google/wiki40b huggingface dataset:
Beinheim

Poloha

Obec má rozlohu 15,23 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 857 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Witry-lès-Reims

Poloha

Obec má rozlohu 16,49 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 713 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buire-Courcelles

Poloha

Obec má rozlohu 7,76 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Halič (okres Lučenec)

Dejiny

Obec vznikla asi v 12. storočí pod hradom, ktorý bol sídlom panstva rodu Tomajovcov, od 15. storočia Lossonczyovcov a v rokoch 1554-1848 Forgáchovcov. Staré a cudzojazyčné pomenovania obce boli: Gach (1386), Galch (1424), Gaach (1435); maďarsky Gács. Podhradie sa stalo mestečkom v roku 1765 a dnešné pomenovanie obce Halič je od roku 1808.
Hrad bol v rokoch 1450-51 v rukách Jiskrovcov, v roku 1544 zrúcaný, v roku 1612 obnovený. V roku 1682 ho dobyl Imrich Tököli, v roku 1703 Rákóczi a v roku 1709 cisárske vojská. V rokoch 1554-1594 ho okupovali Turci.
V roku 1828 tu žilo 1235 obyvateľov v 186 domoch. Popri poľnohospodárstve a ovocinárstve sa tu rozvinula hrnčiarska výroba. Vo Forgáchovskej súkenke založenej v roku 1764 inštalovali v roku 1832 parný stroj. Koncom 18. storočia pracovala aj manufaktúra na majoliku, papiereň, výrobňa ceruziek a mlyny. Do roku 1922 bola Halič sídlom okresu. V roku 1926 zrušili textilnú továreň. Bola tu veľká nezamestnanosť, v roku 1928 robotníctvo demonštrovalo proti nezamestnanosti.
V rokoch 1938-1945 bola Halič pripojená k Maďarsku. 23. januára 1945 ju oslobodila Sovietska armáda.
Creuzier-le-Neuf

Poloha

Creuzier-le-Neuf má rozlohu 10,88 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Creuzier-le-Neuf má 1020 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Épisy

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tice

Tice sú pozostatok bývalého koryta rieky Tisa pretekajúca na tomto území pred 20 tisíc rokmi. Sústava rieky Ticce v Medzibodroží tvorí hlavnú súčasť CHKO Latorica, ako aj územia s chránenými spoločenstvami flóry a fauny, predovšetkým vodného vtáctva.
Lixhausen

Poloha

Obec má rozlohu 3,29 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 334 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lúky 7

Lúky 7 (staršie: Lúky VII) sú lokalita miestnej časti Lúky v mestskej časti Bratislava-Petržalka.

Poloha

Západnú hranicu tvorí lúka medzi Jantárovou cestou a Jasovskou ulicou, severnú hranicu tvorí  Chorvátske rameno, južnú hranicu tvorí Panónska cesta a východnú hranicu tvorí východný okraj Krasnohorskej ulice a západný okraj Humenského námestia.

Školstvo

Na Turnianskej 10 bola v roku 1984 otvorená základná škola Turnianska, ktorá sa v roku 2000 zlúčila so ZŠ Žehrianska a v roku 2004 so ZŠ Beňadická. Na Turnianskej ulici 6 sa nachádza v súčasnosti sedem-triedna materská škola, na Krásnohorskej ulici sa nachádzala v minulosti materská škola, v súčasnosti však chátra.

Občianska vybavenosť

Na Betliarskej ulici sa nachádza Lidl a lekáreň. Na Lúkach 7 sa nachádzajú reštaurácie, na Jasovskej ulici sa nachádza pošta. 
Tesne za hranicami Lúk 7 sa nachádza Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda na Antolskej ulici a jazero Veľký Draždiak.
Hmotnosť

Hmotnosť (zastarano [pozri nižšie]: hmota, masa; hovorovo alebo v niektorých odboroch mimo fyziky: váha) je vlastnosť resp. miera vlastnosti všetkých objektov látkovej povahy aj fyzikálnych polí (gravitačné, elektromagnetické atď. polia) prejavujúca sa jednak v tom, že kladú odpor voči zmenám svojho pohybového stavu (teda v zotrvačnosti) a jednak v tom, že na seba vzájomne pôsobia (teda v gravitácii). Je to aj jedna zo základných fyzikálnych veličín SI.

Súčasná zahraničná terminológia

V zahraničí sa dvojica termínov hmota/masa - váha používa stále tak, ako sa u nás používala v minulosti: napr. v angličtine mass (m) - weight (G, prípadne m), v nemčine Masse (m) - Gewicht (G, prípadne m), v maďarčine tömeg (m) - súly (G, prípadne m), v ruštine massa (m) - ves (G, prípadne m) atď.
IL-2 Sturmovik: Cliffs of Dover

IL-2 Sturmovik: Cliffs of Dover je počítačový letecký simulátor 2. svetovej vojny vyvinutý ruským Software House 1C: Maddox Games. Ide o „duchovného nástupcu“ leteckého simulátora IL-2 Sturmovik 1946.
Hráč riadi vojenské lietadlá zapojené do bitky o Britániu. Hra sa pôvodne mala volať Storm of War: Battle of Britain a vydanie bolo plánované na november 2006. V januári 2011 Ubisoft odhalil názov pre hru a dátum vydania určil na 31. marca 2011. Po ruskom a európskom vydaní vývojári priznali rad závažných chýb a problémy s výkonom hry, ktoré boli opravované cez takzvané patche.
Běšický chochol

História

Chránené územie bolo prvýkrát vyhlásené nariadením Okresného úradu Chomutov dňa 4. mája 2002 ako prírodná rezervácia Běšický a Čachovický vrch s rozlohou 24,72 ha. Táto rezervácia bola nariadením Rady Úsťanského kraja k 22. februáru 2012 zrušená a súčasne nahradená prírodnou rezerváciou Běšický chochol o rozlohe 30,66 ha.

Geológia a geomorfológia

Podložie je geologicky tvorené vulkanickými horninami treťohorného obdobia (bazanit) a treťohornými ílmi. V okrajovej časti územia, na brehu Nechranickej nádrže, sa vyskytujú zvyšky hrubozrnných pyroklastík. Prevažujúcimi typmi pôd sú černozeme modálne a karbonátové zo spraše a fluvizeme modálne. Vďaka vulkanickým horninám sú tunajšie pôdy minerálno bohaté a úrodnejšie, ale aj suchšie. Tunajšie rastlinné spoločenstvá preto patria medzi teplomilné a živinovo náročnejšie.

Fauna a flóra

Zo vzácnych alebo chránených rastlín sa tu vyskytuje napríklad horčičník konáristý, hrachor trávolistý a skorocel prímorský. Zo živočíchov tu žijú jašterica zelená, roháč veľký, pavúk drassyllus pumilus a motýle modráčik hnedoškvrnný alebo ostrôžkár malý. Vtáky zastupuje strnádka lúčna.

Prístup

Chránené územie sa nachádza medzi vodnou nádržou Nechranice a areálom elektrárne Tušimice II. Od elektrárne vedie cesta k chatovej osade Tušimice, z ktorej je rezervácia ľahko prístupná (chaty v severnej časti osady susedia s jej hranicou).
Pohlavie (biológia)

Pohlavie (iné názvy: biologické pohlavie, zriedkavo: sex, sexus, lat. sexus) je súhrn morfologických a fyziologických znakov organizmu, ktoré majú priamy alebo nepriamy vzťah k pohlavnému rozmnožovaniu, alebo súbor jedincov vykazujúcich tento súhrn znakov.
Pohlavie sa určuje pri oplodnení jednotlivca (genetické pohlavie) a vyvíja sa až do dospelosti (determinácia pohlavia).
Prameň (voda)

Prameň alebo žriedlo je miesto, kde podzemná voda alebo iná tekutina prirodzene, voľne vyviera na zemský povrch; prirodzené vyvieranie, výtok podzemnej vody alebo inej tekutiny na zemský povrch. Na rozdiel od prameniska, ktoré predstavuje vývery rozptýlené na širšej ploche, je prameň sústredený na jedno miesto.
Jean Tirole

Životopis

Vysokoškolské vzdelanie získal na École Polytechnique v Paríži v roku 1978 a na École nationale des ponts et chaussées, taktiež v Paríži v roku 1978. Doktorát obhájil v oblasti teórie rozhodovania na Paris Dauphine University v roku 1978. V roku 1981 získal titul PhD. na Massachusetts Institute of Technology za svoju prácu Eseje o ekonomickej teórii (Essays in economic theory), pričom vedúcim jeho práce bol Eric Maskin.
Je predsedom predstavenstva Nadácie Jeana-Jacquesa Laffonta na Toulouse School of Economics. Po obdržaní PhD. na MIT v roku 1981, pracoval ako výskumník na École nationale des ponts et chaussées do roku 1984. V rokoch 1984 – 1991 bol profesorom ekonómie na MIT. V rokoch 1994 – 1996 bol profesorom ekonómie na École Polytechnique. Bol prezidentom Ekonometrickej spoločnosti v roku 1998 a Európskej ekonomickej asociácie v roku 2001.
Tirole je okrem Nobelovej ceny, nositeľom mnohých ďalších ocenení. Od roku 1993 je čestným členom Americkej ekonomickej asociácie a Americkej akadémie umení a vied. Je jedným z najvplyvnejších svetových ekonómov podľa IDEAS/RePEc. Okrem iného je nositeľom Zlatej medaily mesto Toulouse (2007) a rytierom Čestnej légie. Je nositeľom nasledujúcich čestných doktorátov: Université libre de Bruxelles (1989), London Business School (2007), University of Montreal (2007), University of Mannheim (2011), Athens University of Economics and Business (2012), University of Rome Tor Vergata (2012), University of Lausanne (2013).
Uverejnil okolo 200 odborných článkov v oblasti ekonómie a financií a vydal 10 kníh v angličtine.
Le Quiou

Poloha

Obec má rozlohu 5,06 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 333 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liga poľských rodín

Liga poľských rodín, (poľ. Liga Polskich Rodzin [liga polskich roďžin]), skratka LPR, je poľská krajne pravicová politická strana, ktorá vznikla v apríli 2001. LPR zjednotila celý rad národno-katolíckych strán.
Pri vytváraní strany pomáhali okrem iného aj Všepoľská mládež (v súčasnosti považovaná za mládežnícku organizáciu a neraz aj bojovú úderku LPR) a katolícka rozhlasová stanica Radio Maryja (ktorá je však mimo vplyvu poľskej katolíckej cirkvi).
Po posledných parlamentných voľbách Liga poľských rodín podporila menšinovú vládu strany Právo a spravodlivosť (PiS), neskôr sa s PiS a Sebeobranou stala súčasťou vládnej koalície.
Súčasný predseda Ligy poľských rodín je Witold Mieczysław Bałażak.
Palo Alto

Palo Alto (špan. Vysoký stožiar) je americké mesto na pobreží Kalifornie, asi 45 km juhovýchodne od San Francisca pri južnom konci Sanfranciského zálivu. Ako mesto vzniklo okolo Stanfordovej univerzity a je aj dnes jedným zo svetových centier vedeckého a technického výskumu.

Prírodné podmienky

Mesto leží v úpätí Sanfranciského polostrova a na jeho území sa nachádza niekoľko parkov i prírodných rezervácií, najmä na pobreží, kde hniezdia početní vtáci. Mesto má stredomorské podnebie s vlhkou zimou a suchým, teplým letom. Priemerná teplota v januári sa pohybuje medzi 3,6 a 14,1° C, v júli od 12,7 do 25,8° C, merateľné zrážky sa vyskytujú priemerne 57 dní v roku, sneh je vzácny.

Dejiny

V roku 1769 opísal G. de Portola na tomto mieste indiánske sídlo, názov miesta pochádza od radu vysokých sekvojovcov. V priebehu 19. storočia tu vznikali veľké ranče a roku 1876 začal železničný magnát a kalifornský guvernér Leland Stanford skupovať pôdu kde chcel chovať kone. Keď mu však v roku 1884 zomrel 15-ročný syn, rozhodol sa, že na jeho pamiatku založí univerzitu. Pretože sa nedohodol so susedným Mayfieldom vytvoril pre svoju univerzitu, založenú v 1891, v roku 1894 Palo Alto. Mesto silne poškodilo zemetrasenie v roku 1906 a od roku 1909 má volenú samosprávu.

Demografia

Podľa sčítania ľudu z roku 2010 tu žilo 64 403 obyvateľov.

Hospodárstvo

Od polovice 20. storočia sa Palo Alto stalo strediskom Silicon Valley a vznikla tu rada high-tech firiem ako Amazon, AOL, Facebook, Google, Hewlett-Packard, alebo Tesla Motors. Ďalšie firmy tu majú výskumné strediská, napríklad BMW, Dell, Lockheed Martin, Nokia, Skype, alebo Sun Microsystems. Firmy v Palo Alto zamestnávajú vyše 98 tisíc ľudí, najväčším zamestnávateľom je Stanfordovho univerzita (10 tisíc), jej nemocnica (5,5 tisíc), detská nemocnica (3,5 tisíc) a Hewlett-Packard ( 2 tisíc).

Doprava

Palo Alto má vlastné letisko s veľmi hustou premávkou malých lietadiel, ktorými ľudia denne lietajú do zamestnania. Má dve stanice na trati, ktorá ich spája so San Franciscom a San José a leží blízko križovatky diaľnice 101 a medzištátnej diaľnice 280. Prímestskú dopravu obstarávajú hlavne autobusy.
Loucé

Poloha

Obec má rozlohu 4,12 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Boulvé

Poloha

Obec má rozlohu 19,51 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sault-de-Navailles

Poloha

Obec má rozlohu 22,26 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 816 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luh u Telče

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie jedinečnej ukážky lužného lesa v jedľobukovom stupni v drsnejšej polohe Českomoravskej vrchoviny dôležitej aj z hľadiska ornitologického.
Na lokalite môžeme nájsť: bleduľu jarnú (Leucojum vernum), dub letný (Quercus robur), jaseň štíhly (Fraxinus excelsior), nachádzajú sa tam tiež lipa malolistá (Tilia cordata), čremcha obyčajná (Prunus padus), mrvica lesná (Brachypodium sylvaticum) a ostrica lesná (Carex sylvatica).
Z vtákov sú to napríklad: mlynárka dlhochvostá (Aegithalos caudatus), ďateľ malý (Dendrocopos minor), muchárik belokrký (Ficedula albicollis), slávik obyčajný (Luscinia megarhynchos), vlha obyčajná (Oriolus oriolus).
Chemazé

Poloha

Obec má rozlohu 38,54 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 359 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Evanjelický kostol (Štítnik)

História

Prvá písomná zmienka o kostole pochádza z roku 1355, kedy sa spomínajú aj farár a fara. Pôvodne katolícky kostol zasvätený Panne Márii, slúži od obdobia reformácie v polovici 16. storočia evanjelickej cirkvi.

Stavba

Súčasnú podobu kostol dostal po niekoľkých stavebných úpravách. Najstaršou časťou kostola je terajšia sakristia, na mieste ktorej stál prvý pôvodný jednoloďový kostol pravdepodobne z 13. storočia. Chrám je trojloďový - najvyššia časť kostola je terajšia sakristia z 2. tretiny 14. storočia. Pri pokračovaní stavby v roku 1460 predĺžili južnú a hlavnú loď, ktoré zakončili polygonálnymi uzávermi. Severnú loď už počas ďalších prestavieb nikdy nedokončili. Stredoveká stavba evanjelického kostola je v súčasnosti pozoruhodná najmä neskorogotickou architektúrou. Najväčším zásahom do stavby je mohutná veža, postavená na západnej strane kostola a zaklenutá v prízemí neskorogotickou rotujúcou klenbou s pretínajúcimi sa rebrami. V roku 1740 vežu ešte zvýšili drevenou nadstavbou a typicky barokovo tvarovanou drevenou strechou. Začiatkom 16. storočia vznikol malý kamenný organový chór so starým neskorogotickým organom, vloženým do renesančnej skrine. Chór spolu s organom patrí medzi najzaujímavejšie pamiatky tohto druhu
Willer-sur-Thur

Poloha

Obec má rozlohu 18 km². Najvyšší bod je položený 1 183 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 883 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jean Buridan

Jean Buridan alebo Johannes Buridanus (* okolo 1295 Béthune (Artois) – † po 1358) bol francúzsky filozof a fyzik, františkán; vyučoval na filozofickej fakulte v Paríži. Predstaviteľ stredovekého nominalizmu. Buridan bol prívržencom Williama Occama. 1328-1340 rektor Sorbonny.
Buridanovi sa pripisuje autorstvo príbehu o oslovi, ktorý sa rozhodoval medzi dvoma otiepkami sena (alebo medzi senom a kaďou vody) tak dlho, až skapal. Buridanovi príbehom išlo o to, aby ilustroval polemiky o slobode rozhodovania. Ide tu o symbol potreby motivu pred každým rozhodnutím a svojím spôsobom dokresľuje aj tézu Descartovu, že „ľahostajnosť je najnižší stupeň slobody“.
Srdcová svalovina

Srdcová svalovina (iné názvy: myokard, myokardium, srdcový sval, svalovina srdca, lat. myocardium) je svalové tkanivo u stavovcov (Vertebrata).
Predstavuje typ svaloviny, ktorý sa svojimi vlastnosťami nachádza medzi hladkou a priečne pruhovanou svalovinou. Skladá sa z jednotlivých buniek pretiahnutého tvaru, ktoré majú oválne jadrá uložené uprostred bunkových tiel, a ktoré vytvárajú hustú sieť. Bunky sú medzi sebou spojené plazmatickými mostíkmi a jednotlivé jednojadrové bunky myokardu oddeľujú od seba tzv. interkalárne disky. Tieto disky zabezpečujú prenos podráždenia z bunky na bunku a tým synchrónnu kontrakciu srdcového svalu.
Na povrchu majú tenkú sarkolemu, vnútro vypĺňa sarkoplazma. Aj v bunkách myokardu sú prítomné vlákna aktínu a myozínu. Ich usporiadanie je také isté ako vo vláknach priečne pruhovanej svaloviny.
Prokaryoty

Prokaryoty (iné názvy: prokaryonty , prokaryontné/prokaryotické organizmy , prvojadrové organizmy, predjadrovce , predjadrové organizmy , monéry  - lat. Prokaryota/Procaryota, Prokaryonta/Procaryonta, Prokaryotae/Procaryotae, Prokarya, Procytota, Monera ; anukleobionty, akaryonty, akaryony, akaryonta , bezjadrové organizmy  - lat.  Anucleobionta, Akaryobionta, Akaryota, Akaryonta ; s vylúčením praorganizmov (Eobionta) aj: prvobunkové organizmy, prvobunkovce - lat. Protocellulata ) sú organizmy (spravidla mikroorganizmy), ktorých bunky (tzv. prokaryotické bunky alebo prokaryontné bunky) sa nedelia na bunkové jadro a cytoplazmu (čiže protoplazma jadra nie je od ostatnej plazmy oddelená jadrovou membránou). Ich dedičná látka (DNA) nie je naviazaná na bázické bielkoviny a neexistujú v nich organely endomembránovej sústavy (mitochondrie a podobne). Táto definícia je opakom eukaryotov. 
Z evolučného hľadiska ide asi o „najpôvodnejšie“ organizmy predstavujúce veľmi skoré fázy vývoja života.
Veľké sú spravidla 0,2 až 10 μm. Prokaryoty sú vždy jednobunkové, ale často tvoria bunkové zväzy (najmä v podobe vlákna), v ktorých niekedy dochádza aj k diferenciácii buniek (na trvalé bunky, záchytné bunky a pod.)
Sú rozšírené po celej planéte Zem vo všetkých prostrediach. Podobné štruktúry, ako skameneliny prokaryotických organizmov, sa našli v meteorite pochádzajúcom z Marsu, ale nepodarilo sa dokázať, že ide o skutočné skameneliny mikroorganizmov. Prežívajú aj v extrémne nepriaznivých podmienkach (aj napríklad pri teplotách ďaleko vyše 100 stupňov Celzia).
Ich spôsob výživy a života je veľmi rozmanitý. Môžu byť voľne žijúce či parazitické či symbiotické; aeróbne či anaeróbne, viažúce dusík či iné látky; a autotrofné či heterotrofné. Výživa sa vždy prijíma cez povrch bunky.

Rozdielne znaky s eukaryotickými organizmami

Prokaryotom chýbajú mitochondrie a chloroplasty – ich funkciu preberajú plazmatická membrána, jej vyhĺbeniny a jednoduché chromatofory. Endoplazmatické retikulum nemajú, vakuoly existujú zriedkavo. Ribozómy v plazme sú menšie ako pri eukaryotoch – sú také veľké ako ribozómy mitochondrií a chloroplastov eukaryotov. Ribozómy sú typu 70 S. Bunková stena je spravidla pevná. Prípadné bičíky pozostávajú vždy z niekoľkých bielkovinových fibríl, ktoré sú okolo seba ovinuté. V prokaryotických bunkách sa vždy vyskytujú plazmidy (v eukaryotických len niekedy).
Základnou stavebnou jednotkou ich bunkovej steny je peptidoglykán. Nevyskytujú sa v nich izoprenoidné lipidy, ani históny. U prokaryotov nedochádza k plazmatickému prúdeniu a amébovitému pohybu. Nie sú schopné pinocytózy a fagocytózy. U prokaryotov môže byť energetický metabolizmus anaeróbny – to znamená, že niektoré prokaryoty prežívajú aj bez prístupu kyslíka.
Jadro prokaryotov nie je oddelené od cytoplazmy jadrovou membránou. Genetickú informáciu v jadre tvorí spravidla iba jediná molekula DNA, ktorá je uzavretá do kruhu – prokaryotický chromozóm. Prokaryotické bunky nikdy netvoria pohlavné bunky – gaméty, môžu si však vymieňať časť svojho genetického materiálu.
Sutúra (tektonika)

Sutúra je v tektonike a štruktúrnej geológii významný zlom často rovnobežný s osou orogénu alebo horstva. Sutúra je styčnou plochou oddeľujúcou bloky s rozdielnym tektonickým, metamorfným aj paleogeografickým vývojom ako sú terany. Je často líniou pohltenia oceánskej kôry.

Vznik

V dôsledku približovania sa tektonických blokov, alebo platní je zemská kôra nachádzajúca sa v oblasti medzi nimi postihnutá veľkým skrátením. To má za následok jej rozlámanie, prípadne úplné zničenie a pochovanie, ak dôjde k prešmyku približujúcich sa blokov.  V zemskej kôre sa takéto oblasti nachádzajú najčastejšie v oblastiach bývalých subdukčných zón. V bezprostrednej blízkosti sa tu nachádzajú bloky, ktoré majú rozdielnu históriu a často boli pôvodne tisíce kilometrov vzdialené. Odkryté sutúry sa môžu významne líšiť. Niektoré môžu byť len niekoľko stoviek metrov široké, iné dosahujú kilometrové rozmery. Ich dĺžka však môže byť rádovo stovky aj tisíce kilometrov. Oblasti krehkej deformácie tvoria siete zlomov, v iných oblastiach vznikajú mylonitové strižné zóny. Veľmi často sú viazané s intrúziami hlbinných hornín, alebo vznikom tektonických šošoviek s rôznou litológiou, od usadených cez hlbinné horniny až po ofiolitové fragmenty.
Beaumont-Sardolles

Poloha

Obec má rozlohu 29,14 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 119 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Muldavský monastier

História

Ako viacero kláštorov v okolí, aj Muldavský monastier vznikol v blízkosti starého ajazma. Založený bol v 14. storočí, no veľmi krátko po založení bol spustošený osmanskými hordami a to sa mu stalo v jeho histórii ešte niekoľkokrát. Stal sa aj obeťou tureckého náboženského fanatizmu v roku 1666, kedy v okolí prebiehala veľká vlna poturčovania a ničenia kresťanských pamiatok. Poslednýkrát bol monastier obnovený v roku 1836 igumenom Antimom a v tejto podobe stojí dodnes.
Počas bulharského národného obrodenia bol monastier dôležitým vzdelanostno-literárnym strediskom a bola v ňom umiestnená veľká knižnica s množstvom starých vzácnych rukopisov, ktoré boli neskôr zničené. Pri kláštore fungovala do roku 1888 aj škola. V kláštore často pobýval bulharský revolucionár a národný hrdina Vasil Levski a do dnešného dňa sa tu zachoval jeho úkryt v zamurovanej miestnosti pod jednou z budov. V roku 1883 kláštor navštívil známy český maliar Ivan Mrkvička. Počas jeho pobytu v kláštore mu náhle zomrel jeho jednoročný syn, ktorý je pochovaný v záhrade kláštora.

Areál a charakteristika kláštora

Areál do dnešných čias funguje ako ženský monastier. Zachované sú ubikačné a administratívne budovy, ako aj chrám so zvonicou a ajazmo. Kláštorný komplex je ohradený vysokými stenami. Dvojposchodové ubikačné budovy sú postavené v bulharskom obrodeneckom štýle s kolonádou na prízemí.
Kláštorný chrám je postavený v roku 1836 a predstavuje veľkú trojloďovú pseudobaziliku bez kupoly s vnútornou a vonkajšou predsieňou. Zvonica bola vystavaná pri juhozápadnom rohu chrámu v roku 1894. Stenopisy chrámu sú z roku 1840 a majú veľmi vysokú umeleckú hodnotu. V roku 1946 sa budova chrámu čiastočne zrútila a bola zreštaurovaná v roku 1951.
Ajazmo bolo postavené v roku 1888 a nachádza sa mimo približne 20 metrov ďaleko od stien kláštorného komplexu.