google/wiki40b huggingface dataset:
HK Inter Bratislava

História

V roku 1945 sa v Bratislave, v mužskom oddieli klubu ŠK Apollo, začala hrávať hádzaná s 11 hráčmi. Družstvo bolo tvorené zamestnancami Slovanftu. Približne v tom čase sa vytvorilo družstvo žien – zamestnankyne Benzinolu, ktoré začali hrať hádzanú o 7 hráčov a ktoré sa kvalifikovali do II. ligy. V roku 1955 prešlo družstvo žien Benzinolu do Slovnaftu, ktorý zmenil názov na DŠO Iskra Slovnaft Bratislava, kde medzitým mužský oddiel hádzanej zanikol. V sezóne 1962/63 sa toto družstvo aj s posilami zo zaniknutého majstrovského klubu Lokomotíva Bratislava prebojovalo do najvyššej česko-slovenskej ligy. O 7 rokov neskôr (sezóna 1969/70) sa družstvo, už pod názvom TJ Internacionál Slovnaft Bratislava, stalo prvýkrát víťazom Česko-Slovenského pohára a v najvyššej ligovej súťaži skončilo strieborné, za majstrovským TJ Odeva Hlohovec. Prvý titul majstra Česko-Slovenska sa mu podarilo v roku 1975, čím sa prvýkrát kvalifikovalo aj do vtedajšieho Európskeho pohára majstrov. Druhý a tretí titul získalo v rokoch 1978 a 1979, ku ktorým pridalo aj víťazstvo v Česko-slovenskom pohári. Opäť hralo v EPM, kde sa im v sezóne 1979/80 podaril najväčší úspech v európskych pohárových súťažiach – postup do finále, v ktorom prehrali s juhoslovanským ŽRK Radnički Belehrad. Na prelome 80. a 90. rokov sa ešte dvakrát prebojovalo do Pohára EHF, skončili však už v osemfinále.
Po rozdelení Česko-Slovenska hralo družstvo v slovenskej Extralige, kde v sezóne 1993/94 skončilo na 4. mieste a po štvorročnej prestávke sa opäť dostalo do európskej súťaže – Mestského pohára EHF. Sezóna 1996/97 znamenalo vypadnutie z extraligy, do ktorej sa ale družstvo vrátilo už po roku. Ako nováčil získalo hneď bronzové medaily, ktoré zopakovalo aj v nasledujúcich štyroch sezónach. V sezóne 1999/00 hralo opäť Mestský pohár EHF, v ktorom sa prebojovalo do štvrťfinále, kde prehralo s dánskym Randers HK.
Prvý ročník česko-slovenskej interligy znamenal pre družstvo zisk bronzovej medaily, ktorú doplnil bronzom aj národnom play-off. V roku 2003 bol klub dočasne pozastavený, ale už o rok neskôr znovuobnovený. Družstvo žien bolo prihlásené do 1. ligy, v ktorej zotrvalo do sezóny 2008/09, keď túto súťaž vyhralo a kvalifikovalo sa opäť do WHIL. Po jednej sezóne zostúpilo opäť do 1. ligy, v ktorej zotrvalo.
Clion (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 33,53 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 106 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alelopatia

Alelopatia (tiež allelopatia, amenzalizmus, antibióza či antagonizmus) je jeden zo základných typov biologických interakcií medzi dvoma či viacerými organizmami. Jeden organizmus (inhibítor) ovplyvňuje negatívne druhý organizmus (amenzál) svojimi chemickými látkami, ktoré vypúšťa do prostredia. Môže ísť o jednu, alebo niekoľko látok. Amenzál pritom na inhibítora nepôsobí nijak, teda ani kladne ani záporne.
Spoločnosť národov

Spoločnosť národov alebo (zriedkavo) Liga národov (ang. League of Nations, franc. Société des Nations) bola medzinárodná organizácia založená po skončení prvej svetovej vojny na základe výsledkov parížskej mierovej konferencie. Bola súčasťou tzv. Nového svetového poriadku, ktorý hlásal americký prezident Woodrow Wilson vo svojich Štrnástich bodoch.
28. júna 1919 bola podpísaná Versaillská mierová zmluva, čím prišlo k faktickému vytvoreniu Spoločnosti národov. Úlohou organizácie bola povojnová demilitarizácia, udržanie svetového mieru, prevencia pred ďalšími vojnovými konfliktmi pomocou zásad kolektívnej bezpečnosti a diplomatického vyjednávania. Týmito úlohami položila Spoločnosť národov základ širokej medzinárodnej spolupráci.
Iniciátormi a zakladajúcimi krajinami Spoločnosti národov boli víťazné štáty Dohody (napr. Spojené kráľovstvo, Francúzsko) a ich spojenci (napr. Česko-Slovensko), pôvodnými členmi z roku 1919 teda bolo 26 štátov, ďalej štyri britské domíniá a Britská India (v rámci Commonwealthu). Za sídlo Spoločnosti bola zvolená švajčiarska Ženeva, medzinárodný zmierovací súd bol ustanovený v holandskom Haagu.
V roku 1920 začala platnosť základného dokumentu organizácie Pakt Spoločnosti národov, ktorým sa členské krajiny zaväzovali k dodržiavaniu pravidiel medzinárodnej spolupráce a bezpečnosti, rešpektovaniu medzinárodného práva a ďalších záväzkov urobených v rámci Spoločnosti národov. Pakt Spoločnosti národov nebol ratifikovaný Kongresom USA - Spojené štáty, jeden z iniciátorov vzniku organizácie, sa tak nikdy nestali členmi. Celkový počet členských krajín sa od 20. rokov značne menil. Roku 1926 sa členom stalo Nemecko (vystúpilo roku 1933), Sovietsky zväz bol prijatý roku 1934 (ako jediná členská krajina bol vylúčený v roku 1939 po vypuknutí Zimnej vojny). Zo Spoločnosti národov v roku 1933 vystúpilo Japonsko a roku 1937 Taliansko.

Rozpory a zánik

Napriek značnému vplyvu Francúzska a Británie v Spoločnosti národov nebola organizácia schopná dôrazne presadiť svoje ciele, úplne neefektívna bola jej činnosť proti agresívnym krokom fašistickej vlády v Taliansku (okupácia Etiópie), nacistickej v Nemecku (účasť v španielskej občianskej vojne, anšlus Rakúska, uzatvorenie Mníchovskej dohody), ani militaristickej v Japonsku (vojna v Číne). Menším členským štátom chýbal významnejší vplyv na chod a rozhodovanie organizácie, čo spôsobovalo napätie medzi nimi na jednej strane a Britániou a Francúzskom na strane druhej. Spoločnosť národov tak v súvislosti so začiatkom druhej svetovej vojny v rokoch 1939 a 1940 stratila faktický význam. Formálne bola Spoločnosť národov rozpustená v apríli 1946. Víťazné štáty druhej svetovej vojny sa rozhodli niektoré štruktúry Spoločnosti národov transformovať do novo vzniknutej Organizácie spojených národov, ktorá na činnosť Spoločnosti národov priamo nadviazala.
Étavigny

Poloha

Obec má rozlohu 7,17 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 169 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá Európy v hokejbale juniorov

Majstrovstvá Európy v hokejbale juniorov bolo európske podujatie juniorských národných družstiev v hokejbale. Ich organizátorom bola Medzinárodná hokejbalová federácia, ktorá ich usporadúvala od roku 1997 (kategória U20), keď sa turnaj konal vo Zvolene. Od roku 2002 sa organizovali v dvoch ďalších kategóriách: do 18 rokov a do 16 rokov. Usporadúvali sa každoročne. Podobne ako na seniorských majstrovstách Európy, aj v nich dominovali 2 hokejbalové veľmoci – Slovensko a Česko. Posledný turnaj ME sa uskutočnil v roku 2009.
Premeaux-Prissey

Poloha

Obec má rozlohu 9,05 km². Najvyšší bod je položený 374 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 425 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Katedrálny chrám Troch hierarchov (Temešvár)

Dejiny

Chrám sa začal budovať v roku 1937 a dokončený bol v roku 1940. Jeho komplexné dokončenie prerušili roky druhej svetovej vojny a posledné úpravy sa dokončili v roku 1946. Vybudovaný bol podľa návrhu architekta Ioana Traianescu. Chrám je zasvätený trom veľkým svätcom a cirkevným učiteľom, ktorí majú veľkú vážnosť vo východných cirkvách. Sú to svätý Bazil Veľký, svätý Gregor Teológ a svätý Ján Zlatoústy (Ján Chryzostom). Ide o jeden z najvyšších pravoslávnych chrámov na svete. Do chrámu sa môže zmestiť viac ako 4000 veriacich.

Architektúra

Vzorom pre tento pravoslávny chrám sa stala matka pravoslávnych kostolov Hagia Sofia v Konstantinopole. Chrám však okrem byzantských prvkov nesie znaky typickej rumunsko-moldavskej architektúry, ktoré sú doplnené prvkami karpatského architektonického štýlu.
Chrám má až jedenásť chrámových veží, z ktorých najvyššia dosahuje výšku 83,7 metrov.
Ikony napísal ikonopisec Atanasie Demian. Ikonostas má rozlohu 135 metrov štvorcových a je vyrobený z lipového dreva. V suteréne chrámu je zbierka sakrálneho umenia pravoslávnej cirkvi.
Petrova Ves (vodná nádrž)

Chránený areál

Chránený areál je v správe štátnej ochrany prírody Záhorie. Nachádza sa v katastrálním území obce Petrova Ves v okrese Skalica v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1996 na rozlohe 34,8036 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana významnej ornitologickej lokality s výskytom mnohých chránených, vzácnych a ohrozených hniezdiacich a migrujúcich druhov vtákov.
Berzème

Poloha

Berzème má rozlohu 18,36 km². Najvyšší bod je položený 839 m n. m. a najnižší bod 516 m n. m.

Obyvateľstvo

Berzème má 152 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Danubius Cable TV

Začiatky

Od januára 1995 stanica vysielala v testovacej prevádzke a vysielanie naostro zahájila až 16. februára 1995 o 19:00 hod, slovenským filmom "Lepšie je byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý" od Juraja Jakubiska.
Zo začiatku bola televízia dostupná výhradne prostredníctvom vybraných kábloviek a satelitu Eutelsat I-F5 (21,5°E), neskôr pribudlo vysielanie pomocou terestriálu v Bratislave. Pokrytie stanice bolo práve najväčším problémom, nakoľko jej signál nebol dostupný všade pre veľkú škálu divákov. DCTV vysielala iba pár hodín denne a to najmä večer od 19.00 do približne 23.00 hod., čo bolo skutočne provizórne vysielanie. Ciele stanice boli ale oveľa väčšie, nepodarilo sa jej ich však naplniť. Vtedajší majitelia neodhadli veľkú finančnú náročnosť vysielania cez satelit a tým pádom prišli o väčšinu divákov. Licenciu stanice vlastnila spoločnosť WN Danubius Film, ktorá sa neskôr podieľala aj na vysielaní stanice TV Luna.

Programy DCTV

DCTV vysielala niekoľko vlastných programov, slovenské a aj české filmy (napríklad aj od Juraja Jakubiska), slovenské animované rozprávky (Janko Hraško), z akvizičných seriálov to boli napríklad seriály Tarzan, Viper, Dievčatá odvedľa, Dobrodružstvá Čierneho žrebca, nechýbali ani zahraničné, zväčša béčkové, či céčkové filmy.
Rozšírenie Európskych spoločenstiev v roku 1973

Rozšírenie Európskych spoločenstiev v roku 1973 bol vstup Spojeného kráľovstva, Dánska (s Grónskom, ale bez Faerských ostrovov) a Írska do EHS (a ES) v roku 1973. Grónsko vystúpilo z ES v roku 1985.
Saint-Denis-le-Vêtu

Poloha

Obec má rozlohu 14,08 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 609 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oliva (potok)

Prameň

Pramení v Borskej nížine (časť Záhorskej nížiny), v borovicovom lesíku južne od obce Plavecký Štvrtok, vo výške 159 m n. m., neďaleko miestnej rekreačnej oblasti Pieskovňa (156 m n. m.).

Opis toku

Po prameni ďalej pokračuje severozápadným a následne západným smerom, podteká železničnú trať Bratislava - Břeclav a následne aj miestnu komunikáciu. Tečie stále západným smerom popri domoch v menovanej obci, stáča sa na severozápad a priberá sprava a hneď aj zľava melioračný kanál. Pokračuje stále severozápadným smerom a priberá nepomenovaný pravostranný vodnatý prítok tečúci od prírodnej rezervácie Bezedné. Zmení smer na juhozápadný a opäť priberá melioračný kanál, najprv z pravej strany a potom aj zľava. O chvíľu sa otočí na juh a v tomto zhybe do nej ústi významnejší pravostranný prítok. Takto južným smerom tečie až k obci Láb, kde sa náhle stočí na západ a preteká okolo čerpacej stanice Lúč. V tejto lokalite do nej ústi ďalší ľavostranný kanál a je tu umiestnená aj vodomerná stanica SHMÚ. Preteká malou alejou stromov, až za obec, kde sa presmeruje znova na juhozápad. Priberá ešte dva pravostranné prítoky, stočí sa na juh, ústi do nej zľava posledný kanál a kúsok ďalej, v nadmorskej výške 142 m n. m. sa sprava vlieva do Močiarky, ako jej najvodnatejší prítok.

Prietok

Potok má prevažne pramenný režim zdroja vody, s pomerne rovnomernou vodnatosťou po celý rok, s najväčším odtokom v júli (po prívalových búrkach) a najmenším v januári.
Snežnica

História

Obec s dedičným richtárom sa spomína od roku 1426 ako Szneznycz, neskôr ako Sznesznice (1438), Sneznice (1439), Zneznycza (1511), Snežnica od roku 1773 a po maďarsky Havas. Patrila panstvu Strečno, od 16. storočia panstvu Starý hrad. V roku 1598 mala mlyn a 10 domov, v roku 1784 mala 34 domov a 243 obyvateľov, v roku 1828 mala 40 domov a 309 obyvateľov. Zaoberali sa drevorubačstvom, chovom oviec, poľnohospodárstvom a drotárstvom.

Pamiatky

V obci sa nachádza kamenná zvonica klasistického štýlu z 1. polovice 19. storočia

Príroda

Obec leží v juhozápadnej časti Kysuckej vrchoviny v údolí potoka Snežnica. Nadmorská výška v strede obce je cca 404 m n. m.

Šport

V Snežnici má dlhoročnú tradíciu šport. Od roku 1953 fungujú športovci v obci organizovane. V súčasnosti v obci pôsobia dva kluby. K Obecnému športovému klubu pribudol začiatkom roka 2011 Mládežnícky športový klub Snežnica, ktorého hlavnou náplňou je mládežnický futbal, ale klub sa venuje aj futsalu a stolnému tenisu.
Crestot

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Playing the Angel

Prehľad

Tento album je prvý, na ktorom má podiel aj skladateľské nadanie Davida Gahana - tri zo skladieb („Suffer Well“, „I Want It All“ a „Nothing's Impossible“) si napísal spevák sám. Gahan je hlavným spevákom na všetkých skaladbách, okrem inštrumentálneho „Introspectre“ a skladieb „Macro“ a „Damaged People“, ktoré naspieval Martin Gore. Na posledných dvoch skladbách spieva Gahan v pozadí.
O albume sa hovorí, že je viac „organickejší“, pretože používa viac analógových ako digitálnych syntetizátorov. Obsahuje taktiež singel „Precious“, ktorý je pripomienkou „Enjoy the Silence“. Zvuky sú tu omnoho hrubšie, než na predchádzajúcom štúdiovom albume Exciter.
V polovici júla 2005 sa objavil na Internete nedokončený videoklip pre „Precious“. Predpokladá sa, že sa dostal von cez webové stránky produkčného tímu, ktorý pomáhal s jeho výrobou. Okrem skladieb, ktoré sa dostali na album sa uvažovalo ešte o niekoľkých ďalších piesňach. Dve z nich predbežne nazvané „Everything“ a „Martyr For Love“ sa na albume vôbec neobjavili. Iné skladby ako napr. „Free“ (pri skladbe „Precious“ a v japonskej verzii Playing the Angel ako bonusová skladba) môžu byť zahrnuté spoločne so singlami.
Album je takiež k dispozícii ako štandardné CD, ale aj v deluxe verzii na SACD/DVD. V USA DVD verzia obsahuje hlavný disk na hybridnom viackanálovom SACD a bonusové DVD, prinášajúce exkluzívnu štúdiovú nahrávku „Clean“ (z albumu Violator), videoklip k „Precious“, fotogalériu a 5.1 priestorový mix albumu.
Deluxe verzia iTunes tohoto albumu má niekoľko bonusov, vrátane holej verzie skladby „Waiting for the Night“ z albumu Violator a videoklipu k „Precious“. Ľudia, ktorí si predobjednali album, sa taktiež mohli zúčastniť predpredaja vstupeniek pre väčšinu koncertov turné Touring the Angel - čo je po prvýkrát, kedy bolo niečo podobné poskytnuté iTunes a firmou Ticketmaster.
V UK debutoval album na 6. a v USA na 7. priečke hitparád. Vzhľadom k predchádzajúcemu albumu Exciter, ktorý sa umiestnil na 9. a 8. mieste, si tak Depeche Mode drobne polepšili.

Reakcie

Playing the Angel bol privítaný fanúšikmi ako návrat zlatej éry Depeche Mode. Mnohí pociťovali, že sa skupina opäť našla po strate Alana Wildera v roku 1995. Aj tak ale boli niektoré piesne, ako napr. „I Want It All“ a dve naspievané Martinom Gorom na žiadosti fanúšikov remixované.
Väčšina hodnotení, ktorých sa Playing the Angel dočkal, bola kladných. Iba niekoľko hudobných časopisov, ako napr. Rolling Stone magazín, hodnotili tento album ako priemerný. Album dosiahol 20. miesto v rebríčku 20 najlepších albumov roku 2005 v „E! Online's top 20 albums of 2005“ a 68. miesto v rebríčku 97 najlepších albumov roku 2005 na „Woxy 97.7's top 97 albums of 2005“ (americká rádiová stanica).
Kapišová

Polohopis

Nachádza sa v údolí Kapišovky, na severovýchodnom okraji Ondavskej vrchoviny. Obcou vedie cesta III/3537, ktorá ju napája na I/21, vedúcu do Svidníka. Okresné mesto je vzdialené 5 km južným smerom, krajské mesto leží 59 km juhozápadným smerom.

Erb

V modrom štíte na zelenej rovnej pažiti je strieborný vôl v zlatej zbroji a v zlatom postroji, ťahajúci  zlatý pluh so striebornými radlami. Je to roľnícky motív  podľa pečatidla z roku 1868. Erb je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: K-79/1996. Autormi erbu sú Leon Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách 1/8 žltej, 1/8 bielej, 1/8 modrej, 1/8 zelenej, 1/8 žltej, 1/8 bielej, 1/8 modrej a 1/8 zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Festieux

Poloha

Obec má rozlohu 6,67 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 568 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Človek súčasný

Človek súčasný (iné názvy recentný/súčasný/žijúci/moderný človek, človek rozumný súčasný, súčasný človek rozumný; lat. Homo sapiens recens, Homo sapiens sapiens recens) je Homo sapiens časovo nasledujúci po človeku predvekom až dodnes. Vymedzenie sa mení v súlade s definíciou človeka predvekého.
Josef Havlíček

Život

V rokoch 1931 – 1934 bol členom Spolku výtvarných umelcov Mánes.

Ocenené diela

V roku 1965 mu bol udelený čestný titul zaslúžilý umelec in memoriam a roku 2002 mu bola tiež in memoriam udelená pocta Českej komory architektov.
Partenogenéza

Partenogenéza (iné názvy: partenogenetické rozmnožovanie , samobrezivosť, zastarano [alebo po latinsky]: parthenogenesis ) je druh rozmnožovania a najčastejšie sa definuje ako vznik živočíšneho či rastlinného embrya (príp. v širšom zmysle sporofytu/dospelého jedinca) z vajcovej bunky (u rastlín podľa niektorých definícií aj z inej bunky zárodočného mieška alebo naopak len z diploidnej vajcovej bunky) bez oplodnenia. Podrobnejšie o definíciách pozri nižšie.
Partenogenéza je akýsi prechodný typ rozmnožovania medzi nepohlavným rozmnožovaním a pohlavným rozmnožovaním.

Prirodzený výskyt

“Klasická” partenogenéza je u živočíchov známa pri ploskuliciach, hlístach, vírnikoch, niektorých kôrovcoch, niektorých druhoch hmyzu, u niektorých drsnokožcov a šupinavcocha a z vtákov len u moriek. Zaujímavosťou je, že partenogenéza nebolo pozorovaná u morských živočíchov (okrem 2 výnimiek: medúza Margelopsis haeckeli a perloočka Penialia avirostris). Gynogenéza sa vyskytuje pri obrúčkavcoch a niektorých druhoch kostnatých rýb a obojživelníkov. Hybridogenéza je známa pri viacerých druhoch rýb a obojživelníkov. 
U rastlín sa diploidná partenogenéza vyskytuje napríklad pri púpave, tekvici, tabaku či chmeli a haploidná partenogenéza sa vyskytuje napríklad pri durmane, tabaku, ryži a pšenici .
Staňkovice (prírodná pamiatka)

Popis

Južne exponované svahy s nadmorskou výškou 210 až 250 m pod terasovitou plošinou asi 500 m severozápadným smerom od obce Staňkovice. Územie sa nachádza v blízkosti strelnice a je známe tiež pod názvom "Biela skala". Toto chránené územie na lesnej pôde slúži k ochrane teplomilných spoločenstiev s výskytom vzácnych druhov teplomilného hmyzu. Lokalita bola zalesnená nesúrodou skladbou drevín, prevažne kríkmi. V centrálnej časti územia sú rokliny a strže, ktorých steny sú sčasti bez vegetácie. Geologicky je územie budované z ílu a miestami sú vrstvy miocénnych pieskov. Podobný charakter ako prírodná pamiatka "Staňkovice" majú aj ďalšie dve prírodné pamiatky v okolí Žatca - PP "Stroupeč" a PP "Žatec". Chránené územie je pre verejnosť prístupné poľnou cestou, ktorá vedie zo Staňkovíc pozdĺž chmeľníc k miestnej strelnici a ďalej potom na Velichov. V chránenom území nie je dovolené ničiť rastliny a živočíchy ani iným spôsobom poškodzovať lokalitu. Vlastníci a užívatelia pozemkov, na ktorých bola vyhlásená táto prírodná pamiatka, sú povinní strpieť obmedzenia stanovené podmienkami ochrany.

Fauna

Druhy hmyzu, ktoré sa tu vyskytujú, žijú len na niekoľkých málo miestach Čiech a južnej Moravy. Bolo tu nájdených niekoľko vzácnych druhov chrobákov - prevažne nosáčikov, mandelinek, bystrušiek a skarabeusovitých. Vo väčšine prípadov sa však jedná o veľmi malé druhy, ktoré je možné nájsť len špeciálnym spôsobom.
Kisseus (syn Aigypta)

Kisseus (starogr. Κισσεύς – Kisseus) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny.
Kisseus bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Kisseus si bral za manželku Anthéleiu, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Rebecca Hallová

Život

Rebecca Hallová sa narodila v Londýne. Je dcérou anglického divadelného a filmového režiséra Petra Halla a americkej opernej speváčky Marie Ewingovej. Rodičia sa rozviedli v roku 1990. Jej nevlastní súrodenci tiež pracujú v umeleckej sfére. Edward Hall je divadelný režisér a v súčasnosti riaditeľ divadla Hampstead, Christopher Hall je televízny producent, Jennifer Hallová je herečka, muzikantka a výtvarníčka, Lucy Hallová je divadelná návrhárka. Má dvojité štátne občianstvo Spojeného kráľovstva a Spojených štátov.
Rebecca navštevovala základnú školu Cumnor House v obci Danehill, potom dievčenskú internátnu školu Roedean v Brightone. Po absolvovaní strednej školy študovala dva roky anglickú literatúru na Cambridgeskej univerzite. Počas štúdia bola členkou študentského divadelného klubu Marlowe Society, s ktorým vystupovala v niekoľkých divadelných hrách a inscenáciách. Medzi tie najznámejšie patria drámy Kto sa bojí Virginie Woolfovej? od Edwarda Albeeho predstavená v cambridgeskom divadle ADC a Macbeth od Williama Shakespeara uvedená v divadle Cambridge Arts, v ktorej stvárnila rolu Lady Macbeth.
Rebecca Hallová je v súčasnosti (2013) slobodná a nezadaná. V minulosti mala partnerský vzťah s anglickým spevákom a skladateľom Freddiem Stevensonom. Neskôr bola partnerkou anglického divadelného a filmového režiséra Sama Mendesa. Niektoré zdroje uvádzajú, že stála za rozpadom manželstva Mendesa a anglickej herečky Kate Winsletovej.

Ostatné aktivity

Rebecca Hallová má na konte dva krátkometrážne filmy v réžii Briana Crana, a to 15-minútovú drámu Rubberheart z roku 2007 a 10-minútovú komédiu Official Selection z roku 2008. Vo februári 2011 bola tvárou obálky britského vydania amerického módneho časopisu Harper's Bazaar. Neskôr účinkovala v hudobnom videoklipe anglického speváka Jamesa Blaka k pesničke A Case of You, ktorý režíroval Seb Edwards. V máji 2013 sa objavila v časopise InStyle a v júni sa stala tvárou magazínu o životnom štýle Elle. Vo februári 2014 bol dokončený krátky film Ruminate v réžii Claire Leony Appsovej, v ktorom Hallová stvárnila hlavnú úlohu.