google/wiki40b huggingface dataset:
Boeing 2707

Boeing 2707 bol projekt amerického nadzvukového dopravného lietadla. Skupina Boeing ho začala vyvíjať v roku 1967 po výhre v súťaží o vládou financované Americké nadzvukové dopravné lietadlo. Išlo o preteky veľmocí v budovaní nadzvukových lietadiel (SST). V Rusku sa v dielňach Tupolevu vyvíjal Tupolev Tu-144 (na západe ho prezývali konkordski) a Veľká Británia v spolupráci s Francúzskom vytvorili Concorde. Boeing 2707 mal mať kapacitu 250 až 300 pasažierov a rýchlosť približne Mach 3, preto malo byť toto lietadlo oveľa väčšie a rýchlejšie ako Concorde.
Prvé skúšobné lety boli plánované na rok 1970 a prvé stroje mali byť dodané zákazníkom v roku 1974. Projekt bol najskôr úplne prepracovaný, čo zvýšilo jeho náklady. To prinútilo Americkú vládu v roku 1971 zrušiť dotovanie projektu ešte predtým, ako boli dokončené dva prototypy. Kvôli tomu bol projekt Boeingu 2707 zrušený.

Skoré štúdie

Boeing už od roku 1952 pracoval na menších nadzvukových lietadlách. V roku 1958 zvolil výbor, ktorý vytváral návrhy pod názvom Model 733. Vo väčšine návrhov malo lietadlo veľké delta krídlo, ale neskôr vznikol návrh lietadla, ktoré využívalo sklápacie krídla. V roku 1960 bola súťaž, ktorú vyhral návrh so sklápacími krídlami.

Concorde

Do polovice roku 1962 bolo jasné, že ústne konanie medzi British Aircraft Corporation a Sud Aviation na zlúčenie svojich projektov SST bolo oveľa vážnejšie, ako sa pôvodne myslelo. Ukázalo sa, že Európa začala pracovať na nadzvukovom dopravnom lietadle a neskôr na podobnom dizajne pracovalo aj Rusko.
Bussy-le-Grand

Poloha

Obec má rozlohu 29,69 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 327 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miré

Poloha

Obec má rozlohu 17,73 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 046 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Horváth

Životopis

V roku 1922 – 1928 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. V rokoch 1928 – 1929 absolvoval kurz vyučovania na meštianskych školách. V období 1929 – 1930 študoval na námornej obchodnej akadémii v Dubrovníku a 1930 – 1933 v Bakare vo vtedajšej Juhoslávii, 1967 externe dejiny umenia na Filozofickej fakulte University Jana Evangelisty Purkyně v Brne.
Roku 1934 kadet v poľsko-anglickej lodnej spoločnosti v Gdyni, 1934 – 1935 v Čs. plavbe dunajskej, 1943 – 1944 hlásateľ Slovenského rozhlasu v Bratislave, v septembri-októbri 1944 zástupca prednostu Spravodajského odboru Predsedníctva Slovenskej národnej rady v Banskej Bystrici
Do februára 1945 bol väznený nacistami, 1945 zástupca povereníka pre informácie, redaktor Pravdy, legačný radca čs. veľvyslanectva v Belehrade a vo Varšave, pracovník Novinárskeho štud. ústavu, Čs. rozhlasu, 1966 – 1970 Výskumného ústavu oblastného plánovania v Bratislave.
Ekonomický a výtvarný publicista, hlavný redaktor časopisu. Plánované hospodárstvo a Hospodárskej otázky socializmu, spolupracovník Predvoja, Pravdy, Večerníka a i. Historik novinárstva-autor knihy o dejinách a činnosti Slov. zvestí, štúdií v zborníkoch, prekladateľ z ruš. a poľ. Prorektor VŠE v Bratislave (1950 – 1952).
Dalarna (provincia)

Dalarna alebo Dalarnas län je provincia v strednom Švédsku. Susedí so švédskymi provinciami Jämtland, Gävleborg, Västmanland, Örebro a Värmland. Na západe susedí s nórskymi provinciami Hedmak a Sør-Trøndelag. Provincia má rozlohu 28 194 km².
Henrich I. (Portugalsko)

Životopis

Narodil sa ako piaty syn (ôsme dieťa) portugalského kráľa Manuela I. a jeho druhej manželky Márie Aragónskej. Nakoľko si ako jeden z piatich synov nerobil nádeje na následníctvo, svoj život zasvätil Bohu. Bol arcibiskupom v Brage, prvým arcibiskupom v Évore a taktiež arcibiskupom v Lisabone. Bol dokonca vybraný za jedného z dvoch favoritov na pápežský stolec v rámci dvoch konkláve konaných v roku 1555.
V roku 1550 založil univerzitu v Évore. Staral sa o neplnoletého infanta Sebastiána I., syna jeho najstaršieho brata Jána III.. Ten ale tragicky zahynul v bitke pri Alcácer-Quibir a tak sa Henrich 28. augusta 1578 Henrich stal kráľom Portugalska.
Henrich pre zachovanie rodu Aviz sa chcel vzdať duchovného stavu a chcel si začať hľadať manželku. Pápež Gregor XII. však jeho prosby nevyslyšal a nedal mu na to súhlas. Zomrel 31. januára 1580, skôr ako regentská rada stihla ustanoviť jeho nástupcu.
Po jeho smrti nasledovala veľký nástupnícka kríza v Portugalsko nakoľko portugalský trón si nárokoval okrem Antona I., syna Henrichovho brata Luisa, vojvodu z Beja, aj španielsky kráľ Filip II.. Súboj o trón nakoniec vyhral Filip II. pod podmienkou, že Portugalsko a jeho územia sa nestanú španielskymi provinciami.
Selce (okres Poltár)

Dejiny

Selce majú staroslovanský názov od slova selo - dedina. Sú spomenuté začiatkom 14. storočia, ale podľa staroslovanského názvu sú asi staršie. Obec vypálili Turci, takže ostalo iba 6 domov obývaných. Po I. svetovej vojne sa i tu aktivizovala činnosť ohľadne Slovenskej republiky rád, na čele s notárom Šajnohom. Obec je pôvodne evanjelická, ale po príchode vrchárskeho obyvateľstva po II. sv. vojne dostala zmiešaný konfesiálny charakter. V obci sa narodil Rudolf Rodomil Kubányi, štúrovec, brat spisovateľa Ľudovíta Kubányiho.
La Voulte-sur-Rhône (obec)

Poloha

La Voulte-sur-Rhône má rozlohu 9,7 km². Najvyšší bod je položený 405 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

La Voulte-sur-Rhône má 5041 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Okajama (prefektúra)

Okajama (jap. 岡山県 – Okajama-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Čúgoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Okajama.
Prefektúra má rozlohu 7112,32 km² a v októbri 2005 mala 1 957 056 obyvateľov.
Mamers

Poloha

Obec má rozlohu 5,05 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 545 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gélacourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,78 km². Najvyšší bod je položený 329 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Southgate (stanica metra)

Dejiny

Stanicu Southgate otvorili spolu so stanicou Oakwood 13. marca 1933 v druhej etape predĺženia Piccadilly Line z Finsbury Parku do Cockfosters. Pred otvorením boli okrem súčasného názvu navrhované aj Chase Side a Southgate Central. Budova stanice je postavená v štýle Art Deco z tehál, železobetónu a skla a je jedným z najlepších príkladov stavieb architekta Charlesa Holdena. Budova má kruhový pôdorys s plochou vytvárajúcou betónovú strechu. Navonok sa vyníma zvýšená strecha strednej časti, ktorá je podopretá len do kruhu usporiadanými oknami, ktoré do vestibulu púšťajú denné svetlo. Celá budova je navrchu zakončená osvetleným zariadením pripomínajúcim tzv. Teslov transformátor.
Podobne ako stanice Arnos Grove, Oakwood a Cockfosters aj Southgate je v zozname zachovaných historických stavieb. Súčasné dva eskalátory majú stále pôvodné stĺpcové osvetlenie a bronzové obklady sú stále súčasťou stanice. Avšak v úplnej podobe sa stanica nezachovala. Ku koncu 90. rokov sa jeden z troch východov zamuroval, aby na jeho mieste vznikla nová predajňa lístkov a druhý kvôli turniketom začal fungovať len ako východ.

Zaujímavosti

Zachované časti stanice, obzvlášť eskalátory vytvárajú výborné podmienky na točenie dramatických scén, ako napr. vo filme The End of the Affair (verzia z roku 1999).
Aj keď na obidva smery sa trať nachádza na povrchu, stanica samotná sa nachádza na kopci a teda súpravy pred stanicou vojdú do tunela a potom za stanicou z nich zase vyjdú. Ak sa však pozriete z nástupišťa smerom na sever (z centra), tak uvidíte východ tunela, čo je pri podzemných linkách ako Piccadilly Line veľmi unikátne.
Kurimka

Erb

V modrom štíte na zelenej pažiti je strieborný doprava otočený muž v striebornom odeve, rovnakom klobúku a v čiernych topánkach, na pravom ramene so striebornou sklonenou puškou, ľavicou sa opierajúci o striebornú palicu a pravicou si pridržiavajúci strieborným dymom dymiacu zlatú fajku. Tento erb je spracovaný podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1787. Zaraďujeme ho k tzv. hovoriacim erbom (v rusínčine kúriť – fajčiť), ikonograficky je netradičné zobrazená osoba s fajkou v ústach. Autorom erbu je  Ladislav Nagy. Erb bol prijatý  obecným zastupiteľstvom 27. mája 1997 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod č. HR: K-91/1997.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách zelenej, bielej, žltej, zelenej  a modrej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Pamiatky

Prvý gréckokatolícky chrám bol zničený požiarom v roku 1915. Druhý drevený chrám, rovnako zasvätený Ochrane Presvätej Bohorodičky, bol postavený na mieste pôvodného v roku 1923. Úplne dokončený bol až v roku 1930. V 70-tych rokoch 20. storočia bol chrám zvonku omietnutý a tak značne znehodnotený.
Zo stavebného hľadiska ide o trojdielnu, trojpriestorovú stavbu s dvoma vežami. Celá zrubová konštrukcia spočíva na kamennom základe. Veža má stĺpovú konštrukciu a pod omietkou je obložená doskami. V pôvodnom chráme sa nachádzali tri zvony, v súčasnosti sú už iba dva. Vchod do chrámu je typicky zo západnej strany.
Renesančná kultúra

Renesančná kultúra je etapa, ktorou začína novoveká kultúra; zahrňuje renesančné umenie, renesančnú filozofiu,... Rozhodujúcou tendenciou renesančnej kultúry je prechod od teocentrického k antropocentrickému chápaniu sveta.
V prvom ranom období, t. j. v 14. až 15. storočí má renesančná kultúra predovšetkým humanistický ráz a sústreďuje sa hlavne do talianskeho prostredia, v 16. storočí a v značnej časti 17. storočia ju charakterizuje najmä rozvoj prírodnych vied. Renesančný humanizmus v tomto období prechádza do ďalších európskych krajín.
Osobitosť renesančnej kultúry spočíva v tom, že sa charakterizuje ako kultúra humanistická, čím sa myslí jej celkové zameranie, jej vlastný
svetonázor orientovaný na problémy slobodného a všestranného rozvoja osobnosti. Tak široko chápaný humanizmus je ideovým jadrom temer celej ľudskej civilizácie. Renesancia však do takto chápaného humanizmu prináša racionálny základ a jeho vedomé utvrdenie prostrednictvom svetského vzdelania, vedy a umenia.
Cambé

Dejiny

V roku 1925, Companhia de Terras Norte do Paraná spoločnosť severného územia štátu Paraná získala plochu 515 tisíc akrov pôvodných lesov, čo zodpovedalo 14 % z celkového stavu úrodnej pôdy, pripravenej na kolonizovanie.   
Prvých 10 rodín, ktorí prišli do Cambé boli z Gdanska v januári 1932. Meno Nový Dantzig bol vybraný spoločnosťou, ktorý predpovedal príchod veľkého množstva ľudí z oblasti Gdanska. Napriek  mnohým ťažkostiam začať kolonizáciu, úrodnosť krajiny prilákala množstvo talianskych, slovenských, českých, nemeckých, portugalských, japonských prisťahovalcov, ako aj imigrantov z oblasti Sao Paula a severovýchodu krajiny.
Káva, bavlna, obilie, ťažba dreva a stavebníctvo boli hlavnými odvetviami v regióne. Mestské jadro začalo rásť a stalo sa centrom dodávok a služieb pre obyvateľstvo. Mesto bolo známe malými remeslami, boli tu malí a strední obchodníci, ale aj krajčíri, holiči, obuvníci, murári, tesári, stolári, úradníci a lekári.
V 40. rokoch, s príchodom druhej svetovej vojny znamenalo, že meno osady bolo zmenené, keďže Gdansk (bývalý Danzig) patril Nemecku a to bolo nepriateľskou krajinou. Nový Dantzig bol premenovaný na Cambé, meno rieky, ktorá preteká mestom.
Vzhľadom k rastu populácie a s ohľadom na sľubný rast Cambé, v roku 1947 guvernér podpísal zákon, ktorým sa osada stala obcou. Hneď na to prišlo k povýšeniu na mesto. 16. novembra 1947, občania Cambé zvolili profesora Jacídio Correia za prvého starostu Cambé.
Pôvod názvu mesta je z jazyka Indiánov kmeňa Tupí, je odvodený od ich názvu pre strom, les, iná alternatíva hovorí o výraze pre jeleňa, pretože v oblasti sa ich vyskytoval hojný počet.

Colônia Bratislava

Colônia Bratislava (Kolónia Bratislava) - bola založená v rokoch 1931 a 1932, nachádza sa v obci  Glebe Cafezal. Slováci sa v tridsiatych rokoch usadili v dolnej časti obce. V Cambé sa nachádza ulica Estrada de Bratislava, pomenovaná pravdepodobne na počesť prisťahovalcov zo Slovenska.

Ekonomika

V súčasnej dobe hlavné odvetvie v meste je poľnohospodárstvo, hlavne spracovanie sójových bôbov. Mesto má rozsiahlu priemyselnú zónu, so zameraním na poľnohospodárstvo a chemický priemysel. Turistika a obchod v meste sú mierne znevýhodnené blízkosťou Londriny. Aj keď mesto nemá letisko v rámci svojich hraníc, letisko mesta Londrina je len dvanásť kilometrov od mesta.

Udalosti

Medzi hlavné udalosti mesta patrí tradičná akcia "Festa das Nações", „Festival národov“, zameraný na obnovu, ochranu a šírenie histórie a kultúry mesta. Slúži ako spojenie medzi prvou generáciou osadníkov a generáciou súčasnou, oslavuje prostredníctvom jedla, tanca a hudby typické spojenie etnických skupín, ktoré pomáhali utvárať mesto.
Saint-Marc-la-Lande

Poloha

Obec má rozlohu 10,22 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 362 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sköll

Sköll (staroseverčina „lesť“) je v severskej mytológií vlk, ktorý naháňa kone Árvakra a Alsvidra, ktoré každý deň ťahajú voz v ktorom je slnko (Sól) cez oblohu, ktoré sa Sköll snaží zožrať. Sköll má brata Hatiho, ktorý naháňa mesiac (Máni). Počas Ragnaröku sa obom podarí zožrať tieto nebeské telesá.
Sköll je v určitých situáciách použitý ako heiti (v staroseverskom básnictve synonymum), aby nepriamo odkázal na otca (Fenrir) a nie na syna. Táto dvojznačnosť funguje aj naopak, napríklad v Vafþrúðnismály kde sú zámeny v 46. slohe - kde je Fenrirovi pripísané naháňanie slnka - atribút jeho syna Skölla. Toto môžeme vidieť často na slovách Hródvitnir a Hródvitnisson, ktoré odkazujú aj na Fenrira a jeho synov.
Koloman Lux

Životopis

V roku 1901 absolvoval štúdium na Vysokej škole technickej v Budapešti. Od roku 1919 bol hlavným architektom Štátneho výboru na ochranu pamiatok a samostatným staviteľom. Od roku 1935 hlavný radca pre ochranu pamiatok, súčasne prednášal na Vysokej škole technickej v Budapešti. Od roku 1904 viedol obnovu interiéru gotického kostola v Štítniku a Starý zámok v Banskej Štiavnici. Roku 1940 – 1942 bola obnovená pre muzeálne účely Miklušova väznica v Košiciach a spolu so synom viedli opravu Urbanovej veže. Publikoval odborné práce z oblasti ochrany a reštaurovania pamiatok.
Kolokvium (školstvo)

Kolokvium je v školstve buď druh skúšky alebo druh predmetu či kurzu na vysokej škole. Podrobnosti pozri nižšie.

Skúška

V dávnej minulosti bolo kolokvium skúška úradníka na dosiahnutie vyššieho miesta.
V minulosti bolo u nás kolokvium skúška kandidáta docentúry formou diskusie v prítomnosti profesorského zboru. Označuje sa aj ako habilitačné kolokvium. Podobne dodnes v nemecky hovoriacich krajinách je kolokvium okrem iného aj povinná ústna obhajoba záverečnej práce (diplomovej práce, dizertácie, habilitačnej práce).
Zhruba do polovice 20. storočia u nás bolo kolokvium aj neverejná skúška na vysokej škole, spravidla ústna, z vymedzeného učiva u profesora na overenie, či študent navštevoval prednášku uplynulého semestra, porozumel jej, resp. či priebežne študuje. Zakončená bola udelením kolokvijného vysvedčenia. V mnohých odboroch nebola povinná, ale v niektorých bola podmienkou na zaradenie do seminára, na niektorých vysokých školách aj na postup do ďalšieho semestra či na pripustenie k štátnym skúškam (tzv. štátne kolokviá). Okrem toho bolo kolokvium užitočné na získanie rôznych študentských výhod, napr. na získanie a udržanie si štipendia alebo odpustenie tzv. kolejného. Podobne sa dodnes ako kolokvium niekedy označuje - napr. v Rakúsku, Švajčiarsku či Maďarsku - menšia písomná alebo ústna skúška v priebehu vysokoškolského štúdia, obvykle po prezentácii určitého celku učiva v semestri (typicky učiva jednej prednášky)
Všeobecnejšie je kolokvium skúška či preverovanie pracovných metód študentov na vysokej škole formou ústnej diskusie, rozpravy, rozhovoru, prípadne v užšom zmysle len formou ústnej diskusie so skupinou študentov. Niekedy termín kolokovium zahŕňa aj (alebo alternatívne) vypracovanie písomnej práce - napríklad Masarykova univerzita uvádza vo svojom študijnom poriadku kolokvium ako jednu z foriem ukončenia predmetu (ďalšie formy sú zápočet, klasifikovaný zápočet a skúška) a definuje ho nasledovne: „Kolokviom sa rozumie ukončenie predmetu rozpravou o problematike predmetu alebo vypracovaním písomnej práce zaoberajúcej sa čiastkovou tématikou predmetu, prípadne obidvoma spôsobmi. Kolokvium sa hodnotí slovami „prospel(a)” alebo „neprospel(a)”.“

Predmet

Ako predmet sa v dávnej minulosti sa výrazom kolokvium označovali pokusy a cvičenia v latinskom rečníctve na (latinských) školách
Dodnes (v nemecky hovoriacich štátoch) ide aj o špeciálne cvičenie na vysokej škole (obyčajne ako doplnok ku klasickým prednáškam, seminárom a pod. vo vyšších semestroch alebo pre doktorandov) v podobe vedeckého rozhovoru a odbornej výmeny názorov (často ako príprava na skúšku a niekedy s hosťujúcimi prednášajúcimi), napríklad špecificky na výmenu názorov o témach záverečných alebo podobných prác študentov/doktorandov a často v podobe referátov študentov (napríklad o spomínaných prácach) a následnej diskusie medzi vyučujúcim a študentom/študentami a medzi študentami navzájom
Kolokvium zriedkavo označuje aj prednášku na vysokej škole, v ktorej prezentuje výsledky výskumu určitej výskumnej oblasti postupne vždy iný prednášajúci.
Mièges

Poloha

Obec má rozlohu 3,19 km². Najvyšší bod je položený 831 m n. m. a najnižší bod 721 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 95 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dolní mušovský luh

Ochrana

Predmetom ochrany je ochrana posledných zvyškov lužných lesov na južnej Morave. Jedná sa o lužné porasty na sútoku rieky Jihlavy a Svratky s bohatou avifaunou.
LVS-93

LVS-93 (rus. ЛВС-93, podľa unifikovaného označenia 71-139) je model ruskej električky. 
Ide o dvojkĺbový, trojčlánkový, vysokopodlažný, osemnápravový a šesťdverový vozeň. Vznikli celkom dva prototypy v závode PTMZ v rokoch 1993 a 1994 (podľa prvého roku má typ svoje označenie). Vozeň tohto typu poskytoval 64 miest k sedeniu a cez 400 miest k státiu. Vozeň bol dlhý 29 500 mm a prázdny vážil 40 ton. Jeden z prototypov bol určený pre Petrohrad, druhý pre Volgograd; sú teda oba širokorozchodné a testované boli iba v týchto dvoch mestách.
Dušan Andrašovský

Klubový hokej

Extraligový debut zaznamenal v sezóne 1995/96, keď nastúpil za Duklu Trečín v jednom stretnutí, väčšinu ročníka pôsobil v mužstve Dukly do 20 rokov. Pred ďalšou sezónou podpísal zmluvu s HKm Zvolen, v prvom roku zaň odohral 14 zápasov (viac vo zvolenskom béčku v rámci 1. SHL). Od nasledujúceho ročníka 1997/98 bol už stabilným členom zvolenského mužstva a postupne sa zaradil k lídrom v produktivite. V základnej časti sezóny 1999/00 strelil 21 gólov, klub zaznamenal prvú finálovú účasť v histórii. Po nej podpísal kontrakt s českým extraligovým klubom HC Lasselsberger Plzeň, v ktorom odohral šesť sezón. V októbri 2004 mu protihráč Václav Varaďa spôsobil dvojnásobnú zlomeninu čeľuste, ktorú musel mať následne zdrôtovanú 6 týždňov, operácii sa však vyhol. Pred ročníkom 2006/07 uzavrel zmluvu s ďalším českým mužstvom HC Moeller Pardubice. Mužstvo sa prebojovalo do finále play-off, kde podľahlo Sparte Praha. V Pardubiciach začal aj nasledujúci ročník, no už po ôsmich zápasoch prestúpil do HC Zlín. 30. januára 2008 absolvoval v zlínskej nemocnici operáciu slepého čreva. Pred sezónou 2009/10 odišiel do švajčiarskej NLB do klubu Neuchatel Young Sprinters. Klub však skrachoval a tak v novembri podpísal kontrakt s HC Košice, kde získal majstrovský titul. V mužstve odohral aj nasledujúcu sezónu, ročník 2011/12 pôsobil opäť v Plzni a od ďalšej sezóny v nemeckom treťoligovom klube 1. EV Weiden.

Reprezentácia

Dušan Andrašovský odohral v  slovenskej reprezentácii 25 zápasov, strelil 5 gólov.
Prvý zápas odohral 6. november 1998 Var Cup v Osle a posledný reprezentácii odohral 8. apríl 2004 v Nitre príprava na MS 2004.

Rodina

Je ženatý a má dcéru Vanessu (* 2004).
Iris Szeghy

Kariéra

Študovala na košickom Konzervatóriu a na VŠMU v Bratislave. Aktuálne žije a tvorí vo Švajčiarsku. Iris Szeghy absolvovala niekoľko študijných pobytov v zahraničí, okrem iného v Budapešti, vo Varšave, na University of California v San Diegu či v Amsterdame.
Palisáda (stena)

Palisáda alebo palisády je stena tvorená kolmi, ktoré sú pevne zarazené kolmo do zeme alebo na vrchol opevnenia. Jednotlivý kôl palisády sa takisto nazýva palisáda. Mala buď obrannú funkciu, teda slúžila ako opevnenie (proti útočníkom alebo v praveku aj proti zveri) alebo ohraničovala vnútorné plochy sídliska, kultového miesta či hrobu.

Palisáda ako opevnenie

Ak sa používala na obranné účely, boli koly zarazené tesne vedľa seba a často boli v kombinácii s inými obrannými prvkami ako napríklad vodnými priekopami. Palisádové koly sú obyčajne zhruba 35 cm hrubé, zo zeme vyčnievajú asi 2 m, zeme sú zapustené 1 m, na vrchole sú zašpicatené a horný okraj môže byť upravený s okienkami pre obrancov a podobne.
Toto opevnenie malo využitie v praveku až stredoveku na obranu pred nepriateľmi. Výhodou bol ľahko dostupný stavebný materiál, nevýhodou zraniteľnosť voči ohňu. Najviac sa uplatnilo na ochranu miest a menších pevností. S objavom obliehacích strojov ho vystriedali kamenné opevnenia. Na území Slovenska sa skončila éra hradov z dreva a palisád po tatárskom vpáde v prvej polovici 13. storočia, kedy sa ukázali drevené opevnenia ako nedostatočné pred mongolským spôsobom dobýjania hradov.
Administrátor excurrendo

Administrátor excurrendo (dochádzajúci duchovný správca, v latinčine doslovne „vychádzajúci administrátor, správca“) je označenie pre kňaza povereného riadením aj inej ako svojej domovskej farnosti (jednej alebo často i viacerých). V krajinách, kde je nedostatok kňazov, ako napríklad v Česku, je tento jav, kedy má jeden kňaz na starosti viac farností, úplne bežný.

Farský obvod

Domovská farnosť spolu s farnosťami spravovanými excurrendo sa nazývajú farským obvodom alebo zriedkavejšie farskou kolatúrou.
Garnat-sur-Engièvre

Poloha

Garnat-sur-Engièvre má rozlohu 18,74 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Garnat-sur-Engièvre má 733 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ježůvka

Ochrana

Predmetom ochrany sú druhovo bohaté trávobylinné spoločenstvá.
Cachen

Poloha

Obec má rozlohu 35,66 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomanovské sedlo

Lavínové žľaby

Z Tomanovského sedla nespadá na poľskú stranu žiadny lavínový žľab do časti Kamienisteho žľabu. Na slovenskú stranu však jeden spadá, do miest teraz už bývalého turistického chodníka.

Výhľady

Zo sedla sú pekné výhľady do Tomanovskej doliny, na chrbát Poľskej Tomanovej a do poľskej Tomanowej doliny.
Béchy

Poloha

Obec má rozlohu 9,57 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 538 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cérons

Poloha

Obec má rozlohu 7,83 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 776 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Malý

Nadácia výskum rakoviny

Angažuje sa v boji proti rakovine. Usporiadním Vianočných koncertov alebo vystupovaním na koncertoch , z ktorých ide výťažok na Nadáciu výskum rakoviny .
Janka Kassová

Životopis

Pracovníčka Okresného osvetového strediska v Banskej Bystrici. Tanečníčka a choreografka folklórneho súboru Urpín.
Beaunay

Poloha

Obec má rozlohu 3,53 km². Najvyšší bod je položený 244 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 99 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE