Lovča

História

Historické centrum obce, ulicu Hronská a Geromettova charakterizuje veľký rozostup domov a široké verejné priestranstvo, ktoré dávajú obci moderný vzhľad. Za toto usporiadanie vďačí obec dvom ženám, ktoré následne po sebe nešťastnou náhodou spôsobili v rokoch 1838 a 1839 zničujúce požiare, kedy vtedajšia obec úplne vyhorela. Novým usporiadaním domov sa malo zamedziť ďalšiemu šíreniu ohňa zo slamených striech. Cez obec preteká Lovčický potok, ktorý je v dĺžkach 400 a 100 metrov prekrytý betónovou klenbou, vybudovanou v štyridsiatych rokoch minulého storočia. Cestujúci prechádzajúci obcou si preto ani nevšimne, že prechádza ponad potok. Na najväčšom úseku klenby je vybudovaný Park SNP. Zaujímavosťou je fontána, ktorá je napájaná samospádom vodou zo vzdialenej vodnej nádrže. V katastrálnom území obce sa nachádzajú dve vodné nádrže s názvami “Lovča“ a „Zákruty“. V obci tiež zaujme športový areál, pozostávajúci s futbalového ihriska a multifunkčného ihriska.
Prvá písomná zmienka o obci Lovča je doložená z roku 1283, kedy sa nazývala Loucha. Názvy obce sa postupne menili: 1773 - Welka Lovcza, 1808 - Welká Lowča, 1860 - Gross Lovcsa, 1920 - Lovča. Po maďarsky sa obec nazývala Nagylócsa.
V roku 1283 obec patrila arcibiskupskému majetku v Šúšolí spomínanému už v roku 1209, od roku 1776 patrila banskobystrickému biskupstvu. Do roku 1960 obec patrila pod Tekovskú župu, okres Kremnica, kraj Banská Bystrica. Po roku 1960 patrila pod okres Žiar nad Hronom, kraj Stredoslovenský. V súčasnosti patrí pod okres Žiar nad Hronom, kraj Banskobystrický.
V roku 1536 obec mala 29 port, v roku 1720 52 daňovníkov, v roku 1828 86 domov a 546 obyvateľov, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom, rybolovom a pltníctvom, časť odchádzala na sezónne poľnohospodárske práce. Za I. ČSR to bola poľnohospodárska obec. V roku 1930 došlo k parcelácii biskupských pozemkov. V roku 1957 bolo založené jednotné roľnícke družstvo (JRD), ktoré v roku 1961 prešlo do Štátneho majetku Žiar nad Hronom. Neskôr väčšina obyvateľov pracovala v priemysle v Žiari nad Hronom, v Závodoch Slovenského národného povstania

Polohopis

Obec Lovča leží uprostred Žiarskej kotliny prevažne na pravostrannej nive rieky Hron. Odlesnený pahorkatinný chotár so zvyškami staroštvrtohorných terás toku tvoria treťohorné štrky, piesky a pieskovce. Má nivné a hnedé lesné pôdy. Nadmorská výška obce v jej strede je 243 m, v jej chotári 231-335 m. 
Cez obec preteká Lovčický potok. Ten je na dvoch miestach prekrytý betónovou klenbou dlhých 400 a 100 metrov, vybudovaných v štyridsiatych rokoch dvadsiateho storočia.

Demografia

Podľa SOBD z roku 2011 sa obec od okolitých usadlostí v otázkach demografie neodlišuje. Ku slovenskej národnosti sa prihlásilo viac ako 93% občanov obce. Väčšinové vierovyznanie je rímskokatolícke (88%).

Lovčianska hymna

1/  Povedzte nám pravdu lovčianski pltiari, ako ste dostali prezývku kutliari.
Boli sme my boli, veľkí obchodníci, chýrnejších nebolo v tekovskej stolici.
2/   A tak nás vo svete kupliarmi volali, lebo sme z kupčenia veľký peniaz mali.
To nám závideli Križani, Viešťani, Trnavci, Ždančani - aj Opatovčani.  
3/   Tí nám jednu hlásku v názve premenili, aby sa za svoju prezývku pomstili. 
My sme ich za dávna prezvali Ťaviarmi, lebo oni boli v Tepliciach Taviarmi.
4/   Dolu Hronom idú vybraní pltiari.Všetci sa čudujú, veď sú to kutliari. 
Tak sme my dostali názov celkom iní, najlepší pltiari z tej peknej dediny.