Zahŕňa násilie proti nenáboženským inštitúciám, osobnostiam, objektom či aspektom a cieľom napadnutého náboženstva. Náboženské násilie neznamená len násilie spáchané náboženskými skupinami, ale tiež zahŕňa činy svetskej spoločnosti voči tej náboženskej.
Náboženské násilie je prirodzený kultúrny proces, ktorého vysvetlenie závisí na kontexte. Má tendenciu dávať veľký dôraz na symbolický aspekt činov. Celkovo je náboženské násilie páchané z veľkého množstva ideologických dôvodov, ktoré sú často len jedným z mnohých ďalších skrytých dôvodov, najmä sociálnych či politických.

Vzťah náboženstva a násilia

Charles Selengut charakterizuje frázu „náboženstvo a násilie“ ako „zotriasanie“, prehlasujúc že „náboženstvo je opozitné k násiliu a silou pre mier a zmierenie“. Uznáva však, že „história a písma sväté svetových náboženstiev rozprávajú príbehy násilia a vojen tak ako aj príbehy o mieri a láske“.
Linda Bartošová

Biografia

Linda Bartošová sa narodila 4. mája 1993 v českom meste Vysoké Mýto na ústickoorlicku. Vyrastala v obci Vraclav. V súčasnosti žije a pracuje v Prahe, hlavnom meste Česka.

Vzdelanie a kariéra

Základnú školu vychodila vo Vysokom Mýte. Od roku 2008 pokračovala v šúdiu na Anglickom gymnáziu v krajskom meste Pardubice, ktoré zakončila v roku 2012 maturitnou skúškou. Ešte počas štúdia na gymnáziu bola na stáži v Pardubickom deníku. Následne vyštudovala žurnalistiku na Fakulte sociálnych vied Karlovej univerzity v Prahe. Veľmi dobre ovláda anglický jazyk, vie taktiež aj francúzsky. V roku 2013 začala pracovať v Českej televízii, kde momentálne pôsobí ako redaktorka zahraničnej redakcie a moderátorka spravodajstva ČT24.
Tisandros z Naxu

Tisandros (starogr. Τίσανδρος – Tisandros) bol v 6. stor. pred Kr. štvornásobný olympijský víťaz v boxe.
Tisandros zo sicílskeho Naxu bol korunovaný olympijskými vencami za víťazstvá v boxe na 52. až 56. hrách v rokoch 572, 568, 564 a 560 pred Kr. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol i na pýthijských hrách, kde taktiež dosiahol štyri víťazstvá.
Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, pravdepodobne videl sochu Tisandra (v predchádzajúcom texte je medzera), lebo pri opise sôch z olympijskej Altidy v súvislosti s ním napísal: „Po meste Naxos, založenom kedysi na Sicílii Chalkiďanmi od Euripu, sa do dnešných dôb nezachovali zrúcaniny ani v najmenšiom, a že sa zachránilo pre budúce pokolenia aspoň meno Naxu, je predovšetkým zásluhou Tisandra, syna Kleokritovho. Tisandros totiž štyrikrát premohol medzi mužmi pästných zápasníkov v Olympii a práve toľko víťaztiev mu pripadlo i v pýthijských hrách."
Salornay-sur-Guye

Poloha

Obec má rozlohu 11,02 km². Najvyšší bod je položený 412 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Doux (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 6,52 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 70 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Denis-sur-Loire

Poloha

Obec má rozlohu 12,4 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 778 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vieu-d’Izenave

Polohopis

Vieu-d'Izenave má rozlohu 23,73 km². Najvyšší bod je položený 1 103 m n. m. a najnižší bod 540 m n. m.

Obyvateľstvo

Vieu-d'Izenave má 697 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Milij Alexejevič Balakirev

Životopis

Narodil sa v roku 1837 do nepríliš finančne zabezpečenej rodiny. Jeho záujem o hudbu a veľká usilovnosť mu však nakoniec dovolili sa stretnúť aj s niekoľkými ruskými hudobnými velikánmi svojej doby. Do tejto skupiny sa radia predovšetkým Michail Ivanovič Glinka, ktorý v Balakirovi vzbudil záujem o uchovanie špecificky ruského hudobného štýlu. V roku 1860 sa spoznal i s Borodinom, Rimskij-Korsakovom, Musorgským a Césarom Kjuim, s ktorými utvoril neskôr skupinu známu ako "mocná hŕstka". Všetci títo umelci videli v Balakirevovi veľmi hudobne nadanou osobnosť a stali sa jeho dobrými priateľmi.
Komponovať začal od veľmi raného veku. Aj napriek tomu, že vytvoril niekoľko vysoko hodnotných diel, je Balakirev známy skôr ako hnacia sila ruskej hudby konca devätnásteho storočia, než ako skladateľ. To by síce nemalo brániť jeho hudobnej tvorbe, ale jeho záujem o ostatné mu nedovoľoval sa naplno venovať komponovaniu. Aj napriek tomu bola jeho hudba pozoruhodná, spájajúca autentickú ruskú kvalitu Glinku a Borodina so západoeurópskymi štruktúrami. Dôkazom toho je aj jeho symfonická báseň, ktorá podľa mnohých hudobných kritikov predbehla svoju dobu: Tamara. Pozoruhodné sú aj jeho dve symfónie, ktoré dokončil tesne po roku 1895.
Po roku 1895 sa od komponovania úplne odlúčil a odišiel "na odpočinok". Stále sa však venoval svojej „Mocnej hŕstke“, s ktorou vo svojej dobe pozoruhodne prerazil. Balakirev bol považovaný za veľmi zvláštneho a zložitého človeka a jeho súčasníci ho opisovali ako diktátora tak i inšpirátora. Jeho dielo ako kritika a učiteľa malo nesmiernu cenu, zvlášť pre Musorgského a Borodina. Nejaký čas plnil túto úlohu, hoci s neistého výsledkami aj u Čajkovského a ďalších.
Zomrel 29. mája v roku 1910 v Petrohrade, ktorý Balakirev niekoľkokrát navštevoval a kde sú tiež uložené jeho pozostatky.
Úradník

Úradník je zamestnanec verejnej správy, administratívny zamestnanec.
Orešnica perlavá

Opis

Orešnica perlavá má dĺžku tela 31 - 32 cm a váži 150 - 200 g. 
Na Slovensku žije rasa N. c. caryocatactes a invázne nepravidelne prilieta rasa ''N. c. macrorhynchus.

Hlas

Hlas "krér"
23 s., Česko.
Najčastejšie sa ozýva opakovaným drsným "Rrraa" či "krér",  alebo tichým "Arrrrr" či "kror".

Výskyt a stav na Slovensku

Populácia žijúca na Slovensku je stála, na jeseň zalietajú orešnice do údolí pre dozrievajúce lieskové oriešky a nad hranicu lesa za limbovými orieškami, niekedy aj väčšie vzdialenosti, napríklad  z Nízkych Tatier do Vysokých Tatier. Prelietavá je severská populácia, tie na Slovensko prilietajú na jeseň a v zime, sú málo plaché. Nedostatočne preskúmané sú invázne výskyty sibírskeho poddruhu N. c. macrorhynchos, v minulosti v rokoch 1910, 1911, 1912, 1931, 1933, 1954, 1968 a naposledy v roku 1985.  
Žije v ihličnatých lesoch vo vrchoch stredného a východného Slovenska najmä od 600 - 1 200 m n. m.. Najvyššie položené hniezdiská sú vo Vysokých Tatrách 1 500 m n. m.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 4 000 - 8 000, zimujúcich jedincov 10 000 - 20 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 NT* A2b - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Orešnica perlavá žije na Slovensku najmä v zmiešaných, ihličnatých a málo v listnatých lesoch. Nachádza sa v lesnatých oblastiach, ktoré spestrujú lúky, pasienky a holiny. Obľubuje miesta s dostatkom smrekových mladín.

Hniezdenie

Orešnica perlavá hniezdi iba raz do roka, hniezdo si stavia najmä na ihličnatých stromoch blízko kmeňa od 3 m vyššie (najnižšie nájdené na Slovensku bolo 1,5 m). Hniezdo je budované oboma rodičmi, z vonkajšej strany suchými konárikmi ihličnatých stromov a práchnivým drevo, prípadne blatom, vo vnútri jemnými rastlinkami, trávou, machom i perím. Priemer hniezda býva približne 30 cm, výška 15 cm. Samica zniesie 3 - 5 beľavých vajíčok s fiaľovými a zelenkavými škvrnami a sedí na nich 17 - 19 dní. Samec jú kŕmi. Po vyliahnutí mláďat sa o ne rodičia starajú 25 dní.

Potrava

Živí sa rastlinami, oriešky a semenami. Na zimu si chystajú zásoby, podobne ako sojka obyčajná, vo Vysokých Tatrách vyhľadávajú v zime pri chatkách odpadky. Počas invázie poddruhu N. c. macrorhynchos v roku 1968 boli pozorované koncom augusta na slivkách.
Blahoželanie

Blahoželanie (iné názvy: blahoprianie, gratulácia, gratulovanie) je vyjadrovanie želania dobra (aby sa niekomu stalo niečo dobré), často sprevádzané prejavovaním uznania, ocenenia. Ako vinš (staršie žičenie všetkého dobrého) sa spravidla označuje len blahoželanie v konvenčnej forme a spravidla vo veršoch.
Július Krčméry

Životopis

Jeho otec bol Karol Krčméry a matka Elena rod. Antolíková.
Navštevoval ľudovú školu vo Zvolene, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1899-1907), teológiu v Bratislave 1907- 1911), 1911 vysvätený za kňaza. Ev. kňaz v Roštári, v Kukovej, v Novom Klenovci, v Očovej a i., 1953-1958 v Košiciach, zemplínsky konsenior, zvolenský konsenior a senior, 1953-1958 biskup vých. dištriktu. Autor článkov v Ev. posle spod Tatier. Funkcionár mierového hnutia evanjelický duchovenstva.
Ruleta

História

Prvé zmienky o rulete môžeme nájsť už v starovekej Číne. Hra, ktorú poznáme dnes, potom začala vznikať na konci 17. storočia. Základy jej dal francúzsky matematik a fyzik Blaise Pascal, ktorý tento princíp využil pri zostavovaní Perpetum Mobile.
Po prvýkrát sa ruleta hrala v roku 1796 v Paríži. Takmer o päťdesiat rokov neskôr sa dočkala vylepšenia. Bratia Blancovci pridali k stávajúcim 36 číslam jedno ďalšie. Tým bola zelená 0. Potom sa dostala aj do francúzskych kolónií v USA, kde jej bola pridaná dvojitá nula (00) a vznikla jej americká verzia

Online ruleta

Koncom 90. rokov 20. storočia sa začala hrať ruleta aj na internete. Online ruleta sa ponúka v mnohých verziách a variantoch. Okrem toho si ju hráč môže zahrať odkiaľkoľvek. Stačí k tomu len počítač, chytrý telefón či tablet a pripojenie na internet. Veľkou výhodou je tiež veľký rozptyl stávok a niektoré špeciálne stávky.

Druhy rulety

Európska ruleta: má 37 čísel. 18 červených, 18 čiernych a jednu zelenú 0. Hodnota house edge je 2,7 percenta.
Americká ruleta: má 38 čísel. 18 červených, 18 čiernych a dve zelené nuly, 0 a 00. Hodnota house edge je 5,26 percenta.
Francúzska ruleta: má 37 čísel. 18 červených, 18 čiernych a jednu zelenú 0. Od európskej sa líši pravidlom „La Partage“ a iným usporiadaním hracieho stolu. Hodnota house edge je 1,35 percenta.

Americká a európska ruleta sa tiež líši poskladaním čísel na malom kolese.
Európska verzia: 0, 32, 15, 19, 4, 21, 2, 25, 17, 34, 6, 27, 13, 36, 11, 30, 8, 23, 10, 5, 24, 16, 33, 1, 20, 14, 31, 9, 22, 18, 29, 7, 28, 12, 35, 3 a 26.
Americká verzia: 0, 28, 9, 26, 30, 11, 7, 20, 32, 17, 5, 22, 34, 15, 3, 24, 36, 13, 1, 00, 27, 10, 25, 29, 12, 8, 19, 31, 18, 6, 21, 33, 16, 4, 35, 14 a 2.

Priebeh hry

Na rulete sa vsádza na čísla, skupiny čísel a farby. Každá stávka má svoj výplatný pomer, podľa ktorého je potom vyplácaná výhra. Stávky sú na rulete rozdelené na dve základné skupiny. Vnútorné stávky sú iba stávky na čísla od 0 do 36. Vonkajšie stávky sú potom kombinované stávky na skupiny čísel a farby.

Vnútorné stávky

Stávka na jedno číslo – stávka na akékoľvek číslo vrátane nuly (5). Výplatný pomer je 35:1.
Stávka na dve čísla – stávka na akékoľvek dve susediace čísla (5, 6). Výplatný pomer 17:1.
Stávka na tri čísla – stávka na tri čísla v jednom riadku (22, 23, 24). Výplatný pomer je 11:1.
Rohová stávka – stávka na štyri susediace čísla (1, 2, 4, 5). Výplatný pomer je 8:1.
Stávka na dve rady – stávka na šesť čísel v dvoch radoch, ktoré spolu susedia (1, 2, 3, 4, 5, 6). Výplatný pomer je 5:1.

Vonkajšie stávky

Tucet – stávka na 12 čísel. Prvý (1-12), druhý (13-24) alebo tretí (25-36). Výplatný pomer je 2:1.
Stĺpec – stávka na 12 čísel v stĺpci. Výplatný pomer je 2:1.
Stávka na farby – vsádza sa na čiernu či červenú farbu. Výplatný pomer je 1:1.
Párna/nepárna – stávka na párne či nepárne čísla. Výplatný pomer je 1:1.
Malá/veľká – stávka na nízke (1 až 18) a vysoké čísla (19 až 36). Výplatný pomer je 1:1.
Štvoržiabrovce

Charakteristika štvoržiabrovcov v starom zmysle

Je to veľmi starobylá skupina hlavonožcov s dobre vyvinutou vonkajšou schránkou, ktorá mala u vyhynutých tvar dutého rohu, ktorý mohol byť zvinutý do špirály (takúto schránku má aj jediný žijúci rod Nautilus). V obidvoch prípadoch sú v schránke priečne priehradky, z ktorých len posledná (najväčšia) je obývaná mäkkýšom, ostatné sú vyplnené plynom a majú nadľahčovaciu funkciu. Do podtriedy patria 2 rady, z ktorých prvý je úplne vyhynutý, takže stavbu mäkkých častí tela dedukujeme len zo štúdia ich schránok.
Breuville

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 378 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Chay

Poloha

Obec má rozlohu 12,01 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 729 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akcia R

Akcia R (Rehoľníčky) sa odohrala 29. augusta 1950 a znamenala začiatok plánovanej likvidácie ženských reholí na Slovensku. V troch etapách orgány komunistického režimu sústredili do niekoľkých kláštorov všetky rehoľníčky v krajine, čím sa snažili obmedziť ich vplyv na verejný život a neskôr dosiahnuť úplný zánik rehoľného života v Česko-Slovensku.
V dvoch vlnách bolo do sústreďovacích centier prevezených asi 4 000 rádových sestier. V ďalšej etape bolo 2 000 sestier "prevedených" do priemyslu. Začiatkom roka 1951 bolo naplánované zníženie počtu nemocníc a ústavov, v ktorých ešte v roku 1950 pracovalo takmer 10 000 rehoľníc. Administratívne sa sťažovalo prijímanie nových členiek rehoľných rádov, v lete roku 1952 boli internované predstavené ženských reholí. Akcia mala byť dokončená zrušením rádov a kongregácií, ale akcia bola odvolaná a režim pristúpil na postupné vytlačenie rehoľníc zo spoločnosti.
Výsledkom akcie bolo zrušenie všetkých ženských kláštorov. Do roku 1960 ostali len rehoľné sestry, ktoré pracovali ako ošetrovateľky v nemocniciach, pretože za ne nemal režim žiadnu náhradu. Akcia R zasiahla okrem iného kláštory sestier uršulínok, ktoré pôsobili ako učiteľky. Vyviezli ich do zberných kláštorov v Dolných Semerovciach a v Modre, kde boli nútené vykonávať práce v poľnohospodárstve na štátnych majetkoch až do neskorej zimy. V roku 1951 boli vyvezené do českého pohraničia na práce vo vlhkom prostredí v textilných fabrikách. Neskôr ich prijímali za ošetrovateľky do ústavov sociálnej starostlivosti k ťažko telesne postihnutým ľuďom, pretože o túto prácu nemali civilné ošetrovateľky záujem. Na Slovensko sa mohli vrátiť až po roku 1989.
Alexandr Alexandrovič Volkov (kozmonaut)

Mladosť a výcvik

Úspešne absolvoval Charkovské vyššie letecké učilište a potom tam zostal pracovať ďalších šesť rokov ako letec – inštruktor. V roku 1976 bol prijatý do oddielu kozmonautov, avšak aj naďalej pokračoval vo zvyšovaní kvalifikácie testovacieho armádneho pilota. Do kozmu letel až o 9 rokov.

Po letoch

Na druhý deň po úspešnom pristátí bolo oznámené, že obaja kozmonauti dostali za odmenu osobné auto a finančnú odmenu (Volkov 75000 SUR). Jeho syn Sergej Alexandrovič Volkov sa tiež stal kozmonautom, štartoval v roku 2008 na lodi Sojuz TMA-12.
Sains-lès-Fressin

Poloha

Obec má rozlohu 6,71 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaujany

Poloha

Obec má rozlohu 64,54 km². Najvyšší bod je položený 3 464 m n. m. a najnižší bod 752 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nesmrteľnosť

Nesmrteľnosť je pokračovanie života po telesnej smrti.
Santeuil (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 9,24 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 282 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Horor

Horor (z angl. horror < starofr. (h)orrour < lat. horror < lat. horrere = zhroziť sa, stuhnúť) je označenie pre prozaické literárne, filmové (a pod.) dielo (film, román a pod.), ktoré má za účel vyvolať v divákovi či čitateľovi najrôznejšie pocity strachu.
Termín „horor“ je pomerne nový, ale žáner vznikol už v Anglicku v 18. storočí vo forme rozprávaní o stredovekej minulosti opradenej strašidlami, duchmi a podobne. Priamym predchodcom moderného hororu je Edgar Allan Poe (1809-1849).
Heinkel He 178

Vznik a vývoj

V roku 1936 mladý inžinier menom Hans von Ohain podal patent na používanie spalín z plynovej turbíny ako prostriedok na pohon. Prezentoval svoj návrh Heinkelovi, ktorý mu sľúbil pomoc. Von Ohain úspešne predviedol svoj prvý motor v roku 1937 a čoskoro sa objavili plány otestovať motor v lietadlách. Heinkel He 178 bol navrhnutý s tretím von Ohainovým motorom, ktorý spaľoval dieselové palivo. Výsledkom bolo malé lietadlo konvenčnej konštrukcie, s vysoko osadenými drevenými krídlami. Motor mal nasávací otvor v nose lietadla, lietadlo malo zadné koleso aj podvozok. Pri prvom lete bol podvozok pevný, neskôr bol prerobený na sklápací. Lietadlo malo veľký úspech, hoci išlo iba o testovací model. S rýchlosťou 650 km/h rýchlejšie, než ktorékoľvek vojenské lietadlo na svete až do roku 1944, keď vzlietol Me 262 a Me 163 Komet. 1. novembra 1939 zorganizoval Heinkel demonštráciu pre Ríšske ministerstvo letectva. Vrchné velenie Luftwaffe prúdové lietadlo nezaujalo, hoci jeho výkony, najmä rýchlosť boli na tú dobu úžasné. Najvyšší predstavitelia nemeckého letectva boli zatiaľ spokojní so svojou stíhačkou Messerschmitt Bf 109 a tak projekt nepodporili. Heinkel však bol neústupný a rozhodol sa pokračovať vo vývoji. Vyvíjal dvojmotorovú prúdovú stíhačku Heinkel He 280, kde zužitkoval to, čo sa od He 178 naučil. Heinkel He 178 bol umiestnený v Deutsches Technikmuseum, kde bol zničený pri nálete v roku 1943.
Falcká vojna

Priebeh

Začala sa roku 1620 vtrhnutím španielskych jednotiek do Falcka. Na zhromaždení severonemeckých kniežat v marci 1621 na podnet dánskeho kráľa sa síce rozhodlo o vybudovaní armády na pomoc Falcku, ale na jej uskutočnenie sa odhodlal len bádenský markogróf Fridrich Juraj a vojvoda Karol Brunšvický. Habsburgovci po potlačení odboja českej šľachty pokračovali vo vojne proti českému kráľovi Fridrichovi Falckému na jeho vlastnom území. Boj cisára Ferdinanda II. proti Fridrichovi Falckému sa presunul do Nemecka, najmä do Dolného (rýnskeho) Falcka, blízko Nizozemska. Roku 1622 obsadila armáda Katolíckej ligy (katolícke ríšske stavy) Falcko a Španieli územia na ľavom brehu Rýna. Nizozemsko sa márne pokúšalo donútiť protihabsburský tábor na otvorené a spoločné vystúpenie. Falcko sa neubránilo proti Španielsku a neúspešné boli aj pokusy Fridricha Falckého, ktorého podporovali českí emigranti a ľudový odboj najmä na Valašsku.
Fairchild 24

Vznik a vývoj

Model 24 prvýkrát vzlietol v roku 1932. Jeho výroba prebiehala v rokoch 1932 až 1948. Spoločnosť Fairchild vyrobila viac ako 1500 strojov tohto typu a ďalších 280 bolo vyrobených spoločnosťou Temco (Texas Engineering & Manufacturing Company), ktorá po druhej svetovej vojne odkúpila od Fairchildu výrobné práva. Celkovo tak zišlo z výrobnej linky viac ako 1800 lietadiel Fairchild 24.

Konštrukcia

Fairchild 24 je hornoplošník s rozpätím krídel 11 m. Drak lietadla pozostáva zo zvarených oceľových trubiek a drevených líšt, ktoré sú pokryté látkou. 
Tento model predstavoval v porovnaní s predchádzajúcimi typmi radikálny krok, ktorým sa firma Fairchild snažila získať čo najväčší podiel v sektore súkromných pilotov. Interiér bol navrhnutý slávnym americkým priemyselným a automobilovým dizajnérom Raymondom Loewym. Medzi najzaujímavejšie prvky patrili okenné kľučky so sťahovacími oknami podobne, ako to bolo bežné u áut. Pohodlné sedadlá a mnoho ďalších funkcií v automobilovom štýle spravili z modelu 24 jedno z najkrajších a najpohodlnejších lietadiel svojej doby. Ďalším významným prvkom bol robustný podvozok, ktorý umožnil pilotovi modelu 24 pristáť aj v teréne mimo pristávacej dráhy.
Lietadlá Fairchild 24 boli vyrábané s dvoma rôznymi typmi piestových spaľovacích motorov, pričom každý z nich dáva týmto strojom charakteristický vzhľad. Verzia F-24W má hviezdicové motory Warner "Super Scarab". Tieto stroje majú vďaka kruhovému tvaru motora krátke nosy. Zvyšné lietadlá vo verzii F-24R majú šesťvalcové radové motory Ranger a sú preto charakteristické svojimi dlhými nosmi.

Operačné nasadenie

Počas druhej svetovej vojny bola verzia UC-61 Forwarder používaná americkými ozbrojenými silami na pobrežné hliadkovanie a jej úlohou bolo udržať japonské alebo nemecké ponorky čo najďalej od amerického pobrežia. Lietadlo mohlo niesť dve bomby s hmotnosťou 45 kg a bolo úspešné vo viacerých konfrontáciách s nemeckými ponorkami.
Vrana popolavá

Opis

Vrana popolavá meria 46 – 47 cm a váži 360 – 638 g.
Samec i samica majú čiernu hlavu, zobák, hrvoľ, krídla, chvost a nohy. Ostatnú časť tela majú sivú. Dospelé majú čiernu farbu s fialkastým leskom, mladé matnú.

Hlas

Hlas krá
5,2 s, Fínsko
Zachrípnuté krákanie "krá", znie suchšie ako hlas havrana čierneho.

Výskyt a stav na Slovensku

Žije na celom území Slovenska od nížin až do vysokých hôr (Nízke Tatry, lokalita Jasná 1 300 m n. m., potravu hľadá až vo výškach 1 700 m n. m., Vysoké Tatry).
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 8 000 - 15 000, zimujúcich jedincov 20 000 - 40 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sa zmenšili o 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 2014 LC* A2b - menej dotknutý. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Poľnohospodárska krajina s roztrúsenými stromami, vetrolamy, okraje polí a lesov, pobrežná stromová vegetácia tokov a vodných plôch.  Nevyhýba sa ani blízkosti ľudí, hniezdi i v mestách na cintorínoch a parkoch (Bratislava, Košice, Banská Štiavnica).

Hniezdenie

Hniezdi na okraji lesa, v pásoch stromov alebo na solitérnych veľkých stromoch. Na Východoslovenskej rovine a v Košickej kotline hniezdi aj na vysokých stožiaroch elektrického vedenia. Okrem obdobia hniezdenia žijú v kŕdľoch. Koncom februára či v marci sa páriky oddelia a začnú hniezdiť. Najprv je obdobie toku, kedy spolu sedia, samček ticho spieva a pritom ježí perie. Potom obaja stavajú hniezdo vysoko na stromoch. Používajú konáre, byliny a korienky. Od konca marca, v priebehu apríla až v máji prebieha znášanie vajíčok. Býva ich 4 - 6, majú zelenkastú farbu a sú škvrnité. Na znáške sedí iba samica 17 - 18 dní, samec jej nosí potravu.  Vyliahnuté mláďatá vychovávajú 31 - 32 dní.

Potrava

Všežravec uprednostňujúci mäsitú potravu. Prispôsobuje sa zdroju potravy. Na jar zbiera hmyz, pandravy a drobné stavovce na poliach, vyberá vtáčie hniezda alebo chytí i mláďatá cicavcov, pri vodách žaby, mŕtve ryby alebo uviaznuté po povodniach v plytkých mláčkach. Na jeseň chytá hraboše, zbiera ovocie, orechy a chodí aj na zrejúcu kukuricu. V zime hľadá potravu na hnojiskách, smetiskách i pri odpadových košoch v mestách.

Ochrana

Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 180 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).
Laothoé (manželka Priama)

Laothoé alebo Laothoa (starogr. Λαοθόη – Laothoé) je v gréckej mytológii dcéra lelegského vládcu Alta, bola vedľajšou manželkou (alebo družkou) trójskeho kráľa Priama.
Laothoé sa narodila v meste Pédasos, ktoré sa nachádzalo v Tróade. Jej otec Altes tam vládol zo svojho sídla pri rieke Satnioentes bojovnému kmeňu Lelegov. Keď dospela, stala sa jednou z manželiek (alebo družiek) trójskeho kráľa Priama a porodila mu synov Polydóra a Lykaonta. Kráľ Priamos mal celkove päťdesiat synov, z toho devätnásť synov mal s manželkou Hekabou a ostatných so svojimi inými manželkami, alebo družkami. Deti Laothoy a aj Priamos zahynuli v trójskej vojne.
Monblanc

Poloha

Obec má rozlohu 12,93 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 364 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chalette-sur-Voire

Poloha

Obec má rozlohu 5,64 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE