google/wiki40b huggingface dataset:
Amore Mio

Pozadie a kompozícia

Na albume sa nachádzajú dve piesne, Tu Y Yo a Olvídame, ktoré sa odlišujú od piesní s rovnakým názvom vydaných na albume Thalía (2002) a El Sexto Sentido (2005).

Single

Thalía vydala ako prvý singel romantickú baladu Por Lo Que Reste De Vida, 9. septembra 2014. Videoklip mal premiéru 13. októbra 2014 v programe Primer Impacto. Video režíroval Carlos Perez. O deň neskôr bol pridaný i na oficiálny Vevo kanál Thalíe na YouTube. Singel zaznamenal len priemerný úspech v hitparádach, špeciálne v Mexiku, kde dosiahol # 3 na Spanish Airplay Chart.
7. januára 2015, Thalía pridala na svoj Youtube Vevo účet audio Como Tu No Hay Dos s Becky G. Neskôr sa objavila informácia, že song bude mať premiéru v rádiách 20. januára 2015 a nakoniec skladbu potvrdila samotná Thalía, ako druhý oficiálny singel z albumu. 9. februára sa v New Yorku natáčal videoklip k piesni, ktorý režírovala Hannah Lux Davis. 19. februára spoločne s Becky G zaspievajú song na Premios Lo Nuestro. Monitor Latino označilo pieseň za jednu z najhranejších piesni v USA a Latinskej Amerike v prvom februárovom týždni. 19. Marca 2015, malo video svetovú premiéru na Vevo.
Sony Music Mexico oznámilo, že pre Mexiko bude vydaný ako druhý singel Amore Mio. Singel zaznamenáva obrovský úspech. V hitparáde los 40 sa najlepšie umiestnil najlepšie na # 5. Monitor Latino označilo pieseň za najhranejšiu skladbu v Mexiku v prvom februárovom týždni a umiestnila sa na # 1 až šesť týždňov po sebe.
10. februára prostredníctvom sociálnych sietí, Thalía oznámila, že je na ceste natáčať videoklip k tretiemu singlu z albumu, Solo Parecia Amor. Bol vydaný ako tretí singel pre Mexico, 11. apríla a videoklip mal premiéru 28. apríla 2015.

Tour

V mnohých rozhovoroch Thalía prezradila, že na konci roka 2015 plánuje odštartovať Amore Mio Tour, ktoré bude zároveň i oslavou 25 výročia na scéne.
DAF XF

DAF 95 XF

Po prvýkrát vozidlo tejto série predstavené v roku 1997 a získal titul Truck of the Year 1997. Používal novo vyvinutý 6-valcový motor s objemom 12,6 l s turbodúchadlom s medzichladičom. V palivovom systéme bolo použité mechanicky ovládané palivové čerpadlo, bez elektronickej kontroly. Okrem toho motor spĺňal emisnú normu Euro 2. V septembri 1999 boli modernizované motory a tým bola splnená emisná norma Euro 3 podporená palivovým systémom PDL. Bol podobný vstrekovaču a montoval sa do každého valca zvlášť v kombinácii s vysokým tlakom vstrekovania paliva (až 1500 bar). Telo motorov sa vyrábalo z liatiny CGI, ktorá zabezpečovala väčšiu tuhosť oproti liatinovej konštrukcii. Rad motorov mal výkony 340, 381, 430, 480 a 530 koní. Systém PDL umožnil zachovanie existujúcich konštrukcii kabín bez toho, aby sa zvýšil motorový tunel, čo je potrebné pre vstrekovaciu jednotku. Kabíny sa vyrábali a dodnes sa vyrábajú v troch verziách: Comfort Cab – spacia kabína s nízkou strechou a jedným lôžkom, Space Cab – spacia kabína so zvýšenou strechou a jedným alebo dvoma lôžkami, a vrchol ponuky Super Space Cab – spacia kabína s vysokou strechou a dvoma lôžkami. V roku 2002 modelová rada 95 XF prešla modernizáciou, ktorá zasiahla svetlomety, mriežku chladiča, vzduchové deflektory. Modelová rada po facelifte dostala nové označenie ako XF 95.

DAF XF 95

DAF XF 95 bol vytvorený ako sedlový ťahač s podvozkami s konfiguráciou 4x2 a 6x2. Podvozky sa vyrábali v dvoch verziách M (Medium-Duty) s výškou 260 mm a H (Heavy-Duty) s výškou 260 alebo 310 mm. Tento model má vpredu parabolické listové pružiny a vzduchové odpruženie skladajúce sa zo štyroch vzduchových mechov na zadnej náprave. Počas veľtrhu v Amsterdame v októbri 2005 bol predstavený nástupca XF 95 pod názvom XF 105.

DAF XF 105

V roku 2006 nastúpil do výroby a nahradil tak sériu XF 95. Tento model získal titul Truck of the Year 2007. XF 105 má modernejšiu kabínu a viac ekonomické a ekologické motory PACCAR MX. Motory majú objem 12,9 l a výkony 408, 462, 510 a 560 koní. Pomocou systému selektívnej katalytickej redukcie SCR spĺňajú motory emisné normy Euro 4 a Euro 5. Podobne ako predchádzajúce motory majú 4 ventily na valec prepĺňanie turbodúchadlom s medzichladičom stlačeného vzduchu. V motoroch sa používajú vstrekovače PDL, ktoré majú zvýšený tlak z 1500 na 2000 bar. Vďaka tomu vo výfukovom systéme nie je potrebný filter pevných častíc. Životnosť motora sa odhaduje na 1,6 milióna kilometrov. Štandardne sa montuje 16-stupňová manuálna prevodovka, a voliteľná je automatická prevodovka AS Tronic.
Na jeseň 2006 bol predstavený spoločne s existujúcimi pohonmi aj verzie 6x4, 8x2 a 8x4. Posledný menovaný je ťahač s pohonom 8x4 (FTM) s tromi zadnými nápravami, z ktorých prvá má riaditeľné kolesá a dve posledné sú hnané nápravy. Tento ťahač sa používa na prepravu veľmi ťažkých zariadení a nadrozmerných nákladov.
Sily pre špeciálne operácie

Úlohy

Hlavnými úlohami Síl pre špeciálne operácie budú „vojenská asistencia, špeciálny prieskum a priama akcia“, integrálnou súčasťou majú byť psychologické operácie a civilno-vojenská spolupráca.
Amarok (audio)

Ciele vývoja

Heslom Amaroku je „Znovuobjavte svoju hudbu“ a jeho vývoj je na tejto myšlienke založený. Program obsahuje niekoľko funkcií, ktoré pomáhajú objavovať novú hudbu a dozvedieť sa niečo nové o hudbe, ktorú už užívateľ má. Takou funkciou je napríklad kontextový prehliadač ponúkajúci pohľad na súvisiace články vo Wikipédii a texty pesničiek.
Amarok podporuje Last.fm rádiá.
Caraman (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 30,19 km². Najvyšší bod je položený 294 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 352 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bórán

Vláda

Riadenie krajiny Bórán prevzala za chaotických pomerov po smrti kráľa Šahrvaráza a zrejme súčasne s ňou bol na východe vyhlásený panovníkom jej bratranec Husrav III. (presná chronológia neznáma). Podľa prameňov sa snažila zo všetkých síl konsolidovať kráľovskú moc, avšak s neveľkým výsledkom. Je o nej známe, že sa zasadila (zrejme ešte ako princezná) o vrátenie vzácnej relikvie, sv. Kríža, byzantskému cisárovi Herakleovi. Zomrela násilne (zaškrtením) a vládu po nej prevzala jej sestra Ázarméducht.
Otakar Klíma sa domnieva, že manželom Bórán pred jej nástupom na trón bol kráľ Šahrvaráz, podľa názoru Marie Louise Chaumontovej ním bol kráľ Kavád II., jej vlastný brat.
Le Boullay-Thierry

Poloha

Obec má rozlohu 12,87 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 582 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viničný kanál

Opis toku

Po vzniku tečie na západ a s dĺžkou 200 metrov od vzniku priberá Dubový kanál, potom sa stáča na severozápad a týmto smerom tečie 750 metrov. Následne sa prudko o 90 stupňov stočí na juhozápad a po chvíli zas o 90 stupňov na severozápad, na tomto mieste do neho ústi zľava Včelínsky kanál. Chvíľu tečie severozápadným smerom, potom sa stočí na sever, tak tečie 600 metrov, následne, v bezmennej mokradi sa prudko stáča na juh a ďalej tečie takto vyše 500 m, kde v nadmorskej výške 144 m n. m. sa stretáva s Borinským kanálom a vytvára Lúčny kanál. Prítok Borinského kanála je silnejší, takže je Viničný kanál sekundárna zdrojnica.
A-001

Ciele misie

Hlavnou úlohou bolo overenie funkčnosti a bezpečnosti únikového systému systému kozmickej lode Apollo. Bol to už druhý test systému, ale predošlý test Pad Abort Test-1, sa konal v nulovej nadmorskej výške a s nulovou počiatočnou rýchlosťou. Tentoraz mal test prebehnúť pri skutočnom lete. Pre tento test (a tri ďalšie) bola vyvinutá raketa Little Joe II, ktorá, podobne ako jej predchodkyňa z programu Mercury, predstavovala lacný a nenáročný prostriedok na štúdium komponent pri vysokom dynamickom zaťažení. Raketa mala jeden hlavný motor na tuhé palivá Algol a šesť pomocných rakiet Recruit. Hlavný motor vyhorel približne 42 sekúnd po štarte a pomocné rakety horeli len 1,5 sekundy. Aj napriek relatívne krátkej dobe zážihu dokázala raketa vyniesť maketu veliteľského a servisného modulu do výšky 9 km a dosiahnuť transsonickú rýchlosť (0,8 - 1,3 Ma pozri Machovo číslo), keď na trup kozmickej lode pôsobí najvyššie dynamické zaťaženie.

Priebeh letu

Štart bol naplánovaný na 12. mája, ale poveternostné podmienky si vyžiadali odklad o 24 hodín. Opakovaný štart 13. mája o 12:59:59 prebehol úspešne a raketa bezpečne odštartovala. Samotný test únikového systému prebehol 44 sekúnd po štarte, keď rádiový signál z pozemnej riadiacej stanice vydal rozkaz na zastavenie ťahu (to bolo dosiahnuté úmyselným porušením plášťa motora Algol). Systém potom automaticky rozpoznal stratu ťahu a uviedol do činnosti subsystém pre núdzové oddelenia veliteľského modulu a následne boli zapálené rakety vo veži únikového systému. Pri oddeľovaní bol ľahko poškodený veliteľský modul, došlo k tomu po odstavení ťahu rakety, keď sa veliteľský modul po svojom oddelení ľahko dotkol zvyšku rakety, ktorá pokračovala v lete po balistickej krivke. Škody však neboli nijak výrazné. Jediný problém nastal pri vypúšťaní padákov. Modul mal dosadnúť pomocou troch padákov, jeden sa však utrhol. Rýchlosť klesania so všetkými tromi padákmi mala byť 7,3 m/s a neprítomnosť jedného padáku ju zvýšila na 7,9 m/s, čo nepredstavovalo vážny problém. Modul dosadol 6,8 km do miesta štartu. Až na odtrhnutie padáku, bol test úspešný.
Žiješ len dvakrát

Zaujímavosti

Piaty film o Bondovi sa len ľahko inšpiroval knihou Iana Fleminga a je v tomto ohľade prvý v sérii. Okrem japonského prostredia a niektorých postáv ide o dosť rozdielne príbehy. Oproti iným filmom z tejto série, ktoré sa veľmi často odohrávajú v Anglicku, Rusku alebo USA, je takmer celý film zasadený do Japonska. Zobrazené je v nevídanej miere aj Bondovo priateľstvo s Tanakou (agent Felix Leiter je napríklad vždy len Bondov pomocník).
Pre obsadenie role Blofelda sa uvažovalo aj o Janovi Werichovi.

Dej

Z obežnej dráhy zmizla americká družica, čo narušuje vzťahy medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom. Na obzore sa rysuje III. svetová vojna. Stopy k spadnutej družici a organizácii SPECTRE vedú do Japonska. Tu Bond stretáva svoj japonský náprotivok, agentku Suzuki, ktorej pomoc v tajomnej krajine potrebuje.
Mondigny

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Maast-et-Violaine

Poloha

Obec má rozlohu 10,96 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villemeux-sur-Eure

Poloha

Obec má rozlohu 18,59 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 625 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Langueux

Poloha

Obec má rozlohu 9,1 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Harare

Charakteristika

Centrum Harare leží v nadmorskej výške 1 483 m n. m. na náhornej plošine v provincii Mashonaland Central v severovýchodnej časti krajiny. Priemerná teplota v januári sa pohybuje okolo 21 °C, v júli okolo 14 °C a prší najmä na prelome roka, kedy spadne v januári priemerne 140 mm zrážok.
Mesto založila ako Salisbury v roku 1890 Britská juhoafrická spoločnosť a v roku 1899 bola otvorená železničná trať z mesta Beira v Mozambiku. Mestské práva mu boli udelené v roku 1935 a počas druhej svetovej vojny nastal jeho prudký rozvoj. Rapídne sa zvýšil počet obyvateľov a v rokoch 1953-1963 bolo hlavným mestom kolónie Rodézia, od 1965 štátu Rodézia a od 18. apríla 1980 Zimbabwe. O dva roky neskôr sa mesto premenovalo na Harare, podľa pôvodného názvu mesta Chitungwiza a jeho pôvod sa odvodzuje od mena náčelníka Neharaweho.
Harare je dnes moderné a veľmi čisté mesto s výškovými budovami a ulicami, lemovanými zeleňou. Nachádza sa tu bulvár Samora Machel avenue, katedrály rímsko-katolíckej a anglikánskej cirkvi, múzeum, Knižnica kráľovny Viktórie, Zimbabwianska národná galéria a Národný archív.
Miroslav Žbirka

Detstvo a vplyvy

Miroslav Žbirka, taktiež nazývaný Miro alebo Meky, je synom Slováka Šimona Žbirku z Trnavej Hory a Angličanky Ruth Galeovej z Londýna. Zoznámili sa v roku 1943 v Londýne v severolondýnskej štvrti Muswell Hill, keď česko-slovenský vojak Šimon Žbirka omylom vypil nápoj patriaci Ruth. O rok neskôr sa zosobášili a po skončení vojny žili v Bratislave. Miroslava Žbirku matka učila anglický jazyk a podporovala ho aj v hudbe, ku ktorej ho priviedli starší bratia Jason a Anton. Vzhľadom na anglické korene rodiny nemali súrodenci so získavaním zahraničných gramoplatní problém, a tak sa bez problémov dokázali orientovať v nových zahraničných hudobných smeroch. Bratia Žbirkovci radi hrávali skladby svojich obľúbených interpretov, čo bolo podnetom aj pre mladého Miroslava. Prezývku „Meky“ získal Miroslav už ako dieťa. Pomenoval ho tak kamarát, ktorý ju odvodil od mien známych ľudí, ktoré sa začínali na „Mc“ alebo „Mac“ [mek] ako napríklad McCartney.

Začiatok kariéry

Prvé kroky jeho kariéry viedli na bratislavské Račianske mýto, kde hrával skladby pre seba i kamarátov. Zväčša išlo o repertoár skupín The Beatles, The Rolling Stones, Elvisa Presleyho či iných populárnych hudobníkov. Jeho devízou popri hre na gitare bola aj angličtina a texty, ktoré vďaka mame nemal iba odpočúvané z rádia a nahrávok. Istých kvalít si všimol aj muž, ktorý Žbirku v jeho šestnástich rokoch oslovil a poslal ho do klubu ROH, kde mala skúšať kapela hľadajúca gitaristu. Stretnutie dopadlo úspešne a Žbirka sa nadlho stal súčasťou slovenských poloprofesionálnych i profesionálnych kapiel. V sedemdesiatych rokoch pôsobil v Orchestri Gustáva Broma a v Orchestri Gustáva Offermanna, s ktorými absolvoval mnohé zahraničné zájazdy. Neskôr sa preslávil ako člen skupiny Modus, jednej z najvýznamnejších skupín v histórii slovenskej populárnej hudby. V roku 1980 začal svoju úspešnú sólovú kariéru, ktorá trvá dodnes.

Osobný život

Miroslav Žbirka má s prvou manželkou Helgou dcéru Denisu, s druhou manželkou Kateřinou dcéru Lindu a syna Davida. Žije v Prahe.
Marek Vácha

Život

Vyštudoval Prírodovedeckú fakultu Masarykovej univerzity v odbore molekulárna biológia a genetika. Teologického vzdelania nadobudol štúdiom v Olomouci a Bruseli. Vo svojej doktorskej práci na Lekárskej fakulte Masarykovej univerzity sa zameral na etickú problematiku poznania ľudského genómu a na genetiku správania. Zúčastnil sa dvoch expedícií do Antarktídy (1997 a 2000) na základňu Eco-Base na ostrove Nelson na Južných Shetlandách. Je učiteľom biológie, náboženstva a etiky na Biskupskom gymnáziu v Brne a na Arcibiskupskom gymnáziu v Prahe.
Je prednostom Ústavu etiky 3. lekárskej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. V decembri 2010 bol zvolený za predsedu Akademického senátu 3. lekárskej fakulty UK. V roku 2013 bol v tejto funkcii potvrdený na ďalšie trojročné obdobie. Externe tiež vyučuje na Katedre environmentálnych štúdií Fakulty sociálnych štúdií Masarykovej univerzity.
Podporuje zrušenie celibátu v rímskokatolíckej cirkvi.
Lamy v čiapkach

Carl (Kája)

Šedá lama so zelenou čiapkou. Postavu v origináli daboval Chris Alex. Jeho rozhovory s Paulom ani zďaleka nepoukazujú na to, kým v skutočnosti je - nebezpečný sociopat, ktorý má záľubu v masovom vraždení ľudí a častiach ich anatómie.

Paul (Pája)

Hnedá lama s ružovou čiapkou. Zo začiatku väčšina divákov kvôli jej ružovej čiapke a hlasu predpokladalo, že ide o ženskú lamu. Avšak v tretej epizóde bolo odhalené, že ide o mužskú postavu.

Zápletka

VAROVANIE: SPOILERY

Od prvej epizódy sa Carl vyvíja ako viac a viac nebezpečná lama, ktorá "mimo kamery" vykonala strašné veci, ako vraždenie bábätiek a hromadenie ich rúk. Následky týchto činov je však (našťastie?) jediné, čo v seriáli vidíme, ako aj pohoršenie jeho družky Paula, ktorá vyniká najmä kričaním "Caaaaarl!" po tom, čo sa dozvie o Carlových skutkoch.

Poznámka novoautora

Musel som to editovať a opraviť a takisto si neodpustím túto poznámku lebo tie chyby mi vypaľovali oči; ZO zelenou čiapkov. Lamas (jedno L) atď. no proste preboha chlape skontroluj si tú gramatiku nabudúce lebo nejaký lingvista z teba dostane infarkt.
Pasifaé

Pasifaé alebo Pásifaé alebo zastarano Pasifae (gr. Πασιφάη - Pasifaé/iný prepis Pásifaé; lat. Pasiphaë) bola grécka mytologická bytosť, dcéra boha slnka Helia a nymfy Kréty, manželka krétskeho kráľa Minoa.
O jej životnom príbehu sa v gréckych mýtoch spomína veľmi málo. So svojím manželom mala šesť detí - štyroch synov (Deukalióna, Glauka, Androgea a Katrea a dve dcéry (Ariadnu a Faidru).
Po čase sa zaľúbila do posvätného bieleho býka a porodila obludu: chlapca s býčou hlavou Minotaura. Za neveru ju jej manžel kruto potrestal - dal ju zašiť do kravskej kože a vydal ju napospas divému býkovi, ktorý ju roztrhal.
Že jej syn Minotaurus neskôr výrazne zasiahne do gréckych mýtov nemohla tušiť.
Jej podobu poznáme z niekoľkých antických vyobrazení; najznámejšie sú dve nástenné maľby: Daidalos predvádza Pasifaé drevenú kravu z Domu Vettiovcov v Pompejach a freska Pasifaé pochádzajúca z 1. - 2. stor. po Kr. (dnes vo Vatikánskych múzeách). Známe je aj literárne spracovanie tragického príbehu Pasifaé - starogrécky dramatik Euripides ho zahrnul do svojej tragédie Kréťanky, z ktorej sa však zachovali iba malé zlomky.
Kostol svätého Jána Krstiteľa (Ribčev Laz)

Charakteristika a dejiny

Kostol svätého Jána Krstiteľa bol postavaný ešte pred rokom 1300. Bol pôvodne postavaný v románskom slohu, ale po prestavbách v neskorších obdobiach sa na ňom objavili aj vplyvy gotiky a baroka. Zvonica a vstupná hala boli pristavané ku kostolu v priebehu 18. storočia. Zvonica je postavaná v barokovom slohu s dvojitou cibuľovitou strechou pokrytou šindľami. Veža kostola je vysoká až 35 metrov.
V kostole sú dochované fresky na stenách zo 14. storočia, na ktorých sú vyobrazené portréty až 72 svätých. Zaujímavou vzácnosťou je aj drevená busta svätého Jána Krstiteľa z roku 1380.
V interiéri kostola sa nachádzajú tri drevené oltáre z rôznych rokov 17. storočia.
Kostol tvorí spolu s kamenným mostom v jeho blízkosti jedinečný architektonický súbor na brehu Bohinjského jazera.
Felix Mendelssohn-Bartholdy

Život

Felix sa narodil v roku 1809 v Hamburgu. Jeho otec bol bohatý bankár, starý otec osvietenský filozof. Mladý Felix žil v prepychu a blahobyte v blízkosti mnohých umeleckých osobností vrátane Goetheho. Mal možnosť veľa cestovať. Bol nielen vynikajúci klavirista, ale aj mimoriadny dirigent. Oprašoval hodnoty minulosti a opäť oživil takmer zabudnutú Bachovu tvorbu (uvedením Matúšových pašií v Berlíne). Od roku 1835 úspešne pôsobil na poste dirigenta v Leipzig Gewandhaus Orchestra. 
Felix Mendelssohn, ktorého rodina neskôr prijala protestantské meno Bartholdy, žil iba krátko - zomrel tridsaťosemročný po ťažkom nervovom šoku, po náhlom úmrtí svojej sestry Fanny. Po jeho smrti bola jeho hudba neraz zaznávaná, najmä pre jeho židovský pôvod.

Charakter hudby

Mendelssohnova hudba je klasicisticky ohraničená, avšak emocionálne uvoľnenejšia. Je živá, temperamentná a často sentimentálna. Technicky a formovo je majstrovsky zvládnutá. Orchestrácia je proporcionálne vyvážená.

Dielo

Mendelssohn-Bartholdy už ako pätnásťročný chlapec skomponoval ouvertúru k Shakespearovej hre Sen noci svätojánskej so Svadobným pochodom, ktorý ho preslávil po celom svete. Písal aj koncertné predohry: Tiché more a šťastná plavba, Krásna Meluzína, Ruy Blas. Medzi najvýznamnejšie Mendelssohnove symfónie patrí 3. symfónia zvaná Škótska, k čomu ho inšpirovala prehliadka starého hradu a historické spomienky na slávu kráľovnej Márie Stuartovej. 4. symfónia, Talianska vznikla na základe potuliek po Taliansku a 5. symfónia Reformačná mala byť oslavou reformovaného protestantizmu. 
Autor väčšinou čerpal námety z literárnych či dramatických diel. Jeho dielo Husľový koncert e-mol patrí medzi najslávnejšie husľové koncerty vôbec. Hru na klavíri skladateľ ovplyvnil Piesňami bez slov. Z jeho vokálno-inštrumentálnej tvorby dosiahlo uznanie oratórium Eliáš skomponované na biblický námet.
Darlingtónia

Darlingtónia (lat. Darlingtonia) je rod mäsožravých rastlín, ktorý zahŕňa jediný druh darlingtónia kalifornská (Darlingtonia californica). Je to endemit severnej Kalifornie a juhozápadného Oregonu. Rastie v prímorských nížinných polohách a na úbočiach pohorí vystavených západnému, oceánskemu prúdeniu vlhkého vzduchu, kde vystupuje až do výšky 2 800 m n. m..
Pasce darlingtónie sa tvarovo podobajú hlave kobry, preto má v angličtine názov "Cobra Plant". Jej pasce sú gravitačného typu. Prilákaný hmyz skĺzava a padá alebo je iným spôsobom jeho pohyb navedený do vnútra pasce. Pohyb sa teda deje v smere gravitačnej sily. Vnútro pasce je nanajvýš vystlané škridlovito sa prekrývajúcimi a dolu smerujúcimi hrotnatými výrastkami buniek. Dolná polovica vnútorného povrchu pasce je pokrytá až 3 mm dlhými chlpmi. Napriek tomu, že v pasci nie sú žiadne tráviace žľazy, dochádza tu k vylučovaniu tekutiny. Objem tekutiny sa zvyšuje po chytení koristi.
Korisť vstupuje do pasce spodným otvorom. Hlavica pasce je posiata oválnymi belavými okienkami - fenestrácia. Ich funkcia je odľahčenie stiesnenosti priestoru nakoľko prepúšťa svetlo.
Darlingtónia má päťpočetné kvety, ktoré vyrastajú jednotlivo na vysokých stvoloch. Kalich je zelený a koruna je hnedočervená.
Žalobín

Vodné toky

Oľka a Ondava. Rieka Ondava, ktorá tečie chotárom obce je na úseku Slovenská Kajňa – Hencovce celoročne splavná. Poskytuje vhodné podmienky na vodnú turistiku aj pre úplnych začiatočníkov. V blízkosti obce funguje aj požičovňa lodí, ktorá organizuje splavy na riekach Ondava, Laborec, Topľa a Latorica.

Vodné plochy

Domaša – 8 km

Hudba

Konopianka – ľudový subor

Pravidelné podujatia

Letné slávnosti

Verejné ustanovizne

materská škola
základná škola
Villetaneuse

Poloha

Obec má rozlohu 2,31 km². Najvyšší bod je položený 85 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 818 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-de-Thurigneux

Polohopis

Saint-Jean-de-Thurigneux má rozlohu 16 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Jean-de-Thurigneux má 662 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
La Remaudière

Poloha

Obec má rozlohu 12,98 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Siaha

Siaha je názov mnohých najmä dĺžkových, ale aj plošných, priestorových alebo hmotnostných mier.

Plošná miera

Siaha môže byť aj plošná miera (tzv. štvorcová siaha). Napríklad v habsburskej monarchii (vrátane Uhorska) existovala tzv. viedenská štvorcová siaha = 3,5966 m², ktorá bola uvedená aj v tereziánskom urbáre. Ďalej napríklad existovala banská štvorcová siaha = 4,10 m².

Priestorová miera

Používala sa aj ako merná jednotka na drevo (tzv. priestorová siaha). Obyčajne ide o priestor dlhý 1 (dĺžkovú) siahu a vysoký 1 (dĺžkovú) siahu, ale jeho šírka sa rôzni podľa regiónu. Napríklad v Uhorsku bolo priestorová siaha priestor s výškou a dĺžkou jednej (dĺžkovej) siahy, ale šírkou iba 1/2 (dĺžkovej) siahy. Jej objem bol 3,4 m³. Skutočná hmota dreva predstavovala asi 2,526 m³.
Iný príklad je Haiti, kde bola siaha priestorová merná jednotka na akékoľvek účely; jej veľkosť bola 8 m³.

Hmotnostná miera

Okrem toho sa používala v Uhorsku aj ako jednotka na seno s hmotnosťou asi 30 centárov (pričom 1 centár = 56,1229 až 58,92906 kg).
Digitálny voyeurizmus

Zákon

V USA a prakticky kdekoľvek na svete je problém so svojvoľným fotografovaním cudzích ľudí na ulici, najmä žien pre ich príťažlivý vzhľad.