google/wiki40b huggingface dataset:
Kuvajtské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Kuvajtskému družstvu sa podarilo kvalifikovať na Majstrovstvách sveta FIFA až na piaty pokus (dvoch kvalifikácií sa nezúčastnilo). V roku 2012 na ázijskom šampionáte skončilo na 5. mieste, čo mu zaručovalo účasť na MS 2012, ktoré sa konali v Thajsku. V základnej skupine najprv prehralo duely s Českom a Srbskom a postup do osemfinále mu už nezaručila ani výhra nad Egyptom a skončilo v skupine posledné. 
Majstrovstiev Ázie sa zúčastnilo, resp. kvalifikovalo sa na ne 10-krát, prvýkrát v roku 2001 v Iráne. Najlepší výsledok dosiahlo o 3 roky neskôr v Macau, keď skončilo na 4. mieste. V boji o bronz prehralo s Thajskom. Od roku 2006 sa jeho výsledky na ázijskom šampionáte zhoršili, keď končievalo už v základnej skupine a muselo bojovať o šampionát už v kvalifikácii. Prielom nastal v roku 2012 v Spojených arabských emirátoch, keď vyhralo svoju základnú skupinu a postúpilo do štvrťfinále. V ňom nestačilo po predĺžení na Austráliu. Konečné 5. miesto mu však zaručilo prvú účasť na MS.
Družstvo sa zúčastnilo všetkých 4 futsalových turnajov na Ázijských halových hrách, na ktorých sa dostalo 2-krát do štvrťfinále a v roku 2013 do semifinále turnaja. Po semifinálovej prehre s Japonskom prehralo potom aj zápas o bronz s Thajskom. Okrem toho sa predstavilo v roku 2012 aj na majstrovstvách Juhozápadnej Ázie, na ktorých skončilo na 4. mieste. V roku 2013 vyhralo premiérový ročník Majstrovstiev Perzského zálivu.
Péré (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 8,44 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 354 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Neuville-en-Beine

Poloha

La Neuville-en-Beine má rozlohu 3,81 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

La Neuville-en-Beine má 176 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Jastrabie (prítok Tople)

Prameň

Pramení v Beskydskom predhorí, v podcelku Mernícka pahorkatina, na juhovýchodnom úpätí Húšťav (297,1 m n. m.), v lokalite Na Nemecké v nadmorskej výške približne 180 m n. m.
Každodenný človek

Každodenný človek (obyčajný človek) obyčajný je prvok každodenného sveta, subjekt každodenného osvojovania si sveta.
Hercýnske pohoria

Hercýnske pohoria (tiež Hercýnsky les, Hercynia silva) sú geomorfologickým subsystémom Hercýnskeho systému pohorí a nížin, vymodelovaných hercýnskym (variským) vrásnením. Názov dostala podľa dnešného nemeckého pohoria Harz.
K hercýnskemu vrásneniu došlo zhruba pred 350 až 250 miliónmi rokmi, v období prvohôr a druhohôr, pri zrážke vtedajších kontinentov Laurázia a Gondwana. Vznikol rozsiahly reťazec hôr, výškovo podobný súčasným horám Alpsko-himalájskeho systému. Vedľa Hercýnskych pohorí k nemu patrili aj Apalačské vrchy v dnešnej Severnej Amerike (ich severná časť je ale staršieho dáta, vznikla už pri Kaledónskom vrásnení). O niečo mladšie sú pohoria Ťan-šan a Altaj, ktoré vznikli pri zrážke Kazachstánie so Sibírou pred 300 miliónmi rokmi v karbóne, a Ural, ktorý vznikol pri zrážke Sibíri s Euramerikou pred 280 miliónmi rokmi v perme. Väčšina týchto pohorí bola následne ohladená či úplne zrovnaná eróziou, na mnohých miestach však bola opätovne vyzdvihnutá nad okolitý terén pri Alpínskom vrásnení (ktoré na juh od Hercýnskych pohorí vyvrásnilo aj úplne nové horstvá).
Hybianska pahorkatina

Polohopis

Územie sa nachádza v strednej časti Podtatranskej kotliny, vo východnej časti podcelku Liptovská kotlina. Západný okraj vymedzujú Liptovské nivy, geomorfologická časť Liptovskej kotliny, severne nadväzuje Tatranské podhorie, podcelok Podtatranskej kotliny a východným smerom leží Štrbská pahorkatina, časť Popradskej kotliny. Južným smerom strmo stúpa Važecký chrbát, podcelok Kozích chrbtov. 
Z Tatier tečú Hybianskou pahorkatinou juhozápadným smerom do Bieleho Váhu viaceré vodné toky, z nich najvýznamnejšie sú Hybica, Dovalovec, Beliansky potok, Mlyničná voda a Lúčny potok. V južnej časti leží trojica sídiel Hybianskej pahorkatiny, a to od západu Hybe, Východná a Važec. Obcami vedie cesta I/18 (Liptovský Hrádok – Poprad), no hlavnou tepnou je Európska cesta 50, vedúca v trase diaľnice D1 (Žilina – Košice). Bielovážskym údolím vedie železničná trať Žilina – Košice, ktorá je súčasťou najvýznamnejšieho železničného spojenia krajiny, na ktorú sa v Tatranskej Štrbe pripája ozubnicová železnica na Štrbské Pleso.

Ochrana územia

Veľká časť Hybianskej pahorkatiny leží na území ochranného pásma Tatranského národného parku v severnej a Národného parku Nízke Tatry v južnej časti. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít v tejto časti Liptovskej kotliny leží Važecká jaskyňa, prírodná pamiatka Hybická tiesňava, prírodná rezervácia Blatá a Pastierske.

Turizmus

Východná časť Liptovskej kotliny patrí medzi pokojnejšie a menej navštevované oblasti, no sčasti tvorí zázemie atraktívnym Tatrám. Turisticky atraktívny je amfiteáter s výhliadkovou vežou a blízkym kempingom vo Východnej, Važecká jaskyňa či vojenský cintorín vo Važci. Značené turistické trasy vedú zo železničnej stanice Východná k vodnej nádrži Čierny Váh ( modrá značka) a zo stanice Važec do lokality Brezová, horáreň v Čiernovážskej doline ( zelená značka).
Neuf-Brisach (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 1,33 km². Najvyšší bod je položený 198 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 020 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hendiadys

Hendiadys (z gr. Hen dia dyoin, jedno dvoma) je rečnícka a štylistická figúra, pri ktorej sa jeden obsah vyjadrí dvoma slovami, zviazanými spojkou. Často sa namiesto podstatného a prídavného mena používajú dve podstatné mená. Dvojice, ktoré tvoria hendiadys, sa používaním upevňujú a vznikajú z nich ustálené príslovia. Hendiadys je častá v poézii, najmä v latinskej, kde patrila k najbežnejším výrazovým prostriedkom. Vyskytuje sa v slávnostnej reči, napríklad náboženskej, v práve a inde.
Od podobnej tautológie sa hendiadys líši tým, že zviazané slová nie sú synonymá, ale až v spojení dostávajú svoj špecifický význam.

Príklady

"Sľubovať hory doly"
"Dnes a denne" - stále
"Dňom i nocou"
"Podľa svojho najlepšieho vedomia a svedomia"
"Chtiac-nechtiac"
"Prach a popol"
"Strach a hrôza"
Unna

Dejiny

Prvá písomná zmienka o meste pochádza z listiny kolínskeho pútneho biskupa zo 6. augusta 1032. Pôvodne bola Unna hlavne poľnohospodárskym mestom, v 19. storočí sa tu však začal rýchlo rozvíjať priemysel. V starej časti mesta sa nachádza množstvo rúbaných budov postavených medzi 16. až 19. storočím. Táto časť mesta prežila bombardovanie spojeneckými vojskami počas 2. svetovej vojny, a po jej skončení sa stala akousi vstupnou bránou do moderného mesta.
Villiers-le-Pré

Poloha

Obec má rozlohu 7,94 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 196 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chochlačka bielooká

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 5 – 20, zimujúcich jedincov 5 – 15. Veľkosť populácie má mierny pokles od 20 – 50%. Veľkosť územia na ktorom sa vyskytuje je stabilná, maximálna zmena do 20 %. Ekosozologický status v roku 1995 E – ohrozený druh. V roku 1998 EN:B1,3c, EN – ohrozený. V roku 2001 EN - ohrozený. V roku 2014 EN* D - silne ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC1 – druhy vyskytujúce sa v Európe, vyžadujúce celosvetovú ochranu ako globálne ohrozené. Stupeň ohrozenia V – zraniteľný druh.

