Staroegyptský kalendár

Staroegyptský kalendár je systém organizovania dní, ktorý používala staroveká egyptská spoločnosť pre náboženské, spoločenské, obchodné a administratívne účely. Podľa staršieho názoru Egypťania používali tri rôzne kalendárne systémy, ktoré boli postavené na astronomických pozorovaniach – pôvodný lunárny, schematický lunárny a občiansky. Súčasná egyptológia tento názor reviduje a pripúšťa možnosť, že Egypťania vždy používali jeden kalendár, ktorý dnes nazýva občianskym, s vloženými sviatkami slávenými podľa lunárneho cyklu. Kalendáre boli späté s hviezdou Sírius, ani jeden sa však úplne nekryl s jej astronomickým cyklom.

História

Staršia egyptológia predpokladala na základe zobrazenia na tabuľke z obdobia panovania faraóna Hora Džera (okolo 2999 – 2952 pred Kr.), že už počas 1. dynastie bol občiansky kalendár spojený so Síriovym heliaktickým východom. Súčasný výskum tento predpoklad nepotvrdil, dokonca objavili sa pochybnosti či vôbec ide o výjav súvisiaci s hviezdou Sírius. Je tiež možné, že „občiansky kalendár s 365 dňami nebol hneď od začiatku previazaný s východom Síria ale s iným [dnes nám neznámym] javom, ktorý sa objavoval každý rok s určitou nepravidelnosťou, takže narastajúci posun občianskeho kalendára nebol hneď zrejmý.“
Podľa Richarda Parkera Egypťania pravdepodobne používali v ranom období kombináciu lunárneho a solárneho kalendára s vloženým osobitným mesiacom, ktorý bol upravovaný podľa záplav a východu Síria. Začiatok záplav v roku vo vtedajšom hlavnom meste Mennoferi (Memfis, 01D) sa časovo kryl s heliaktickým východom Síria.
Podľa rímskeho autora Censorina staroegyptský Nový rok, počas ktorého bol zároveň pozorovaný aj heliaktický východ Síria, pripadol na 20. júla juliánskeho kalendára 139 po Kr. Z tohto dátumu je možné vypočítať predchádzajúce tri východy v rokoch 1322, 2782 a 4241 pred Kr. Staršia egyptológia kládla zavedenie občianskeho kalendáru ďalej do minulosti, práve do obdobia okolo roku 4241 pred Kr., pretože jeho použitie je známe aj pred rokom 2782 pred Kr. Dnes sa prikláňa k roku 2782 pred Kr., v ktorom starí Egypťania zaviedli svoj občiansky kalendár.
Snaha zosúladiť astronomický solárny rok s občianskym rokom v staroegyptskej spoločnosti viedla k pokusom o reformu kalendára. Roku 238 pred Kr. Ptolemaios III. Euergetes vydal dvojjazyčný kanobský dekrét, v ktorom nariadil meniť dĺžku každého štvrtého roku z 365 dní na 366. Táto reforma sa však neujala. Rímskemu cisárovi Augustovi sa podarilo od roku 22 pred Kr. zaviesť 6. epagomenalny deň každý štvrtý rok (tzv. alexandrijský kalendár), a tým takmer zastaviť stály posun egyptského kalendára oproti rímskemu juliánskemu. Potom egyptský Nový rok (I achet 1) v období rokov 26 – 23 pred Kr. pripadol na 29. augusta julánskeho kalendára.

Pôvodný lunárny kalendár

Podľa Richarda Parkera „prvý egyptský kalendár bol lunárny a bol založený na heliaktickom východe hviezdy Sírius. Táto udalosť sa nazývala wp rnpt – ‚otvorenie roku‘. Dvanásť mesiacov bežného roku bolo rozdelených do troch období, 3ḫt, prt, šmw, každé so štyrmi mesiacmi. Jednotlivé mesiace boli pomenované po najdôležitejšej slávnosti, ktorá počas mesiaca prebiehala.“ Starý lunárny kalendár nebol zložitý a v dejinách existujú podobné paralely po celom svete. Parker ho charakterizuje ako normálny a ničím zvláštny.
Stopy pôvodného kalendára je možné nájsť v občianskom kalendári v názvoch mesiacov a v náboženských sviatkoch, ktoré sa nekonali v pevne stanovenom dni, ale stále podľa lunárneho cyklu – v určitý moment astronomického javu, podobne ako dnes veľkonočné sviatky v gregoriánskom kalendári. Porovnanie času slávenia najdôležitejších sezónnych sviatkov s názvami občianskych mesiacov prezrádza niečo o procese prechodu s pôvodného kalendára na civilný. V civilnom sa sviatky slávili ďalší kalendárny mesiac, ktorý nasledoval po mesiaci nesúcom meno sviatku. Egyptológia to vysvetľuje rôznym časom trvania lunárneho (354 dní) a nového občianskeho kalendára (365 dní), ktorých rozdiel bol 11 dní. Mohlo sa stať, že na začiatku prechodu na nový kalendárny systém už bola v spoločnosti vžitá odchýlka nového kalendára a starých lunárnych sviatkov, ktorá nakoniec zostala. Napr. mesiac IV peret – posledný mesiac obdobia rozpuku sa volal Renenutet, po bohyni obilia a žní Renenutet. Sviatok sa však slávil až začiatkom mesiaca I šemu – prvého mesiaca obdobia žní.

Neskorý lunárny kalendár

Tento kalendár bol cyklický (schématický), vytvorený pre 25-ročné obdobie. Jeho fragmenty sa zachovali v texte zvitku Papyrus Carlsberg 9. Rekonštrukciu ostatnej časti predložil Richard Parker. Starí Egypťania vedeli, že 309 lunárnych cyklov je skoro totožných s 9125 dňami, t. j. 25 egyptskými rokmi. Tento fakt použili pri konštrukcii druhého lunárneho kalendára, ktorý nebol závislí na úpravách podľa astronomických pozorovaní. Bol závislý na občianskom kalendári, pretože ak prvý deň prvého lunárneho mesiaca spadal pred prvý deň prvého občianskeho mesiaca, lunárny mesiac bol priestupný, tzn. cyklický lunárny kalendár nemohol jestvovať pred občianskym kalendárom. Podľa Parkera ho Egypťania používali paralelne s pôvodným lunárnym kalendárom a tiež s občianskym.

Občiansky kalendár

Dnes najznámejší z egyptských kalendárov je občiansky. Mal 360 dní rozdelených do dvanástich mesiacov po 30 dňoch. Mesiac sa ďalej delil na tri týždne po 10 dní. Posledný deň v týždni bol voľný. Okrem toho pred bežný rok sa vkladalo ešte päť dní (lat. epagomenea zo starogr. ἐπαγόμεναι), ktoré boli považované za slávnostné. Čiže mal celkom spolu 365 dní a „používal sa obyčajne k datovaniu oficiálnych a súkromných záznamov.“ Spoločnosť ho spájala s každoročným heliaktickým východom hviezdy Sírius. Nebol s ním však synchrónny a predbiehal ho každé štyri roky o jeden deň. Starovekí Rimania ho preto nazvali lat. annus vagus – „putujúci/túlavý rok“. Súčasná egyptológia sa prikláňa k názoru, že „starovekí Egypťania počas väčšiny svojich dejín, t. j. od okamihu vzniku občianskeho kalendára v prvej polovici 3. tisícročia pred Kr. po dobytie Egypta Rimanmi roku 30 pred Kr., používali len jeden kalendár – občiansky. Niekoľko dôležitých egyptských sviatkov však vzniklo na základe lunárneho cyklu.“
Richard Parker pri zavádzaní občianskeho kalendára predpokladal už jestvujúci a používaný lunárny kalendár, ktorý však kvôli väčšej nepravidelnosti asi už nevyhovoval rozvíjajúcej sa spoločnosti a jej potrebám. Občiansky kalendár bol rovnako ako neskorší lunárny nezávislý od astronomických pozorovaní a nekorigoval sa podľa nich ako pôvodný.

Ostatné kalendáre

Upravený alexandrijský kalendár naďalej využívajú súčasný obyvatelia Egypta a aj Koptská ortodoxná cirkev ako tzv. koptský kalendár. Felahovia (roľníci) si ním pomáhajú určovať ročné obdobia pre poľnohospodárske práce. Rovnako ako ich staroveký predkovia, delia rok na tri ročné obdobia – zimu, leto a záplavu. Koptský kalendár je spojený aj s rôznymi miestnymi slávnosťami ako napr. každoročná Záplava Nílu (15. – 29. augusta).
Etiópsky kalendár je postavený na Augustovom alexandrijskom kalendári, používa však amharské mená mesiacov a iný letopočet. Francúzsky republikánsky kalendár bol podobný, rok ale začínal na deň jesennej rovnodennosti.

Epagomena

Každý občiansky mesiac mal 30 dní, t. j. 360 dní v jednom roku. Pred ne sa vždy pridávalo ešte 5 dní (staroeg. ḥrjw-rnpt-5 – „päť nad rok“, starogr. ἐπαγόμεναι), netvorili však súčasť bežného roka. Počas nich spoločnosť oslavovala zrodenie piatich božstiev: Usira, Hora, Sutecha, Eset a Nebthet. Keďže sa táto pätica dní vymykala z pravidelného ročného rytmu, Egypťania ju považovali za nebezpečnú a bolo potrebné počas nej vykonávať špeciálne náboženské rituály „aby sa potlačili sily chaosu a šťastne sa prekonal krízový okamih prelomu roku.“