google/wiki40b huggingface dataset:
St Paul's (Covent Garden)

St Paul's alebo slovensky Farský kostol sv. Pavla, prezývaný aj Actors' Church (slov.: Kostol hercov) je jedným z londýnskych kostolov nachádzajúci sa v Covent Garden, v mestskom obvode City of Westminster.
V roku 1631 si William Russell, prvý vojvoda z Bedfordu objednal u architekta Iniga Jonesa návrh kostola. Stavebné práce na kostole začali ešte v tom istom roku a kostol bol dokočený v roku 1633. Kostol vysvetili v roku 1638. V roku 1645 sa Covent Garden stala samostatnou farnosťou a kostol bol zasvätený sv. Pavlovi.
9. mája 1662, Samuel Pepys odohral pred priečelím kostola prvé zaznamenané bábkové predstavenie „Punch and Judy“. Udalosť pripomínaná omšou „MayFayre“ každý rok v máji. V roku 1663 sa začal vzťah medzi kostolom a svetom divadla. V tom istom roku založili totiž v neďalekej Drury Lane Theatre Royal. Tento vzťah iba posilnilo otvorenie Covent Garden Theatre, dnešný Royal Opera House, v roku 1723.
12. apríla 1665 pochovali v kostole prvú známu obeť čiernej smrti v Anglicku.
V roku 1788 Thomas Hardwick začal rekonštrukciu kostola. Bohužial, v roku 1795 kostol zachvátil požiar a veľká časť z neho bola zničená. Kostol sa však podarilo obnoviť.
Lievikové pleso

Lievikové pleso (poľ. Lejkowy Staw, nem. Trichtsee, maď. Tölesér-tó) je zaniknuté pleso na dne Lievikového kotla nad Skalnatou dolinou. Úplne zaniklo v roku 1880.
Montfort (Doubs)

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 531 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gabriela Drobová

Životopis

Gabriela Drobová, rodená Ďurovková, sa narodila v Bratislave do rodiny stavebného inžiniera a ekonómky. Absolvovala Gymnázium Ladislava Sáru, na čo následne vyštudovala sociológiu na Fakulte humanistiky Trnavskej univerzity.
Od roku 1996 stála pri zrode Televízie Markíza a pôsobila v nej dlhoročne ako producentka a šéfdramaturgička, tiež ako moderátorka. V súčasnosti je riaditeľkou a dramaturgičkou módnej televízie Fashion TV.

Osobný život

Drobová je exmanželkou súčasného predsedu Bratislavského samosprávneho kraja Juraja Drobu. Je bezdetná, v súčasnosti je jej partner Karol Ruman, s ktorým spolupracujú vo Fashion TV.
Réveillon (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,66 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 359 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neresnica (rieka)

Neresnica je vodný tok na strednom Slovensku, v okrese Zvolen. Je ľavostranným prítokom Slatiny, má dĺžku 25,5 km a je tokom IV. rádu.

Opis toku

Pramení v Pliešovskej kotline na juhozápadnom svahu vrchu Breh (586,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 460 m n. m. Oblúkom sa stáča na severozápad, preteká obcou Pliešovce, kde priberá sprava Macovie jarok. Za obcou priberá opäť sprava Lomniansky potok (386,8 m n. m.) a tečie cez obec Sása, vytvára niekoľko meandrov a mení smer toku na sever. Ďalej sa koryto rieky rozdeľuje a na asi 1,5 km úseku tečie v dvoch ramenách, ktoré sa spájajú pred Dobrou Nivou. Preteká obcou a priberá zľava Bystrý potok, potom pravostranný Potôčik a následne aj Kalný potok zľava (341,6 m n. m.). Rieka ďalej pokračuje okolo obcí Podzámčok a Breziny, opúšťa Pliešovskú kotlinu a hlboko sa zarezáva do severozápadnej časti pohoria Javorie, kde tečie úzkou dolinou najprv na severovýchod, priberá zľava Burzovo, a pred osadou Neresnica sa stáča na sever. Vteká do intravilánu mesta Zvolen a zároveň do Zvolenskej kotliny, kde sa v nadmorskej výške približne 270 m n. m. vlieva do Slatiny.
High-Speed Downlink Packet Access

High-Speed Downlink Packet Access (HSDPA) je protokol mobilnej telefónie označovaný tiež ako technológia 3,5G – triapoltá generácia. Objavil sa v Release 5 štandardu UMTS. HSDPA je dostupné ako pre UMTS FDD tak pre UMTS TDD. HSDPA podstatne zvyšuje prenosovú rýchlosť pre downlink. Rýchlosť UMTS Release 99 (Release 3) je len 384 kbit/s.
HSDPA je založený na niekoľkých inováciách architektúry siete, vďaka ktorým sa dosahuje nižšieho oneskorenia, rýchlejšie reakcie na zmenu kvality signálu a spracovanie H-ARQ, teda Hybrid Automatic Repeat Request, hybridnej automatickej požiadavky na opakovanie prenosu.
Ďalšie zmeny boli spravené priamo na rádiovej časti siete, teda na RNC (Radio Network Controler) a Node B (základňová stanica). Hlavnou zmenou, ktorá prispieva k zrýchleniu toku dát a odstráneniu oneskorenia a rozptylu, je presunutie niektorých úloh zo samotného RNC na Node B. Základňové stanice sa teraz namiesto RNC starajú o plánovanie a riadenie priamo na vrstve 1, väčšina funkcií MAC dôležitých práve pre oneskorenie a rozptyl dát je z RNC v Release 5 presunutá na NodeB. Vďaka tomu dáta prejdú kratšiu trasu pred tým, než sa dekódujú a možno sa zistí, že niečo s nimi nie je v poriadku a že je potrebné ich poslať znovu. Znižujú sa tým nároky na čas potrebný na ich prenos, ale aj na RNC, naopak je potrebný výkonnejší hardware NodeB. MAC (Medium Access Control, Riadenie prístupu k médiu) sa v Release 5 nazýva MAC-HS, čím dáva táto funkcia najavo, že je dislokovaná na NodeB.
Oproti Release 99 zavádza HSDPA novú schému na prenos paketových dát. Namiesto rýchleho riadenia vysielacieho výkonu a premenného faktora rozptylu sa používa dynamická adaptívna modulácia a kódovanie, viackódové operácie, rýchle plánovanie a opakované odosielanie na fyzickej vrstve.
Vďaka HSDPA bude v W-CDMA sieťach (teda európskeho UMTS) teoreticky možné ponúkať zdieľané rýchlosti maximálne 14,4 Mbit/s (maximálna rýchlosť na jednu bunku), efektívne rýchlosti budú podstatne nižšie a pri štarte HSDPA sa očakáva, že mobilné terminály budú schopné využívať rýchlosť maximálne do 1,8 Mbit/s. Rýchlosť 14,4 Mbit/s pre jedno zariadenie sa nedá v dohľadnom čase očakávať. Pri tejto rýchlosti by totiž terminál (telefón) musel súčasne používať 15 kódov súčasne a všetky timesloty, čím by pre seba zabral celú kapacitu jedného sektora.
Aktín

Aktín je druh bielkoviny, makromolekula, ktorá je jednou zo základných súčasti aktínového myofilamentu – komplexnej štruktúry, ktorá tvorí kontraktilný aparát svalového vlákna (okrem aktínu sú jeho súčasťou troponín a tropomyozín).

Štruktúra

Kostru aktínového myofilamentu tvorí F-aktín, vo forme dvojzávitnice dlhej 1 μm. Túto dvojzávitnicu tvorí viac ako 400 molekúl G-aktínu. Každá z molekúl G-aktínu obsahuje oblasť, ktorá je schopná interagovať s „hlavou“ myozínu. Toto miesto v stave pokoja kontraktilného komplexu blokuje molekula tropomyozínu.
Kaspické more

Kaspické more (po rusky Каспийское mоpe alebo Каспий, po perzsky دریای مازندران, po azerbajdžansky Xəzər dənizi, po kazašsky Каспий теңізі, po turkménsky Hazar deňizi, po grécky Kaspion pelagos, po latinsky Caspium Маrе) je slané, typicky reliktné jazero (prv to bolo more – súčasť Tethys). Leží medzi Európou a Áziou. Niekedy sa udáva, že pojem more nie je správny, pretože je to najväčšie jazero sveta podľa rozlohy. So svojou rozlohou spĺňa charakteristiky mora aj jazera.
Názov je odvodený od dávneho kmeňa Kaspijcov, ktorí žili vo východnej časti Kaukazu. Takisto ďalšie historické názvy (Girkanské, Chvalynské, Chvalisské alebo Chazarské more) sú odvodené od historických národov, ktoré obývali jeho brehy. S rozlohou 371 000 km², ktorá sa však stále zmenšuje a dnes má už len asi 3/4 svojej pôvodnej rozlohy, je najväčším jazerom sveta. Dosahuje maximálnu hĺbku až 1 025 m a najplytšie je na severe v oblasti Achtuby pri ústí Volgy. Salinita Kaspického mora je približne 1,2 %, čo je asi tretina salinity svetových morí. Zo severu na juh je 1 200 km dlhé a priemerne 320 km široké. Jeho hladina leží 28,5 m pod úrovňou svetového oceánu a je najnižším bodom európskeho svetadielu. Rozloha povodia je 3 500 000 km².

Pobrežie

Dĺžka pobrežia je 7 000 km. Na jeho brehoch leží 5 štátov: Rusko, Kazachstan, Turkménsko, Azerbajdžan a Irán.

Vodný režim

3/4 vody pochádza z Volgy, ostatné prítoky sú Ural, Kura, Terek a Emba.

Lodná doprava

Kaspické more má veľký význam pre národnú a medzinárodnú lodnú dopravu. Najviac prevážané náklady sú ropa, drevo, obilie, bavlna, ryža a síra. Hlavné prístavy sú Astrachán, Baku, Machačkala, Krasnovodsk a Aktau, ktoré sú spojené osobnou dopravou. Medzi Baku a Krasnovodskom funguje železničný trajekt. V Iráne sú najväčšie prístavy Bandar-e Anzalī a Bender-Šách.

Flóra a fauna

V Kaspickom mori sa nenachádza veľa druhov rastlín a živočíchov, ale tie, ktoré tam žijú, sú zastúpené veľkým množstvom jedincov. Žije tu 500 druhov rastlín a 824 druhov rýb a iných živočíchov.
Z rastlín prevládajú sinice a rozsievky. Novo sa objavilo mnoho červených a hnedých vodných rastlín. Z kvitnúcich sú najrozšírenejšie vocha morská a táhlice. Najväčšiu rastlinnú masu tvoria parožnatky (do 30 kg na 1 m² dna).
Pôvod živočíchov je väčšinou neogénny, ktoré v dôsledku častých zmien slanosti prešli značnými zmenami. Z rýb tam patria jesetery, slede, kilky, hlaváče a zástupcovia druhu benthophilus. Z mäkkýšov sú to srdcovky. Z bezstavovcov sú to zástupcovia pontogammarus, mnohoštetinavce, huby a jeden druh medúz. Okrem toho tu žije 15 druhov prisťahovaných z arktických a stredozemských krajín povodia. Významnú skupinu tvoria živočíchy sladkovodného pôvodu (zubáč obyčajný). Celkovo tu je veľmi veľa endemických druhov. Niektoré organizmy sa prisťahovali pomerne nedávno, či už na trupoch lodí (slávky, fúzonôžky a tiež kraby) alebo priamo prostredníctvom človeka (mugil hlavatý, nereidky a zástupcovia syndesmya).
Pont National

Pont National (Národný most) je cestný a bývalý železničný most cez rieku Seinu v juhovýchodnej časti Paríža. Spája brehy medzi 12. a 13. obvodom.

Dejiny

Most bol postavený ako železničný v rokoch 1852 – 1853 a až do roku 1870 niesol názov most Napoleona III. V rokoch 1936 a 1944 bol dvojnásobne rozšírený na strane proti prúdu. Železničná trať, ktorá viedla cez most, bola zrušená, takže dnes je most určený len pre cestnú dopravu.

Architektúra

Most je murovaný s piatimi oblúkmi, jeho celková dĺžka je 188,5 metrov a šírka 34 metrov.
Voulgézac

Poloha

Obec má rozlohu 13,42 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Theano (dcéra Danaa)

Theano alebo Theanó (starogr. Θεανὼ – Theano/iný prepis: Theanó) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Polyxo.
Theano bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Danaos však so svadbou nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a v boji ho porazil. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Theane za manžela vybrali Fanta, syna Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Theano a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich po smrti za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Saint-Martin-de-la-Lieue

Poloha

Obec má rozlohu 8,4 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 847 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chelle-Debat

Poloha

Obec má rozlohu 8,69 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 211 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boetius de Dacia

Boetius de Dacia (* ? – † asi 1277) bol dánsky filozof, lingvista a teoretik vedy, ktorý v 70-tych rokoch 13. storočia učil na Parížskej univerzite.
Javornícka brázda

Polohopis

Územie sa nachádza v strednej časti pohoria Javorníky a zaberá pás takmer po celej jeho dĺžke. Leží v severozápadnej časti podcelku Nízke Javorníky a lemuje jeho severný okraj od Dohnian v údolí Bielej vody, po údolie Kysuce pri Kysuckom Novom Meste. Medzi významné sídla v tejto oblasti patrí Dolná Mariková, Papradno, Štiavnik, Kolárovice, Veľké Rovné, Dlhé Pole a Nesluša. Javornícka brázda susedí najmä s geomorfologickými časťami Javorníkov, konkrétne na severe Lazianska vrchovina, Javornícka a Rakovská hornatina (všetko časti Vysokých Javorníkov), na východe Ochodnická vrchovina a Kysucká kotlina, na juhovýchode Rovnianska a Púchovská vrchovina, patriace podcelku Nízke Javorníky. Západný okraj susedí s Vršatským predhorím (časť Vršatských bradiel), Hladkými vrchmi (časť Kobylináča) a malou časťou i s podcelkom Kýčerská hornatina (všetko súčasti Bielych Karpát). 
Centrálna časť Javorníkov patrí do povodia Váhu a práve prítoky tejto rieky odvodňujú toto rozsiahle územie. Medzi najvýznamnejšie patrí Biela voda, Marikovský potok, Papradnianka, Štiavnik, Petrovička, Rovnianka, Dlhopoľka a Neslušanka. Údoliami riek a potokov vedú cesty, obsluhujúce tu ležiace sídla, mnohé napojené na cestu II/507 (Púchov – Bytča – Žilina). Západným okrajom vedie cesta I/49 z Púchova na Moravu, z Bytče vedie rovnako na Moravu cesta I/10 a východným okrajom i cesta I/11 do Čadce. Medzi regionálne významné možno zaradiť aj cestu II/541 cez Veľké Rovné. Západným okrajom vedie dôležitá železničná trať Púchov – Horní Lideč, východným okrajom zasa trať Žilina – Ostrava.

Chránené územia

Táto časť pohoria leží na južnej hranici Chránenej krajinnej oblasti Kysuce. Do chránenej oblasti zasahuje malá časť centrálnej oblasti Javorníckej brázdy v okolí Veľkého Rovného a Kolárovíc. Osobitne chránené územia sa v tejto časti Javorníkov nenachádzajú.

Turizmus

Stredná časť Javorníkov je charakteristická brázdou s priečnymi údoliami, ktoré striedajú nevýrazné horské hrebene. Údolia sú pomerne husto osídlené a celá oblasť je typická lazmi. Z pohľadu turizmu ide o menej navštevovanú oblasť, ktorá slúži ako východisko výstupov na vyššie, vyliadkové vrchy. Okolie Veľkého Rovného a Dlhého Poľa je považované za kolísku drotárstva na Slovensku, ktoré tunajších majstrov preslávilo po celom svete.
Reynel

Poloha

Obec má rozlohu 18,61 km². Najvyšší bod je položený 411 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eustreptospondylus

Opis

Eustreptospondylus patril do čeľade Megalosauridae, zahŕňajúcej pomerne archaické dravé dinosaury, ktoré boli hojné najmä počas strednej jury, pričom koncom jury dali vzniknúť rodom vo veľkostnej kategórii tyranosaura. Disponoval pomerne veľkou odľahčenou lebkou s čeľusťami plnými ostrých zubov, krátkymi trojprstými prednými končatinami a dlhými zadnými končatinami nesúcimi celú váhu jeho tela. 
Pôvodne, koncom devätnásteho storočia, bol Eustreptospondylus radený do rodu Megalosaurus, podobne ako mnoho iných dravých dinosaurov. Dnes zastávajú niektorí paleontológovia (napr. Rauhut) názor, že Eustreptospondylus je identický s rodom Magnosaurus. Keďže bol Magnosaurus pomenovaný skôr, rodové meno Magnosaurus by v prípade pravdivosti tohto tvrdenia dostalo prednosť.

V kultúre

Eustreptospondylus sa objavuje v tretej epizóde dokumentu Putovanie s dinosaurami z roku 1999.
Mercury-Atlas 8

Priebeh letu

Kozmická loď Mercury 8 odštartovala z kozmodrómu Eastern Test Range na myse Canaveral 3. októbra 1962 pomocou rakety Atlas. Jej veliteľom a jediným členom posádky bol Walter Schirra, piaty Američan vo vesmíre, deviaty astronaut Zeme. Cieľom letu bolo zistiť rozsah potrebných úprav kabíny pre let dlhý 24 hodín.
Počas letu sa pokazila automatická regulácia klimatizácie skafandra. Schirra dokázal stabilizovať riadenie lode po odpojení automatiky, kvôli úsporám energie často vypínal spojenie. Walter počas letu fotografoval Zem aj hviezdy a kamerou vyhotovil záznam svetelných javov pre potreby americkej meteorologickej služby. Potrebovala vedieť, aké druhy fotografických filtrov je najlepšie používať pre snímkovanie z meteorologických družíc.
Ku koncu letu sa zapojili brzdiace motory, vyprázdnené rakety boli odhodené, vo výške 8 820 metrov sa otvoril prvý stabilizačný padák, vo výške 3 100 metrov hlavný padák.
Kabína lode s astronautom pristála na hladine Tichého oceánu po 9 hodinách letu a 6 obletoch Zeme. Za necelú hodinu bol Schirra aj s kabínou vyzdvihnutý na palubu lietadlovej lode USS Kearsarge.
Saint-Jean-de-Marcel

Polohopis

Saint-Jean-de-Marcel má rozlohu 18,25 km². Najvyšší bod je položený 486 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Jean-de-Marcel má 351 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Eleonóra Akvitánska

Odraz v literatúre a umení

Osobnosť kráľovnej bola vo svojej dobe veľmi kontroverzná. Vďaka svojmu správaniu v manželstve s Ľudovítom si od svojich súčasníkov vyslúžila odsúdenie, ktoré mních Hélinand z Froimontu zhrnul do tvrdenia, že "sa nesprávala ako kráľovná, ale ako pobehlica". Pohoršenie vzbudil i jej podpora vzbury synov proti kráľovi Henrichovi II., pretože sa prejavila ako neposlušná manželka a porušila tak vtedajšie pravidlá manželského súžitia. 
Z dnešného pohľadu bola Eleonóra Akvitánska jednou z najpozoruhodnejších žien stredoveku, svojimi osudmi lákajúca k stvárneniu v dielach románových autorov. Jedným z beletristických diel o kráľovnej Eleonóre je román nemeckej spisovateľky Tanji Kinkelovej Levica z Akvitánska. Populárna je aj série románov od Sharon Kay Penmanovej. 
Známym dielom sa stala aj dva razy sfilmovaná divadelná hra Jamesa Goldmana Lev v zime, popisujúca vzťahy medzi Henrichom, Eleonórou a ich synmi. V prvom filme z roku 1968 stvárnila Eleonóru Katharine Hepburnová, ktorá za výkon získala Oscara za najlepší ženský herecký výkon v hlavnej úlohe. V druhom filme z roku 2003 bola predstaviteľkou Eleonóry Glenn Closeová, ktorá za túto úlohu dostala Zlatý glóbus ako „najlepšia herečka v minisérii, alebo TV filme“.
Serbonnes

Poloha

Obec má rozlohu 9,93 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 539 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Záturecký

Životopis

Pochádzal zo šľachtického rodu Zaturecký zo Záturčia (Zathureczky de Zaturcsa). Študoval na gymnáziu v Brne, na Právnickej fak. univerzity v Brne a v Bratislave, JUDr. Od roku 1941 právny praktikant v Bytči, v Trenčíne, potom súdny úradník na Krajskom súde v Banskej Bystrici (1942), správny zamestnanec Povereníctva spravodlivosti, notár Št. notárstva, 1970 – 1982 predseda senátu Najvyššieho súdu SSR, viedol i semináre na Právnickej fak. UK v Bratislave. Vo vedeckej práci sa orientoval na občianske, rodinné a trestné právo. Spoluautor a zostavovateľ viacerých právnických publikácií. Prekladateľ právnických príručiek z češ. Amatérsky športový jazdec, zakladateľ organizovaného jazdectva na Slovensku. Predseda výboru Jazdeckého zväzu SÚV ČSZTV, rozhodca Medzinárodnej jazdeckej fedarácie. Autor pravidiel jazdeckého športu a článkov o tejto športovej disciplíne. Nositeľ viacerých športových vyznamenaní.
Drahokam

Cena

Ich cena závisí najmä od kvality, veľkosti (udávanej v metrických karátoch) a zriedkavosti, ale aj od existencie umelých konkurenčných produktov (rubín, zafír) a od módy. Cena rastie s veľkosťou. Cudzorodé primiešaniny či uzavreniny (vrátane trhliniek a iných porušení) cenu veľmi znižujú.

Vznik a výskyt

Buď sa ťažia v sekundárnych náleziskách (riečne a morské náplavy alebo púštne piesky) alebo sa získavajú z materskej horniny.
Získané kamene sa upravujú brúsením a leštením: nepriehľadné druhy na oblé tvary, priehľadné druhy na tvary s veľkým počtom faziet (rovných plôšiek).
Frankfurt Universe

O klube

Klub bol založený v roku 2007. Farby klubu sú fialová a oranžová. Svoje domáce zápasy hráva na Frankfurter Volksbank Stadion (kapacita 12 542). V súčasnosti klub pôsobí v German Football League (GFL). Frankfurt Universe je nástupcom Frankfurt Galaxy.
Jozef Pribilinec

Kariéra

Slovenský olympijský víťaz v atletike začínal s bežeckým lyžovaním. Prvé preteky v chôdzi absolvoval ako učeň v máji 1977, na jeseň toho istého roku vyhral celoštátnu učňovskú olympiádu a ako 17-ročný prišiel do ASVŠ Dukla Banská Bystrica do chodeckej skupiny Juraja Benčíka. Po poldruharočnom tréningu sa stal juniorským svetovým rekordérom na 10 km, onedlho aj juniorským majstrom Európy (1979). Na olympijské hry 1980 v Moskve cestoval talentovaný mladík ako tajný tromf, v úmornej horúčave však zaplatil nováčikovskú daň a skončil na 20. mieste. Prvý úspech na vrcholnom podujatí dosiahol na ME 1982, v Aténach prišiel do cieľa druhý za Španielom José Marinom a pred reprezentačným kolegom Pavlom Blažekom . Striebro priviezol aj z premiérových majstrovstiev sveta 1983 v Helsinkách, keď ho v závere pretekov zdolal Mexičan Ernesto Canto. Pribilinec mu oplatil prehru vo finále Svetového pohára v nórskom Bergene, navyše vytvoril časom 1:19:30 hod. najlepší svetový výkon . O účasť na OH 1984 v Los Angeles pripravil Pribilinca v životnej forme bojkot socialistických krajín. Na „náhradnej olympiáde“ pod názvom Družba 1984, ktorej atletické súťaže mužov sa konali v Moskve, diskvalifikovali na 19. kilometri domáci rozhodcovia Jozefa, kráčajúceho na vedúcej pozícii a rovnaký osud postihol pred bránou štadióna aj Pavla Blažeka .
V roku 1986 v Stuttgarte sa stal Jozef majstrom Európy, keď zvíťazil s 15 metrovým náskokom pred svojim dlhoročným rivalom Talianom Mauriziom Damilanom. Európsky titul vybojoval aj na halových ME v Liévine 1987 a v Budapešti 1988. Zlato z halových MS v Indianapolise mu uniklo o vlások, o víťazstve Rusa Michaila Ščennikova rozhodla cieľová fotografia. Na MS 1987 v Ríme obhájil striebornú pozíciu spred štyroch rokov. Najväčší úspech dosiahol na olympijských hrách v Soule, 23. septembra 1988 prišiel do cieľa s trojsekundovým náskokom pred reprezentantom NDR Rolandom Weigelom, časom 1:19:57 hod. vytvoril nový olympijský rekord.
Rok po olympiáde ukončil aktívnu činnosť po problémoch s kolenom. V roku 1993 sa po štvorročnej pauze vrátil, siedmykrát vyhral Záhorácku dvadsiatku , vďaka čomu si vyslúžil nomináciu na MS 1993, kde obsadil 17. miesto a definitívne sa rozlúčil s aktívnou kariérou. 
V rokoch 1986 a 1988 bol zvolený česko-slovenským športovcom roka a v ankete Slovenský športovec storočia obsadil ôsme miesto.
V rokoch 1994-1998 bol poslanec NR SR za SDĽ.
7. obvod (Paríž)

Geografia

Rozloha 7. obvodu je 4,088 km².

Demografia

Najvyšší počet obyvateľov v 7. obvode bol v roku 1926, keď mal 110 684 obyvateľov. Pretože sa tu nachádza veľa úradov francúzskej vlády, nebol tento obvod tak husto zaľudnený ako iné obvody. V roku 1999 tu žilo 56 985 obyvateľov a počet pracovných miest dosiahol číslo 76 212.
Somme-Suippe

Poloha

Obec má rozlohu 31,51 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 452 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Somain

Poloha

Obec má rozlohu 12,32 km². Najvyšší bod je položený 48 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 334 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bhutanitis ludlowi

Bhutanitis ludlowi (Gabriel, 1942) je druh motýľa z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae), zo skupiny pestroňov. Vyskytuje sa ako endemit v Bhutáne. Patrí medzi najvzácnejšie druhy motýľov na svete.

História výskumu

Tento druh motýľa bol donedávna známy len z dvoch kolekcií. Išlo o typový materiál (vzorky z rokov 1933 až 1934 od Gabriela), ktoré pochádzajú z Trashiyangsi valley zo severovýchodnej časti Bhutánu. T.č. sa tento materiál nachádza v British Natural History Museum v Londýne. I Chou popísal v roku 1994 jedince tohto druhu z Yunnanu v Číne. V auguste roku 2011 boli zverejnené po prvýkrát v histórii aj fotografie Bhutanitis ludlowi z prírody, ako i video.
Všetky druhy rodu Bhutanitis sú uvedené v prílohe II dohovoru CITES. Až do nedávnej doby neexistoval žiaden obchod s týmito exemplármi – napriek skutočnosti, že je značný dopyt zo strany zberateľov hmyzu. Celkove je tento druh považovaný za ohrozený.