Ochrana

Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 1995,81 (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z. z.).
Klaipėda

Dejiny

Mesto patrí k územiam, ktoré boli historicky súčasťou Východného Pruska. Klaipėda je jedným z najstarších miest v Litve. Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1252, kde sa v kronike spomína ako hrad Memelburg.
Podľa Versaillskej zmluvy z roku 1920 bolo územie oddelené od Nemecka a dostalo sa pod francúzsku správu.
Po povstaní tunajších Litovcov v roku 1923 bolo pripojené k Litve ako autonómna jednotka s vlastným snemom a širokou mieruu samosprávy v ekonomických i kultúrnych veciach. Tunajší Nemci predstavovali tradične opozíciu voči ústrednej vláde. V roku 1939 Litva pod nátlakom súhlasila s odstúpením mesta Nemecku. Nacistické vojská vtrhli do oblasti ešte prv, ako Litva zmluvu o odstúpení oficiálne ratifikovala, no ani Anglicko, ani Francúzsko, ako garanti existujúceho stavu, proti tomu nevystúpili.

Pamätihodnosti mesta

Počas druhej svetovej vojny bolo mesto celkom zničené, ale aj napriek tomu sa tu zachovali ruiny hradu na Kuršskej kose, veľa divadiel a galérií, ktorých stavby pochádzajú zo 17. - 18. storočia.

Zaujímavosti

Spracúva sa tu jantár (je to skamenelá živica ihličnatých stromov), pochádza z treťohôr.
Johann Ludwig Burckhardt

Život a cesty

Študoval na univerzitách v Lipsku a v Tübingene. V lete roku 1806 pobýval v Anglicku, kde sa zoznámil so slávnym cestovateľom a prírodovedcom Josephom Banksom. Tomu v roku 1809 navrhol, že zorganizuje výpravu do Afriky, ktorá by hľadala pramene rieky Niger. Z tohto dôvodu sa začal na univerzite v Cambridge učiť arabsky. Dokonca začal jesť iba rastlinnú stravu a piť iba vodu, aby si privykol na málo kalorickú stravu. V marci roku 1809 Burckhardt opustil Anglicko a cez Maltu odišiel do Aleppa v Sýrii, aby sa zdokonalil v arabčine a v islamskom náboženstve. Na Blízkom východe pobudol dva roky, pričom hodne cestoval (navštívil Palmýru, Damask, mestá v súčasnom Libanone a Izraeli). V Sýrii si pozmenil meno na šejka Ibráhíma Ibn ʿabd Alláha a vydával sa za moslima. Existujú indície, že prijal moslimské náboženstvo, ale po jeho smrti to jeho rodina dôsledne popierala.
Počas svojich ciest po krajinách Blízkeho východu objavil v auguste 1812 kamenné mesto Petra so skalným chrámom Al-Chazneh v (dnes v Jordánsku). Na jeseň roku 1812 sa rozhodol zrealizovať svoj pôvodný plán a objaviť prameň rieky Niger. Odišiel teda do Egypta, kde tiež cestoval do málo známych končín. V Egypte cestoval proti toku Nílu a ako prvý moderný Európan znovuobjavil chrámy v lokalite AbúSimbel (1813). V roku 1814 sa obrátil na východ, prešil cez Núbijskú púšť a došiel k pobrežiu Červeného mora. Preplavil sa na Arabský polostrov, do prístavného mesta Džidda. Ako moslimský pútnik následne navštívil posvätné mesto Mekka. Po trojmesačnom pobyte v Mekke sa odobral do Mediny. Koncom júna 1815 sa vrátil späť do Káhiry. Na jar roku 1816 sa vydal na horu Sinaj, vrátil sa do Káhiry v júni toho istého roku. Celý druhý polrok sa pripravoval na cestu do Líbye, ale keď sa v Káhire na jar 1817 konečne objavila karavána, ktorá smerovala do Líbye a mesta Timbuktu, dostal úplavicu (dyzentériu), na ktorú v októbri 1817 v Káhire zomrel.
Hoci Burckhardt písal po francúzsky, svoje zápisníky a denníky posielal do Anglicka, takže o jeho cestách sme veľmi dobre informovaní. Univerzite v Cambridge odkázal aj svoju veľkú zbierku starých arabských rukopisov. Burckhardta pochovali za hradbami mesta Káhira neďaleko starej brány Báb al-Nasr. V roku 1871 nad jeho hrobom vztýčili mramorový pomník, na ktorom bol tento nápis v arabčine:
V mene Alaha milosrdného, milostivého! Toto je hrob zosnulého šejka Ibráhíma Ibn ʿabd Aláha Burckhardta, z mesta Lausanne. Narodil sa 10. muharrama roku 1199 a odobral sa do milosti Alaha v požehnanej Káhire dňa 6. zú al-hidždža roku 1232.
Saint-Pierre-lès-Elbeuf

Poloha

Obec má rozlohu 6,36 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 392 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-Kerdaniel

Poloha

Obec má rozlohu 11,12 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 586 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plumelec

Poloha

Obec má rozlohu 58,36 km². Najvyšší bod je položený 165 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 643 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Byzantský obrad

Byzantský obrad je liturgický obrad, ktorý používajú kresťanské cirkvi, ktoré majú svoj pôvod v konštantínopolskej tradícii.
Používajú ho gréckokatolícka a pravoslávna cirkev.
Vyznačuje sa značným dôrazom na slávnostnosť slúženia. Spev má pri slávení prednosť pred jednoduchým recitovaním bohoslužobných textov. Špecifikom byzantského obradu je, že pri bohoslužbách nepoužíva hudobné nástroje a využíva iba ľudský hlas. Medzi bohoslužby byzantského obradu patria napríklad večiereň a utiereň. Usporiadanie chrámu v byzantskom obrade je tiež špecifické. Dominantným prvkom je v ňom ikonostas. K ďalším osobitnostiam byzantského obradu patria aj sviatky počas liturgického roku a pôstna disciplína. Dôležitým je aj prvok mníšstva.
Byzantský obrad je jedným zo siedmich východných obradov: arménsky, asýrsky (tiež chaldejský alebo východosýrsky), byzantský, etiópsky, koptský, maronitský, západosýrsky (niekedy tiež sýrsky).
Svoju prítomnosť na slovenskom území odvodzuje od pôsobenia byzantsko-slovanskej misie (863-886) vedenej svätými Cyrilom a Metodom.
Marián Vrabko

Životopis

V roku 1981 úspešne absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave a získal titul doktor práv (JUDr.), pričom následne začal na fakulte pôsobiť ako pedagóg. V roku 1989 získal titul kandidát vied (CSc.) v odbore správne právo a štátna správa. V roku 1999 habilitoval na docenta, taktiež v odbore správne právo. V rovnakom odbore ho v roku 2009 prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesora. Medzi rokmi 2003 až 2011 pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského  . Vyučoval taktiež na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy. V súčasnosti pôsobí ako prodekan pre vedu a doktorandské štúdium Právnickej fakulty Univerzity Komenského. Súčasne pôsobí na tejto fakulte ako vedúci Katedry správneho a environmentálneho práva.
Je členom Vedeckej rady Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, Právnickej fakulty Karlovej univerzity v Prahe a Právnickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne. Okrem správneho práva hmotného a procesného vo všeobecnosti sa vo svojich odborných publikáciách venuje najmä problematike rozhodovacích procesov vo verejnej správe, správnemu súdnictvu a správe daní.
Hystéria

Hystéria (z starogr. hystera = podbrušie, maternica, cez lat. hystericus) archaicky neuróza.
Odborne sa od diagnózy „hystérie“ upustilo, okrem iného i preto, že sa termín sprofanoval v hovorovej reči a rozmazal sa jeho obsah. Ani skratové a jednoznačné pejoratívne konotácie nie sú presné. Niektoré hysterické prejavy boli v minulosti veľmi vážne (ochrnutie, strata pamäti), dnes sú menej časté. Vysvetľovať si to môžeme rôzne. Okrem iného i s väčším dôrazom na poruchy osobnosti a menším zdôrazňovaním „neurotičnosti“.
Podľa medzinárodnej klasifikácie chorôb (10.revízia) sú zaradené pod F44 „Disociatívne (konverzné) poruchy“. Slovo konverzné upozorňuje na premenu hysterických vnútorných problémov do telesnej symptomatiky.
Hysterická komunikácia sa vyznačuje rysmi akými sú napríklad sklon dramatizovať a zvýšene na seba pútať pozornosť, znížená schopnosť rozlišovať medzi fantáziou, realitou, výrazná sugestibilita, prehnané koketovanie, teatrálne vystupovanie a pod.
V hysterickej komunikácii je výrazná emocionalizácia problémov a viac-menej pripomína herecký výkon, často inscenovanie (prehrávanie) problémov plný manierov a afektov. V hovorovej reči sa priliehavo označuje: „robiť scény“. Jednotlivec s hysterickými prejavmi si sám aranžuje ako chce na druhých zapôsobiť. Inscenovanie je plné gest, dramatických pauz, významných pohľadov atd.
Stavros Mentzos zdôrazňuje potrebu javiť sa inak ako v skutočnosti a upozorňuje na tzv. pseudoregrésiu ( snaha javiť sa slabším a bezmocnejším) a pseudoprogrésiu (snaha pôsobiť silnejšie a neohrozenejšie).
133 (album)

Pozadie

Plus Mínus vznikli vo februári 2000 z odpadlíkov skupiny Iné Kafe. Pri jej zrode stáli 2 čerství ex-členovia: Dodo a Wayo, jeden dávny ex-člen Cibi a ex-koncertný gitarista Robo. Materiál na nový album zhromaždili za 2 mesiace a kontrakt s vydavateľstvom Universal Music získali rýchlo. Album vyšiel preto už v máji toho roku.
Z albumu vyšli dva single: „Včera som musel byť zlý“ a „Ľudia 20. storočia“.
Album obsahuje coververziu piesne od skupiny Banket, „Prečo vy ľudia XX. storočia máte vždy zachmúrené obočia?“, tu uvedenú len ako „Ľudia 20. storočia“. Spevák tejto skupiny, Richard Müller v nej hosťuje a bol tiež krstným otcom albumu, vo videoklipe ho však nahradila jeho maketa.
Po vydní albumu sa ku kapele pripojil ďalší gitarista Lochy.
La Croix-du-Perche

Poloha

Obec má rozlohu 12,5 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 204 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesse

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá Európy v basketbale žien do 18 rokov 2008

Majstrovstvá Európy v basketbale žien do 18 rokov v roku 2008 sa konajú na Slovensku, v Nitre od 18. júla do 27. júla 2008.
FC Carl Zeiss Jena

História

Klub založili v roku 1903 robotníci zo spoločnosti Carl Zeiss AG, čo bola už v tej dobe svetoznáma spoločnosť zaoberajúca sa výrobou optických výrobkov. Futbalový klub dostal meno Fußballclub der Firma Carl Zeiß Jena. V roku 1911 došlo k zmene názvu na Fussball Club Carl Zeiss Jena a v roku 1917 na 1. Sportverein Jena. V medzivojnovom období vyhral klub niekoľkokrát svoju regionálnu ligu. Po druhej svetovej vojne došlo k zrušeniu združení a klubov po celej krajine, vrátane športových klubov. V roku 1946 došlo k znovuzaloženiu futbalového klubu, tento raz pod názvom SG Ernst Abbe Jena. Nasledujúce roky boli v znamení viacerých zmien názvu, kedy sa klub postupne volal SG Stadion Jena, SG Carl Zeiss Jena, BSG Mechanik Jena, BSG Motor Jena a napokon v roku 1954 SC Motor Jena. V roku 1950 sa klub stal zakladajúcim klubom druhej najvyššej súťaže. V roku 1952 postúpila Jena na jednu sezónu do prvej ligy. Následne opäť zostúpila a po troch sezónach znova postúpila do najvyššej súťaže. V prvej lige tak Jena hrala až do zjednotenia Nemecka.

Prvá liga

Prvý väčší úspech sa dostavil v roku 1960, kedy Jena vyhrala prvýkrát národný pohár. Ďalší úspech nasledoval v roku 1963, kedy klub získal svoj prvý majstrovský titul. V roku 1966 sa klub vrátil k svojmu pôvodnému názvu FC Carl Zeiss Jena. Tým sa začalo úspešné obdobie v histórií klubu, kedy v rokoch 1968 a 1970 vyhral dva krát ligový titul. Celkovo medzi rokmi 1962 a 1975 vyhrala Jena trikrát ligu a sedemkrát skončila na druhom mieste. Úspechy dosiahol klub tiež v národnom pohári, ktorý vyhral ešte v rokoch 1972, 1974 a 1980. Úspechy zaznamenával FC Carl Zeiss Jena aj v európskych pohároch, v sezóne 1980/81 hral dokonca finále Pohára víťazov pohárov v ktorom prehral so sovietskym klubom FC Dinamo Tbilisi.

Účinkovanie klubu v nemeckých súťažiach

V poslednej sezóne východonemeckej ligy skončila Jena na šiestom mieste. Toto umiestnenie zaručovalo pokračovanie klubu v 2. Bundeslige. Tu Jena vydržala (okrem jednej sezóny v tretej lige) až do roku 1998, kedy vypadla do tretej ligy. V sezóne 2000/01 vypadol FC Carl Zeiss Jena do štvrtej ligy. Od sezóny 2005/06 nasledovalo zlepšenie, kedy klub postúpil najprv späť do tretej ligy a v roku 2006 na dve sezóny až do druhej ligy. V roku 2008 však Jena začala opäť zostupovať a postupne skončila opäť až vo štvrtej lige. V sezóne 2016/17 osadila vo svojej časti štvrtej ligy prvé miesto a nakoniec postúpila do tretej ligy.

Štadión

Štadión Ernst-Abbe-Sportfeld bol postavený už v roku 1924. Väčšou rekonštrukciou prešiel v roku 2007, kedy sa jeho kapacita upravila na 13 tisíc miest.
Medzinárodný námorný kódex pre nebezpečné tovary

Medzinárodný námorný kódex pre nebezpečné tovary (z angl. International Maritime Dangerous Goods, IMDG) je jednotný, medzinárodný kódový systém pre oblasť dopravy nebezpečných materiálov v námornej doprave. Okrem kategorizácie a označovania nebezpečných materiálov sa zaoberá problematikou obalov, kontajnerovej dopravy a uskladňovania, so zvláštnym dôrazom na oddeľovanie nekompatibilných látok.

História

Kódex prijala Medzinárodná námorná organizácia (IMO) v roku 1965. Rozhodnutím výboru IMO pre námornú bezpečnosť sú od roku 2004 niektoré časti IMDG pre členské štáty IMO záväzné.
Châteaudouble (Var)

Poloha

Obec má rozlohu 40,91 km². Najvyšší bod je položený 1 039 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 456 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wallers

Poloha

Obec má rozlohu 20,89 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 560 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villacourt

Poloha

Obec má rozlohu 14,1 km². Najvyšší bod je položený 359 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 456 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaumont-en-Véron

Poloha

Obec má rozlohu 18,83 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 780 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Genou

Poloha

Obec má rozlohu 24,41 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 016 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Glorieuses

Glorieuses (po francúzsky Îles Glorieuses) sú neobývané ostrovy s rozlohou 5 km² a súradnicami 11 30 j. š., 47 20 v. d. severozápadne od Madagaskaru. Od roku 1892 patria Francúzsku (dnes súčasť Îles Éparses) a nárok na ne si robí aj Madagaskar.
Na dvoch z ostrovov je bujná vegetácia (ostrov Glorieuse a Île du Lys), tri sú iba skalnými útesmi. Na Glorieuse je vojenská posádka a meteorologická stanica.
Povrch je nízky a rovný. Je tu nespevnená pristávacia plocha.