Bulhari

Pôvod a domovina

Pôvod protobulharského národa ostáva do dnešných dní záhadou. Podľa posledných zistení a dôkazov, ktoré uskutočnili historici v 20. storočí Protobulhari patria k turko-altajskej jazykovej a kmeňovej skupine spolu s Hunmi, Chazarmi, Avarmi, Pečenehmi a Kumánmi. Základom tohto tvrdenia je najdôležitejší dôkaz – jazyk. Na základe týchto údajov sa v neskoršom období vytvorila téza, že Protobulhari sú turecký národ, čo sčasti potvrdzujú aj antropologické nálezy v oblasti domoviny Protobulharov rozprestierajúcej sa pri Altaji a vo východnom Mongolsku (Stredná Ázia), kde žili spoločne s Hunmi a ujgurskými kmeňmi.

Počty Bulharov v jednotlivých krajinách

Bulharsko 6 550 900 (2005)
Ukrajina – 204 574 (2002)
Španielsko – 153 664 (2008)
Grécko – 78 981 (2006)
USA – 63 860 (2002), odhady až do 250 000
Nemecko – 39 294 (2005), neoficiálne podstatne viac
Rusko – 31 965 (2002)
Srbsko – 20 497
Taliansko – 19 924 (2008)
a iné krajiny (Turecko, Moldavsko, Kanada, Austrália, Rakúsko, Rumunsko…)

Etnografické skupiny Bulharov

Pavlikiáni – ide o Bulharov, ktorí vyznávajú rímskokatolícke náboženstvo. Žijú najmä v okolí mesta Plovdiv. K tejto skupine patria aj katolícki Bulhari, ktorí žijú v rumunskom Banáte. V minulosti patrili k hlavným odporcom Turkov a iniciátorom mnohých protitureckých povstaní na území Bulharska.
Pomáci – sú islamizovaní Bulhari, ktorí v období tureckej nadvlády prijali pod tlakom islam, ale ponechali si svoj jazyk. Žijú najmä v južnom Bulharsku v oblasti pohoria Rodopy. Patrili k oddaným pomocníkom Turkov a podieľali sa na potláčaní bulharských povstaní (Aprílové povstanie, Septembrové povstanie). Pomáhali Turkom aj pri krvavom potlačení povstania kresťanských Bulharov v Bataku. Aj počas oslobodzovania Bulharska od tureckej nadvlády v rokoch 1876 – 1878 ruskými vojskami pomáhali Turkom. Preto bol postoj Bulharov voči nim značne odmietavý. Dlho sa hlásili aj k Turkom. Pomaci žijú najmä v západných Rodopách (Smoľan, Velingrad, Goce Delčev, Dospat a iné obce). Ich počet sa odhaduje na 270 000. Najviac ich žije v oblasti Smoľan (111 139).

Spôsob života

Protobulhari boli typickým kočovným národom. Kôň bol pre nich symbolom zmyslu života. Žili v jurtách vyrobených z kože a plsti a živili sa hovädzinou, divinou a rybami. Od 6. storočia postupne prechádzali k polokočovnému spôsobu života až sa nakoniec usadili a zakladali stále usadlosti ohraničené kamennými hradbami. Z júrt sa časom stávali obydlia vykopané do zeme (zemľanky).
Zmena ich spôsobu života bola príčinou vzniku prvých remesiel – hrnčiarstva, spracovania železa, kože a keramiky, ktorá bola spočiatku ručná, neskôr vyrábaná na hrnčiarskom kruhu. Táto keramika mala typické črty východnej keramiky a lesklý povrch.

Spoločenské zriadenie

Základnou spoločenskou jednotkou Protobulharov bola rodová občina. Jej členovia boli pokrvne príbuzní. Podľa tureckej tradície sa každý kmeň delil na sto veľkých rodov a kolien.

Delenie prvotného obyvateľstva

V dôsledku vojen, ktoré kmene viedli sa protobulharský národ začal postupne deliť na aristokraciu, mešťanov a duchovenstvo. Aristokrati mali na starosti predovšetkým vojenské funkcie, postupne však získavali moc, bohatstvo a mali väčšie právomoci než mešťania a duchovenstvo. Túto rozvrstvenosť protobulharského obyvateľstva potvrdzuje archeologický nález pohrebného inventára, ktorý okrem iného dokazuje antropologickú charakteristiku národa. Jedna časť obyvateľstva  mala typické mongoloidné črty, druhá – naopak – európske.

Náboženstvo

Na rozdiel od Slovanov, ktorý boli zástancami polyteizmu, pohanské náboženstvo Protobulharov bolo skôr monoteistické. Verili v jedného boha – Tangru (boh neba a vesmíru) – a na jeho počesť stavali chrámy v ktorých prinášali obety, často aj ľudské (synov a dcéry).
Okrem kultu uctievania boha Tangra existoval aj tzv. totemizmus – viera vo zviera, ktoré bolo pôvodcom vzniku názvu národa a domoviny Protobulharov. Okrem bulgara posvätnými zvieratami boli aj kôň, vôl, vlk, pes, myš a sviňa.
Kultom k nebeským telesám (slnko, mesiac, hviezdy) prejavovali úctu k nebeským silám. Verili v magickú silu amuletov. Pomocou imitačnej mágie verili, že môžu ovplyvniť zvieratá a ľudí. Pred lovom na stenu vždy kreslili to prebodnuté zviera, ktoré sa chystali uloviť.
Kult k cárovi ako najvyššiemu veliteľovi protobulharského národa bol tiež rozvinutý na vysokej úrovni.

Pochovávanie mŕtvych

Pozostatky zosnulých príbuzných ukladali do špeciálnych hrobových jám orientovaných na sever a juh. Súčasťou týchto hrobiek bolo jedlo, šatstvo a osobné veci zusnulého, niekedy aj kôň, ktorý mu mal slúžiť ako pomoc na druhom svete.

Kalendár

Vplyv pohanských zvykov sa zachoval ak v protobulharskom kalendári, ktorý Protobulhari prebrali od Číňanov. Kalendár pozostával z dvanástich mesiacov a každý rok niesol meno jedného z posvätných zvierat Protobulharov.