google/wiki40b huggingface dataset:
Česká komora architektov

Česká komora architektov (skratka ČKA) je samosprávne profesné združenie (ako orgán verejnej správy), ktoré bolo zriadené zákonom 12. mája 1992. Bola založená pre plnenie štátnej regulácie a kultivácie povolaní architekt a krajinný architekt. Zabezpečuje ich autorizáciu, vedie zoznamy a vykonáva dohľad nad ich výkonmi. Od roku 2003 je ČKA členom Architektonickej rady Európy – ACE. Sídlo má v Prahe a veľkú pobočku v Brne. Česká komora architektov udržiava veľmi priateľské kontakty so Slovenskou komorou architektov.

Poslanie

Jedným z hlavných úloh, ktoré má komora plniť, je vytváranie riadnych a rovnovážnych relácií medzi účastníkmi procesu navrhovania stavieb, územného plánovania a ich následného vykonávania. Profesia architekta je vykonávaná na pomedzí verejných a súkromných záujmov.

Vznik

Česká komora architektov vznikla z novej motivácie (po roku 1989), spojenej s túžbami po vzniku prostredia pre riadny výkon náročných povolaní, ktoré majú silný vplyv na verejný život, verejný priestor a týkajú sa zájmov takmer všetkých obyvateľov.

Dejiny

Česká komora architektov bola zriadená prijatím zákona č. 360/1992 Sb. (ČR) na 37. schôdzi Českej národnej rady 12. mája 1992 a na základe dlhodobého reštitučného procesu, ktorý bol začatý neformálnymi rozpravami pred „něžnou revolúciou“. Jej predchodkyňou bola Komora civilných inžinierov (1913 – 1951), ktorá mala aj sekciu architektov. Nedemokratický režim pred rokom 1989 zrušil profesné komory v roku 1951 a nedovolil slobodný výkon vysoko kvalifikovaných povolaní v samosprávnom modeli.
V čase neslobody  nesmeli fyzické osoby samostatne projektovať, čo mohli len právnické osoby – tzv. „socialistické organizácie“ (rovnako ako tomu bolo na Slovensku), čím sa motivácia, zodpovednosť aj kreativita, ktorá sú vlastné len jednotlivcom, takmer vytratili. Prvé úvahy o obnovení komôr sa vynorili v prostredí libereckého ateliéru Sial, v byte architekta Otakara Binara a v kruhu K. Hubáčeka a M. Masáka a z popudu Václava Havla už v zime roku 1986.
Buffon (Côte-d'Or)

Poloha

Obec má rozlohu 8,88 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plopiș

Kultúra

V roku 2006 v Gemelčičke vyslankyňa ministerstva školstva SR Dagmar Králiková založila folklórny súbor Salajka. Od roku 2010 sa tu koná ambiciózny medzinárodný festival detských folklórnych súborov, ktorý má tendenciu pokračovať.
Rada Európy

Rada Európy (po angl. Council of Europe, skratka COE) je medzinárodná (medzivládna) organizácia európskych štátov, ktorej hlavným cieľom je ochrana ľudských práv a posilňovanie pluralitnej demokracie, prispievanie k uvedomovaniu si a rozvoju európskej kultúrnej identity, harmonizácia práva európskych krajín, hľadanie riešenia problémov typu xenofóbia, menšiny, ochrana životného prostredia a podobne, a pomáhanie východoeurópskym krajinám pri ich modernizačných a demokratizačných reformách. 
Organizácia vznikla 3. augusta 1949, keď vstúpil do platnosti „Štatút Rady Európy“, teda zmluva podpísaná 5. mája 1949, ktorou túto organizáciu založili predstavitelia 10 európskych štátov (Belgicko, Francúzsko, Holandsko, Luxembursko, Spojené kráľovstvo, Írsko, Taliansko, Dánsko, Nórsko a Švédsko) v Londýne.
Neskôr pristúpili ďalšie štáty prakticky z celej Európy. Slovensko je členom v rokoch 1991-1992 ako Česko-Slovensko, od 30.6. 1993 ako Slovensko. Dnes má Rada 47 členov.
Sídlom Sekretariátu Rady Európy je Štrasburg.
David Nonis

Hráč

Nonis hrával hokej v univerzitnej lige National Collegiate Athletic Association (NCAA) počas svojho štúdia na University of Maine v Spojených štátoch, kde nazbieral 14 gólov a 78 bodov v 153 zápasoch v období rokov 1984 až 1988. Posledné dva roky pôsobil ako kapitán Bears, kde opakovane priviedol tím University of Maine až do majstrovských šampionátov NCAA. V roku 1988 získal titul Bakalára umení. Po jeho získaní hral Nonis 1 rok profesionálny hokej v Dánsku. V roku 1989 sa vrátil na University of Maine ako asistent trénera.

Generálny manažér

V roku 2004 nahradil Briana Burkea na poste generálneho manažéra Canucks. Predtým strávil v organizácii Canucks šesť rokov ako viceprezident a riaditeľ hokejových činností.
V sezóne 2007-08 sa Vancouver neprebojoval do play-off, následne, 14. apríla 2008 bol Nonis uvoľnený zo svojej funkcie generálneho manažéra Canucks.
Králický Sněžník (vrch)

Vodstvo

Vrch je miestom stretu troch hlavných európskych rozvodí: južné svahy sú miestom vzniku rieky Morava, ktorá patrí k úmoriu Čierneho mora, severné a východné svahy odvodňuje Odra do Baltského mora a západná časť patrí do povodia Orlice, ktorej vody putujú do Severného mora.

Vegetácia

Najvyššie časti Králického Sněžníka (nad 1 350 m n. m.) tvoria hole s typickou subalpínskou vegetáciou. Nižšie polohy pokrývajú prevažne smrekové porasty.

Stavby

Na vrchole hory stála v minulosti rozhľadňa, postavená v roku 1899 a niekoľko sto metrov pod vrcholom aj útulňa. Obe stavby však boli začiatkom 70. rokov 20. storočia zbúrané. Neďaleko od vrcholu sa nachádza trojmedzný kameň historických krajín České kráľovstvo, Moravské a Kladské kniežatstvo. V nižších častiach na poľskej i českej strane stoja horské chaty, no silnejú hlasy za obnovenie rozhľadne na vrchole.

Ochrana prírody

Prakticky celý masív Králického Sněžníka je chráneným územím: na českej strane je to NPR Králický Sněžník s rozlohou 1 694,67 ha, vyhlásená v roku 1990, na strane poľskej rezerwat przyrody Śnieżnik Kłodzki.

Prístup

Vrchol je najľahšie prístupný po  značke z obce Dolní Morava.
Deukalión (mytológia)

Deukalión alebo zastarano Deukalion (starogr. Δευκαλων – Deukalión, lat. Deucalion) je v gréckej mytológii syn Titana Prometea a manžel Pyrrhy, dcéry Titana Epimethea a jeho manželky Pandory. 
Grécka mytológia hovorí, že Deukalión sa so svojou ženou Pyrrhou stali zakladateľmi nového ľudského rodu potom ako sa Zeus, najvyšší boh na Olympe rozhodol vyhubiť ľudstvo. Zeus chcel zničiť ľudí, lebo mu pripadali slabí a nerozumní. Lenže Prometeus mal ľudí rád, bol ich stvoriteľom, preto im daroval oheň a naučil ich pracovať a vzdelávať sa. 
Druhýkrát chcel Zeus zničiť ľudí, lebo už  boli silní a rozumní, ale hlavne preto, že prestali uctievať svojich bohov. Zoslal na ľudstvo potopu. Našťastie sa o tom včas dozvedel Prometeus a Zeus mu nijak nemohol zabrániť, aby stihol vopred varovať svojho syna Deukalióna a jeho manželku Pyrrhu. Na jeho radu Deukalión postavil veľkú archu, pripravil zásoby jedla a s Pyrrhou do archy nastúpil. Deväť dní a deväť nocí sa valili prívaly vody, ktoré ničili všetko živé. Keď vody ustúpili, archa sa zachytila na vrchole hory Parnas (tiež aj Parnassos /Παρνασσός).
Deukalión a Pyrrha sa zachránili, ale trápila ich skaza a smrť všetkého živého. Obetovaním sa poďakovali Diovi za záchranu, čím si ho naklonili a on ich nechal ďalej žiť. Poslal k nim božieho posla Herma so správou, že im splní akékoľvek želanie. Poprosili ho, nech opäť nechá osídliť svet ľuďmi. Zeus im vyhovel. Vyzval ich, aby šli vpred a za seba hádzali kosti matky zeme. Pochopili, že ide o kamene a začali ich hádzať za seba. Z Deukaliónových kameňov vznikali muži a z kameňov hádzaných Pyrrhou vznikali ženy.  
Deukalión a Pyrrha sa stali rodičmi synov Helléna a Amfiktyóna. Hellén, uznávaný ako praotec všetkých Grékov, mal troch synov: Dóra - praotca Dórov, Aiola - praotca Aiolov a Xoutha, ktorý mal synov Ióna a  Achaia - praotcov Iónov a Achájcov. 
Práve od Helléna je odvodený názov krajiny Ellada alebo Hellas (ΕΛΛΑΔΑ/ ΗΕΛΛΑΣ), čo znamená  Zem slnka (Hellios/ Ηελλιος– slnko, Las/ Λας – zem). Pre ostatné krajiny známe ako Grécko. Tento názov je odvodený z latinského "Graeci", ako nazvali Rimania všetkých obyvateľov Grécka, podľa malého kmeňa Graikov na západnom pobreží Épeiru s ktorým pravdepodobne prišli prvýkrát do styku. 
Takto podľa mytológie vznikol národ Helénov, teda Grékov.
Ďateľ prostredný

Opis

Ďateľ prostredný meria 20 – 22 cm s rozpätím krídel 33 - 34 cm a váži okolo 55 g. Je to vták o niečo menší ako ďateľ veľký, na rozdiel od ktorého majú samec, samica aj mláďatá celé temeno červené, oproti lícam nejasne ohraničené, spodné chvostové krovky sú svetloružové a nie sú ostro ohraničené oproti bielemu bruchu. Na spodku tela sa objavujú ojedinelé čierné pozdĺžne prúžky (najmä u mláďat). Zobák je slabší.

Hlas a inštrumentálne zvuky

Hlas "kvää"
5,1 s, Holandsko
Hlas je jemne znejúci „kyk“ alebo „djyk“, na jar drsný, kvákavý 6 až 9 slabičný rad „gee“ alebo „kvää“. Zriedka bubnuje.

Rozšírenie

Typický druh európskych listnatých lesov. Mimo Európy hniezdi na severe Turecka, Iránu a Iraku.

Výskyt a stav na Slovensku

Obýva lužné lesy veľkých riek, dubové lesy nížin, pahorkatín a južne orientovaných svahov pohorí v celej južnej polovici Slovenska do 700 - 950 m n. m.. Na severnom Slovensku je zriedkavým druhom. Ďateľ prostredný je stály vták, v mimohniezdnom období ho možno nájsť aj v miešaných a ihličnatých lesoch (do 1 200 m n. m.) a v záhradách.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 2 500 - 4 000, zimujúcich jedincov 6 000 - 10 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status na Slovensku v roku 1995 R - vzácne. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Je viazaný na teplomilné dubové lesy oblasti pahorkatín a nížinné lužné lesy s dubom.

Hniezdenie

Hniezdi v apríli až júli raz ročne. Hniezdnu dutinu s okrúhlym vletovým otvorom s minimálnym priemerom 34 mm vytesávajú obaja rodičia, najmä však samec, umiestnenie býva od 1,5, najčastejšie 5 - 10, až 17 alebo príležitostne až 20 m. Hĺbka je 20 až 35 cm, šírka 12 cm. Samica znáša 5 až 6 bielych vajec, na ktorých sedia obaja rodičia 12 dní a mláďatá kŕmia tiež obaja rodičia na hniezde 2 týždne a potom ešte jeden týždeň.

Potrava

Živia sa hmyzom nachádzajúcom sa na kôre a pod kôrou, rôzne vývojové štádiá chrobákov, mravcov a motýľov.

Ochrana

Podobne ako ostatné ďatle si pre užitočnosť zaslúži ochranu. Treba šetriť hlavne hniezdne dutiny a staré zárasty a skupiny stromov.
Kameničany

Polohopis

Obec Kameničany leží na strednom Považí, na pravom brehu rieky Váh. Územie obce je súčasťou Ilavskej kotliny, a zo západu je ohraničené pohorím Bielych Karpát. Nadmorská výška obce je 237 m n. m. Obec má 545 obyvateľov (stav k 31. 12. 2015).

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci Kameničany sa nachádza v darovacej listine z roku 1193, ktorou uhorský kráľ Bela III. daroval Vrazlovi, veliteľovi hradnej posádky v Trenčíne dve voľné územia- Kameničany a Predmier, za služby poskytnuté pri vojenskej výprave proti Byzantskej ríši. Pri zastávke rastie lipa, ktorá má viac ako 400 rokov.
Obec sa v priebehu svojej histórie spomína pod rôznymi menami:
1193 - Kemenchen,
1379 - Kameniczan,
1491 - Kamychan,
1692 - Kameniczani,
1863 - Kamentsani,
2000 - Kameničany

Pamiatky

V obci sa nachádza kaplnka so zvonicou. Táto kaplnka bola postavená v 60-tych rokoch 20. storočia. Svätá omša sa v obci slúži len raz do roka - 5. júla, na sviatok svätého Cyrila a Metoda, ktorým je kaplnka zasvätená.

Šport

V obci Kameničany je futbalový klub FK Slovan Kameničany a dobrovoľný hasičský zbor DHZ Kameničany.
Yzeron

Poloha

Obec má rozlohu 10,75 km². Najvyšší bod je položený 892 m n. m. a najnižší bod 448 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 009 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hastingues

Poloha

Obec má rozlohu 14,54 km². Najvyšší bod je položený 84 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 583 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Victor Jara

Životopis

Narodil sa v chudobnej roľníckej rodine v dedine San Ignacio blízko Santiaga. Jeho otec rodinu opustil ešte počas jeho ranného detstva, matka mu zomrela, keď mal 15 rokov. Jara následne krátkodobo študoval v kňazskom seminári, neskôr slúžil niekoľko rokov v armáde. Po návrate domov sa začal intenzívne venovať ľudovej hudbe a divadlu, v polovici 50. rokov začal spievať v hudobno-tanečnej skupine Cuncumen. Od konca 50. rokov sa podieľal aj na režírovaní mnohých divadelných hier a stal sa profesorom na umeleckej akadémii. V r. 1961 skomponoval svoju prvú vlastnú skladbu (Chcem ťa zavolať holubička) a v r. 1966 vydáva svoj prvý sólový album. Jeho baladicky ladené gitarové piesne, obsahujúce prvky tradičnej ľudovej hudby a texty s častým ľavicovo-politickým kontextom, sa stali veľmi populárne. Medzi jeho najznámejšie piesne z tohto obdobia patrí napr. Modlitba za pracujúcich, či Spomínam na teba, Amanda. Od konca 60. rokov je veľkým podporovateľom a aktivistom strany Ľudová jednota Salvadora Allendeho, pred voľbami v r. 1970 sa priamo zúčastňuje jej volebnej kampane, na mítingoch strany organizuje voľné koncerty. Po Allendeho víťazstve pokračuje vo výučbe na umeleckej akadémii a v hudobnej kariére (za života mu bolo vydaných celkovo 8 albumov, 1 nedokončený vyšiel po jeho smrti).
11. septembra 1973 fašistická vojenská chunta pod vedením generála Pinocheta zorganizovala prevrat, pri ktorom Allende zahynul a chunta v krajine preberala moc. Nasledujúci deň, 12. septembra ráno, bol Jara zatknutý a s tisícmi ďalších uväznený na Štadióne Čile v Santiagu. Jara bol nasledujúce dni opakovane bitý a mučený, aby nemohol písať a hrať na gitare, zlomili mu všetky prsty na rukách. Jara sa napriek tomu pokúšal morálne povzbudzovať svojich spoluväzňov a vzdorovito spievaval pieseň My vyhráme!. 15. septembra bol po predchádzajúcej bitke zastrelený a jeho telo bolo vyhodené na okraj cesty na predmestí Santiaga.
Pred tým, ako mu zlomili prsty, Jara stihol tajne napísať báseň o podmienkach väzenia na štadióne, tú sa podarilo ukryť a prepašovať na verejnosť, neskôr bola zhudobnená. Stala sa známa ako Estadio Chile a je vnímaná ako prvá a najautentickejšia umelecká obžaloba Pinochetovho režimu.
Smrť Victora Jaru začala byť oficiálne vyšetrovaná až v r. 2007. Hoci je zrejmé, že na jeho vražde sa podieľalo viac ľudí, dostatok dôkazov bol nazbieraný len proti bývalému plukovníkovi Mario Manriquezovi a neskôr aj proti vojakovi José Paredesovi, ktorý bol zatknutý a obžalovaný z jeho smrti v máji 2009. Kvôli presnému objasneniu príčin smrti bolo Jarovo telo exhumované a znovu pochované 3. decembra 2009. Na rozdiel od jeho prakticky tajného pohrebu v r. 1973 sa na ňom tentoraz zúčastnili tisíce ľudí.
Jarova brutálna smrť zasiahla medzinárodnú verejnosť a urobila z neho symbol boja nielen proti Pinochetovmu režimu, ale aj za ľudské práva a spravodlivosť v celej Latinskej Amerike. V r. 2003 bol Štadión Čile, kde bol Jara väznený a zavraždený premenovaný na Štadión Victora Jaru. Na jeho počesť tiež pomenoval astronóm Nikolaj Stepanovič Černych svoj novoobjavený asteroid 2644 Victor Jara.
Hadviga

Dejiny

Podľa zdrojov bola pomenovaná po manželke zakladateľa obce, v roku 1392 ju totiž založili nemeckí kolonisti. Po druhej svetovej vojne sa väčšina obyvateľov musela odsťahovať, pretože obyvatelia boli ako Nemci osočovaní, a tak v roku 1954, keď v obci zostali len dvaja obyvatelia, stala sa obec súčasťou obce Brieštie. Dnes tu žije jeden obyvateľ a ide o sídlo čisto chalupárskeho charakteru. Cez obec prechádza cesta hrdinov SNP.
Le Nouvion-en-Thiérache (obec)

Poloha

Le Nouvion-en-Thiérache má rozlohu 48,42 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Nouvion-en-Thiérache má 2809 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Dúhové Eminencie

História

Skupina vznikla v roku 2011 po návrate Branislava Hargaša, ktorý v Austrálii skúmal u domorodcov nástroj didgeridoo, a ktorý na Slovensku vytvoril nový nástroj tuhar. Spolu s Miroslavom Kollárom a Adamom Gálikom založili nový world music projekt, ktorý nazvali Dúhové Eminencie. Niekedy ho uvádzajú aj v angličtine ako Rainbow Eminences.
V roku 2013 vydali album s názvom Astro Night.
Tovarna avtomobilov Maribor

Tovarna avtomobilov Maribor bol slovinský komerčný výrobca vozidiel v Maribore. Spoločnosť bola založená v roku 1947, po druhej svetovej vojne sa stala vedúcou spoločnosťou vo svojom odvetví v bývalej Juhoslávii. V 80. rokoch sa objavili finančné problémy a v roku 1996 zanikla. V roku 2001 vznikla spoločnosť Tovarna vozil Maribor (TVM), ktorá sa javí ako jej pokračovateľ.
Saint-Martin-du-Puy (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 9,1 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sallebœuf

Poloha

Obec má rozlohu 14,8 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 168 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chezelles (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 17,32 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 445 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Reuil

Poloha

Obec má rozlohu 5,36 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 302 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liao-ning kuang-po tien-š' tcha

Anténa

Anténa je dlhá 100,5 metra. Nachádza sa tu 23 vysielacích zariadení. Odchýlka od pravého uhla je 50 centimetrov.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2016 – I. divízia

I. A divízia

Zápasy I. A divízie sa hrali v Katoviciach v Poľsku od 23. do 29. apríla 2016.

I. B divízia

Zápasy I. B divízie sa hrali v Záhrebe v Chorvátsku od 17. do 23. apríla 2016.
Bonzac

Poloha

Obec má rozlohu 7,49 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 751 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-de-Villeréal

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chivres

Poloha

Obec má rozlohu 8,23 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Radonova transformácia

História

Radonova transformácia je pomenovaná po rakúskom matematikovi českého pôvodu, Johannovi Radonovi. V roku 1917 publikoval prácu v ktorej vyriešil otázku inverznej Radonovej transformácie pre prípad n=2. Neskôr vyvsvitlo, že Hendrik Lorentz poznal vzťah pre inverznú Radonovu transformáciu už na prelome 19. a 20. storočia.
Waziers

Poloha

Obec má rozlohu 4,34 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 617 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Prés

Poloha

Obec má rozlohu 16,6 km². Najvyšší bod je položený 1 525 m n. m. a najnižší bod 701 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 23 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frain

Poloha

Obec má rozlohu 7,54 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Nepomucký Weis

Životopis

Kaplán v Banskej Bystrici (1800 – 1801). Profesor teológie na biskupskom seminári v Banskej Bystrici (od 1807), dekan (1826), rektor (od 1833), prodirektor seminára (1840 – 1861). Katedrálny banskobystrický kanonik (1833), titulárny prepošt . Patril ku skupine bernolákovcom. Autor kázne, ktorá vyšla tlačou v Banskej Štiavnici (1818).
Hipposthenes zo Sparty

Hipposthenes alebo Hipposthenés (starogr. Ἱπποσθένης – Hipposthenes/iný prepis Hipposthenés) bol na starovekých olympijských hrách šesťnásobný víťaz v zápasení.
Hipposthenes zo Sparty bol prvým víťazom v zápasení dorastencov, v novozaloženej olympijskej športovej disciplíne, ktorú zaviedli v roku 632 pred Kr.. Neskôr zvíťazil v Olympii aj v zápasení mužov, a to v rokoch 624, 620, 616, 612 a 608 pred Kr.. Staroveký autor Pausanias uvádza, že počas návštevy Sparty, videl sochu jeho syna Hetoimokla, ktorý sa v zápasení svojimi piatimi olympijskými víťazstvami, zaradil tiež medzi najslávnejších zápasníkov starovekého Grécka.
Zápasenie zaviedli na 18. olympijských hrách v roku 708 pred Kr., keď po výlučne bežeckých disciplínach zaviedli zápasenie (palé) a päťboj (pentathlon). Prvým víťazom v zápasení sa stal Eurybatos zo Sparty Zápasenie sa podobalo nášmu „grécko-rímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Amor fati

Amor fati je dionýzovský postoj k životu, čiže taký postoj, ktorý to, čo je nevyhnutné, poníma ako základ všetkého tvorivého, ktorý nevyhnutnosť dokáže nielen prijať, ale ju aj milovať. Pojem amor fati používal Friedrich Nietzsche.
Oteckovia

Zaujímavosti

Patrí medzi slovenské najobľúbenejšie seriály súčasnosti. Vidieť to bolo aj v tradičnej ankete Oto. Jeden rok si odniesli sošku Vladimír Kobielsky (Marek Bobula) za herca roka, Zuzana Mauréry (Tamara Bobulová) za herečku roka a Oteckovia sa stali seriálom roka. Zaujímavosťou je, že do TOP 3 hercov a herečiek sa prebojoval aj Ján Koleník (Adam Mak) a Mária Bartalos (Linda Macková).
V seriáli sa objavilo aj veľa hercov a herečiek zo seriálu Búrlivé víno, ktorý tiež vysielala televízia Markíza. Napríklad Monika Hilmerová, Vladimír Kobielsky, Branislav Deák, Filip Tůma, Kristína Turjanová, Natália Puklušová, Zuzana Porubjaková, Marián Mitaš, Ivan Letko, Richard Labuda alebo Veronika Strapková.
Vlajka Mozambiku

Vlajka Mozambiku má tri vodorovné pruhy, zelený, čierny a žltý, oddelené od seba úzkymi bielymi prúžkami (v pomere 10:1:10:1:10). Od žrdi je do vlajkového listu vsunutý červený rovnoramenný trojuholník. V ňom je žltá päťramenná hviezda, na nej biela roztvorená kniha a cez ňu ležia skrížené čierna puška a motyka. Tieto tri figúry, prevzaté zo štátneho znaku, presahujú do trojuholníkového poľa.
Zelená farba symbolizuje rastlinné bohatstvo a blahobyt, biela spravodlivosť a mier, červená revolúciu, ozbrojený boj za národne oslobodenie a proti kolonializmu, žltá nerastné zdroje krajiny. Kniha je symbolom vzdelania, puška predstavuje obranu a bdelosť, motyka roľníctvo a poľnohospodársku výrobu. Žltá hviezda pripomína záväzok budovať socialistickú ekonomiku a spoločnosť.
Vlajka bola zavedená roku 1983 rozhodnutím 4. kongresu vládnucej strany FRELIMO (Fronty oslobodenia Mozambiku) a nadväzuje na vlajku tejto národne oslobodeneckej organizácie zo šesťdesiatych rokoch (v rokoch 1974 – 1975 to bola dokonca neoficiálna vlajka Mozambiku). Nahradila mozambickú štátnu vlajku s vejárovým usporiadaním pruhov, ktorá sa používala v rokoch 1975 – 1983.
Josef Dvorník

Klubová kariéra

Jeho prvým profesionálnym klubom bol Zlín, z kadiaľ po roku putoval do Baníku Ostrava. Tu počas deviatich sezón odohral 101 zápasov. V roku 2006 sa však nepohodol s trénerom Jarabinským a bol nútený prestúpiť. Ako svoje ďalšie pôsobisko si vybral slovenský MFK Ružomberok, kde vydržal jednu sezónu. Potom prišiel ďalší prestup, po ktorom skončil Josef v tureckom Manisaspore. V roku 2008 sa definitívne vracia do rodnej krajiny, kde podpisuje zmluvu s 1.FC Brno.