google/wiki40b huggingface dataset:
Karol Adler

Život

Pôsobil ako zubný technik v Levoči ale aj v Leviciach a Poprade. Od vzniku prvej Slovenskej republiky sa angažoval v protifašistickom odboji. V roku 1944, keď prevzal moc revolučný národný výbor, utvorila sa milícia, ktorá pod vedením Karola Adlera zaistila exponovaných fašistov. Keď sa v druhej polovici októbra 1944 začal mohutný nástup nemeckých jednotiek na všetkých úsekoch frontu, došlo k bojom aj v priestore Dobšinej. Nepriateľské jednotky ju obsadili a povstalci ustúpili do hôr. Karol Adler sa stal organizátorom a vedúcim činiteľom partizánskej brigády kapitána Nálepku. Koncom roka 1944 sa v okolí Dobšinej vyskytovala partizánska brigáda Rákosi. Do jej stavu patrila aj jednotka Karola Adlera. Po smrti Zoltána Grubicsa sa práve on stal veliteľom partizánskej skupiny Sándor Petőfi. Partizáni sa však v polovici decembra 1944 dostali do zovretia nemeckými vojskami. Adlerova jednotka sa preto pokúsila uniknúť v oblasti Vyšnej Slanej a Rejdovej. Nemecké vojská ich však obkľúčili a postupne zlikvidovali. 10. decembra 1944 ho zajali po ťažkých bojoch vo Vyšnej Slanej a následne ho odovzdali Gestapu. Po surovom mučení bol 20. decembra 1944 obesený na námestí v Dobšinej. Pri vyšetrovaní sa Karol Adler správal hrdinsky a pred popravou údajne povedal: „Ja umieram, ale vás je veľa.“ Zvyšok jeho partizánskej jednotky, ktorý sa vyhol zničeniu pod vedením Jozefa Fábryho bojoval ďalej.

Ocenenie

Je mu venovaná pamätná tabuľa na budove pošty v Dobšinej. V roku 1964 bol in memoriam povýšený na kapitána a vyznamenaný Radom červenej hviezdy. V bratislavskej mestskej časti Dúbravka je po ňom pomenovaná ulica i škola.
Prvoky

Charakteristika

Sú to drobné organizmy, veľké od tisícin milimetra po niekoľko milimetrov, prípadne centimetrov; voľným okom je však viditeľné len malé percento druhov. Telo je zložené z jednej bunky, ktorá vykonáva funkcie celého organizmu. U niektorých druhov však vidíme tendenciu vytvárať agregácie rovnakých (Gonium, Pandorina), ale i kolónie diferencovaných buniek (Volvox), a práve tu niekde prebieha prirodzená hranica medzi jednobunkovými a mnohobunkovými eukaryotickými organizmani.Vo vnútri tela má cytoplazmu.

História

Prvoky boli objavené až po vynáleze mikroskopu Anton van Leeuwenhoekom (v roku:1675). V 18. storočí boli nazývané animacula infusoria – „zvieratká z nálevov“. Ich systematické postavenie bolo dlho nejasné a nie je celkom jasné ani dnes. V minulosti prevládali dva extrémne názory – prvoky boli považované buď za larválne štádiá neznámych (vyhynutých?) živočíchov, alebo za „zmenšeniny“ bežných zvierat s príslušnými orgánmi ako sú oči, ústa so zubami, atď. Bol to dôsledok nedokonalej optiky a mikroskopovacej techniky. 
Dnes poznáme niečo vyše 20 000 druhov napr.Črievička čierna, z čoho voľne vo vode žije asi 15 000 druhov napr.Črievička stopová, 10 000 z toho v moriach napr.Črievička vavrincová.Asi 5 000 druhov sú symbionty, komenzály, no väčšinou parazity Parazotnica vel'ká. Systém prvokov je zložitý a sčasti ešte nedotvorený.

Pohyb

Pohyb prvokov je pasívny (prúdením vody a vzduchu) alebo aktívny. Aktívny pohyb môže byť
améboidný, „prelievaním“ cytoplazmy, hoci mechanizmus tohto pohybu stále presne nepoznáme (pôjde zrejme o sťahovanie plazmatických makromolekúl), alebo pomocou bŕv (cilie) a bičíka (flagellum), resp. bičíkov. Brvy a bičíky majú u všetkých eukaryotických organizmov (vrátane spermií) rovnakú stavbu: 2 centrálne mikrotubuly obkolesuje 9 párov obvodových mikrotubulov, čo je jeden z najvýznamnejších dôkazov jednoty života na Zemi! Bičík sa môže priložiť k povrchu bunky, tak vzniká undulujúca membrána (niektoré Zoomastigophorea). Splývaním bŕv vznikajú ciliálne deriváty – cirry alebo membranely.

Iné delenia

V tradičných slovenských systémoch sa označovali ako jednobunkovce a boli zaradené pod živočíchy (ako podríša). Živočíchy vtedy zahŕňali tak dnešné „živočíchy“ (vtedy „mnohobunkovce“), ako aj jednobunkovce/prvoky. Príklady pozri pod Systém živých organizmov.
V systémoch, ktoré používajú ríšu „Protista“, čo je dnes už veľmi zriedkavé, tvoria prvoky podríšu (a podobne) tejto ríše. 
V najnovších svetových systémoch je táto skupina naopak úplne rozpustená a nahradená početnými menšími skupinami. Príklady pozri pod Systém živých organizmov.
La Roche-Canillac

Poloha

Obec má rozlohu 3,02 km². Najvyšší bod je položený 523 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tetra červená

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (východná Brazília, okolie Ria de Janeira).
Ivan Nábělek

Životopis

V roku 1935-1940 navštevoval Rokuk. chlapčenskú ľudovú školu, 1940-1948 gymnázium v Banskej Bystrici, 1950-1955 absolvoval štúdium strojníctva na SVŠT v Bratislave. Pracoval ako projektant Chemoprojektu v Prahe a v Bratislave, 1962-1966 v Stredoslovenských celulózkach a papierňach v Harmanci, 1966-1981 pôsobil ako pedagóg na Strednej priemyselnej škole J. Murgaša v Banskej Bystrici, 1981-1990 na Strednej priemyselnej škole pre pracujúcich v Banskej Bystrici. Bol členom horolezeckého klubu JAMES. V zjazdových disciplínach reprezentoval Klub slovenských turistov a lyžiarov. V roku 1948 na Predzletových telovýchovných slávnostiach v slov. sekcii v zjazdových lyžiarskych disciplínach obsadil 1. miesto a 7. miesto celoštátne, 3. miesto v obrovskom slalome na Kľačianskej Magure a tiež na Memoriáli Aljošu Halašu. Zúčastnil sa niekoľkokrát zimného prechodu Veľkou Fatrou a Partizánskou republikou. V roku 1962-1981 vykonával funkciu predsedu ZO Čs. vedecko-technickej spoločnosti, od 1985 bol predsedom ZO Zväzu protifašistických bojovníkov v Banskej Bystrici.
Eugen Medek

Životopis

V roku 1919 sa s rodičmi presťahoval z Čiech do Dolného Kubína, kde neskôr prevzal po otcovi holičstvo. Tu sa začal venovať aj ochotníckemu divadlu ako herec i režisér. Od roku 1943 žil v Martine, kde pôsobil ako člen Slovenského spevokolu a Slovenského komorného divadla, kde vďaka svojmu živelnému prejavu vytvoril množstvo charakterových aj tragických postáv. Počas Slovenského národného povstania účinkoval vo Frontovom divadle a spolupodieľal sa na vysielaní Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Kvôli tejto činnosti bol v roku 1945 väznený aj s otcom v koncentračnom tábore v Puppingu. Po skončení vojny pokračoval v hereckej kariére a stal sa výraznou osobnosťou moderného slovenského herectva.
Zomrel v roku 1949 na následky srdcového ochorenia, ktoré bolo dôsledkom vojnových útrap v koncentračnom tábore a je pochovaný na Národnom cintoríne v Martine.
Bludiskové žily

Bludiskové žily alebo žily bludiska ucha (lat. venae labyrinthi) je skupina žíl hlavy. Z vnútorného ucha zbierajú krv tri žily, dve sú intrakraniálne.
Novohradský seniorát

Novohradský seniorát (v plnom znení Novohradský seniorát Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku, v skratke NOS) je cirkevnou organizačnou jednotkou Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku na treťom stupni, do ktorej je zahrnutých 31 cirkevných zborov nachádzajúcich sa v Banskobystrickom kraji v 4 okresoch a to Detva (okres) (Horný Tisovník), Lučenec (okres) (Ábelová, Budiná, Dobroč, Lovinobaňa, Ľuboreč, Lučenec, Mašková, Polichno, Tomášovce), Poltár (okres) (Cinobaňa, České Brezovo, Kalinovo, Málinec, Ozdín, Poltár, Pondelok – Hrnčiarska Ves, Turíčky, Uhorské) a Veľký Krtíš (okres) (Dolná Strehová, Dolné Strháre, Horná Strehová, Malá Čalomija, Malé Zlievce, Pôtor, Príbelce, Senné, Stredné Plachtince, Veľký Krtíš, Veľký Lom, Závada). Seniorát patrí do Západného dištriktu.

Seniorský úrad

Seniorský úrad Novohradského seniorátu sídli v sídle cirkevného zboru seniora.

Počet členov

Zo štúdie pre nové usporiadanie mal NOS v Banskobystrickom kraji 13 990 členov.
Auflance

Poloha

Obec má rozlohu 6,16 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ploudaniel

Poloha

Obec má rozlohu 46,28 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 670 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tupolev Tu-124

Vznik a vývoj

Lietadlo Tu-124 vychádzalo typovo zo svojho predchodcu Tu-104. Vývoj lietadla začal v roku 1959, prvý prototyp vzlietol už 29. marca 1960. O dva roky neskôr začali stroje lietať v komerčnej prevádzke. Celkovo bolo vyrobených 165 kusov všetkých verzií.
Niekoľko lietadiel bolo vyrobených aj na vojenské účely, ďalšie kusy boli na vojenské účely použité po vyradení z komerčnej civilnej prevádzky.
Národná diaľničná spoločnosť

Vznik

Spoločnosť vznikla 1. februára 2005 na základe Zákona č. 639/2004 Z.z. o Národnej diaľničnej spoločnosti odštiepením od Slovenskej správy ciest (SSC) a jediným vlastníkom akcií je štát, ktorý je zastúpený Ministerstvom dopravy, pôšt a telekomunikácií SR.

Financovanie

Financovanie NDS je okrem príspevkov zo štátneho rozpočtu zabezpečované prostredníctvom fondov EÚ, úverov, predaja diaľničných známok a výberu mýta.
Katarína Eva Čániová

Životopis

Vyštudovala UPJŠ v Košiciach a žurnalistiku na UK v Bratislave. V rokoch 1979 - 1996 pôsobila ako novinárka v Košiciach. Písala články z oblasti ekonomiky a spoločenského života. Od roku 1996 bola riaditeľkou Baťa Junior Achievement SR pre Východoslovenský kraj. Založila prvú public relations agentúru "Communication House" mimo hlavného mesta na Slovensku. Získala 1. certifikát kvality ISO 9001 v PR na Slovensku.
Je absolventkou svetových komunikačných kurzov D. Carnegieho a S. Coveyho. Je držiteľkou viacerých novinárskych cien a certifikátu "Systemický manažment pre koučing lídrov". Získala medzinárodný certifikát č. 10147592 od Thames Valley University v Londýne pre tréning, rozvoj a vzdelávanie dospelých. Získala 10 novinárskych cien, je čestným občanom mesta Mobile za rozvoj partnerstva miest Košice - Mobile. Je členkou Slovenského syndikátu novinárov, jej PR agentúra je pozorovateľom v Asociácii PR agentúr Slovenska.
Terrefondrée

Poloha

Obec má rozlohu 13,89 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 60 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stanislav Kunda

Životopis

V rokoch 1953 – 1959 študoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, 1963 absolvoval špecializačnú prípravu z psychiatrie I. st. v Prahe, 1968 špecializačnú prípravu z psychiatrie II. st. v Bratislave, 1972 CSc., 1996 doc. Pôsobil ako vedecký ašpirant na Psychiatrickej klinike KU v Prahe (1966 – 1970), pracoval ako lekár – psychiater v OÚNZ Rimavská Sobota (1959 – 1965) a ako primár psychiatrického odd. a Centra pre liečbu drogových závislostí v KÚNZ, resp. NsP FDR v Banskej Bystrici (1965 – 1997 ). Od roku 1995 pôsobil na UMB v Banskej Bystrici a od 1998 ako primár psychiatrického oddelenia v NsP v Trstenej.
Je zakladateľom psychiatrie v Banskej Bystrici a okrese. V roku 1989 sa podieľal na rekonštrukcii pavilónu primára Petelena na psychiatrické oddelenie. Zúčastnil sa na domácich i zahraničných vedeckých seminároch, sympóziách a konferenciách. Bol členom Čs. a Slovenskej psychiatrickej spoločnosti, Spolku lekárov. Zakladal a pravidelne prispieval do rubriky Linka dôvery v denníku Smer (1967 – 1994). Publikoval odborné vedecké práce doma i v zahraničí. Roku 1990 bol poslancom SNR.
Sedisvakancia

Sedisvakancia (z lat. sedes vacans – dosl. prázdny stolec; najčastejšie sa používa v ablatíve sede vacante) je označenie obdobia, počas ktorého nie je obsadený cirkevný úrad – najčastejšie úrad diecézneho biskupa alebo pápeža. Kódex kánonického práva určuje postupy, ktorými sa menuje dočasný, alebo trvalý nástupca. V prípade dočasného nástupcu môžu byť jeho právomoci obmedzené, alebo podmienené súhlasom nadriadenej osoby, zboru poradcov, alebo potvrdeným definitívnym nástupcom.
V prípade dlhodobej sedisvakancie môže byť menovaný apoštolský administrátor.
ALGOL W

ALGOL W je programovací jazyk. Bol založený na ešte nedokončenom návrhu (angl. proposal) jazyka ALGOL X od Niklausa Wirtha a C. A. R. Hoareho ako nasledovník ALGOLa 60 v pracovnej skupine IFIP Working Group 2.1. Keď komisia rozhodla, že návrh nebol dostatočne dobrým zdokonalením ALGOLa 60, návrh bol publikovaný ako "A contribution to the development of ALGOL". Po malých úpravách jazyka skupina pod vedením Wirtha vytvorila jeho vysoko kvalitnú implementáciu pre IBM/360 na Stanfordskej univerzite. Táto implementácia sa následne široko rozšírila.
Jazyk reprezentoval relatívne konzervatívnu modifikáciu oproti ALGOLu 60: pridané boli reťazce, bitové reťazce, komplexné čísla, referencie na odkazovanie na záznamy a pre call-by-result predávanie parametrov, pridanie príkazu while, nahradenie kľúčového slova switch kľúčovým slovom case, a všeobecné "utesnenia" jazyka.
Implementácia bola napísaná v PL/360, čo je jazyk inštrukčnej úrovne podobný ALGOLu a navrhnutý Wirthom. Medzi významné črty implementácie patrila schopnosť ladenia a profilovania programov.
Face Yourself

Vydanie albumu 

Album bol vydaný 4. apríla a spolu s nim aj tri limitované edície. Nové japonské verzie skladieb ako "Go Go" či "Best of Me" z ich kórejského albumu "Love Yourself: Her" boli taktiež zahrnuté v zozname skladieb. 8. marca bola oznámená nová japonská skladba "Don't Leave Me", ktorá sa stala úvodnou skladbou k japonskej televíznej dráme "Signal".
Aj napriek tomu, že album bol vydaný 4. apríla, umiestnil sa na prvej priečke Oricon's Daily CD Album chart. Svoj post si tak udržal sedem po sebe nasledujúcich dní, čo zapríčinilo, že sa objavil na prvom mieste Weekly Album Chart s viac než 282,000 predanými kópiami, 
čím prekoval šesť ročný rekord skupiny KARA za najvyšší počet predaných kópií v prvom týždni od kórejského umelca na Oricon Chart. Album sa udržal v rebríčku tri týždne s viac než 300,000 predanými kópiami.
Juraj Rajec

Juraj Rajec (* 25. október 1906, Dubnica nad Váhom – † 14. apríl 1987, Nitra) bol slovenský novotomistický filozof zameraný na filozofiu práva a filozofickú axiológiu, publicista.

Život

Počas vysokoškolských štúdií i po nich bol činný v autonomistickom krídle hnutia slovenských katolíckych akademikov, sústredených najmä vo vysokoškolskom internáte Svoradov. V roku 1940 obhájil dizertačnú prácu, ktorá vyšla aj knižne pod názvom Princípy hierarchie normovej. Od roku 1940 bol odborným radcom na MŠANO a redigoval v Trenčíne časopis Skaut. Oženil sa, jeho manželka bola sestrou Karola Murína. Od roku 1941 prednášal filozofiu práva na Právnickej fakulte Slovenskej univerzity a už o tri roky bol vymenovaný za profesora. Po vojne bol dva razy väznený, a to v roku 1946 (vyšetrovacia väzba a násilné preloženie do Trenčianskych Teplíc, kde prostredníctvom svojich bývalých študentov sprostredkovával kontakty s emigráciou, predovšetkým so svojím švagrom v zahraničí) a v rokoch 1950 – 1954 v Jáchymove (odsúdený údajne za rozvracanie republiky a úklady voči štátu). Po prepustení pracoval vo výrobe (predavač železiarskeho tovaru v Drutechne, vrátnik v Dopravnom závode v Bratislave). V roku 1969 emigroval spolu s manželkou do Švajčiarska, kde bol zamestnaný na pošte a manželka v lekárni. No po náhlej manželkinej smrti (srdcový infarkt) sa zlomený vrátil roku 1971 aj s jej urnou na Slovensko. O rok Krajský súd uznal oboch manželov za nevinných a bola mu prinavrátená polovica zo zhabaného majetku. Pracoval v prekladateľskom oddelení knižnice Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. Dvakrát bol hospitalizovaný pre psychické depresie v Pezinku, odkiaľ ho občas zobral brat Anton na doliečenie do Nitry. Nechcel trvalejšie bývať u brata v Nitre, lebo nechcel sa oddeliť od bratislavského intelektuálneho prostredia sústredeného aj okolo univerzitnej knižnice. Na jar v roku 1987 ho brat pre veľmi zlý zdravotný stav vzal k sebe do Nitry, kde ešte toho istého roku zomrel. Pochovali ho v rodnej Dubnici. Profesor Rajec i v časoch nepohody a prenasledovania v 70. a 80. rokoch študoval najmä etické a ontologické diela nemeckých a scholastických filozofov.
Možnosť a skutočnosť

Na rozdiel medzi možným a skutočným bytím prvý raz upozornil Aristoteles. Niečo môže byť, ale nie je, môže nebyť, ale je. Mnohé veci, ktoré nie sú, jestvujú už v možnosti. Učenie, ktoré stotožňuje možnosť so skutočnosťou, "usiluje sa celkom odstrániť zo sveta niečo, čo nie je bezvýznamné", totiž sám pohyb, vznikanie a zanikanie vecí. Ak by bolo možným iba to, čo je skutočné, nemohlo by vzniknúť, čo ešte nevzniklo; to, čo sedi, ba napríklad nemohlo vstať. Aristotelovo "dynameión" sa chápe ako mohúcnosť niečoho, jeho.
Juris Štāls

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Charlotte Checkers v zámorskej ECHL.

Reprezentácia

Tréner Piotr Vorobjev ho nominoval Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v jeho rodnej Rige. Zaznamenal 4 trestné minúty, nebodoval. Na drese nosil číslo 20.
Saint-Sulpice-de-Roumagnac

Poloha

Obec má rozlohu 10,7 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 214 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bourg-lès-Valence (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 20,3 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 19 013 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Aincourt

Poloha

Obec má rozlohu 10,03 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 967 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štát Slovincov, Chorvátov a Srbov

Predchádzajúci vývoj

V máji 1917 juhoslovanskí poslanci (vedení Antonom Korošecom) viedenskej Ríšskej rady navrhovali v Májovej deklarácii zjednotenie slovinských, chorvátskych a srbských oblastí
monarchie do samostatného štátneho organizmu a vytvorenie spoločného štátu Slovincov, Chorvátov a Srbov pod vládou habsbursko-lotrinskej dynastie. Nasledovalo podpísanie niekoľko dohôd medzi predstaviteľmi rakúsko-uhorských Juhoslovanov (v emigrácii združených kolom Juhoslovanského výbora a v Chorvátsku okolo Národnej rady) a Srbského kráľovstva, z ktorých najdôležitejšia bola Korfská deklarácia z 20. júla 1917 a Ženevská dohoda z 6. až 9. novembra 1918.

Vznik

Takmer hneď po rozpade Rakúsko-Uhorska vznikol v jeho južnej časti, v oblasti obývanej Juhoslovanmi, tzv. Štát Slovincov, Chorvátov a Srbov, ktorý vyhlásila 29. októbra 1918 za vedúcej úlohy Antona Korošeca Národná rada Slovincov, Chorvátov a Srbov so sídlom v Záhrebe. Aj keď vlastne išlo o republiku, formálne bol štát konštitučnej monarchie pod vládou habsbursko-lotrinskej dynastie.
Tento štát zaberal Kraňsko, slovinskú časť Štajerska (Dolné Štajersko), Užšie Chorvátsko, Slavóniu vrátane oblasti Sriemu, Dalmáciu, Bosnu a Hercegovinu a územie obklopujúce Kotorský záliv. Naopak súčasťou štátu nebola oblasť dnešnej Vojvodiny, tj. Bačka, Banát a Baranská župa. 
Jedným z mnohých problémov nového štátu bolo to, že nebol medzinárodne uznaný veľmocami. Ďalším problémom boli hlavne snahy Talianskeho kráľovstva o anexii Slovinska a chorvátskeho prímoria.
Časťou Vojvodiny, tj. Bačka, Banát a Baranská župa, ktorá k štátu SHS nepatrila, sa 26. novembra 1918 pripojila k Srbskému kráľovstvu. Deň pred tým 24. novembra 1918 sa k Srbskému kráľovstvu pripojil aj región Sriem, ktorý bol prvou časťou Štátu SHS, ktorý sa pripojil k Srbsku. 26. novembra 1918 sa potom na základe uznesenia Podgorickej skupštiny zlúčilo Srbsko aj predtým samostatná Čierna Hora.

Dôsledky

Zjednotenie juhoslovanských národov do jedného štátu sa na prvý pohľad môže zdať ako logické vyústenie ich dlhodobých snáh o kultúrnu a politickú nezávislosť, ale na druhej strane sa uskutočnilo skôr len vďaka súhre udalostí na medzinárodnej a juhoslovanskej politickej scéne: rozpútanie prvej svetovej vojny, vstup USA do vojny, rozpad Rakúsko-Uhorska a konečné víťazstvo Srbska, a hlavne snahe Talianska o anexiu Slovinska a chorvátskeho prímoria. Spoločný štát bol teda „svadbou z rozumu“, ktorá bola voľbou menšieho zla pred väčším. 
Jednotlivé národy a národnosti sa nachádzali v úplne odlišných štádiách vývoja, a to tak v oblasti kultúrnej, ako aj ekonomickej a sociálnej. Zatiaľ čo sever, ktorý bol do roku 1918 súčasťou Rakúsko-Uhorska, bol hospodársky vyspelejší, juh bol vzhľadom na svoje dejiny zaostalý.
Amatol

Amatol je triviálny názov pre skupinu trhavín, pozostávajúcich zo zmesí dusičnanu amónneho a tritolu v rôznych pomeroch. Jedná sa o vysoko výkonné trhaviny, používaly sa na vojenské účely predovšetkým počas dlhotrvajúcich vojenských konfliktov, keď priemyselné produkčné kapacity tritolu (produkcia tritolu je relatívne materiálovo a energeticky náročná) nedosahovali vysokú spotrebu ozbrojenými silami (dusičnan amónny sa dá Haber-Boschovou metódu jednoducho vyrábať v neobmedzených množstvách zo vzduchu, vody a elektrickej energie). Počas 2. svetovej vojny často používaný ako trhacia náplň leteckých bômb, delostreleckých granátov, protiponorkových náloží a námorných mín. Býva nahradzovaný inými trhavinami ako Hexolity, Torpexy a Tritonaly.
Obsah dusičnanu amónneho v amatoloch sa pohybuje od 40 po 80 % v závislosti od dostupnosti tritolu a účelu použitia. Sila a brizancia so vzrastajúcim podielom dusičnanu amónneho klesá, zároveň stúpa citlivosť trhaviny na mechanické a teplné impulzy. Amatol 80/20 (obsahujúci 80 % dusičnanu amónneho a 20 % tritolu) pri výbuchu produkuje biely dym. Aj pri takto nízkom obsahu tritolu je pomerne účinnou trhavinou. Amatol 50/50 (50 % dusičnanu amónneho a 50 % tritolu)  produkuje pri detonácii tmavý dym. Nevýhodou amatolov je ich hygroskopia.  Z amatolov boli počas 1. svetovej vojny prímesou hliníku vyvinuté Amonaly, počas 2. svetovej vojny prímesami hexogénu resp. pentritu Amatexy, ktoré vykazujú v porovnaní s amatolmi zvýšenú brizanciu. 
Bol vynájdený počas 1. svetovej vojny, používal sa aj cez druhú svetovú a studenú vojnu ako aj v súčasnosti.
Métrodóros z Filadelfie

Métrodóros (starogr. Μητρόδωρος) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 2. storočí.
Značne poškodený epigrafický nález objavený (v roku 1958) v archeologickej lokalite lýdskej Filadefie hlása, že Titos Ailios Aurélios Métrodóros z Filadefie dosiahol v neznámej atletickej disciplíne čestný titul periodonikés (víťaz na všetkých panhelénskych hrách, počas štvorročného obdobia, zvaného olympiáda), titul paradoxoneikes (paradoxos alebo paradoxonikés „prekvapujúci (nezvyčajný) víťaz“, bol pôvodne titul pre športovcov, ktorí v jednom dni zvíťazili v zápasení i pankratiu) a aj titul xystarches. (xystos alebo aj xystarches bol titul pre tzv. majstra športu, zodpovedného za (? cech) športovcov, udeľoval ho zvyčajne rímsky cisár,).
Métrodóros si olympijský veniec víťaza (alebo možno vence víťaza v zápasení a pankratiu) odniesol pravdepodobne z 241. hier v roku 185.
Are You with Me

„Are You with Me“ je skladba, ktorú zložili Tommy Lee James, Terry McBride, Shane McAnally a nahral ju country spevák Easton Corbin. Skladba sa nachádza na jeho albume All Over the Road. Nikdy však nebola vydaná ako singel.
Beaumes-de-Venise (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 18,89 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 360 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oisy-le-Verger

Poloha

Obec má rozlohu 11,36 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 281 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE