google/wiki40b huggingface dataset:
Osobnosť

Hartmann

Osobnosť podľa Hartmanna nemožno odčleňovať od subjektu (ako to robil Max Scheler). Subjekt je predpokladom osobnosti. Jednako však subjekt a osobnosť nie sú jedno. Kategória subjektu je ontologická kategória. Subjekt má svoj vnútorný svet, stojaci v určitom vzťahu k vonkajšiemu svetu. Kategória osobnosti je axiologická kategória: osobnosť svojimi aktmi je podkladom a tvorcom hodnôt. Ide tu teda o dva spôsoby prejavu: ontologicky zdieľa osobnosť s ostatnými vecami realitu a gnozeologicky objektivitu. Úroveň osobnosti závisí od úrovne subjektu. Spoločenské celky, ako národ, štát a ľudstvo, nemajú subjekt a nemôžu byť ani osobnosťami. Niet spoločenských totalitných osobností. Osobnosť sa viaže aj na vedomie. Vedomie hodnôt ako pocit zodpovednosti sa spája vždy s jednotlivcom. Osobnosť tvorí prostredníka medzi realitou a
hodnotami.

Psychológia

Osobnosť v psychológii je suma všetkých psychických osobitostí vytvárajúcich individualitu jednotlivca.

Sociológia

Osobnosť je v sociológii produkt spoločenských vzťahov, konkrétny nositeľ týchto vzťahov, subjekt spoločenského života, člen určitých sociálnych skupín, element spoločenského systému.
Láma

Láma (-slovenský kodifikovaný tvar) alebo lama (-tibetský tvar; tib, la - najvyšší, ma - princíp) je titul pre učiteľa v tibetskom budhizme. Pre učiteľku sa používa termín lamini.
Pojem je obdobou pomenovania spirituálneho učiteľa v sanskrite - guru. Titul láma sa môže používať ako čestný titul pre mníchov alebo mníšky, ktorí dosiahli istý stupeň rozvoja, alebo ako titul na označenie oprávnenia odovzdávať učenia. Môže byť aj súčasťou titulu, ako napríklad dalajláma.
Pravdepodobne nepochopením zo strany prvých žiakov zo Západu sa tibetský budhizmus zvykol označovať ako lamaizmus, čo je dnes považované za nepresné, resp. nesprávne označenie.
Kráľova reč

Dej

V 30. rokoch 20. storočia sa vo Veľkej Británii princ Albert, druhorodený syn kráľa Juraja V., trápi s vážnym problémom – koktaním. Pod nátlakom svojej manželky sa stretáva s Lionelom Logueom, austrálskym logopédom, ktorý má neortodoxné metódy. Až na malé rezervy princa Logueova metóda prekvapivo funguje. Abdikácia jeho staršieho brata Eduarda VIII. ho prinútila nastúpiť na trón, a tak kráľ musel predstúpiť pred ľud a prekonať svoje ťažkosti s jazykom práve vtedy, keď Európa vstupovala do druhej svetovej vojny.
Rocbaron

Poloha

Obec má rozlohu 20,28 km². Najvyšší bod je položený 592 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 735 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trioď

Trioď alebo Triodion alebo Trioda je liturgická kniha v cirkvách byzantského obradu, ktorá obsahuje menlivé časti bohoslužieb na obdobie Veľkého pôstu a na obdobie Päťdesiatnice – 50 dní po Pasche.
Názov je odvodený od toho, že väčšina kánonov v triodione má tri ódy (piesne).
Trioď pôstna obsahuje texty na obdobie Veľkého pôstu a kvetná trioď obsahuje texty na obdobie po Pasche až po nedeľu všetkých svätých.
Národná kultúrna pamiatka Českej republiky

Národná kultúrna pamiatka Českej republiky (čes. Národní kulturní památka České republiky) je nehnuteľná či hnuteľná kultúrna pamiatka v Česku, ktorá je najvýznamnejšou súčasťou kultúrneho bohatstva národa. V Česku vyhlasuje národné kultúrne pamiatky svojím nariadením vláda Českej republiky a len so súhlasom vlády Českej republiky je možné národnú kultúrnu pamiatku vyviezť mimo územia Česka.
Ich zoznam je v publikácii s názvom Ústřední seznam kulturních památek ČR.

Procesy schvaľovania a odnímania štatútu

Prvých niekoľko desiatok národných kultúrnych pamiatok bolo vyhlásených v roku 1962, ďalšie pribudli v rokoch 1969 (Modrá), 1971 (budějovická konská železnica), 1978 (väčšie množstvo pamiatok), 1988 (Archív Českej koruny), 1989 (väčšie množstvo pamiatok), 1991 (Břevnovský kláštor), 1992 (areál Parlamentu ČR), 1995 (veľké množstvo pamiatok), 1998 (Moravské zemské dosky), 1999 (4 pamiatky), 2001 (veľké množstvo pamiatok), 2002 (4 pamiatky), 2006 (9 pamiatok), 2008 (väčšie množstvo pamiatok) a 2010 (38 pamiatok). 
Niektorým národným kultúrnym pamiatkam bol tento štatút odňatý, napríklad smíchovskému pamätníku sovietskych tankistov po aférach s jeho opakovaným natrením na ružovo. V roku 1992 bol tento štatút odobratý historickému centru mesta Tábor na žiadosť mestských orgánov, pretože bránil reštitúciám objektov v meste. Nariadením vlády č. 147/1999 Sb. bolo zrušené množstvo národných kultúrnych pamiatok, ale mnohé z nich boli tým istým nariadením zároveň v rovnakom alebo pozmenenom vymedzení znovu vyhlásené: to sa týkalo vyhlásení, ktoré boli pôvodne a vykonané obyčajným uznesením vlády a nie nariadením vlády. 
8. februára 2010 schválila Vláda Českej republiky s účinnosťou od 1. júla 2010 nariadenie, ktoré vyhlasuje celkom 38 nových národných kultúrnych pamiatok, z toho 33 nehnuteľných a 5 hnuteľných, čím celkový počet vzrástol na 274. Zastúpená bola najmä moderná architektúra, ľudová kultúra a technika. Zároveň bolo upravené predchádzajúce vyhlásenie Budějovickej  konskej železnice tak, aby zodpovedalo aktuálnemu číslovaniu parciel.
Bitka pri ústí La Plata

Predohra

21. augusta 1939 opustila bojová loď Admiral Graf Spee Wilhelmshaven, aby sa pred vypuknutím vojny dostal do Atlantiku. Tu mala pod velením námorného kapitána Hansa Langsdorffa ničiť nepriateľské obchodné lode. Podporu mu poskytovala zásobovacia loď Altmark. Od povolenia zahájiť útoky na nepriateľské lode do bitky pri ústí La Plata potopil 9 lodí.
Tieto útoky nemohli nechať britskú admiralitu v pokoji. Bolo zahájené rozsiahle pátranie. Jeho súčasťou bola aj Force G juhoamerická krížniková skupina, ktorej velil komodor Henry Harwood. Skladala sa z ťažkého krížnika HMS Exeter (kapitán Bell) a ľahkých krížnikov HMS Ajax (kapitán Charles Woodhouse) a HMS Achilles (kapitán Edward Parry).

Záver

V neutrálnych vodách Montevidea sa Langsdorff pokúšal vyjednať čas nutný k oprave lode, ale to sa mu nepodarilo. Keď 17. decembra 1939 vypršalo ultimátum k opusteniu prístavu, vyplával Admiral Graf Spee za hranice trojmíľovej zóny a tam bol vyhodený do povetria. Zajatci boli prepustení a posádka odcestovala do Buenos Aires kde bola internována. Kapitán Hans Langsdorff sa 19. decembra v Buenos Aires zastrelil. 
Druhá časť zajatcov, ktorá sa plavila na zásobovacej lodi Altmark bola oslobodená 16. februára 1940. V tedy ešte v neutrálnom nórskom prístave Jøssingfjord zaútočila posádka britského torpédoborca Cossack na palubu Altmarku a zajatcov oslobodila.
Ťažký krížnik Exeter sa musel odplaviť na opravy do Devonportu. Tu okrem opráv prebehla aj modernizácia a krížnik sa preto vrátil do akcie až v marci 1941.
La Lande-Chasles

Poloha

Obec má rozlohu 5,08 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 103 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
William Pepperell Montague

William Pepperell Montague (* 11. november 1873, Chelsea, Massachusetts – † 1. august 1953, New York) bol americký filozof, profesor filozofie na Columbia University, predstaviteľ neorealizmu.
Ľudo Zelienka

Životopis

Narodil sa v robotníckej rodine Ľudovíta Zelienku a jeho manželky Paulíny, rodenej Kankovej. Vzdelanie získaval na reálnom gymnáziu vo Zvolene, na Učiteľskej akadémii v Banskej Bystrici, kde aj v roku 1939 maturoval, a neskôr študoval externe v Bratislave etnografiu a v roku 1968 tu aj promoval.
V rokoch 1939 – 1940 pracoval ako učiteľ v Zolnej, v rokoch 1940 – 1944 bol riaditeľom školy v Budči. V roku 1944 sa aktívne zúčastnil Slovenského národného povstania, v rokoch 1945 – 1950 bol prednostom oddelenia a neskôr celého odboru na Povereníctve školstva a od roku 1950 až do smrti pracoval v Slovenskom pedagogickom nakladateľstve ako propagačný redaktor a neskôr šéfredaktor oddelenia časopisov. Zomrel v roku 1977 v Bratislave.

Tvorba

Prvé literárne diela začal uverejňovať ešte počas stredoškolských štúdií v časopisoch Evanjelický posol spod Tatier a A-Zet, neskôr prispieval i do periodík Pravda, Práca, Smena, Sloboda, Hlas ľudu, Život a pod. Začal uverejňovaním fejtónov, čŕt a poviedok, no písal tiež rozhlasové hry, menšie rozhlasové dramatické útvary a skeče. Knižne debutoval v roku 1950 divadelnou hrou pre deti Detvanček a Hopsasa vo svete nestratia sa. Tematicky čerpal z ľudovej slovesnosti i zo súčasnosti, snažil sa vzbudzovať lásku k prírode a zmysel pre povinnosť. V tvorbe pre deti sa venoval písaniu najmä humoristických próz, no tiež veselohier a zbieraniu anekdôt, vtipov a historiek. Je tiež autorom populárnych príručiek a spevníkov, estrádnych, rozhlasových a televíznych scenárov. Vynikol aj ako ochotník a ľudový rozprávač. Okrem vlastnej tvorby sa venoval tiež prekladom z maďarskej a českej literatúry, väčšinou humoristickej.
Moigny-sur-École

Poloha

Obec má rozlohu 12,23 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Makovica (vrch v Ondavskej vrchovine)

Dejiny

V prvej svetovej vojne sa tu, od septembra 1914 až marca 1915, odohrali vojenské operácie. Výsledkom týchto operácií boli straty na ľudských životoch, keď tu zahynulo skoro 4000 rakúsko-uhorských a ruských vojakov. Vojenské cintoríny sa nachádzajú v okolitých dedinách Kurimka, Cernina, Mlynárovce a Svidník. Až do dnešných dní sa tu ešte nachádzajú stopy po vojenských zákopoch.
Nozay (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,34 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 696 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nuzéjouls

Poloha

Obec má rozlohu 4,74 km². Najvyšší bod je položený 309 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 333 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Funadú (Šavijani)

Funadú (maldiv. މަނަދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Šavijani na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 1 744 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 350 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 218,39 km.
Cocheren

Poloha

Obec má rozlohu 5,62 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 482 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kláštor Aulne

Kláštor Aulne bol stredoveký kláštor neďaleko belgického mesta Thuin v Hennegavsku.
Pôvodne benediktínska fundácia z roku 657 bola v 12. storočí zmenená na fundáciu cisterciánsku. Materským kláštorom bol francúzsky kláštor Clairvaux.

Zanikol v roku 1794 za revolúcie.
Vígľašský zámok

História

Počiatky obývania skalného ostrohu nad riekou Slatina môžeme predpokladať už v ranom stredoveku, kedy sa v týchto miestach nachádzalo slovanské hradisko. Neskôr tu vznikol kláštorný objekt, pravdepodobne spravovaný templárskym rádom. Po ich zániku sa majetok dostal do rúk pravdepodobne ďalšiemu rádu Johanitov (neskôr sa začali nazývať Maltézki rytieri), alebo kráľovi Karolovi Róbertovi. Kráľ Karol Róbert z Anjou zakladá v roku 1325 prvý svetský rytiersky rád v Európe - Uhorskú bratskú milíciu – Rád rytierov sv. Juraja. Jeho syn Ľudovít I., zvaný Veľký (z Anjou), pokračoval neskôr ako Veľmajster v rytierskom ráde - Uhorskej bratskej milícii a prijíma do rádu dokonca viacej členov ako jeho predchodca. Ľudovít I. buduje hradné sídlo na Vígľaši, neskôr ho dokončuje Žigmund Luxemburský a dáva ho prestavať na poľovnícky zámok.
Uhorský kráľ, rímsko-nemecký cisár a neskôr i český kráľ Žigmund Luxemburský s manželkou Barbarou Celjskou v roku 1408 zakladajú Rád draka. Prijímajú svojich prívržencov a panovníkov a vytvárajú s nimi koalíciu. Zámok Vígľaš sa stáva miestom stretnutí tohto rádu. Neskôr Žigmund dáva zámok do správy kráľovnej Barbary, ktorá ho spravuje až do jeho smrti. Obľúbeným miestom oddychu je zámok i za vlády kráľa Mateja Korvína. Okolité kráľovské lesy poskytovali množstvo príležitostí na oddych a poľovačky.
V druhej polovici 16. storočia zohral zámok významnú úlohu v protitureckých bojoch. Vtedy k nemu pristavali nové opevnenie so štyrmi nárožnými vežami a udržovali v ňom stálu vojenskú posádku. Roku 1605 sa ho na prechodný čas zmocnili povstalci Štefana Bočkaja. Neskôr sa dostal do súkromného vlastníctva feudálnych rodín. Najskôr ho od roku 1636 vlastnili aj s príslušným panstvom Čákiovci a od roku 1690 až do konca feudalizmu Esterháziovci. Títo ho v 18. storočí prestavali na hradný kaštieľ, takže sa z jeho pôvodného stavu zachovalo pomerne málo (gotická kaplnka a časť opevnenia zo 16. storočia). Zámok naposledy reštaurovali ešte aj v druhej polovici 19. storočia. Počas 2. svetovej vojny bol poškodený a z veľkej časti vyhorel. V roku 1968 vyšiel zaujímavý članok Čo s Vigľašským zámkom v časopise Predvoj IV, č. 7. Autor: Ján Gasper

Rekonštrukcia zámku

Ruiny zámku boli odkúpené od obce súkromným investorom v roku 2007, kedy sa začal realizovať projekt obnovy zámku pod dohľadom odborníkov z pamiatkových úradov. V roku 2009 sa zahájila samotná obnova hradného opevnenia, priľahlých bášt a zámockého objektu. Rozsiahla rekonštrukcia bola ukončená v roku 2013 a v roku 2014 sa stal zámok oficiálnym sídlom Rádu mečov kruhu. V septembri 2014 bol zámok slávnostne otvorený ako kongresový hotel The Grand Vígľaš**** s poskytovaním wellness služieb.
Pezens

Poloha

Obec má rozlohu 11,11 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1290 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovník inojazyčný

Slovník inojazyčný je prvý slovník cudzích slov v slovenčine. Jeho autorom je Peter Tvrdý.
Prvé vydanie vydalo okolo roku 1922 v Bratislave vydavateľstvo Comenius, druhé, značne upravené vydanie vydal v roku 1932 v Žiline O. Trávniček. Prvé vydanie má 125 strán, druhé 218 strán. Slovník je praktického rázu. Zdrojom na zostavenie slovníka bol Riegrov Slovník naučný, Ottův slovník naučný a Kottov Česko-německý slovník.
Autor slovníka v druhej polovici 19. storočia korigoval Mrázovu mluvnicu, potom odišiel na desaťročia do Ruska, v roku 1920 sa vrátil na Slovensko a zostavil viacero významných slovníkov.
Ján Miloslav Gerometta

Životopis

Študoval na gen. seminári v Budapešti, 1848 vysvätený za kňaza. Od 1853 gymnaziálny profesor, kaplán a katechéta v Kremnici, od 1856 farár v Španej Doline, od 1864 na Starých Horách, od 1872 vo Veľkej Lovči. Ako študent prispel do Orla tatránskeho básňou Kdo je mocní, neskôr sa venoval výlučne publicistike. Kázne a náboženské úvahy uverejňoval v Kazateli a Kazateľni, politické články najmä v Nár. novinách. Prispieval aj do nemeckej a maďarskej tlače a obraňoval slovenské záujmy. Obranný charakter mala jeho nem. brožúra Staršie i novšie pokusy maďarizácie v Uhorsku s osobitným zreteľom na Slovákov, v ktorej zaregistroval národnostné krivdy od 40. rokov 19. storočia až po zatvorenie Matice slovenskej. Pripisuje sa mu aj účasť na nem. brožúre Maďarská štátna idea, cirkev a národnosti v Uhorsku. Zakladajúci člen Matice slovenskej, Muzeálnej slovenskej spoločnosti, člen výboru Spolku sv. Vojtecha. Mecén národno-kultúrnych podujatí.
Juraj Slota

Životopis

Študoval na františkánskom gymnáziu v Žiline a na benediktínskom gymnáziu v Bratislave, roku 1831, po matkinej smrti, štúdiá prerušil a učil sa za sadzača, neskôr študoval na františkánskom gymnáziu v Gyöngyösi, v Žiline, u kapucínov vo Viedni a v Bratislave, teológiu v seminári v Brne (1838 – 1842), roku 1842 vysvätený za kňaza. Sprvu bol rímskokatolíckym farárom v Tužine, roku 1852 zložil štátnicu z reči a literatúry československej v Prahe, v rokoch 1852 – 1856 bol suplentom, v rokoch 1856 – 1861 riadnym profesorom československého a latinského jazyka a náboženstva na katolíckom gymnáziu v Banskej Bystrici; pričinil sa o jeho poslovenčenie, pri gymnáziu založil hudobnú školu, jeho zásluhou vznikol Banskobystrický hudobný spolok (1857), súčasne bol kazateľom v hlavnom kostole v Banskej Bystrici (1853 – 1861). V 60. rokoch 19. storočia s Michalom Chrástkom bol najbližším spolupracovníkom Štefana Moyzesa. Roku 1861 sa zúčastnil memorandového zhromaždenia v Martine, roku 1862 spoluzakladal Maticu slovenskú, bol členom jej výboru a jej konateľom. Bol spoluzakladateľom a prvým správcom Spolku sv. Vojtecha, mecenášom slovenských národných podujatí, organizátorom zbierky na Dom Matice slovenskej, autorom náboženských a vlasteneckých básní, článkov a kázní, rečníkom, redaktorom katolíckych a pedagogických periodík.
Frank Plumpton Ramsey

Životopis

Narodil sa v Cambridge, kde jeho otec Arthur Stanley Ramsey pôsobil ako dekan a učiteľ matematiky na Magdalene College. Frank bol najstarším zo štyroch súrodencov. Mal dve sestry a jeho mladší brat Arthur Michael Ramsey bol v rokoch 1961 až 1974 canterburským arcibiskupom. V roku 1925 sa oženil s Lettice C. Bakerovou, s ktorou mali dve dcéry.
Na mnohých cambridgeských akademikov urobil Ramsey dojem svojou pozoruhodnou inteligenciou. Bol veľmi sčítaný a zaujímal sa o mnoho rôznych oblastí. V politike zastával skôr ľavicový postoj a pokiaľ šlo o náboženstvo, jeho manželka ho označila za „militantného ateistu“.
Ramsey trpel chronickými problémami s pečeňou. Po záchvate žltačky podstúpil operáciu, ktorá sa mu stala osudnou. Svoju sľubne sa rozvíjajúcu kariéru ukončil predčasne vo veku iba 26 rokov.

Kariéra

Od roku 1915 študoval na cabridgeskej Winchester College, neskôr získal štipendium a pokračoval v štúdiu matematiky na prestížnej Trinity College v Cambridge. Po absolutóriu v roku 1923 nakrátko odcestoval do Rakúska. Keďže naňho hlboko zapôsobilo dielo Ludwiga Wittgensteina Tractatus Logico-Philosophicus, zaumienil si osobne sa s Wittgensteinom porozprávať. Ten v tom čase pracoval ako učiteľ v malej rakúskej dedine. Ramsey ho pomohol presvedčiť o tom, že jeho filozofické bádanie je neúplné a že sa má usídliť v Cambridge.
V roku 1924 získal Ramsey ako 21-ročný miesto na King's College. Vykonal veľké množstvo práce v oblasti logiky, ekonómie a filozofie. O rok neskôr, v roku 1925, vydal svoje najdôležitejšie dielo The Foundations of Mathematics (Základy matematiky). Od roku 1926 začal na univerzite prednášať matematiku a neskôr sa stal dekanom pre štúdium matematiky na King's College. Ako prednášajúci bol veľmi obľúbený. V roku 1927 publikoval významný článok Facts and Propositions (Fakty a tvrdenia), v ktorom navrhol prvú redundančnú teóriu pravdy.
Jeden z teorémov, ktoré Ramsey dokázal vo svojej práci z roku 1930 nazvanej On a problem of formal logic (O probléme formálnej logiky), teraz nesie jeho meno ako Ramseyov teorém. Bol dôležitým míľnikom vo vývoji kombinatoriky a podporil myšlienku, že v dostatočne veľkých systémoch musí byť nejaké usporiadanie, akokoľvek neusporiadané by sa mohli javiť.
Na poli ekonómie prišiel Ramsey s elegantnou koncepciou tvorby ceny v špecifických podmienkach monopolu. Keď chce monopolista maximalizovať prebytok spotrebiteľa a zároveň zaistiť primerané pokrytie svojich nákladov, stanoví cenu, pri ktorej čiastka presahujúca medzné náklady je nepriamo úmerná cenovej elasticite dopytu po danom statku.
Ramsey bol dobrým priateľom ekonóma Johna Maynarda Keynesa, ktorého práca o pravdepodobnosti motivovala Ramseya k vypracovaniu argumentácie pre subjektívnu pravdepodobnosť (Bayesovská pravdepodobnosť). Podobne ako práca Bruna de Finettiho, známou sa stala až v 50. rokoch 20. storočia.
Medzi filozofmi nebol považovaný za zvlášť výnimočnú osobnosť. Wittgenstein uvádza v úvode k svojim Filozofickým skúmaniam, že ho Ramsey ovplyvnil (ale nie natoľko, ako Piero Sraffa).
Metod I.

Život

Metod sa narodil v Syrakúzach na Sicílii do bohatej rodiny. Ako mladý muž odišiel študovať do Konštantinopola, neskôr ale vstúpil do kláštora Chenolakkos v Bitýnii, kde sa sa nakoniec stal igumenom (opátom). V tomto období sa spoznal s konštatinopolským patriarchom Nikeforom I. Po tom, čo sa byzantským cisárom stal Lev V. Arménsky, bol patriarcha Nikeforos zosadený a začala sa nová vlna prenasledovania ikonoklastov. V roku 815 preto Metod, pravdepodobne ako sprievod zosadeného patriarchu odišiel do Ríma, kde zostal až do roku 821. Krátko po jeho návrate z exilu bol novým cisárom Michalom II. ako prívrženec ikonodúlie uväznený a poslaný do vyhnanstva na ostrov Antigonis v Propontise. Vrátiť sa smel až po nástupe syna Michala II. Teofila na byzantský trón v roku 829. V tomto období sa Metod venoval písaniu a napísal niekoľko homílií, poetických kánonov a hagiografických diel, mimo iné napríklad biografiu Theofana Vyznávača, či mučeníka Euthymia zo Sárd. Býva mu pripisované aj autorstvo diel o živote sv. Mikuláša.
Po smrti cisára Teofila bol Metod cisárovnou-regentkou Teodorou na radu ministra Theoktista zosadený predchádzajúci patriarcha Ján VII. Grammatikos a Metod bol v roku 843 ustanovený konštatinopolským patriarchom. Zároveň sa sa na prvú pôstnu nedeľu (11. marec 843) v Konštantínopole uskutočnila cirkevná synoda, ktorej cieľom a výsledkom bolo obnovenie kultu obrazov. Udalosť je dodnes v ortodoxnom svete oslavovaná ako „Deň triumfu ortodoxie“ alebo Nedeľa pravoslávia.
Samotný Metod bol voči predstaviteľom obrazoborcov zhovievavý, čo však vyvolalo odpor radikálnych skupín v tábore ikonodúlov, najmä medzi mníchmi v Studionskom kláštore. Problematickí mnísi boli preto exkomunikovaní a vyhostení z Konštantinopola.
Morne-à-l’Eau

Polohopis

Morne-à-l'Eau má rozlohu 64,5 km².

Obyvateľstvo

Morne-à-l'Eau má 17057 obyvateľov (2009).
Chambon-sur-Lac

Poloha

Obec má rozlohu 46,93 km². Najvyšší bod je položený 1 883 m n. m. a najnižší bod 873 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dancourt (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 18,3 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lançon (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 1 365 m n. m. a najnižší bod 918 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 33 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Puget

Poloha

Obec má rozlohu 17,9 km². Najvyšší bod je položený 703 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 669 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kisbérsky obvod

Kisbérsky obvod (maď. Kisbéri kistérség) je administratívna jednotka, obvod, v severnom Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe. Jeho sídlom je mesto Kisbér.
Lunar Orbiter 4

Základné údaje

Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca. Jej váha bola 390 kg. Okrem iného bola vybavená brzdiacim motorom a fotografickým systémom. Dva objektívy umožňovali snímať detaily s veľkosťou 1 metra z výšky 80 km. Na 70 mm film sa zmestilo 200 dvojexpozícií, ktoré boli rádiovou cestou odosielané na Zem.

Priebeh misie

Sonda odštartovala 4. mája 1967 pomocou nosnej rakety Atlas s urýchľovacím stupňom Agena D. Z parkovacej dráhy pri Zemi bola navedená na obežnú dráhu okolo Mesiaca. Prvá korekcia dráhy sa uskutočnila 5. mája, tretia o tri dni neskôr. Dostala sa tak na neobvyklú dráhu vo výške 2 612 – 6 186 km a z nej začala s vyhotovovaním prvej série 270 ks snímok privrátenej aj odvrátenej strany Mesiaca. Potom bola dráha sondy dvoma korekciami znížená na 80 – 3 200 km kvôli sledovaniu štruktúry gravitačného poľa.
Po vyčerpaní pohonných látok potrebných pre zmeny polohy sondy bol zapálený brzdiaci motor a sonda skončila voľným pádom 6. októbra 1967 rozbitá na povrchu Mesiaca.
Saint-Vincent-de-Cosse

Poloha

Obec má rozlohu 7,19 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 357 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE