google/wiki40b huggingface dataset:
Husa (Kokořínsko)

Popis

Na území Ralskej pahorkatiny južne od obce Holany je zalesnené územie plné skál, v ktorom blízko seba je celý rad chránených maloplošných území - Vlhošť, Martinské stěny, Kostelecké bory, Stříbrný vrch a tiež PP Husa. Celé územie je v hornej časti CHKO Kokořínsko a nadväzuje na okres Mělník.
Vrchol kopca Husa je v nadmorskej výške 449 m a ochrana sa týka rozlohy 3,9 ha vo výške 415 až 448,8 m n. m., teda celého kopca. Husa sa nachádza na katastrálnom území Domašice, na Husej ceste, žlto vyznačenej turistickej trase a z kopca je pekný rozhľad.  Skalnatý útvar Husi na vrchole kopca svojím tvarom pripomína vtáka hus a podľa neho skalný chrbát i pamiatka dostali svoje označenie. V inej verzii o pôvode mena sa uvádza, že sa tu tajne schádzali prívrženci Husovho učenia.
Nie je tu zaujímavá kvetena, rastie tu veľa čučoriedky a vres obyčajný.

Geomorfologické začlenenie

Skalnatá lokalita sa nachádza v Ralskej pahorkatine, poddrobnejšie Dokeská pahorkatina, Polomené hory - Vlhošťská vrchovina.

Prírodná pamiatka

Chránená lokalita bola vyhlásená prírodnou pamiatkou v roku 1999, v evidencii AOPK má číslo 1354, starostlivosť o ňu má Správa CHKO Kokořínsko. Lokalta sa prekrýva s Europsky významnou lokalitou Roverské skaly.

Prístup

Oblasťou prechádza niekoľko vyznačených turistických trás, cez Hus vedie žltá, pretínajúca celú túto severnú časť Kokořínska a pod kopcom vedie cyklotrasa 0058. Najbližšia železničná trať 087 je z Českej Lípy do Lovosíc. Najbližšia vlaková zastávka je v 4 km vzdialených Blíževedloch. Najbližšou obcou je Hvězda približne 2 km severne.
Lykourgos (Sparta)

Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, gr. Lykourgos/iný prepis:Lykúrgos) bol legendárny zákonodarca v Sparte. Historický doklad o jeho existencii nie je známy. 
Podľa tradície žil Lykurgos okolo roku 800 pred Kr. a v Sparte ho aj v historickom období pokladali za tvorcu spartskej ústavy. Údajne rozdelil obyvateľstvo na tri sociálne vrstvy (Sparťania - gréc.Spartiatai, cudzinci - perioikovia, otroci - heilóti) a zaviedol vojenský výcvik spartských občanov, ktorí vládli nad masou neplnoprávneho obyvateľstva. Pripisovalo sa mu aj vytvorenie základných politických inštitúcií: dvaja králi (archagetai), rada starších (gerusia), päť eforov, ktorí kontrolovali všetok život v Sparte a ľudové zhromaždenie (apella). V skutočnosti sa niektoré inštitúcie vytvorili až v polovici 7. storočia pred Kr. (druhá messénska vojna - zotročenie obyvateľov susednej Messénie) a v polovici 6. stor. pred Kr. (Cheilón).
Lykurgov životopis napísal grécky spisovateľ Plutarchos, ktorý ho porovnával s druhým rímskym - rovnako mytologickým kráľom Numom Pompiliom.
Výrobný postup

Výrobný postup je písomné zachytenie správneho poradia prác, ktoré treba vykonať, aby sa z polotovaru stal výrobok predpísaný výrobným výkresom. Postup býva často doplnený aj grafickými znázorneniami. Výrobný postup zároveň určuje výrobné prostriedky a výrobné náklady pre výrobu danej súčiastky.
Výrobný postup sa vypracúvava pre každú súčiastku samostatne, výnimkou sú iba montážne postupy.
L’Isle-sur-la-Sorgue (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 44,57 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 19 086 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Pentameter

Pentameter je päťstopový verš, tvorený zo štyroch daktylských stôp (dlhá, krátka, krátka) a dvoch neúplných (dlhá). Intonačná prestávka (dôraz) je po prvej neúplnej stope. Vyskytuje sa iba v stichickej poézii, ktorá nie je členená na strofy.
Používa sa iba v kombinácii s hexametrom a spolu tvoria žalospevné dvojveršie tzv. elegické distichon.
Elegigkým distichom je písaná aj pieseň od Jána Kollára Slávy Dcéra.
Muhlbach-sur-Munster

Poloha

Obec má rozlohu 7,88 km². Najvyšší bod je položený 1 283 m n. m. a najnižší bod 436 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 763 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chopcovica

Prameň

Tečie v Nízkych Tatrách, pramení v podcelku Ďumbierske Tatry na východo-severovýchodnom svahu Rovnej hole (1 722,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 480 m n. m.
Le Chaffal

Poloha

Obec má rozlohu 11,58 km². Najvyšší bod je položený 1 360 m n. m. a najnižší bod 674 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thieulloy-l’Abbaye

Poloha

Obec má rozlohu 14,66 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenský atletický zväz

Slovenský atletický zväz je športová organizácia zastrešujúca atletický život na Slovensku.
Olduvai (roklina)

Olduvai (iné názvy: Olduvaiská roklina, Olduvajská roklina, Olduwai (Gorge), staršie Oldoway (Gorge), v lokálnom jazyku Oldupai (Gorge)), prezývaná kolíska ľudstva, je asi 40 km dlhá a 150 m hlboká roklina (s rovnomennou periodickou riekou) na planine Serengeti v severnej Tanzánii. Podľa nej je pomenovaná kultúra olduvan.
Prvá nemecká expedícia (H. Reck) tu objavila 1913 množstvo pleistocénnych zvieracích kostí a časti ľudskej kostry. V 20. a 30. rokoch 20. stor. pokračovali v prieskume anglické expedície a získali materiál z viacerých horizontov, od zač. 50. rokov dlho robila výskum expedícia, ktorú viedol L. S. B. Leakey a jeho manželka M. D. Leakeyová, neskôr ich syn Jonathan.
V rokline sa zistilo vyše 100 nálezísk. Našli sa najmä nálezy Paranthropus boisei, Homo habilis (ten je tradične spájaný s touto roklinou) a Homo erectus, z nástrojov najmä olduvan (v širšom zmysle) a acheuléen.
Putot-en-Bessin

Poloha

Obec má rozlohu 3,51 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 391 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sojuz 35

Priebeh letu

Loď odštartovala 9. apríla 1980 popoludní z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na orbitu 197 – 247 km, bez problémov fungoval aj systém automatického približovania.

Práca na stanici

Obaja kozmonauti stanicu postupne uviedli do pracovného režimu a zároveň vypli časť prevádzkových systémov svojej lode. Zahájili obvyklý pracovný deň od 6 do 21 hodiny. Najprv začali s prekládkou nákladu z lode Progressu 8. Potom využili jej motory k zvýšeniu dráhy celého komplexu (stanica plus dve lode) na 340 – 368 km s periódou 91 minút. Vyprázdnený Progress bol potom navedený do atmosféry, kde zanikol. Štyri dni potom sa k stanici pripojila ďalšia nákladná loď, Progress 9 s potrebným nákladom. O necelý mesiac neskôr bola aj ona využitá pre opätovné zvýšenie dráhy na 349 – 369 km nad Zemou. Vplyvom príťažlivosti Zeme totiž lode klesali zhruba 100 metrov za deň. Okrem prác spojených s manipuláciou nákladu sa posádka venovala plánovaným vedeckým experimentom a údržbe stanice.
Viacúčelové vozidlo

Viacúčelové vozidlo (v angličtine: multi-purpose vehicle skrátene MPV), v Severnej Amerike označované ako minivan je vozidlo podobné dodávke (vanu), je však určené na prevážanie osôb. Viacúčelové vozidlá sú spravidla vyššie ako sedan, hatchback alebo kombi, sú navrhnuté tak, aby cestujúcim poskytovali maximálny priestor a pohodlie.
Príkladom MPV môže byť napríklad VW Sharan,Renault Scenic, Renault Grandmodus, Citroën Xsara Picasso, Opel Meriva, Opel Zafira, Opel Sintra, Hyundai Matrix, Fiat Multipla, Fiat Idea, Ford C-MAX, Ford S-MAX,Ford Galaxy a Kia Venga atď. Je to druh vozidla,
Komédia (anime)

Komédia (angl. Comedy) je v oblasti mangy a anime druh alebo žáner. V komediálnych anime sú prevažne vtipné scénky. Takéto anime často tiež môžu byť aj romantické, bojové, školské, alebo etči. Sú plné vtipov a humorných hlášok. Niekde sa môže vyskytnúť aj paródia alebo čierny humor, napríklad v Sajonara Zecubó Sensei.
Semion Konstantinovič Kurkotkin

Životopis

Od septembra 1971 do júla 1972 bol veliteľom Skupiny sovietskych vojsk v Nemecku. Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v marci 1983.
Polastron (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 4,78 km². Najvyšší bod je položený 351 m n. m. a najnižší bod 248 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 59 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dom umenia Arteska

Vznik

Dom umenia Arteska vznikol v roku 2018, keď budovu uvoľnilo najprv Podpolianske múzeum a neskôr Mestská knižnica. V roku 2018 sa začalo so stavebnými úpravami a otvorenie pre verejnosť je v apríli 2019.

Priestory

Dom umenia disponuje štyrmi výstavnými priestormi, priestorom pre vzdelávanie, fotografickým ateliérom a výtvarným ateliérom. Súčasťou je čitáreň, kde si návštevníci môžu prečítať knihy o umení.

Spolupráca

Dom umenia Arteska spolupracuje s pedagógmi umeleckých škôl (Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave, Súkromná stredná umelecká škola dizajnu v Bratislave, Škola úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru, Stredná umelecká škola Ladislava Bielika v Leviciach ...)
Medzi hlavných spolupracovníkov patria: Mgr. Art. Petra Cepková, ArtD. (fotografka, maliarka, kurátorka a vysokoškolský pedagóg) a PaedDr. Gabriel Kosmály (fotograf a stredoškolský pedagóg)

Poslanie

Dom umenia Arteska je miesto, kde si svoje nájdu umelci a fotografi rovnako ako nadšenci umenia, či bežní ľudia. Hlavným cieľom je v prvom rade ponúknuť kvalitné výstavy vizuálneho umenia, predstaviť tvorbu menej známych a neznámych autorov a vytvoriť zážitkové výstavy.
Dom umenia Arteska ponúka kvalitné kurzy, workshopy a prednášky, poskytuje priestor na stretávanie umelcov s verejnosťou, kde ľudia môžu priniesť svoju tvorbu, porozprávať sa s umelcami, vypočuť si ich názory a rady. Poskytuje poradenstvo pre amatérov a študentov pri získavaní financií pre svoje projekty a pomáha im pri usporiadavaní výstav.
Biely Potok (Ružomberok)

Biely Potok je mestská časť Ružomberka nachádzajúca sa na jeho južnom konci.

Polohopis

Biely Potok sa rozkladá po oboch brehoch rieky Revúca v ústí Revúckej doliny, ktorá oddeľuje pohoria Veľká Fatra a Nízke Tatry. Obec je situovaná v línii sever - juh pozdĺž Revúcej, od ktorej reliéf prudko stúpa do okolitých hôr.

Dejiny

Prvá zmienka o obci pochádza zo 14. storočia, kedy bol Biely Potok uznaný za jednu z ulíc Ružomberka na základe mestských výsad vydaných uhorským kráľom Karolom Robertom z Anjou. História obce a Ružomberka je takto dodnes naviazaná. Obyvatelia obce sa živili poľnohospodárstvom, chovom oviec a domácimi remeslami. O okolí obce bola zaznamenaná aj ťažba železnej rudy. Rozvoj obce zaznamenáva vzostup koncom 19. storočia, kedy bola neďaleko obce vybudovaná prvá továreň na spracovanie drevoviny. K Ružomberku bol pričlenený po roku 1882. V roku 1908 bola v obci vybudovaná úzkorozchodná železnica spájajúca Ružomberok s kúpeľným mestom Korytnica. Počas obdobia SNP v okolí obce prebiehali intenzívne boje medzi povstalcami a nemeckými jednotkami. Najintenzívnejšie boli v okolí vrchu Ostrô, o ktorý sa intenzívne bojovalo, pretože slúžil ako dobrá pozorovateľňa na celé okolie. Po roku 1945 nastala v obci masívna výstavba.
Mlynárikovité

Mlynárikovité (lat. Pieridae Duponchel, 1835) sú čeľaď motýľov z taxónu Ditrysia a kyjotykadlové motýle, do ktorej patria druhy motýľov, ktoré priraďujeme k najhojnejším na svete.
Mlynárikovitých motýľov je na svete opísaných v rámci celej čeľade okolo 1100 druhov. Slovenské rodové mená znejú mlynárik (podčeľade Dismorphiinae a Pierinae) alebo menej často žltáčik (podčeľaď Coliadinae).
Je to skupina úhľadných motýľov, ktoré patria zvyčajne k druhom stredne veľkým, až väčším. Tieto motýle mávajú zaokrúhlené krídla, ktoré bývajú bielej, žltej, alebo pomarančovo oranžovej farby. V tropických oblastiach sa vyskytujú druhy, ktoré majú krídla tmavé, dokonca celkom čierne s pestrejšími škvrnami a páskami. Pestré sfarbenie krídel u niektorých druhov tejto čeľade spôsobujú pigmenty – farbivá, ktoré bývajú odpadové produkty vlastnej látkovej výmeny jedincov (metabolizmu). Veľmi premenlivou skupinou žltáčikov je rod Colias Fabricius, 1807. Pri viacerých druhoch tohoto rodu boli opísané mnohé odchýlky, zemepisné rasy a individuálne formy. Dosť výrazný býva sezónny dimorfizmus (odlišné sfarbenie jednotlivých generácií), pretože väčšina druhov má do roka 2 až 3 generácie.
Motýle tejto čeľade sa vyskytujú na najrôznejších lokalitách – zastihneme ich na lúkách, poliach, v stepných oblastiach i vysoko v horách. V najvyšších polohách veľhôr sa vyskytujú mnohokrát i celkom tmavé formy. Vajíčka týchto motýľov majú vretenovitý tvar, obyčajne sú biele, alebo nažltnuté. Húsenice bývajú štíhleho tvaru, pomerne riedko ochlpené, obyčajne bledozelenej, alebo žltozelenej farby, niekedy i s tmavšou kresbou. Kukly mlynárikov, podobne ako napr. vidlochvostov, sú koncom zadočka opreté o podklad a upevnené hodvábnym opaskom okolo tela do zvislej polohy. Kukla sa u väčšiny druhov podobá rastlinnému útvaru – listu, alebo kvetu. Maximum druhov tejto čeľade sa vyskytuje v strednej a južnej Amerike a Afrike.
Mnohé druhy tejto čeľade migrujú, ale tento jav je u nich dosiaľ veľmi málo preskúmaný.
Na území Slovenska bolo opísaných v rámci tejto čeľade 20 druhov, z ktorých sú niektoré veľmi hojné, iné pomerne zriedkavé, až enormne vzácne. Časť druhov z tejto čeľade motýľov je hojná a zaraďujeme ju medzi škodcov. Iné druhy sú podľa Vyhlášok Ministerstva životného prostredia druhmi chránenými.
Helen Hayesová

Životopis

Narodila sa vo Washingtone. Jej matka Catherine Estelle (rodená Hayes) bola príležitostná herečka, otec Francis van Arnum Brown vystriedal mnoho zamestnaní, bol napr. úradníkom patentového úradu a obchodným cestujúcim. Prarodičia z matkinej strany emigrovali do  USA z Írska pri veľkom hladomore.
Už ako päťročná debutovala v divadle. V desiatich rokoch natočila krátky film Jean and the Calico Doll. Strednú školu absolvovala v roku 1917.

Kariéra

Jej zvukovým debutom bola dráma The Sin of Madelon Claudet, za ktorý získala Oscara za najlepší ženský herecký výkon. Vo filme stvárnila matku, ktorá sa dostane do väzenia a teda sa musí vzdať dieťaťa. Keď ju po 10 rokoch prepustia, nemá dosť peňazí, aby začala usporiadaný život a tak zostane na ulici bez toho, aby videla svojho syna vyrastať.
Vo filmovej adaptácii Hemingwayovho románu Zbohom zbraniam z roku 1932 si zahrala po boku Garyho Coopera. Dramatický film Night Flight znamenal spoluprácu s Clarkom Gablom a Myrnou Loy. Helen Hayesová však preferovala divadlo pred filmom a tak sa v roku 1935 vrátila na javisko. Na Broadwayi hrala tri roky titulnú rolu po boku Vincenta Pricea v hre Victoria Regina.
V roku 1953 sa stala vôbec prvou laureátkou ceny Sarah Siddons za prácu v divadle v Chicagu. Tento úspech zopakovala v roku 1969. V päťdesiatych rokoch sa vrátila do Hollywoodu. Zahrala si spolu s Ingrid Bergmanovou vo filme Anastázia. V roku 1970 stvárnila čiernu pasažierku pani Quonsettovú vo filme Letisko, za čo získala druhého Oscara, tentoraz za vedľajšiu úlohu. V sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch natočila prevažne televízne filmy a filmy produkcie Walta Disneyho.
V roku 1955 premenovali Fultonovo divadlo na Divadlo Helen Hayes. V osemdesiatych rokoch bolo divadlo zbúrané, aby ustúpilo novej zástavbe. V roku 1983 však bolo iné divadlo na 45. ulici v New Yorku pomenované po nej.

Osobný život

Helen Hayesová bola dvakrát vydatá. Manželstvo s Johnom Swansonom trvalo v rokoch 1926 až 1928. Druhým manželom bol scenárista a dramatik Charles MacArthur, ktorého si vzala v roku 1928, a za ktorého bola vydatá až do jeho smrti v roku 1956. Mali spolu dcéru Mary, ktorá predčasne zomrela na obrnu v devätnástich rokoch v roku 1949. MacArthur mal nemanželského syna Jamesa, ktorý sa narodil v roku 1937. Helen si ho osvojila.
Bola katolíčka a republikánka. Okrem herectva sa venovala filantropii. 
Helen Hayesová zomrela na zlyhanie srdca v Deň svätého Patrika, 17. marca 1993 vo veku 92 rokov v Nyacku v štáte New York.

Zaujímavosti

Na hollywoodskom chodníku slávy má dve hviezdy. Jednu za počiny vo filmovom priemysle, druhú za počiny v rozhlase.
Získala prezývku "prvá dáma amerického divadla".
Je jednou z dvanástich herečiek, ktorým sa podarilo získať Oscara, Tony a Emmy.
Je prvým hercom, resp. herečkou, ktorá získala Oscara v hlavnej, aj vo vedľajšej úlohe.
Montdardier

Poloha

Obec má rozlohu 35,25 km². Najvyšší bod je položený 889 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Progresívny metal

Vplyvy

Niektoré progresívne metalové skupiny čerpajú svoju inšpiráciu v jazz fusion, blues rocku a klasickej hudbe. Obdobne ako hudobné diela progresívneho rocku majú skladby progresívneho metalu oproti bežne hraným skladbám omnoho dlhšiu časovú dĺžku a na hudobných albumoch sú prepojené s ich konceptom. Z tohto dôvodu sa v rádiách a vo videoklipoch skladby v štýle progresívneho metalu objavujú iba sporadicky.

Vývoj

Vznik progresívneho metalu je logicky odôvodniteľný podobným vývojom v rocku, keď vytváraním a rozvíjaním hudobných tém došlo koncom 60. a začiatkom 70. rokov v tomto hudobnom žánri k vzniku progresívneho rocku v tvorbe takých skupín ako sú Yes, Pink Floyd, Emerson, Lake and Palmer, Jethro Tull, King Crimson, Genesis, Gentle Giant, Focus, Queen, Kansas, Atomic Rooster, Uriah Heep a Rush. Metalové hudobné znaky môžeme nájsť už v hudbe z tohto obdobia.
Progresívny metalový žáner bol oficiálne identifikovaný až v polovici 80. rokov. Hudobné kvality progresívneho metalu vtedy dosiahla napríklad aj skupina Rainbow. Skupiny ako Fates Warning, Queensrÿche a Dream Theater prebrali niektoré hudobné prvky z tvorby progresívnych rockových skupín a dali ich skladbám a hudobným nápadom kompozične a inštrumentálne nový metalový zvuk, ktorý sa dá prirovnať k hudbe skupín Metallica či Megadeth.
Do povedomia širšej verejnosti sa progresívny metal dostal na začiatku 90. rokov v čase, keď sa skladba „Silent Lucidity“ od skupiny Queensrÿche (album Empire) stala hitom v rádiách a na televíznej stanici MTV. Skladba nebola úplne typicky metalová, no jej popularita prilákala poslucháčov k hudobníkom, ktorí sa venovali tomuto hudobnému žánru.
V roku 1993 sa stalo populárnym na rozhlasových staniciach a na MTV aj dielo „Pull Me Under“ z albumu Images and Words od skupiny Dream Theater.
V 90. rokoch nahrali svoje tzv. signature songy aj skupiny Pain of Salvation, Opeth, Ayreon a Symphony X. Skupina Pain of Salvation bola ovplyvnená temnými témami progresívnych hudobníkov konca 70. rokov, Ayreon zostal pri tradičných progresívnych metalových témach, ktoré miešal s rockovou operou a ambientnou hudbou, skupina Symphony X spojila progresívne prvky s power metalom.
Steve Vai a Devin Townsend skombinovali prvky post-metalu, ambientnej hudby s tradičným progresívnym metalom v svojich dvoch sólových projektoch s názvami Ocean Machine: Biomech a Infinity. Skupina Opeth spojila progres s death metalom. Boli využité aj niektoré vplyvy predstaviteľov tzv. „technického metalu“ s progresívnym u skupín ako Meshuggah, Watchtower, Atheist, či Cynic, ktoré nahrali technicky a inštrumentálne virtuózne hrané songy v komplexnej štruktúre.
Saint-Hilaire (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,79 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 393 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arava (Estónsko)

Poloha

Arava leží asi 8,5 km od mesta Kehra a 38 km od hlavného mesta Tallinn. Arava susedí s dedinami Pikva (2,4 km), Kaunissaare (3,5 km), Uuearu (3,6 km), Rooküla (4,9 km), Alavere (5,2 km), Lehtmetsa (5,9 km).
Madecourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,49 km². Najvyšší bod je položený 415 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
VLC media player

Podporované druhy kodekov

Prehrávač podporuje prakticky všetky rozšírené audio / video kodeky s výnimkou Real Video.
Kompletný zoznam: www.videolan.org/vlc/features.html
Hennezel

Poloha

Obec má rozlohu 32,13 km². Najvyšší bod je položený 468 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 422 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš I. (Rusko)

Životopis

Bol tretím synom cára Pavla I. a jeho druhej manželky Márie Fjodorovny.
Počas vlády staršieho brata, cára Alexandra I., sa vôbec nezaujímal o politiku a riadenie krajiny a jeho úlohou bola vojenská kariéra. 
13. júna 1817 sa oženil so Šarlotou Pruskou, dcérou pruského kráľa Fridricha Viliama III., ktorá prijala ruské meno Alexandra Fiodorovna. S rodinou žil v Aničkinovskom paláci v Petrohrade, no po smrti cára Alexandra I. v decembri 1825 bol povolaný prevziať nástupníctvo a vládu. Formálne sa tak stalo 24. decembra a 26. septembra 1826 bol v Moskve korunovaný za ruského cára.
Je známy aj v súvislosti s povstaním dekabristov, z decembra v roku 1825.
Mikuláš I. zomrel v Zimnom paláci na zápal pľúc.
Jaroslav Vlček

Životopis

Narodil sa v Banskej Bystrici v rodine českého gymnaziálneho profesora Václava Vlčeka a slovenskej matky Emílie rod. Hammerschmidovej. Po jeho narodení sa rodina odsťahovala do Prahy, kde Vlček absolvoval základnú školu. Po smrti otca (1870) sa s matkou vrátil do Banskej Bystrice a tam r. 1878 na gymnáziu zmaturoval. Vyštudoval Filozofickú fakultu UK v Prahe. Stal sa spoluzakladateľom a prvým predsedom študentského spolku Detvan.
V roku 1882 nastúpil na miesto stredoškolského profesora v Brne. V roku 1901 sa stal členom Královskej českej spoločnosti náuk a ten istý rok bol vymenovaný za profesora českého jazyka na Filozofickej fakulte Univerzity Karlovej.
Prispieval do mnohých časopisov, predovšetkým literárnymi kritikami a literárno-historickými prácami.
V roku 1989 boli jeho pozostatky prevezené do Martina na Národný cintorín.
TAWS

TAWS (Terrain awareness and warning system, slov. Varovanie pred blízkosťou terénu) je štandard systémov, ktorých zmyslom je predchádzať prípadom riadených letov do terénu. Momentálne sú najviac používanými zástupcovia systémy triedy GPWS a EGPWS, ale označenie TAWS môže byť použité aj pre akýkoľvek budúci systém, ktorý splní dané špecifikácie.
Konkatedrála

Konkatedrála je rímskokatolícka katedrála, resp. kostol, ktorý zdieľa právo byť sídlom biskupa s inou katedrálou. V istom slova zmysle sekundárna katedrála sídla biskupa. Konkatedrálami na Slovensku sú Konkatedrála svätého Mikuláša v Prešove a Konkatedrála Sedembolestnej Panny Márie v Poprade (v rokoch 1995-2008 bol konkatedralou i Dóm sv. Martina v Bratislave).
Villeporcher

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karolina Kózka

Blahoslavená Karolina Kózka ("Kózkówna") (* 2. august 1898, Wał-Ruda Halič - † 18. november 1914 tamtiež) je poľská panna a mučenica.

Život

Karolina Kózka prežila celý svoj život v rodnej dedine. Hlboko zbožná dievčina sa podieľala na aktivitách kresťanských laikov (Apostolstwo Modlitwy, Bractwo Wstrzemięźliwości, Żywy Różaniec), pomáhala tiež pri prevoze dedinskej čitárne.
Na začiatku prvej svetovej vojny sa jej zmocnil ruský vojak, ktorý ju odvliekol do lesa, kde sa ju pokúsil znásilniť. Dievčina sa urputne bránila a pokúšala sa utiecť, čo nakoniec viedlo k tomu, že ju rozzúrený neúspešný násilník brutálne ubil šabľou. Jej telo bolo objavené 4. decembera toho istého roku, pochovaná je v Zabawe.

Po smrti

Pohrebu Karoliny sa zúčastnilo viac ako tritisíc ľudí a neoficiálny kult mladej mučeníčky sa začal šíriť Poľskom. Biskupi Jan Stepa a Jerzy Ablewicz iniciovali oficiálny beatifikačný proces, ktorý bol zahájený v roku 1965. 30. júna 1986 bol prijatý dekrét o Karolininom mučeníctve a 10. júna 1987 ju pápež Ján Pavol II. počas svojej návštevy v Tarnowe prehlásil za blahoslavenú. Rímskokatolícka cirkev slávi jej pamiatku vo výročný deň jej smrti: 18. novembra.
Je patrónkou rešovskej diecézy, Katolíckeho združenie mladých a Hnutia čistých sŕdc.