google/wiki40b huggingface dataset:
Európske auto roka

Európske auto roka (angl. European Car of the Year) je ocenenie, ktoré bolo založené v roku 1964. Založili ho automobilové časopisy z rôznych krajín Európy. Súčasní organizátori sú Auto (Taliansko), Autocar (Spojené kráľovstvo), Autopista (Španielsko), Autovisie (Holandsko), L'Automobile Magazine (Francúzsko), Stern (Nemecko) a Vi Bilägare (Švédsko).
Hlasovacia komisia je zložená z motoristických novinárov z publikácií z celej Európy. Reprezentácia z každej krajiny je založená na veľkosti automobilového trhu danej krajiny a automobilového priemyslu. Komisia pre rok 2006 mala 58 členov z 22 krajín.
Neexistujú tu žiadne kategórie, hlavným cieľom je nájsť jednoduchého víťaza spomedzi všetkých áut.
Zemplínske Hradište

Polohopis

Rozprestiera sa na agradačnom vale rieky Ondavy, 6 km južne od Trebišova. V obci sa nachádza kostol z roku 1801, ktorý v roku 1984 prešiel kompletnou rekonštrukciou.

Zaujímavosti

Obec je prezývaná aj ako Bocianopolis, pretože v nej hniezdi najväčšia kolónia bociana bieleho na Slovensku.
Sinceny

Poloha

Sinceny má rozlohu 13,13 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Dejiny

Manufaktúra Sinceny (niekedy aj St. Cenis) bol francúzsky výrobca keramiky - fajansy v meste Sinceny v Pikardii. Manufaktúra Sinceny bola založená v 1713, kedy sa hrnčiari z Rouenu presťahovali do Sinceny a založili vlastnú samostatnú výrobňu fajansy. Ako následok, Sinceny kopírovala Rouenskú keramiku až do miery nerozoznateľnosti od predlohy. Vo fajanse z tejto manufaktúry sa uplatnil umelecký štýl orientalizmus badateľný v modernej francúzskej tvorbe.

Obyvateľstvo

Sinceny má 2154 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE

Osobnosti

Émile Duployé - vynálezca metódy stenodaktylografie.
Matour (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 27,99 km². Najvyšší bod je položený 757 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 060 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Victour

Poloha

Obec má rozlohu 14,79 km². Najvyšší bod je položený 737 m n. m. a najnižší bod 513 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
L’Argentière-la-Bessée

Poloha

L’Argentière-la-Bessée má rozlohu 64,55 km². Najvyšší bod je položený 3 243 m n. m. a najnižší bod 945 m n. m.

Obyvateľstvo

L’Argentière-la-Bessée má 2 328 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chancé

Poloha

Obec má rozlohu 5,22 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 303 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaia Kanepiová

Pohár Federácie (FED Cup)

Kaia Kanepiová reprezentovala tím Estónska v 48 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 22-10 v dvojhre a 13-3 vo štvorhre.
Le Plessis-Belleville

Poloha

Obec má rozlohu 6,86 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Puxieux

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2006 DD1

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý.

História

Planétku objavil 22. februára 2006 okolo 06:22 svetového času (UTC) 0,68metrovým Schmidtovým ďalekohľadom s kamerou CCD v rámci programu Catalina Sky Survey astronóm R. Hill. Nasledujúceho dňa o 06:56 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 117,5 tis. km od stredu Zeme. Zaradila sa tak v rebríčku na 7. miesto najbližších preletov planétok.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalostí súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 57 tis. km. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže v dohľadnej dobe Zem ohroziť. V 21. storočí sa síce vráti do blízkosti Zeme trikrát, a to v rokoch 2013, 2058 a 2079, ale nikdy sa nepriblíži na viac ako 12,5 mil. km.
Augisey

Poloha

Obec má rozlohu 9,29 km². Najvyšší bod je položený 594 m n. m. a najnižší bod 427 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abraham Ortelius

Životopis

Narodil sa v rodine nemeckého pôvodu v Antverpách, ktoré v tom čase patrili Habsburskému Nizozemsku. Po ukončení štúdia začal v roku 1547 pracovať v antverpskom Cechu svätého Lukáša. V roku 1554 prevzal vedenie antikvariátu zameraného najmä na predaj máp. Pri tejto činnosti sa zoznámil s kartografom Gerhardom Mercatorom, ktorý ho inšpiroval k tvorbe a rytectvu máp. 
Z predavača a neskôr rytca máp sa po štúdiu geografie časom stal vynikajúci kartograf, ktorý sa spolu s Mercatorom považuje za priekopníka holandskej kartografie a jedného z najvýznamnejších európskych kartografov 16. storočia.
Od roku 1575 pôsobil ako dvorný geograf u španielskeho kráľa Filipa II. V tomto období Ortelius vydal viacero významných kartografických diel. Ku koncu života sa s Janom Moretom a Markusom Welserom podieľal na vydaní kópie známej mapy Tabula Peutingeriana.

Theatrum Orbis Terrarum

Prvé vydanie jeho hlavného diela Theatrum Orbis Terrarum vyšlo 20. mája 1570 v antverpskej kartografickej dielni Coppens de Diest s medirytmi máp od Fransa Hogenberga. Bol to prvý súbor máp, ktorý mal charakter neskôr veľmi rozšírených atlasov. Obsahoval 53 máp, z ktorých väčšina bola prevzatá od iných autorov. Dielo bolo krásne ilustrované a farebné, na niektorých listoch sa použila dokonca aj zlatá farba. Ešte v tom istom roku bolo publikované druhé nezmenené vydanie, v ďalších rokoch vyšli latinské, holandské, francúzske a nemecké vydania. Počet máp v diele sa postupne zvyšoval a niektoré zastarané sa nahrádzali novšími. Už roku 1573 k nemu Ortelius vydal dodatok pod názvom Additamentum theatri orbis terrarum, obsahujúci 17 máp. Do vydania z roku 1579 zaradil prvýkrát aj tri historické mapy. Latinské vydanie z roku 1595 už obsahovalo 119 máp, v ďalších vydaniach, ktoré vychádzali až do konca 17. storočia, sa ich počet zvýšil na 200.

Mapy Slovenska a Česka

V tomto diele sa nachádzalo aj niekoľko máp z územia dnešného Slovenska a Česka. Územie Slovenska bolo zobrazené na mape Uhorska, ktorú Ortelius prevzal do svojej zbierky z predlohy zhotovenej roku 1571 trnavským rodákom Jánom Sambucom na základe úprav Laziovej mapy. Slovenské lokality sú často znázornené skreslene, údaje o šírkach miest sú vcelku správne. Vo vydaní z roku 1570 uverejnil kópiu mapy Čiech od Johanna Crigingera, vydanú v Prahe roku 1568, ku ktorej pripojil hospodársko-geografické poznámky. Moravu zobrazil vo vydaní z roku 1572 podľa mapy od Pavla Fabricia z roku 1569.

Význam

Význam diela Theatrum Orbis Terrarum pre kartografiu a geografiu okrem toho, že ide o prvý moderný atlas, spočíva v tom, že toto dielo pomohlo zachovať kópie viacerých máp. O ich existencii by sa inak nevedelo, pretože originály sa nezachovali. Dôležitou súčasťou diela je aj zoznam autorov, ktorých mapy Ortelius kopíroval alebo upravil. V prvom vydaní obsahoval zoznam 87 mien, roku 1587 už 137. Bez tohto katalógu by sa nebola dosiahla súčasná úroveň poznania dejín kartografie. Veľký význam majú aj sprievodné texty k jednotlivým mapám, opisujúce zobrazené územia a približujúce ich históriu.
Laurinská brána

Laurinská brána bola jednou zo štyroch brán mestského opevnenia Bratislavy s vežou. Bola postavená v 13. storočí a zbúraná v roku 1778.
V súčasnosti je na mieste bývalej Laurinskej brány zavesená mreža ukotvená na lanách, ktorá má symbolizovať bývalé mestské opevnenie. Nachádza sa tu Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava (DPOH).
Montigny-Mornay-Villeneuve-sur-Vingeanne

Poloha

Obec má rozlohu 30,83 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valinor

Valinor je ríša Valarov v Tolkienovom fiktívnom svete. Nachádza sa v Amane, najzápadnejšej zo všetkých zemí. Nazýva sa aj Krajina neumierajúcich, pretože ju obývajú Valari, Maiari a tri rody elfov: Vanyar, Noldor a Teleri. V Druhom veku závideli ľudia z Númenoru obyvateľom Valinoru nesmrteľnosť a namýšľali si, že si ju môžu od nich vybojovať, ale neuspeli.

Vznik

Valari sa odsťahovali do Amanu zo Stredozeme, keď nepriateľ Melkor zničil ich prvé sídlo a ukončil Jar Ardy. Na východných, južných a severných hraniciach Amanu vztýčili Valari vysoké pohorie Pelóri, aby sa tak zabezpečili proti akémukoľvek Melkorovmu útoku.

Sídla Valarov vo Valinore

Najmocnejší z Valarov, Manwë a Varda, sídlili na najvyššej hore Taniqetil. Za hradbami pohoria Pelóri sa nachádzala nádherná, požehnaná krajina, s lesmi, vodami a poľami. Na východe krajiny bol vybudovaný Valimar, mesto Valarov a Maiarov. Pred jeho bránami stál pahorok Ezellohar, na ktorom vyrástli mocou Yavanny Dva stromy Valinoru, strieborný Telperion a zlatý Laurelin. Yavanna sídlila na juh odtiaľ, na svojich rozsiahlych pastvinách. Ešte ďalej, na úpätí Pelóri, stáli kováčne Aulëho, jej manžela. Severnejšie rástli lesy Valu Oromëho. 
V západnej časti ostrova sa nachádzali záhrady Lórienu, domov Irma, a jazero Lórellin, ktoré malo ostrov, kde bývala Irmova manželka Estë. Ďalej na západ stáli siene Valu Náma, Mandos, kde sa neskôr zhromažďovali mŕtvi elfovia. Spolu s Námom tam bývala aj jeho manželka Vairë. Najzápadnejšie zo všetkých Valarov sídlila Nienna, osamelá a smutná.
Nizas (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 8,53 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 579 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Patrice Bergeron

Klubový hokej

Od sezóny 2003-04 hrá za klub NHL Boston Bruins. V sezóne 2004-05 počas lockoutu hral za Providence Bruins v AHL.

Reprezentácia

Kanadský reprezentačný tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, kde vytvoril údernú dvojičku so Sidneym Crosbym, v 9 zápasoch zaznamenal 6 gólov a 8 asistencií. Na drese nosil číslo 37.
Terabajt

Definícia

1 terabajt = 10¹² bajtov.
V minulosti bola jednotka terabajt používaná vo význame 2⁴⁰ bajtov (1024 gigabajtov). V súčasnosti sa ale presadzuje trend používania jednotky TiB (tebibajt) pre 1 024 GiB, aby mohla predpona tera (TB) zostať chápaná ako 1 000 gigabajtov.
Agénor (syn Pleuróna)

Agénor alebo Agénór alebo Agenor (starogr. Ἀγήνωρ – Agénor/iný prepis Agénór) je v gréckej mytológii syn Pleuróna a jeho manželky Xanthippy.
Agénor bol vnukom Aitóla a tak potomkom Endymióna. Jeho manželkou sa stala Epikasté, dcéra strýka Kalydóna, ktorá mu porodila syna Porthaóna a dcéru Démoniku. Podľa antického autora Pausania, synom Agénora bol aj Thestios, otec Lédy, manželky spartského kráľa Tyndarea.
Oulches

Poloha

Obec má rozlohu 43,36 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 413 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikrovlnné filtre s rozloženými parametrami

Mikrovlnný filter s rozloženými prvkami je elektronický filter, ktorého indukčnosti, kapacity a rezistancie nie sú realizované diskrétnymi súčiastkami. Filtre budované z diskrétnych súčiastok sa veľmi jednoducho popisujú modelmi, ktoré však predpokladajú sústredenie súčiastok na jednom mieste, t. j. fyzické rozmery obvodu sú oveľa menšie ako spracovávané vlnové dĺžky. Keď sa však vlnové dĺžky začínajú blížiť k rozmerom obvodu, modely prestávajú byť presné, pretože každá časť vedenia medzi súčiastkami sa začína správať ako ďalšia súčiastka. Práve táto vlastnosť špeciálne tvarovaných (často periodických) mikropásikových štruktúr sa využíva pri návrhu a realizácii mikrovlnných filtrov s rozloženými parametrami. Jednotlivé indukčnosti, kapacitory či rezistory sú tvorené krátkymi úsekmi vedenia a vodiče sú neoddeliteľne spojené dohromady. Pri návrhu filtra sa pracuje len s hodnotami kapacity či indukčnosti. Neexistuje presná hranica frekvencie, od ktorej sa musia začať používať filtre s rozloženými parametrami, vo všeobecnosti sú však používané v mikrovlnnom pásme (>300 MHz).

Základné komponenty

Najjednoduchšia štruktúra, ktorá môže byť vytvorená mikropásikovou technológiou je zmena charakteristickej impedancie vedenia. Toto sa dá dosiahnuť jednoduchou zmenou šírky vedenia. Na obrázku je zobrazená fyzická realizácia a náhradná schéma z diskrétnych súčiastok.
Ďalšou jednoduchou štruktúrou je prosté ukončenie vedenia, tzv. kýpete, ktoré sa v úzkom rozsahu frekvencií správa ako kondenzátor alebo cievka, pričom jeho impedancia je určená dĺžkou. V širšom rozsahu frekvencií však nadobúda vlastnosti rezonančného obvodu. Ak je koniec vedenia skratovaný, správa sa ako paralelný LC obvod, ak otvorený tak ako sériový LC obvod. Výroba otvorených vedení je jednoduchšia, nevýhoda však je že parametre otvoreného konca sa výrazne odlišujú od ideálneho vedenia. Toto vedie k preferovaniu skratovaných ukončení. V prípade potreby je možné ich navzájom zameniť prostým pripočítaním či odpočítaním λ/4. Na obrázkoch je skratovaný a otvorený kýpeť a ich náhradné schémy.
Viazané vedenia sú ďalším prvkom používaným pri konštrukcii filtrov. Podobne ako kýpte môžu byť skratované a otvorené. Sú uprednostňované hlavne v planárnych technológiách, pretože sa pomocou nich dajú jednoducho vyrobiť.
Aussonce

Poloha

Obec má rozlohu 19,14 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 180 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Věnceslava Hrdličková

Profesijný život

Věnceslava Hrličková v roku 1950 vyštudovala Filozofickú fakultu Karlovej univerzity, kde získala aj doktorát filozofie, v roku 1967 titul kandidát vied a začiatkom deväťdesiatych rokov aj docentúru.
Profesijne sa zaujímala predovšetkým o čínsku a japonskú orálnu literatúru, či estetiku čínskych a japonských záhrad.
Rovnako dostala rad ocenení, napríklad 1994 jej bola udelená zlatá plaketa F. Palackého AV ČR za zásluhy v spoločenských vedách v 1995 zlatá medaila Masarykovej akadémie umenia či Rád vychádzajúceho slnka, ktorý jej udelil japonský cisár v roku 2006 za zásluhy v oblasti šírenia japonskej kultúry v Česku.
Orientované stromy

Orientovaný strom

Definícia: Nech T = (V, H) je strom. Ak každej hrane stromu T priradíme práve jednu z dvoch možných orientácií, tak dostaneme orientovaný strom T.

Koreňový strom a koreň stromu

Nech Tv je orientovaný strom s aspoň dvoma vrcholmi, v ktorom z vrcholu „v“ existuje dráha do každého z ostatných vrcholov. Potom Tv nazývame koreňovým stromom a vrchol „v“ koreňom stromu.

Podstrom stromu

Ak T je orientovaný koreňový strom a „u“ je nejaký vrchol stromu T, potom podgraf T, ktorý vznikne tak, že zo stromu T vynecháme všetky vrcholy, do ktorých nevedie orientovaná cesta z vrcholu „u“ sa nazýva podstrom stromu T s koreňom „u“.

n-árny strom

Orientovaný koreňový strom sa nazýva n-árny strom, ak každý vnútorný vrchol tohoto stromu má práve n potomkov, inými slovami, každý vrchol n-árneho stromu má výstupný stupeň 0 alebo n. Špeciálne, n-árny strom s n = 2, sa nazýva binárny strom.

Koreňová kostra digrafu

Nech G je digraf, ktorý vznikol orientáciou grafu (multigrafu) G. Nech K je kostra grafu (multigrafu) G. Potom digraf K, ktorý vznikol orientáciou grafu K, sa nazýva orientovanou kostrou digrafu G.

Binárny strom

Binárnym stromom nazývame koreňový strom , v ktorom každý vrchol má vonkajší stupeň 0 alebo 2. Hĺbkou h1() binárneho stromu () = (V, H) nazývame excentricitu jeho koreňa, t. j. .
Kompletným binárnym stromom hĺbky k nazývame strom (), v ktorom je d(v, u) = k pre každý jeho list u.

Vety o binárnych stromoch

Veta 1. Pre ľubovoľné prirodzené číslo n > 1 existuje binárny strom s práve n listami (koncovými vrcholmi).
Veta 2. Binárny strom s n listami obsahuje n-1 vnútorných vrcholov (t. j. vrcholov, ktoré nie sú listami) a 2(n-1) hrán.
Veta 3. Nech E je vonkajšia a I vnútorná dĺžka binárneho stromu s n listami. Potom .

Vonkajšia a vnútorná dĺžka binárneho stromu

Definícia. Nech  je binárny strom. Vonkajšou dĺžkou E(Tv), resp. vnútornou dĺžkou I(Tv) binárneho stromu Tv nazývame čísla určené vzťahmi
 pre 
 pre 
kde vₑ je množina listov a vi je množina vnútorných vrcholov binárneho stromu Tv.

B-strom

B-stromom nazývame orientovaný koreňový strom, v ktorom každý vrchol má vonkajší stupeň 0, 1 alebo 2 a ktorého hrany sú ohodnotené číslami 0 a 1 tak, že žiadne dve hrany vychádzajúce z toho istého vrcholu nemajú rovnaké ohodnotenie.

Perfektne vyvážený B-strom

Podmienku minimálnosti spĺňajú B-stromy, v ktorých pre každý vnútorný vrchol sa počet vrcholov jeho ľavom a pravom podstrome líši najviac o 1. Nazývame ich perfektne vyvážené B-stromy.
Bernon

Poloha

Obec má rozlohu 17,91 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Ville-aux-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 5,56 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martinský hrebeň

Popis výstupu

Východiskovým bodom túry je Tatranská polianka, cesta na Sliezky dom sa však dá skrátiť „taxíkom“, ktorý ľudí vyváža na Sliezky dom. Zo Sliezkeho domu pokračujeme na Poľský hrebeň. Z Poľského hrebeňa pokračujeme smerom na Velický štít (2 320 m n. m.), Lavínový štít (2 606 m n. m.), Zadný Gerlach (2 616 m n. m.), Tetmajerovo sedlo (2 590 m n. m.) a nakoniec pokračujeme až na Gerlachovský štít (2 654 4 m n. m.).
Pri výstupe je dobré vedieť, že na úseku Velický štít (2 320 m n. m.) - Litvorový štít (2 423 m n. m.) sa Velický štít zlaňuje. Je tam veľmi strmý zráz, strmosťou je podobný Batizovskej próbe. Celý výstup trvá dlhšie ako klasická výstupová cesta s traverzom pod Kotlovým štítom (2 601 m n. m.), približne 8 až 10 hodín.
Zostup je rovnaký ako pri iných trasách na Gerlachovský štít.
Štefan II. (Uhorsko)

Začiatok vlády

Začiatkom vlády sa Štefan II. ocitol v ťažkej situácii, keďže ešte koncom vlády jeho otca Uhorsku hrozilo obkľúčenie od Benátok (ktoré sa chystali ovládnuť celé jadranské pobrežie), Byzancie a Svätej ríše rímskej. Preto sa pokúsil nadviazať spojenectvo s českým kniežaťom Vladislavom I. Ich stretnutie na jar roku 1116 sa skončilo roztržkou a Vladislav porazil uhorské vojsko na rieke Olšava. V tom istom roku stratil dalmátske mestá a ostrovy v prospech Benátok, s ktorými podpísal mierovú zmluvu zaručujúcu prímerie do roku 1123. Roku 1118 sa Štefan zapojil do vnútorných problémov Kyjevskej Rusi, medzi Vladimírom II. Monomachom a jeho zaťom Jaroslavom, na strane Jaroslava. Chcel podniknúť aj vojenskú výpravu, ale pod hrozbou šľachty, že si zvolia nového kráľa, sa tak nestalo. Po vypršaní prímeria s Benátkami roku 1123 Štefan zaútočil na Dalmáciu a získal väčšinu miest stratených v roku 1118. Benátska flotila tieto mestá znovuzískala v roku 1125.

Koniec Vlády

Proti Štefanovi bolo zorganizované aj sprisahanie pod vedením jeho oslepeného strýka Álmoša. Bolo však včas odhalené a Álmoš ušiel do Byzancie, kde ho prijal cisár Ján II. Komnénos. Štefan sa preto rozhodol v roku 1127 podniknúť do Byzancie trestnú vojenskú výpravu, pri ktorej nakrátko obsadil Belehrad, Braničevo, Niš a Sofiu. V nasledujúcom roku sa však cisár pomstil a porazil uhorské vojsko na dolnom Dunaji odnášajúc si množstvo koristi. Na posilnenie svojho postavenia kráľ uzavrel spojenectvo s kmeňom Pečenhov, proti čomu sa postavila uhorská šľachta. Koncom vlády podnikol ešte zopár výprav do Byzantskej ríše v spojenectve so Srbmi a Čechmi, ktoré sa však skončili neúspešne. Zomrel po ťažkej chorobe 1. marca 1131. Po jeho smrti vypukli spory o trón medzi synom Álmoša Belom, Kolomanovým synom z druhého manželstva Borisom a Štefanovým synovcom Saulom, z ktorých napokon víťazne vzišiel Belo ako Belo II.
Mirambeau (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,96 km². Najvyšší bod je položený 300 m n. m. a najnižší bod 183 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 51 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valašské muzeum v přírodě

Valašské muzeum v přírodě (dosl. Valašské múzeum v prírode) je moravský skanzen nachádzajúci sa v Rožnove pod Radhoštěm. Ide o druhé najstaršie múzeum v prírode v Strednej Európe (po Polabskom národopisnom múzeu v Přerove nad Labem). V roku 1925 ho založili bratia Alois a Bohumír Jaroněk. Po celý rok v múzeu prebiehajú akcie inšpirované folklórom, ľudovými zvykmi a tradičnými remeslami. Areál je využívaný i na ďalšie kultúrne akcie.

Drevené mestečko

Drevené mestečko je najstaršia časť múzea, pre verejnosť bolo otvorené v roku 1925. Boli do neho prenesené domy z rožnovského námestia. Kostol pochádza z Větřkovic, ale bol osadený vežou z Tichej. Okolo neho sa rozprestiera cintorín Valašský Slavín. Fojtstvo je kópiou stavby z Velkých Karlovic.

Mlynská dolina

Zhromažďuje funkčné technické stavby (valcha, mlyn, píla, hámor, lisovňa oleja). Väčšina exponátov je poháňaná vodou. Mlynská dolina je najmladšia časť múzea, pre verejnosť bola otvorená v roku 1982.

Valašská dedina

Valašská dedina je najrozsiahlejšia časť skanzenu, v ktorej je sústredených viac než 70 stavieb. Hospodárske budovy, salaše, stajne, kováčstvo a veterný mlyn predstavujú typické osídlenia Valašska. Pre funkčný typ veterného mlynu však nebolo zvolené vhodné miesto, a tak sa sila vetra nedá prakticky využiť.
Súčasťou je i chov pôvodného valašského plemena oviec.
Martin Čulen

Životopis

Narodil sa v Brodskom. Študoval na gymnáziách v Skalici a v Bratislave, filozofické ročníky absolvoval v Trnave a teológiu na Pázmaneu vo Viedni, kde založil slovanskú knižnicu. Počas revolúcie v roku 1848 vydali naňho zatykač, ušiel do Prahy, kde sa zúčastnil na Slovanskom zjazde.
Svoju dráhu začal ako kaplán v Majcichove a vo Veľkých Levároch, čoskoro sa však stal stredoškolským učiteľom. Pôsobil na gymnáziách v Banskej Bystrici (1851 – 1856, ako profesor matematicky a fyziky), Bratislave (1856 – 1859), ako riaditeľ v Satu Mare (Rumunsko, 1859 – 1861) a v rovnakej funkcii opäť v Banskej Bystrici (1862 – 1867). Roku 1867 po obvinení z panslavizmu ho preložili do Levoče a o rok neskôr penzionovali. V tom čase už pracoval na prípravách otvorenia slovenského gymnázia v Kláštore pod Znievom, zostavil jeho moderný učebný plán a počas existencie školy v r. 1869 – 1874 bol jej riaditeľom. Po násilnom zatvorení gymnázia pôsobil ako farár v Čake. Bol aktívnym účastníkom slovenského národného hnutia od 40. rokov 19. storočia, spoluzakladateľom Matice slovenskej, členom jej pripravovaného matematicko-prírodovedného vedeckého odboru. Zomrel 24. januára 1894 v Čake, kde vedľa rímskokatolíckej fary mu postavili pamätnú bustu.
Riaditeľom Vyššieho kráľovského katolíckeho gymnázia v Levoči
Toto gymnázium patrilo medzi najväčšie stredné školy na Slovensku. Martin Čulen riaditeľovanie v Levoči pokladal za prechodnú stanicu, neprestával aj v tomto meste aktívne pracovať v slovenskom národnom hnutí a ďalej vykonával aj funkcie v rámci Matice slovenskej. Ak sa osobne nemohol pre veľkú vzdialenosť zúčastnovať na zasadnutí výboru Matice slovenskej, posielal písomne správy, návrhy a rady pre jej predstaviteľov, vysvetľoval politickú situáciu na Slovensku a určoval program riešenia najaktuálnejších otázok slovenského národného hnutia.

Dielo

Okrem svojich publicistických aktivít bol autorom dvoch matematických učebníc. Prvú vydal ešte v češtine (Viedeň, 1854), druhá však vošla do dejín ako prvá slovenská stredoškolská učebnica matematiky s názvom: Počtoveda čili arithmetika pre I., II. a III. triedu nižšieho gymnasia, pre nižšie reálky a obecný život (Banská Bystrica 1866, tlačou Fr. X. Škarnicla Synov. v Skalici). Predlohou Čulenových diel boli učebnice Františka Močnika, mimoriadne rozšírené v celej monarchii.