google/wiki40b huggingface dataset:
Jiří Pomeje

Život

Narodil sa 13. decembra 1964 v Českých Budějoviciach rodičom Jiřímu (vzdelaním inžinier) a Jaroslave (povolaním pôrodná asistentka, pracovala tiež v škôlke).
Absolvoval gymnázium v ​​Českých Budějoviciach. Tancu sa venoval 12 rokov, z toho 10 rokov závodne. Účinkoval tiež v balete českobudějovického divadla, kde naštudoval predstavenie Borisa Asafjeva Bachčisarajská fontána (dvojrola Poliaka a Tatára).
Prihlásil sa na DAMU. Prijímacie konanie urobil, ale nebol prijatý z dôvodu vylúčenia jeho otca z komunistickej strany (nesúhlasil so vstupom vojsk v auguste 1968). Avšak získal angažmán ako herec-elév v Severomoravskom divadle Šumperk. O rok neskôr bol na herectvo prijatý a v roku 1988 DAMU absolvoval.
Roku 1992 založil spoločnosť Fronda film. Producentsky sa podieľal napr. na filmoch Princezna ze mlejna (1994), Z pekla štěstí (1999) či Andělská tvář (2002). Financovanie práve tohto filmu mu spôsobilo značné problémy - v čase príprav mu bolo odmietnuté spolufinancovanie filmu zo strany FV Plast, herec sa napriek tomu rozhodol film nakrútiť za cenu pôžičky, ktorú už však nebol schopný splácať, lebo film nemal veľkú návštevnosť. Jiří Pomeje ako producent skrachoval, bola na neho uvalená exekúcia a začal mať problémy aj s alkoholom. Súdy sa tiahli desať rokov, až celý prípad uzavrela amnestia, ktorú už začiatkom roka 2013 vyhlásil prezident Václav Klaus. Medzitým sa v roku 2007 podieľal na príprave výstavy Gottlandu.
Od marca 2012 moderoval VIP správy na Prime, z televízie musel odísť po tom, čo sa vo februári 2013 sťažoval na „ženskú mafiu“ na Prime. V moderovaní relácie ho nahradila Mahulena Bočanová.

Rodinný život

Roku 1994 sa oženil s herečkou Michaelou Kuklovou, s ktorou sa rozviedol po trinástich rokoch manželstva v roku 2007. Nasledujúci rok 2008 sa oženil so speváčkou Ivetou Bartošovou; aj toto manželstvo sa však rozpadlo, a to už koncom roka 2009, keď žiadosť o rozvod podala sama Iveta Bartošová. Ani z jedného manželstva sa nenarodili žiadne deti. V januári roku 2013 sa na dovolenke v Thajsku oženil so svojou priateľkou Andreou Šťastnou; svadba sa konala v budhistickom chráme. V septembri 2013 sa im narodila dcéra Anna Pomeje.

Úmrtie

Jiří Pomeje zomrel 26. februára 2019. Príčinou smrti bola rakovina hrtanu, ktorá sa neskôr metastázovala do kostí a následne postupne do celého tela. S rakovinou bojoval od polovice roka 2017, kým postupom času neprišiel o hlas a zrak. Pohreb sa konal 7. marca v Českých Budějoviciach.
Juriaen Pool

Životopis

Podľa Holandského inštitútu histórie umenia (holandsky RKD - Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie) bol synom Juriaena Poola staršieho. 25. júla 1693 sa zasnúbil s maliarkou kvetín a zátiší Rachel Ruysch, s ktorou sa 12. augusta toho istého roku v Buiksloote aj zosobášili. Mali spolu desať detí.
Pod jeho vedením sa vzdelával maliar Gerhard Jan Palthe.
Suhescun

Poloha

Obec má rozlohu 11,83 km². Najvyšší bod je položený 549 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thespieus (archón)

Thespieus (starogr. Θεσπιεύς – Thespieus, lat. Thespieus) je v gréckej mytológii syn a následník aténskeho archónta Arifróna.
Thespieus svoj úrad archónta prevzal v Aténach po smrti svojho otca Arifróna. Antický autor Hieronym uvádza, že vládol od roku 824 pred Kr. do roku 797 pred Kr. a jeho nástupcom sa potom stal syn Agaméstor.
Podľa Eusebia z Kaisareie počas 27 ročnej vlády Thespiea ustanovil Lykurgos v Sparte nové zákony, ktoré upevnili jej oligarchické zriadenie. Odkedy sa v Sparte ustanovilo toto štátne zriadenie, pramenila z neho moc, čo im umožnila zasahovať do usporiadania iných štátov a neskôr sa stalo hlavným dôvodom sporov z demokratickými Aténami.
Lesní bratia

Lesní bratia (est. metsavennad, lit. miško broliai, lot. meža brāļi) boli estónski, litovskí a lotyšskí protikomunistickí partizáni aktívni počas a po druhej svetovej vojne. Názov Lesní bratia sa po prvý raz objavil už počas Prvej ruskej revolúcie v roku 1905.
Lesní bratia podnikali ozbrojené akcie proti ZSSR počas jeho okupácie týchto troch pobaltských republík v rokoch 1940-1941, neskôr po následnej nemeckej okupácii opäť od roku 1944 až do roku 1953, kedy im po Stalinovej smrti sovietske autority ponúkli amnestiu. V menšom rozsahu pokračoval odpor až do roku 1978, kedy bol objavený posledný estónsky príslušník skupiny.
La Cerlangue

Poloha

Obec má rozlohu 27,93 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 251 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montigny-en-Ostrevent

Poloha

Obec má rozlohu 5,42 km². Najvyšší bod je položený 40 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 903 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grandrieu (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 65,37 km². Najvyšší bod je položený 1 317 m n. m. a najnižší bod 867 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 758 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wissignicourt

Polohopis

Wissignicourt má rozlohu 4,46 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Wissignicourt má 150 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Foussignac

Poloha

Obec má rozlohu 15,14 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 613 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lev Matematik

Lev Matematik (iné mená: Leon Filozof, Leon Matematik; starogr. Λέων ὁ Μαθηματικός alebo Φιλόσοφος * asi 790 – † po 869) bol byzantský filozof, vynálezca, logik; synovec alebo bratranec posledného patriarchu obdobia ikonoklazmu Jána VII. Bol rektorom carihradskej univerzity (Magnaurská škola) v Konštantínopole, učiteľ Konštantína Filozofa. Učil aristotelovskú logiku. Jeho jediným zachovaným dielom sú poznámky obsiahnuté v rukopise Platónových dialógov. Bol nazývaný ako "pravý renesančný človek" a „najšikovnejší človek v Byzancii v 9. storočí“.

Dielo

Väčšina jeho diel sa nezachovala. Písal obsiahle práce, básne, epigramy. Venoval sa aj prekladom a priniesol tak veľké množstvo filozofických, lekárskych a astronomických textov. Vytvoril aj svoju vlastnú lekársku encyklopédiu. Vynašiej aj niekoľko automatov, napríklad cisársky trón, ktorý „levitoval“ a bol obklopený stromami so spievajúcimi vtákmi a revúcimi levmi.
Ѵ

Ѵ (ižica, minuskula ѵ) je už bežne nepoužívané písmeno cyriliky. Písmeno zachycovalo hlásku podobnú nemeckej hláske ü. Používalo sa predovšetkým pre slová prevzaté z gréčtiny.
V súčasných liturgických textoch je vyslovované buď ako i alebo ako v. Pokiaľ sa má Ѵ čítať ako i v prípade, kedy by sa čítala ako v, je nutné použiť variant Ѷ (Ѵ s diakritickým znamienkom nazývaným kendema).
V hlaholike mu zodpovedá písmeno Ⱛ.
Braslou

Poloha

Obec má rozlohu 15,79 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 304 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Estréelles

Poloha

Obec má rozlohu 3,18 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 345 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montclard

Poloha

Obec má rozlohu 9,58 km². Najvyšší bod je položený 1 204 m n. m. a najnižší bod 640 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 62 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Creney-près-Troyes

Poloha

Obec má rozlohu 15,76 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1586 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
PortusPark

PortusPark je vedecko-technologický park pri portugalskom meste Porto.

História

PortusPark bol založený v roku 1991 ako trojpólová štruktúra (Maia, Ave a Feire) s odkazom na tri popredné univerzity v regióne. V prvých rokoch, po dlhom a zložitom procese nákupu pozemkov v tejto oblasti a potom, čo prekonal finančné ťažkosti vyplývajúce z uzatvárania programov Európskej únie na podporu vedy, bolo možné spustiť projekt v roku 2003.
Komenského ulica (Žilina)

Komenského je frekventovaná ulica v Žiline, vedúca zo sídliska Hliny do centra.

Priebeh

Nadväzuje na Hlinskú a začína na križovatke s Mostnou ulicou (Mestský okruh) na okraji sídliska Hliny. Križuje Veľkú okružnú a pokračuje k starej tržnici, kde končí na križovatke s ulicou Romualda Zaymusa.
Ulicou vedie dôležitá tepna MHD, po ktorej vedú autobusy i trolejbusy na sídlisko Solinky a do mestskej časti Bytčica.
Articuli Podmanickyani

Articuli Podmanickyani je dokument vydaný 2. januára 1506 Jánom Podmanickým v Považskej Bystrici. Ide o regionálny dokument presne upravujúci vzťah zemepána s jeho poddanými. Nepriamo nám taktiež ukazuje, prostredníctvom svojich bodov, život ľudí v čase prijatia dokumentu, ale aj dávno pred ním. Ďalšou významnou črtou dokumentu je, že jeho autor, pán panstva Ján Podmanický, ho krátko po vydaní preložil do slovenčiny. Latinská ale aj slovenská verzia sa dochovali až dodnes.
Izeron

Poloha

Obec má rozlohu 17,19 km². Najvyšší bod je položený 1 440 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 755 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudová strana Pevnosť Slovensko

História

Ľudová strana bola na ministerstve vnútra zaregistrovaná 7. marca 1995. V roku 2017 bola premenovaná na Ľudová strana Pevnosť Slovensko.

Volebné preferencie

Preferencie strany sú príliš nízke, preto ich Štatistický úrad SR nezaznamenáva.
Bosmoreau-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 9,01 km². Najvyšší bod je položený 515 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pamätné euromince roku 2018

Portugalsko

.
Oasis (trieda lodí)

Konštrukcia

Trieda Oasis prevýšila skoršiu triedu Freedom s najväčšími osobnými loďami na svete. S dĺžkou 360 metrov je Oasis o 21 metrov dlhšia ako najväčšia loď triedy Freedom, Independence of the Seas. Oasis je tiež o 8,5 metra širšia, a s hrubou tonážou 225 282 je takmer o 45% väčšia. Plavidlá triedy Oasis prevážajú viac ako 5400 cestujúcich.
Podobne ako trieda Freedom, aj lode triedy Oasis boli stavané spoločnoťou STX Europe v Turku vo Fínsku. Stavba prvej lode triedy Oasis mala cenu 900 miliónov eur, čím je údajne najdrahšou komerčnou loďou aká bola kedy postavená. Možnosť pre druhú loď triedy bolo vykonané spoločnosťou Royal Carribean International dňa 2. apríla 2007. Druhá loď bola dodaná spoločnosťou STX Europe v auguste 2010.
Dňa 11. decembra 2007 bol kýl prvej lode triedy položený na vodu v Turku. Začiatkom roku 2008 Royal Carribean ukončila mesiace špekulácie ohlásením, že tieto dve lode triedy Oasis celoročne prístupne v prístave Port Everglades na Floride.
Dňa 15. apríla 2008 spoločnosť Royal Carribean International viedla tlačovú konferenciu v New Yorku kvôli oznámeniu prvých oficiálnych informácií a podkladov "Central Parku", 5-poschodového plochy uprostred lode s otvorenou strechou a plnou bujnej tropickej vegetácie s reštauráciami a obchodmi. Je tu 334 súkromných kajút s výhľadom na Park, 245 s balkómni, z ktorých štyri sú prístupné pre vozíčkarov. Dve klenbové sklenené vyhliadky v Central Parku zvané "Crystal Canopies" sa starajú o slnečné svetlo pre vnútorné verejné priestory lode.
Albam

Albam je jednoduchý substitučný systém šifrovania, ktorý objavili a používali hebrejci (bol použitý v Biblii). Spočíva v tom, že abeceda sa rozdelila na dve polovice, kde prvé písmeno prvej polovice abecedy sa nahradilo prvým písmenom druhej polovice abecedy. Názov šifry Albam je odvodený podľa systému zašifrovania, ktorý vznikol postupným spojením prvého písmena hebrejskej abecedy alef a prvého písmena druhej polovice hebrejskej abecedy lamed, druhého písmena prvej polovice abecedy bet a druhého písmena druhej polovice hebrejským písmenom mem atď.
Damprichard

Poloha

Obec má rozlohu 21,9 km². Najvyšší bod je položený 1 023 m n. m. a najnižší bod 780 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 775 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samuel Štefan Osuský

Život

Pochádzal z rodiny garbiara Samuela Osuského a jeho manželky Alžbety rodenej Húskovej. Po absolvovaní ľudovej školy v rodisku a meštianky v Modre, študoval na gymnáziu v Trnave, v rokoch 1903 – 1906 na Evanjelickom lýceu a v rokoch 1906 – 1910 na Teologickej akadémii v Bratislave. V štúdiách ďalej pokračoval na univerzitách v Erlangene, Jene a v Lipsku. V rokoch 1919 – 1922 absolvoval štúdium filozofie na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a dosiahol tu doktorát filozofie na základe rigoróznej práce Nástin psychológie náboženstva (1922). Diaľkovo študoval na Právnickej akadémii v Prešove a toto štúdium ukončil tiež doktorátom roku 1941. Od roku 1919 bol mimoriadny, v rokoch 1920 – 1933 riadny profesor filozofie a v rokoch 1933 – 1950 zmluvný profesor na Slovenskej ev. bohosloveckej fakulte v Bratislave. Prednášal tu dejiny filozofie, psychológiu náboženstva, pedagogiku a sociológiu. Bol predsedom Učenej spoločnosti Šafárikovej a podpredsedom Filozofickej jednoty v Bratislave. Predsedal Štúrovej evanjelickej spoločnosti založenej roku 1936. Spolu s Jánom Kvačalom založil a spoluredigoval konzervatívny ev. teologický časopis Veda a viera, ktorý vychádzal v rokoch 1930 – 1933. Ďalej bol podpredsedom Slovenskej ligy na Slovensku a predsedom jej Literárneho odboru. V rokoch 1945 – 1948 pôsobil ako predseda Filozofického odboru Matice slovenskej, ktorého členom bol od jeho založenia v roku 1940. Významná bola aj jeho činnosť v evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku, či už ako evanjelického farára (Dačov Lom, Bratislava), alebo ako biskupa západného dištriktu (1933 – 1946) a generálneho presbytera západného dištriktu evanjelickej cirkvi (1946 – 1951). Po úplnom ovládnutí moci komunistami bol predčasne penzionovaný a už nepublikoval. Na dôchodku žil najprv v rodisku, potom, od roku 1967 v Senici a na Myjave, kde aj zomrel. Pochovaný je v rodisku.
Osuský vyšiel z národne uvedomelého prostredia. Počas štúdií na lýceu podpísal memorandum, v ktorom sa študenti dožadovali prednášok v slovenskom jazyku. V podmienkach prvej ČSR sa zaslúžil o vybudovanie slovenského evanjelického teologického školstva. Vychoval niekoľko generácií ev. kňazskej inteligencie. Reprezentoval slovenskú ev. cirkev na medzinárodných kongresoch vo Fanő a v Oxforde. Za slovenského štátu bol pre svoje československé zmýšľanie na čas väznený. V roku 1944 bol zvolený za mimoriadneho člena Filozofického odboru Matice slovenskej. Po roku 1945 znovu získal spoločenské uznanie aj vo vedeckej obci; v roku 1945 sa stal predsedom tohto odboru a na Valnom zhromaždení Filozofického odboru 20. 10. 1946  bol ako druhý – po N. O. Losskom – zvolený za druhého čestného člena tohto odboru. Ťažiskom jeho tvorby je filozofia, najmä jej dejiny na Slovensku. Druhým ťažiskom je jeho náboženská a teologická tvorba. Najväčšiu zásluhu si získal svojím výskumom v oblasti dejín slovenskej filozofie, najmä jeho dielom Prvé slovenské dejiny filozofie, v ktorých ako prvý na Slovensku komplexne podal dejiny svetovej a slovenskej filozofie.
V roku 1992 mu bol in memoriam udelený Rád T. G. Masaryka II. triedy.
Tyché

Tyché alebo Tycha alebo zastarano Tyche (starogr. Τύχη – Tyché, lat. Fortuna) bola podľa starogréckej mytológie dcéra Titana Ókeana a jeho manželky Tethye, bohyňa šťastnej náhody, jedna z, podľa mena známejších, Ókeanovien. Podľa iných verzií bola dcérou boha Herma a bohyne Afrodity.
Grécky historik Polybius veril, že keď nie je možné objaviť príčiny po väčšinou šťastných alebo náhodných udalostí ku ktorým sa žiadny určitý dôvod nenašiel, ako sú povodne, suchá, mrazy alebo dokonca aj veci v politike, potom príčinu týchto udalostí možno spravodlivo pripísať Tyche. 
Grécke slovo tyché označovalo pôvodne všetko, čo stretáva človeka bez vedomého prispenia jeho vôle, všetky udalosti a príhody, šťastné i nešťastné, premenlivosť osudu a konečne osud sám. Tak ako bol vrtkavý osud, premenlivé bolo i šťastie, ktoré stálo pri ľuďoch. Jedným šťastie prialo až do konca ich života, iných zrážal rozmarný osud do priepasti rovno z vrcholu. Všetko okolo sa menilo v závratnom tempe a nik nemohol s istotou predvídať, čo mu prinesie nasledujúci deň. Všetko riadila náhoda, tyché. A pretože sa ľudia nemohli zbaviť presvedčenia, že za touto premenlivosťou osudu sa skrýva akási nepochopiteľná a bližšie neurčená vyššia moc, začalo sa hovoriť o všemocnej bohyni Tyché. Jej moc bola nekonečná: riadila nielen všetko dianie vo svete ale vládla i nad osudom každého človeka. Veľmi výstižne to napísal básnik a dramatik Menandros:
Murad II.

Murad II. alebo Murat II. (arab. Murád II.; * 1404 – † 3. február 1451, Adrianopol) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1421 – 1451 (okrem rokov 1444 až 1446). Bol vychovaný v Amasyi a nastúpil na trón po smrti svojho otca. Muradovo panovanie bolo poznačené dlhým obdobím vojen proti kresťanom na Balkáne a tureckým emirátom v Anatólii, konflikt trval 25 rokov.
Byzantínci povzbudení Mustafom Çelebim (známym ako Düzmece Mustafa) sa pokúšali rozpútať občiansku vojnu a zosadiť z trónu mladého sultána. Mustafa porazil Muradovu armádu a prehlásil sa za Sultána Adrianopola (dnes mesto Edirne). Osmanská armáda ho dostihla v Ulubate, neďaleko Bursy, a popravili ho. Murad potom sformoval novú armádu v roku 1421 nazývanú Azeb a postupoval cez Byzantskú ríšu. Obliehal hlavné mesto Konštantinopol. Kým obliehal mesto, Byzantínci v spojenectve so samostatnými tureckými anatólskymi štátmi, poslali sultánovho mladšieho brata Mustafu (ktorý mal iba 13 rokov) proti sultánovi obliehať Bursu. Murad sa musel vzdať obliehania Konštantinopolu a pustil sa za svojim odbojným bratom. Princa Mustafu chytil a popravil ho. Anatólske štáty, ktoré stále brojili proti nemu - Aydin, Germian, Mentese a Teke - anektoval a stali sa súčasťou Osmanskej ríše.
Murad potom vstúpil do vojny proti Benátkam, Karamanidským emirátom, Srbsku a Uhorsku. V ďalších rokoch sa Murad zmocnil obrovského územia na Balkáne a v roku 1439 anektoval Srbsko. V roku 1441 sa Svätá rímska ríša, Poľsko a Albánsko pripojili k srbsko-uhorskej koalícií. Murad v roku 1444 vyhral bitku pri Varne proti spojeneckým vojskám pod vedením poľského kráľa Vladislava III. a Jána Huňadyho, ale prehral bitku pri Jalovazi a bol nútený abdikovať.
V 1446 sa znova ujal moci a janičiari pod jeho vedením rozdrvili kresťanskú koalíciu v druhej bitke pri Kosove (prvá sa konala v roku 1389). Keď stabilizoval Balkán, Murad sa obrátil na východ, porazil Timurovho syna šacha Rokhu, Karamanidské emiráty a Çorum-Amasya. Pozri vojny Murada II.
Zomrel v roku 1451 v Adrianopole pri ťažení proti Albánsku . Pochovaný je v Burse.
John de Critz

Životopis

Bol jeden z mnohých maliarov flámskeho a holandského pôvodu, ktorí pôsobili na anglickom kráľovskom dvore počas vlády Jakuba I. Stuarta a Karla I.. Od roku 1603 získal ako maliar vysoký post, najprv spolu s Leonardom Fryerom a neskôr od roku 1610 spolu s Robertom Peakeom starším.
Jeho rodičia - flámski protestanti - sa presťahovali z Antverp do Anglicka, keď bol ešte malý chlapec, aby tak unikli náboženskému prenasledovaniu. Tu ho dali do učenia k umelcovi a básnikovi Lucasovi de Heere, ktorý pochádzal tiež z Antverp. Koncom 90. rokov 16. storočia už de Critz vystupoval ako nezávislý umelec a v roku 1603 bol vymenovaný na lukratívnu pozíciu dvorného maliara, čo mu zabezpečilo prácu a pravidelný príjem.
Plavnica

Časti obce

Funduš, Popodstav, Píla, Rurkováne, Hlinik, Ceheľňa, Taborisko,

Vodné toky

Šambronka, Jasenok

Školstvo

V Plavnici sa nachádza základná škola s materskou školou v ktorej sa vzdeláva od 1. do 9. ročníka a v materskej škole sú tri triedy. V roku 2013 začala rekonštrukcia a nadstavba školy kvôli veľkému počtu žiakov. V areáli školy je multifunkčné ihrisko s umelou trávou (36x18), telocvičňa, hokejové ihrisko a ihrisko s prírodnou trávou (90x45).

Obecné zastupiteľstvo

Obecné zastupiteľstvo má 9 členov.
Holý vrch (národná prírodná pamiatka)

História

Predtým bola lokalita pravdepodobne pasienkom. Tomu napovedá názov územia aj výskyt borievky typického práve pre pastviny. Územná ochrana začala v roku 1957 (zriadenie chráneného náleziska). Štatút ochrany bol naďalej menený len prostredníctvom hromadných vyhlasovacích predpisov a nedošlo k zmene výmery ani cieľov ochrany.

Prírodné pomery

Chránená oblasť sa nachádza v katastrálnom území obce Střemy, ale najbližším sídlom je Lhotka. Neďaleko je južná hranica CHKO Kokořínsko. Lokalita je plochým návrším ohraničeným dvoma roklinami, ktoré sa na juhu zbiehajú a dávajú vzniknúť strmým skalným stenám.

Geológia

Podkladom sú kvádrové pieskovce z obdobia kriedy (vrchný Turon). Na väčšine územia je plytká pôda s vysokým podielom piesku, ktorá nemá výrazne členený pôdny horizont (slabo vyvinutá regozem).

Flóra

V súčasnosti je väčšina územia pokrytá lesom, ďalej sú tu ostrovčeky krovín a otvorených trávnikov. V lesných porastoch výrazne prevažuje borovica lesná (Pinus Sylvestris), ktorú dopĺňa smrek obyčajný (Picea abies). Roztrúsene sa vyskytujú aj ďalšie druhy (napríklad breza, hrab, dub, buk a lieska). V podraste sa nachádza populácia kriticky ohrozeného lykovca voňavého (Daphne cneorum).
Na skalných odkryvoch rastie vres obyčajný (Calluna vulgaris). Na severnom svahu dominujú roztrúsené kroviny a otvorené kostravové trávniky. Z ohrozených druhov rastlín tu bol zaznamenaný napríklad poniklec lúčny český (Pulsatilla pratensis subsp. Bohemica), kavyľ Ivanov (Stipa Joannis) alebo kavyľ pôvabný (Stipa pulcherrima).

Fauna

Na území nebol doposiaľ vykonaný podrobný prieskum. Jediným zaznamenaným významným druhom je motýľ Dasineura daphnes (bez slovenského mena, rod byľomoru), ktorý ku svojmu zdarnému vývoju potrebuje pre lokalitu typický lykovec voňavý. Tento druh je v Červenom zozname vedený ako kriticky ohrozený.
V lokalite sa ďalej vyskytujú iba bežní vtáci a bezstavovce. Z vtáčích druhov boli pozorované napríklad mlynárka dlhochvostá (Aegithalos caudatus), brhlík obyčajný (Sitta europaea), kôrovník krátkoprstý (Certhia brachydactyla) či drozd plavý (Turdus philomelos), z bezstavovcov potom Brachyderes Incanus, chrobák z čeľade nosáčikovité.

Ochrana

Ochrana územia bola zavedená kvôli populácii lykovca voňavého (Daphne cneorum). Jedná sa o jednu z posledných populácií v Čechách, pri poslednom prieskume tvorilo asi 50 jedincov schopných reprodukcie. Vzhľadom k malej ploche, na ktorej sa vyskytuje, a jej pozvoľnému zarastaniu je veľmi zraniteľná. Management chráneného územia je na podporu tejto nie príliš silnej populácie zameraný. Lokalita je pravidelne kontrolovaná. Je nutné udržiavať les bez ostružiny a ďalších krovín ale aj ostatných prekážok brániacim lykovcom v raste (napríklad spadnutých stromov). Chránené územie má na starosti Správa CHKO Kokořínsko.

Turizmus

Na území nevedie žiadny turistický chodník, ani tu nie sú žiadne náučné tabule. Prírodná pamiatka je dobre dostupná z cesty spájajúcej Lhotku a Střemy. Z vrcholkov skál na juhu je zaujímavý výhľad.
Všeobecný súd Európskej únie

Všeobecný súd Európskej únie (do novembra 2009 Súd prvého stupňa) je súčasťou Súdneho dvora Európskej únie. Všeobecný súd vykonáva niektoré kompetencie patriace Súdnemu dvoru EÚ, ktoré mu zakladajúce zmluvy EÚ a Štatút Súdneho dvora EÚ výslovne priznávajú. Proti rozhodnutiam Všeobecného súdu možno podať opravný prostriedok na Súdny dvor, ale len z dôvodov ustanovených v článku 58 Štatútu Súdneho dvora.
Všeobecný súd sa skladá zo 44 sudcov menovaných dohodou vlád členských štátov Európskej únie na obdobie šiestich rokov. Predsedu Všeobecného súdu volí Všeobecný súd na tri roky. Generálnych advokátov je možné podľa Štatútu Súdneho dvora EÚ ustanoviť aj pre Všeobecný súd (túto novinku zaviedla zmluva z Nice).
Všeobecný súd, rovnako ako Súdny dvor, sídli v Luxemburgu.