google/wiki40b huggingface dataset:
Square du Temple

Square du Temple je square v Paríži v 3. obvode. Je jedným z 24 námestí, ktoré realizoval Jean-Charles Alphand počas prestavby Paríža za prefekta baróna Haussmanna. Námestie bolo pomenované po sídle templárov na ktorého mieste sa rozkladá. Jeho rozloha je 7 700 m².

Poloha

Square, ktoré sa nachádza v priestore bývalé templárskej komendy, vymedzujú ulice Rue de Bretagne na jihu, Rue Eugène Spuller na východe, Rue Perrée na severe a Rue du Temple na západe.

Vybavenie

V záhrade rastie 71 stromov a celkovo 191 druhov rastlín vrátane mnohých exotických druhov, ako napríklad lieska turecká, ginko dvojlaločné, sofora japonská, gledíčia trojtŕňová, lapina jasanolistá, jaseňovec metlinatý, céder.
V záhrade stojí hudobný altánok postavený v roku 1900, detské ihrisko, fontány a jazierko s umelým vodopádom. Mreža okolo parku navrhol architekt Gabriel-Jean-Antoine Davioud.
K výzdobe patria i dve sochy. Prvá je básnika Pierra Jeana de Bérangera, ktorý žil v neďalekej ulici, neskôr pomenovanej po ňom (Rue Béranger). Ide už o druhú jeho sochu. Pôvodná bronzová z roku 1855 bola zničená v roku 1942. Tá bola nahradená v roku 1953 dnešnou kamennou sochou. Ďalšia socha je busta na podstavci venovaná skladateľovi B. Wilhelmovi (1781 – 1842).
26. októbra 2007 bol uprostred trávnika odhalený pomník, na ktorom sú mená a vek židovských detí od 2 mesiacov do šesť rokov z 3. okresu, ktoré boli v rokoch 1942 – 1944 deportované a usmrtené v Osvienčime.
Iris Marion Youngová

Život

Filozofiu študovala najskôr na Queens College, magisterský a doktorandský titul (1974) získala z filozofie na Pennsylvania State University. Počas štúdia na vysokej škole sa zoznámila s Davidom Alexandrom, za ktorého sa v roku 1972 vydala. Od 90. rokov ako profesorka politológie vyučovala na University of Chicago, spolupracovala tu najmä s Gender Studies Center a Human Rights Program. Bola politicky aktívna, aj ako vážená profesorka sa zúčastňovala štrajkov za práva migrantov a migrantiek, robotníčok a robotníkov. Zomrela v roku 2006 po jedenapolročnom boji s rakovinou pažeráka. Na jej počesť Center for Gender Studies (Centrum rodových štúdií) na University of Chicago po nej pomenovalo prednáškovú sériu.

Dielo

Vo svojej práci sa venovala najmä otázkam sociálnej a globálnej spravodlivosti a politike identít. Jej esej Throwing Like a Girl (1990) patrí medzi základné čítanie na kurzoch rodových štúdií – prostredníctvom fenomenologického konceptuálneho aparátu sa v nej venuje ženskej telesnej skúsenosti. Preslávila sa najmä knihou Justice and the Politics of Difference (1990), ktorou sa zapojila do prebiehajúcich diskusií o chápaní spravodlivosti ako prerozdeľovania a/alebo uznania. Systematické znevýhodňovanie skupín obyvateľstva by nemalo nájsť riešenie v potlačení týchto skupinových odlišností, ale v ich afirmácii. V druhej polovici 90. rokov viedla zaujímavú diskusiu s ďalšou feministickou sociálnou filozofkou, Nancy Fraserovou, o vzťahu prerozdeľovania a uznania. Kritizovala duálny model Fraserovej a navrhla model, ktorý sociálny útlak skúma na súradniciach vykorisťovania, marginalizácie, bezmocnosti, kultúrneho imperializmu a násilia.
Na Slovensku vyšla v českom preklade jej esej Asymetrická reciprocita: o morální úctě, údivu a obohacené myšlence. Analyzuje v nej jeden zo základných postulátov habermasovskej komunikatívnej etiky – symetrickú reciprocitu, teda postoj, že "morální úcta vyžaduje, aby každý z nás při tvorbě morálních soudů převzal úhel pohledu ostatních" (s. 32). Young tvrdí, že uhol pohľadu druhých nemôžeme jednoducho zaujať, lebo nemáme ich skúsenosť. Ale môžeme ho prijať do nášho uvažovania – a tak sa naša myšlienka, naše myslenie, obohatí. "Morální pokora nám říká, že člověk musí naslouchat hledisku druhého právě proto, že vztah mezi nimi je nevyměnitelný." (S. 37.)
Saint-Barthélemy-de-Séchilienne

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 1 925 m n. m. a najnižší bod 301 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 463 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chooz

Poloha

Obec má rozlohu 13,08 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 762 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Transatlantický tunel

Transatlantický tunel je stavba, ktorá by spojila Európu a severnú Ameriku suchou nohou. Plány na realizáciu sa však nedostali za fázu náčrtu konceptu a žiadna spoločnosť ani vláda sa o projekt aktívne nezaujímajú. Väčšina konceptov hovorí o spojení severnej Ameriky a Spojeného kráľovstva. Hlavnými zábranami v realizácii sú cena a hranice súčasného materiálu. S jeho návrhom už prišli niektorí futurológovia, filmári (natočené boli dva filmy o tuneli v rokoch 1913 a 1935) i stavitelia. Tiež bol uvedený i v programe Extreme engineering televíznej stanice Discovery Channel.
Prípadný tunel by meral zhruba 5 000 km a vzhľadom na charakter morského dna pod Atlantickým oceánom by bol najskôr zavesený v tubuse, umiestnenom hlboko pod hladinou mora, určite však nie pod zemou (tunel razený pod zemou by sa potýkal s extrémnym tlakom a tektonickými problémami v oblasti stredoatlantického chrbátu, navyše by musel byť založený niekoľko kilometrov hlboko pod hladinou more).
Pohrebisko Heath Wood

Pohrebisko Heath Wood je jediné známe škandinávske pohrebisko so spopolnenými telami na Britských ostrovoch. Je považované za vojnový cintorín vikingskej Veľkej armády, ktorá do Anglicka priplávala okolo roku 875. Nachádza sa neďaleko obce Ingleby v anglickom grófstve Derbyshire.

Opis

Pohrebisko zahŕňa 59 mohýl. Skoršie prieskumy ukázali, že niektoré mohyly sú prázdne, pretože telá neboli k dispozícii. Vykopávky v roku 2004 odkryli množstvo artefaktov, ktoré sa teraz nachádzajú v Derbyjskom múzeu. Predpokladá sa, že tieto pozostatky sú z rovnakého obdobia ako pohrebisko objavené v neďalekom Reptone, avšak telá v Reptone neboli spopolnené.
Majstrovstvá Oceánie vo futsale

Majstrovstvá Oceánie vo futsale sú najvyššie oceánske podujatie národných družstiev vo futsale, ktoré riadi Oceánska futbalová konfederácia (OFC). Ich história siaha do roku 1992, kedy sa v Austrálii konali prvé majstrovstvá Oceánie. Od roku 2008 prebiehajú každoročne a iba v mužskej kategórii. Do roku 2004 zvíťazila vždy Austrália. Tá však odvtedy pôsobí už v Ázijskej futbalovej konfederácii a od roku 2008 dominujú oceánskemu futsalu Šalamúnove ostrovy.
Majstrovstvá Oceánie tiež slúžia ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta FIFA a kvalifikovať sa ne môže iba víťazné družstvo.
Gejza Dusík

Životopis

Po maturite v roku 1928 absolvoval štyri semestre Lekárskej fakulty na univerzite v Bratislave. Keďže už počas gymnaziálnych štúdií bol autorom viacerých obľúbených tanečných piesní, medicínu  zanechal, a rozhodol sa venovať iba hudbe. Odišiel študovať na Nové viedenské konzervatórium (Neues Wiener Conservatorium) kompozíciu u profesora Eugena Zádora, strávil tam roky 1932 – 1936. Už v roku 1935, teda  ešte pred absolvovaním konzervatória, mala v Slovenskom národnom divadle v Bratislave premiéru jeho prvá opereta Tisíc metrov lásky. Napísal ju na námet dobovej veselohry Emanuela Brožíka, na textoch spolupracoval dr. Juraj Haluzický.
V roku 1939 začal pracovať v Slovenskom autorskom zväze, ktorý sa neskôr premenoval na Slovenský ochranný zväz autorský (SOZA). Medzi rokmi 1942 až 1948 založil a aj viedol vlastné hudobné vydavateľstvo. V roku 1945 delegácia SAS - Slovenský autorský svaz v zoskupení Ján Cikker, Gejza Dusík, Ilja Jozef Marko a Pavol Čády podpísali s OSA (Ochranný svaz autorský) -  s českým svazem -  spoluprácu medzi obidvoma autorskými zväzmi.  V roku 1949 sa stal riaditeľom zväzu a ako riaditeľ zväzu pracoval do roku 1974.
Gejza Dusík je autorom asi 250 tanečných piesní, hudobných komédií a operiet. Celkovo napísal 13 operiet, z nich do roku 1945 bola najpopulárnejšia Modrá ruža na libreto dr. Pavla Braxatorisa. Socialistické umenie operetu dlho odmietalo ako buržoázny prežitok. Bol to však práve Gejza Dusík a jeho dlhoročný verný libretista Pavol Braxatoris, ktorí na javisku Novej scény oživili tradíciu v roku 1954 operetou Zlatá rybka.
Hermeneutický kruh

Hermeneutický kruh je okolnosť, že to, čo sa má pochopiť, predpokladá už istý spôsob porozumenia. Ak o veci nemám nijaké predporozumenie, ani tušenie, nemôže mi byť táto vec ani priblížená.
Z hermeneutického kruhu sa nedá vymaniť. Môžeme sa však pokúsiť uvedomiť si ho, a tým ho zmierniť. Uskutočniť to možno tak, že sa napätie medzi predporozumením a vlastným pochopením aktivizuje, t. zn. že sa jednak odhalia spomienky na základné predskúsenosti a presvedčenia, teda tradície, z ktorých proces pochopenia vychádza, jednak nezrušiteľná jednota poznávania a záujmov pomocou schopnosti permanentnej kritiky vlastných predpokladov. Dôležité pritom je, najmä pokiaľ ide o texty, dokumenty a konania minulých dôb, sprítomniť si horizont chápania, pokiaľ to len ide, a zrekonštruovať si historické pozadie. Hermeneutické vedomie vedie teda cez objasnenie vedomých väzieb na tradíciu k dôslednej kritike ideológie, pričom ideológiou sa tu myslí nevedecká dogmatizácia presvedčení a postojov, v prirodovede nekritické nafúknutie jej nároku na pravdu. Terminológiou H. G. Gadamera by bolo možné tento proces opísať tak, že ide o to, aby sa horizont môjho pochopenia, teda predpoklady mojej doby a môjho vedenia prekrížili s horizontom, z ktorého pochádza vec, ktorej chcem porozumieť. Tam, kde k tomu dôjde, hovorí Gadamer o splynutí horizontov.
Marcilly-et-Dracy

Poloha

Obec má rozlohu 8,65 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 313 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strašnická (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica sa nachádza 7.5 m pod povrchom. Je hĺbená, založená v otvorenej jame, budovaná za prevádzky, do 4. júla 1990 koncová. Za stanicou sa nachádza koľajové kríženie vhodné na dočasné ukončenie trasy s dvomi obratovými koľajami. Stanica má len jeden vestibul vedúci do Starostrašnickej ulice, ktorý je s nástupištom spojený pevným schodištom a od 16. februára 2004 s plošinou pre handicapovaných cestujúcich. Pôvodne sa počítalo aj s otvorením druhého vestibulu, ktorý mal ústiť k budúcemu sídlisku plánovanému po zbúraní tejto časti Starých Strašnic. Po roku 1990 boli tieto plány prehodnotené a vestibul dokončený nebol, avšak z nástupišťa je postavené týmto smerom pevné schodište. Interiér stanice je obložený dutými tvarovkami tmavohnedej farby. Výstavba stanice stála 241,4 milióna Kčs.
Cours-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 19,48 km². Najvyšší bod je položený 860 m n. m. a najnižší bod 437 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 916 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kniha Jób

Kniha Jób alebo Kniha Jóbova alebo Jób (skratka Jób alebo Job) je kniha Starého zákona.
Zaraďuje sa medzi poučné knihy. Kniha sa zaoberá otázkou utrpenia spravodlivého človeka. Využíva sa pritom forma rozhovorov Jóba s jeho troma priateľmi. Tradičný názor pokladal utrpenie za trest za hriechy. V knihe sa však v rozhovore spomína, že utrpenie nemá človeka len potrestať ale ho aj vnútorne očistiť. Nakoniec vystupuje Boh a pripomína že človek má skromne súdiť aj keď trpí zdanlivo nezaslúžene.
Milan Abelovský

Život a tvorba

V rokoch 1977 – 1981 študoval na SOU strojárskom v Banskej Bystrici, kde od roku 1983 pracoval ako robotník v ZVT, od roku 1997 ako frézar v strojárňach vo Vlkanovej.
Debutoval zbierkou poézie Chvíľa zblíženia (1991), po ktorej nasledovala zbierka Jaspis a karneol (1997), čerpajúca podnety z rodinného zázemia a krás rodného prostredia.
Chögyam Trungpa

Chögyam Trungpa (* február 1939 - † 4. apríl 1987) bol tibetský filozof, 11. Trungpa tulku tibetského budhizmu.
Ako Trungpa tulku bol rozpoznaný vo veku 1 roka. V roku 1959 emigroval po potlačení tibetského povstania Číňanmi do Indie. V roku 1963 získal Spaldingovu cenu, ktorá mu umožnila študovať na Oxfordskej univerzite. V roku 1967 spoluzakladal budhistické centrum Samyé Ling v Škótsku a oženil sa. Po sporoch v Škótsku sa roku 1970 presťahoval do Severnej Ameriky, kde založil viacero budhistických centier. Svojou autobiografiou (Born in Tibet, 1977) a mnohými ďalšími dielami propagoval tibetský budhizmus na Západe.
Boseho-Einsteinovo rozdelenie

Boseho - Einsteinovo rozdelenie alebo Boseho-Einsteinova štatistika je štatistika sústavy častíc s celočíselným spinom podliehajúcich kvantovomechanickým zákonitostiam. Názov je odvodený od mena Š. Boseho a Alberta Einsteina.
Toto štatistické rozdelenie opisuje v štatistickej fyzike systémy zložené z bozónov, teda častíc so symetrickou vlnovou funkciou a celočíselným spinom. Bose-Einsteinove rozdelenie platí napríklad pre fotóny, možno z neho teda odvodiť napríklad Planckov vyžarovací zákon.
Rozdelenie prvý raz opísal Šatendranáth Bose, v roku 1924 ho zovšeobecnil Albert Einstein. Názov bozón je práve podľa Boseho.
Secret Intelligence Service

Secret Intelligence Service (SIS), neoficiálne aj MI6 (Military Inteligence Deputary 6)je tajná služba Spojeného kráľovstva. Bola založená v roku 1909 a má vykonávať zahraničnú špionáž.

Zaujímavosti

MI6 celosvetovo spropagoval fiktívny agent 007 James Bond vytvorený spisovateľom Ianom Flemingom v roku 1952.
Eurymenes zo Samu

Eurymenes alebo Eurymenés (starogr. Ευρυμένης – Eurymenes, iný prepis: Eurymenés) bol olympijský víťaz v 6. stor. pred Kr.
Eurymenes zo Samu zvíťazil na 62. olympijských hrách v roku 532 pred Kr. v niektorej úpolovej disciplíne. Touto disciplínou bol pravdepodobne box alebo pankration, lebo na týchto hrách si víťazný veniec zo zápasenia odniesol slávny Milón z Krotónu. Box (pygmé) sa stal olympijskou disciplínou na 23. hrách v roku 708 pred Kr. a pankration na 33. hrách v roku 648 pred Kr.
Staroveký spisovateľ Diogenes Laertios, autor jediných zachovaných dejín gréckej filozofie, v životopise Pytagora zo Samu uvádza, že Eurymenes sa vraj na Pythagorovu radu začal živiť mäsitou stravou, čím natoľko zlepšil svoju telesnú konštrukciu, že zvíťazil v Olympii. V písomnom diele Encheiridion Epiktetu od historika Arriana sú o životospráve starovekého športovca zaznamenané slová jeho učiteľa Epiktéta: „Daj mi dôkaz, či si sa poriadne cvičil k zápasu: či si jedol, čo je predpísané, či si sa otužoval, či si poslúchal svojho cvičiteľa.“ Tieto Epiktétove slová dobre vystihujú, čo všetko sa od pretekára vyžadovalo. V starovekom Grécku dosiahli v zlepšovaní metodiky a techniky tréningu po skúsenostiach mnohých generácii športovcov i trénerov, takú úroveň, ktorú možno aj pri dnešných hľadiskách nazvať vedeckou.
Campigny (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 5,61 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pasichoros z Boiótie

Pasichoros (starogr. Πασίχορος) bol olympijský víťaz v behu na dlhú trať v roku 296 pred Kr.
Pasichoros z Boiótie bol na 121. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v dolichu. Dolichos zaradili do programu olympijských hier v roku 720 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Pasichora je zaznamenané na papyruse P.Oxy XVII. 2082 z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko fragmentov. Jeho Meno, domovskú krajinu a disciplínu (niektoré písmená na poškodenom fragmente chýbajú) uvádza fragment č. 4, a to v 16. a 17. riadku.
Zastúpenie Európskej komisie na Slovensku

Európska komisia je na Slovensku zastúpená prostredníctvom miestnej kancelárie so sídlom v Bratislave. Svoje zastúpenia má Komisia vo všetkých 28 členských krajinách EÚ, ako aj regionálne kancelárie v Barcelone, Belfaste, Bonne, Cardiffe, Edinburgu, Marseille, Miláne, Mníchove a vo Vroclave. Tieto zastúpenia a kancelárie informujú médiá a verejnosť o politikách EÚ a podávajú Európskej komisii správy o významných udalostiach v krajine.
Vedúcim Zastúpenia EK na Slovensku je od 1. januára 2018 Ladislav Miko, ktorý v tejto funkcii nahradil Dušana Chreneka.
John Coltrane

Začiatky

V mladom veku na neho mal veľký hudobný vplyv jeho starý otec, ktorý bol v tom čase reverendom v jednom z miestnych kostolov v High Pointe. Jeho prvým nástrojom bol lesný roh, na ktorý hral pár rokov vo školskej kapele. Neskôr hral na klarinet. Stále viac ho ale zaujímal džez a tak prešiel k saxofónu.
Keď bol v siedmej triede, zomreli mu obaja jeho starí rodičia a aj jeho otec, čo znamenalo pre jeho rodinu finančnú krízu. Kvôli tomu sa v roku 1943 Coltrane presťahoval do Philadelphie. Narukoval do armády a začal hrávať s námornou kapelou, kde hrával džezové štandardy napríklad od Charlieho Parkera. V roku 1946 začal študovať džezovú teóriu u Dennisa Sandoleho. V roku 1949 sa stal altsaxofonistom v bigbande Dizzy Gillespieho. S týmto bigbandom hral až do rozpadu v roku 1950. Po rozpade zostal s Gillespiem – tentokrát ako tenorsaxofonista v malom hudobnom zoskupení. Z jeho kapely odišiel v roku 1951, kedy začal byť závislý od heroínu. Na začiatku roku 1952 sa pridal ku kapele Earla Bostica, s ktorým hral potom takmer rok. V roku 1953 už hral s kapelou Johnyho Hodgesa, s ktorým vydržal do polovice roku 1954.

Kariéra

Od roku 1946 do jeho smrti v roku 1967 nahral viac ako 50 platní, z ktorých niektoré boli vydané až po jeho smrti. Za jeho krátky život zdokonalil, resp. od základov zmenil, hru na saxofón, čím vytvoril nové smery džezovej hudby, a je dodnes veľkým vzorom a inšpiráciou nielen pre džezmenov a saxofonistov.

John Coltrane s Milesom Davisom a Theloniousom Monkom

V lete roku 1955 dostal mladý talent Coltrane ponuku od vplyvného trubkára menom Miles Davis. Pod názvom "First Great Quintet" hral s jeho zostavou vyše roka, neskôr už bol Coltrane závislý od heroínu a v polovici apríla 1956 prestal hrávať s kvintetom. Ku koncu roku 1957, keď už Coltrane naplno rozvíjal svoj talent nastúpil do skupiny Theloniousa Monka, nahrali spolu koncertný významný album Live at New York’s Five Spot a v januári roku 1958, kvôli nezhodám v kapele Monka sa Coltrane opäť vrátil k Davisovi. Zotrval s jeho kvintetom až do konca roku 1960. Počas tohto obdobia nahral s Davisom,Cannonballom Adderleym, Redom Garlandom, Paulom Chambersom, Phillym Joeom Jonesom, Jimmym Cobbom, Billom Evansom Davisove najúspešnejšie modálne džezové platne Kind Of Blue a Milestones. Popritom Coltrane nahral v roku 1960 svoj najlepší album Giant Steps, ktorý najviac ovplyvnil džezovú scénu.

Spolupráca

Spolupracoval hlavne s umelcami ako Miles Davis, Duke Elligton, Thelonious Monk, Paul Chambers, Dizzy Gillespie, Lee Morgan, Curtis Fuller, Jimmy Garrison, Ornette Coleman, Albert Ayler, Sun Ra, Pharoah Sanders, Freddie Hubbard, John Tchicai, a v neposlednom rade so svojou manželkou, džezovou pianistkou Alice Coltrane.

Smrť

Zomrel na rakovinu pečene v Huntingtonskej nemocnici na Long Islande, 17. júla 1967 vo veku 40 rokov.

Diskografia

diskografia nie je úplná
La Venta

La Venta bolo významné kultové stredisko Olmékov v dnešnom Mexiku pri Mexickom zálive na nízkom ostrove obklopenom močiarmi s rozlohou asi 5 km². Žilo tu maximálne 150 osôb, ktoré vyživovalo obyvateľstvo z okolia.
Sídlo sa datuje do obdobia 1200 pred Kr. až 400 pred Kr. s vrcholom po roku 900 pred Kr., keď (800 - 400 pred Kr.) bolo sídlo štyrikrát prestavané. Po roku 400 pred Kr., kedy boli všetky významné pamiatky zničené, sa sídlo využívalo už len ojedinele na kultové účely. V strede La Venty je komplex pravidelne usporiadaných stavieb. V jeho južnej časti sa týči 30m vysoká pyramída (základňa 125 x 70 m). V jeho strede je obdĺžnikové nádvorie ohraničené dvoma mohylami.
Našli sa tu aj početné nálezy výtvarného umenia. Všetky prenosné pamätníky z La Venty boli v modernej dobe prenesené do archeologického parku vo Villahermosa.
Familly

Poloha

Obec má rozlohu 10,71 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Parc Tecnològic del Vallès

Parc Tecnològic del Vallès (skrátene PTV) je španielsky technologický park v okrese Cerdanyola del Vallès založený v roku 1987 akcionármi spoločností Consorcium Zona Franca a CIDEM. V súčasnosti (2010) zastrešuje približne 1440 podnikov a inštitúcií, ktoré pracujú v oblasti nových technológií. Park má rozlohu 200 hektárov a vytvára pracovné miesta pre približne 42 000 ľudí. Vznikol oddelením od prírodného parku Barcelona Collserola.
Včelárik zlatý

Opis

Včelárik zlatý meria 27 – 29 cm s rozpätím krídel 44 - 49 cm a váži okolo 60 g. Pestré farby, dlhý ohnutý zobák a predĺžené stredné chvostové perá sú najdôležitejšie poznávacie znaky. Na chrbtovej strane má gaštanovočervené a sírovožlté farby, chvost je modrozelený. Čelo je biele, oči červené v čiernej uzdičke, ktorá sa tiahnie aj na krk a hrdlo a uzatvára žiarivo zlatožlto zafarbenú oblasť pod zobákom. Brušnú stranu má sýto modrozelenú. Samica je ako samec, iba matnejšia. Mláďatá majú chrbát zelený a nemajú tak výrazne predĺžené stredné chvostové perá.

Hlas

Včelárik zlatý má nezmýliteľný hlas, jemné bublavé "purr-purr", "ďurr-ďurr" alebo "krüt" a je doďaleka počuteľný, na vzdialenosť stovky metrov.

Výskyt a stav na Slovensku

Hniezdi na južnom Slovensku v kolóniách okolo 20, maximálne 79 (Somotor, 1996) párov. Je to prísne sťahovavý druh. Tiahne v kŕdľoch. Na hniezdiská prilieta v máji a odlieta v auguste a na začiatku septembra. V období ťahu sa vyskytuje na celom území Slovenska.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 700 - 1 300. Veľkosť populácie i územie na, ktorom sa vyskytuje, vykazujú mierny nárast od 20 do 50%. Ekosozologický status v roku 1995 bol V - zraniteľný druh, v roku 1998 LR:nt - menej ohrozený druh (nt - takmer ohrozený). V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe a majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D - ustupujúci druh.

Biotop

Na hniezdenie vyžaduje šikmé steny. Prirodzené sú brehy vodných tokov a zosuvy. Umelé sú rôzne pieskovne, tehelne a výkopy. Sú prípady, že zahniezdil na vodorovnom teréne. Vyhľadáva otvorené stepné biotopy s roztrúsenými stromami.

Hniezdenie

Vyhrabávajú si hniezdne diery. Samec vyberie miesto a za 2-3 týždne vyhrabú 90 - 200 cm dlhý tunel s hniezdnou komôrkou na konci širokou 30 - 35 cm. Pracujú obaja, hlavne samec. Znášajú 5 - 6 bielych vajec. Samica zasadne na prvé vajce, samec ju kŕmi a nakrátko aj vystrieda. Mláďatá sa vyliahnu za 19 - 20 dní a z hniezda vyletia za 30 - 33 dní. Hniezdia iba raz ročne od konca mája do augusta, prípadne až do začiatku septembra.

Potrava

Loví veľký lietajúci hmyz ako vážky, motýle, osy, čmele a včely.
Iskăr

Priebeh toku

Rieka vzniká v pohorí Rila, asi 50 km južne od Sofie, sútokom zdrojníc Černi Iskăr a Beli Iskăr. Obe horské rieky sa stretávajú asi 5 km južne od mesta Samokov, v nadmorskej výške 1047 metrov. Tečie prevažne severným smerom Samokovskou kotlinou, následne aj Sofijskou kotlinou a hlavným mestom. Západnú časť Starej planiny prekonáva Iskărskú úžinu, kde sa prudko stáča na východ a pokračuje severovýchodným smerom Dolnodunajskou nížinou k Dunaju, do ktorého ústí po 368 km dlhej púti.

Vodný režim

Najvyššie prietoky dosahuje, tak ako väčšina balkánskych riek, na jar, kedy sa topí sneh z pohorí na hornom a strednom toku. V lete je v prítokoch a teda i samotnom Iskăre vody málo, no počas výdatnejších zrážok sa rieka rozvodňuje a dosahuje až okolo 800 m³/s. Priemerný ročný prietok je približne 55 m³/s a vodný režim ovplyvňujú viaceré priehrady a elektrárne, regulujúce odtok vody.
Plottes

Poloha

Obec má rozlohu 10,07 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 591 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE