Ted Gärdestad

Život a kariéra

Vyrástol v mestečku Sollentuna, severne od Štokholmu. Svoju prvú pieseň „Sollentunavalsen“ zložil ako šesťročný. Ako osemročný pôsobil vo Švédskej televízii v programe Cirkus minimum, kde hral vlastnú hudbu na akordeóne. Ako umelec prerazil v pätnástich rokoch a svoj najväčší úspech prežil v 70-tich rokoch 20. storočia. Hudbu si k piesňam skladal sám, zatiaľ čo jeho brat Kenneth Gärdestad zvyčajne písal texty. Spolu vytvorili známe piesne „Jag vill ha en engen måne“, „Sol, vind och vatten“ a „För kärlekens skull“. Tvoril prevažne optimistický a spevavý pop, ktorý počas vlny progresívnej hudby v 70. rokoch spôsobil, že bol považovaný skôr za komerčného ako politického umelca. Obzvlášť keď sa stal jedným z umelcov okolo Stiga Andersona a jeho nahrávacieho štúdia Polar Records a potom ako „bol objavený“ členmi komerčne úspešnej skupiny ABBA Bennym Anderssonom a Björnom Ulvaeusom, ktorí boli producentmi jeho debutovej LP: Undringar v roku 1972. Vyhral švédsku Melodifestivalen (švédske kolo Eurovision Song Contest) v roku 1979 s piesňou „Satellit“. Rok na to sa zúčastnil spolu so svojou vtedajšou partnerkou Annicou Boller v Melodifestivalen s piesňou „Låt solen värma dig“ a umiestnil sa na piatom mieste.
Gärdestad bol veľmi nadaným tenistom, ako štrnásťročný bol švédskou tenisovou dvojkou, hneď za blízkym priateľom Björn Borgom. Pieseň „Helena“ bola pravdepodobne napísaná švédskej tenistke Helene Anliot, do ktorej boli obaja, on a Björn, začiatkom 70. rokov zamilovaní.
Gärdestad spolupracoval na štúdiovom projekte Caramba s Michaelom B. Tretowom, ktorý vydal album v roku 1981. V ten istý rok nadviazal kontakt s duchovným učiteľom Osho Bhagwan Shree Rajneeshom, čo ho postupne priviedlo do Bhagwansovej sekty a dištancoval sa od svojho predchádzajúceho života. Nazýval sa Swami Sangit Upasani, obliekal sa do vínovo červenej ako ostatní Bhagwanovi učenci a uskutočnil veľa ciest do hlavného veliteľstva hnutia v Oregone, kde medzi iným bol aj diskdžokejom. Už v 1977 sa rozhodol byť vegetariánom. 1986 sa odsťahoval späť do Sollentuny a pracoval istý čas ako skladateľ vo vydavateľstve Billyho Buttsona Little Big Apple Records. Následne bol médiami mylne označený ako podozrivý z vraždy premiéra Olofa Palmeho, čím trpel on, aj jeho rodina. Bol nevinný a do vraždy nebol vôbec zapojený.
V roku 1994 obnovil svoju kariéru a vydal album Äntlingen på väg, ktorý bol od roku 1981 jeho prvý a tiež zostal jeho posledným.

Rodina

Ted Gärdestad bol synom úradníka Arneho Gärdestada a sekretárky Margit, rodenej Sjöholm, bol najmladší z troch bratov. Bol ženatý od 1976 do 1978 s Lottou Ramelovou. Vo vzťahu s Ann Zachariasovou sa im narodili na začiatku 80. rokov dve deti, Sara a Marc. Syn sa teraz volá Moishe Zacharevsky. Gärdestad bol tiež ženatý v rokoch 1992 – 93 s Alexandrou Lindholmovou.

Smrť a spomienky

Gäredestad zomrel vo veku 41 rokov potom, ako skočil pod vlak pri Häggvikskej stanici v Sollentune 22. júna 1997. Je pochovaný na Silverdalskom cintoríne v Sollentune. Niektoré jeho zbierkové platne boli vydané posmrtne. Po Tedovej smrti hovoril Kenneth Gärdestad v knihe o bratovom poslednom roku s psychickou chorobou (schizofrénia), ktorá ho na koniec priviedla k tomu, aby si vzal život.

Spoločnosť Teda Gärdestada

Spoločnosť Teda Gärdestada je nezisková organizácia založená v roku 1997 na uctenie jeho pamiatky. Organizácia bola založená Elenou Helsinghofovou v Dalarne. Spoločnosť sa pokúša každý rok pripraviť koncert pre bratov Gärdestadových v Štokholme a jeho okolí. Mnohí známi umelci sa na ňom zvyknú podieľať, medzi inými Svenne Hedlund, Christer Björkman, Richard Herrey, Peter Lundblad, Anna Stadling, Lena Andersson, Marcus Öhrn (predtým spevák z Noice), Joakim Nillson, spevák zo Štokholmu a Ted Gärdestadova kapela Rock´n Roll machine spolu s Johanom Erikssonom. Koncerty mávajú vysokú účasť.