google/wiki40b huggingface dataset:
Varistor

Použitie

Stabilizácia napätia, ochrana proti prepätiu, a na regulačné účely v obvodoch jednosmerného prúdu a striedavého prúdu technických frekvencií.
Ako príklad uvádzame charakteristické parametre varistora WK681 44:

    charakteristický bod Un = 82 V, In = 10 mA,
    napätie v pracovnej oblasti Un = 82 V +/-20 %,
    približná hodnota súčiniteľa C v charakteristickom bode: C = 260,
    činiteľ nelinearity b = 0,19 až 0,25,
    prístupné zataženie 1 W.
Melbourne Grand Prix Circuit

Charakteristika trate

Rýchla a plochá trať s nepríliš čistým povrchom je síce pre jazdcov prehľadná a zaujímavá, no príliš sa na nej nepredbieha. Najrýchlejším miestom trate je koniec cieľovej roviny (308,7 km/h) a najpomalším zákruta číslo 3 (Sports Center), v ktorej monoposty jazdia na dvojke rýchlosťou asi 85 km/h. Okruh je veľmi náročný na brzdy. V priebehu jedného kola jazdci preradia približne 56-krát.
Rekordérom v Austrálii a aj na trati v Melbourne je Michael Schumacher, ktorý tu triumfoval štyrikrát. Od roku 2000 tu nepoznal premožiteľa dokonca trikrát za sebou. Od tých čias však nikto nedokázal triumf v Albert Parku zopakovať.

História

V roku 1992 sa stal novým premiérom štátu Viktória Jeff Kennett a hlavná snaha o zviditeľnenie Melbourne sa zamerala na získanie Veľkej ceny z Adelaide. Dohoda bola uzavretá v roku 1995, ale Adelaide vypršala zmluva až o dva roky neskôr. Mesto dalo k dispozícii cesty vedúce okolo jazera v nádhernom prostredí Albert Parku. Vznikla tak jedna z najkrajších tratí seriálu formuly 1, dostupná z centra mesta. Vďaka tomu sa Grand Prix Austrálie pýši rekordnými návštevami vyše 360 000 divákov počas víkendu.
Prvé melbournske preteky v roku 1996 priniesli dvojité víťazstvo tímu Williams (Damon Hill, Jacques Villeneuve) a hrozivú haváriu Martina Brundla. Od roku 1996 s dvoma výnimkami zahajuje seriál MS. Okruh v Melbourne sa skladá z ulíc, ktoré sú používané pre bežnú cestnú dopravu. Jazdí sa okolo umelého jazera v Albert Park, pár kilometrov južne o centra Melbourne. Úseky ciest, ktoré využíva okruh, boli pred prvými pretekmi v roku 1996 rekonštruované, takže povrch je kvalitný. Okruh patrí medzi jeden z mála, ktoré sa nachádzajú v blízkosti vodnej plochy.
Z pohľadu jazdcov ide o relatívne rýchly okruh, na ktorom sa jazdí pomerne ľahko. Piloti komentujú zostavenie zatáčok ako ľahko zapamätovatelné, ľahko sa preto okruh naučia a čoskoro jazdia konkurencieschopné časy. Z hľadiska predbiehania patrí trať v Melbourne medzi priemerné.
Každý rok sa zhruba štyri týždne pred GP Austrálie musí trať „postaviť“, to znamená uzavrieť verejné cesty, postaviť tribúny, nadchody pre divákov atď. Po ukončení Veľkej ceny je všetko opäť rozmontované a odvezené. Preteky formuly 1 v Albert Parku majú tiež mnoho odporcov, najmä ekológov, no zástupy fanúšikov a nadšencov motoristického športu vždy prevažujú a vďaka tomu je atmosféra počas pretekov vždy veľmi dobrá.
Tramont-Émy

Poloha

Obec má rozlohu 3,91 km². Najvyšší bod je položený 470 m n. m. a najnižší bod 378 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bifenyl

Výroba

Bifenyl sa prirodzene vyskytuje v surovej rope a uhoľnom dechte. Z týchto zdrojov sa dá oddeliť destiláciou.
Priemyselne vzniká ako vedľajší produkt pri výrobe benzénu, pomocou dealkylácie toluénu, pri nasledujúcej reakcii:
CH₃C₆H₅ + C₆H₆ → C₁₂H₁₀ + CH₄
Zámerne sa priemyselne vyrába pomocou oxidačnej dehydrogenácie benzénu. Tá prebieha nasledovne:
2 C₆H₆ + 0,5 O₂  → C12H10 + H₂O
V laboratóriu sa dá pripraviť z brómbenzénu, z ktorého sa reakciou s horčíkom pripraví grignardov reaktant, fenylmagnéziumbromid. Ten po pridaní brómbenzénu reaguje a vzniká bifenyl.

Chemický priemysel

Pretože bifenyl nemá na sebe naviazané žiadne funkčné skupiny ani iné substituenty je pomerne málo reaktívny. Využíva sa však ako surovina na výrobu polychlórovaných bifenylov, ktoré kedysi boli široko používané elektricky izolujúce teplovodné kvapaliny a pesticídy.

Potravinársky priemysel

Bifenyl zabraňuje rastu húb a plesní a preto sa využíva aj ako konzervačná látka s E číslom E 230. Používa sa väčšinou v citrusových plodoch a najmä pri ich prevoze. Používanie na potravinárske účely je však v štátoch EÚ zakázané.

Ostatné

V zmesi s difenyléterom (tiež tuhá látka) vytvára eutektickú zmes a je kvapalný. Táto zmes sa využíva ako teplovodná látka na prenos tepla a je chemicky stabilná až do 400 °C.
Hugo Münsterberg

Životopis

Narodil sa v nemeckom Gdansku. Jeho otec, Moritz Münsterberg, pracoval ako obchodník s drevom, ktorý nakupoval drevo v Rusku a v Anglicku ho potom predával. Jeho matka Anna Munsterbergová bola umelkyňa, ktorá si aj napriek starostlivosti sa o svojich štyroch synov našla čas pre kresby a maľby. Bolo to určite atmosférou otvoreného, inteligentného myslenia a úcty k umeniu, že Hugo prežil šťastné a bezstarostné detstvo.
Škôlku aj základnú školu absolvoval v rodnom Gdansku. Ako 12 ročnému mu zomrela matka a tento prvý veľký smútok ho zmenil z dieťaťa na seriózneho mládežníka. V roku 1882 maturoval na gymnáziu v Gdansku a rozhodol sa vidieť kus sveta. Zapísal sa na semester na Ženevskej univerzite kde si zlepšil nielen francúzštinu, ale aj znalosti literatúry. V septembri toho istého roku sa začalo jeho seriózne štúdium a to na univerzite v Lipsku, kde začal v oblasti sociálnej psychológie a neskôr ho zlákala medicína. V roku 1883 mal tú česť navštevovať prednášky Wilhelma Wundta, ktoré ho očarili natoľko, že sa rozhodol zasvätiť svoj život psychológii. Vstúpil do tímu známeho prvého psychologického laboratória v Lipsku, ktoré bolo školiacim poľom mnohých známych amerických psychológov. V roku 1885 dostal PhD. titul zo psychológie a o dva roky neskôr si dokončil štúdium medicíny v Heidelbergu. Neskôr v roku 1891 získal profesúra a zúčastnil sa prvej medzinárodnej konferencie v Paríži, kde sa po prvý raz stretol s Wiliamom Jamesom. Odvtedy boli v stálom spojení niekoľko rokov, no James bol natoľko očarený Münsterbegovým géniom, že ho v roku 1892 pozval na 3 roky na Harvard, aby prebral zodpovednosť za psychologické laboratórium. Bol natoľko úspešným učiteľom, že dostal trvalú ponuku pôsobiť na Harvarde ako profesor. Munsterbergove schopnosti siahali ďaleko za harvadskú komunitu. V roku 1898 bol zvolený za prezidenta American Psychological Association (APA). On a jeho študenti zostrojili množstvo vynaliezavých testov, ktorými testovali personál v amerických továrňach.
Villemus

Poloha

Villemus má rozlohu 9,59 km². Najvyšší bod je položený 779 m n. m. a najnižší bod 424 m n. m.

Obyvateľstvo

Villemus má 161 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Guerrillero Heroico

Guerrillero Heroico (slovensky „Hrdinský partizán“) je fotografia, ktorá je najznámejším portrétom pôvodom argentínskeho lekára a marxistického revolucionára Ernesta (Che) Guevaru.
Fotografia vznikla 5. marca 1960 v kubánskom hlavnom meste Havana počas zhromaždenia na poctu obetí sabotážou spôsobeného výbuchu lode La Coubre, pri ktorom zahynula stovka kubáncov. Che Guevara mal v čase fotografovania 31 rokov a zhromaždenia sa zúčastnil aj s Fidelom Castrom. Autorom fotografie bol Alberto Korda. Zachycuje charizmatickú tvár Che Guevaru v čiernej baretke s päťramennou hviezdou. Vďaka tejto fotografii sa kontroverzná osobnosť tohto lídra stala koncom 60. rokov 20. storočia kultúrnou ikonou.
Korda hovorí, že počas snímania bol sústredený na Guevarov výraz tváre, ktorý bol v tej chvíli podľa jeho názoru vyobrazením jeho absolútnej nezmieriteľnosti ako aj zlosti a bolesti. Po rokoch Korda pripustil, že fotografia zobrazuje Che Guevaru ako odhodlaného a stoického človeka.
Obraz je prirodzený, nestrojený a zrozumiteľný pre širokú verejnosť a podľa vyjadrenia inštitútu na vysokej umeleckej škole v Marylande je jedným zo symbolov 20. storočia ako aj najslávnejšou a najznámejšou fotografiou sveta. Z tejto fotografie vzniklo nespočetné množstvo výtvarne prepracovaných verzií: vznikli z nej maľby, plagáty, výšivky, hodvábne aplikácie, je bežným motívom pre tetovania, podľa tejto fotografie vznikli sochárske diela, táto fotografia bola reprodukovaná azda na každom povrchu aký sa dá predstaviť. Podľa vyjadrenia múzea Victoria and Albert Museum v Anglicku je táto fotografia nareprodukovanejším fotografickým dielom sveta. Jonathan Green z Kalifornského múzea fotografie poznamenal, že „Kordov obrázok je vnímaný v národoch rôznych jazykov po celom svete ako alfanumerický symbol, či hieroglyf. Záhadne je objavovaný vždy keď niekde vznikne konflikt. Z histórie umenia sa jednoznačne nič iného neidentifikuje podobným spôsobom.“
História obrázku a jeho globálny vplyv sa aj v tomto storočí stal inšpiráciou niekoľkých dokumentov súčasnosti ako je napríklad film Chevolution (réžia Trisha Ziff) z roku 2008, či kniha Che’s Afterlife: The Legacy of an Image (autor: Michael Casey 2009).
Daverdisse

Obyvateľstvo

Obec má približne 1 382 obyvateľov (2010).
Kosticovce

Potrava

Kosticovce nemajú zuby. Potravu lovia tak, že zaplavia svoju tlamu morskou vodou, ktorá obsahuje kôrovce, potom tlamu zavrú a vytvoria tlak zdvihnutím jazyka smerom k podnebiu a tým vytlačia vodu a uväznia malé oceánske živočíchy, napríklad krily alebo planktónne kôrovce.
Filtrovanie potravy ako druh stravovania používajú napríklad aj plameniaci. Pretože jednotlivý kôrovec je maličký, musia kosticovce nabrať obrovské množstvá vody, ktoré ich obsahujú k tomu aby prežili.

Migrácia

Kosticovce žijú vo všetkých oceánoch. Všetky druhy sa sťahujú podľa sezón. Leto trávia v studených vodách vo vyšších zemepisných šírkach, kde sa venujú konzumácii potravy. Na jeseň sa presúvajú do teplejších vôd, kde sa pária a rodia mladé. Vráskavec sivý má dokonca najdlhšiu migračnú trasu zo všetkých cicavcov.

Skákanie

Aj napriek ich enormnej hmotnosti, sú kosticovce schopné vymrštiť takmer celé svoje obrovské telo nad vodnú hladinu. Pre svoje akrobatické schopnosti sú znám najmä vráskavce dlhoplutvé, ale aj ostatní členovia podradu kosticovcov sú schopní prelomiť vodnú hladinu alebo aspoň hlasito plesnúť o hladinu svojou chvostovou plutvou. Po výskoku sa obracajú a padajú naspäť na chrbát. Príčinu tohoto chovania sa stále nepodarilo uspokojivo vysvetliť. Možno sa snažia vyvolať silné zvukové vlny, alebo sa snažia utlmiť svrbenie spôsobené kožnými parazitmi.

Spevy

Oproti bezkosticovcom, kosticovce nemajú schopnosť echolokácie. Zato však vedia vydávať zvuky v infrazvukovom pásme s vysokou hlasitosťou. Volania najväčších veľrýb sú počuteľné až niekoľko sto kilometrov ďaleko. Unikátne sú spevy vráskavca dlhoplutvého, ktoré sa skladajú zo zložitých sekvencií a ktoré sa u nich z roka na rok menia. Pravdepodobne sú používané pri dvorení.
. Celý prejav trvá až 30 minút.
Croix (Territoire de Belfort)

Poloha

Obec má rozlohu 5,41 km². Najvyšší bod je položený 612 m n. m. a najnižší bod 548 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mandú

Mandú (maldiv. މަންދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 365 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 250 m, šírka 550 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 102,62 km.
Pavel Vilikovský

Životopis

Narodil sa v rodine literárneho historika a vzdelanie získaval v Bratislave. V roku 1958 nastúpil na FAMU v Prahe, no v rokoch 1960 – 1965 študoval v Bratislave na filozofickej fakulte Univerzity Komenského, odbor slovenčina – angličtina. V rokoch 1964 – 1970 pracoval ako redaktor v časopise Slovenské pohľady, v rokoch 1970 – 1976 bol redaktorom vydavateľstva Tatran, v rokoch 1976 – 1996 pracoval ako redaktor a šéfredaktor časopisu Romboid, v súčasnosti je redaktorom slovenskej redakcie časopisu Reader‘s Digest. V súčasnosti sa venuje prekladateľskej činnosti. Žije v Bratislave. Je bratom významného anglistu, prekladateľa, teoretika prekladu, pedagóga a diplomata Doc. PhDr. Jána Vilikovského.

Tvorba

Vo svete literatúry začínal ako prozaik, neskôr sa venoval tiež prekladom.
Prvé prozaické diela uverejňoval v časopise Mladá tvorba. Vo svojich dielach zobrazoval životné pocity, túžby a postoje mladých ľudí povojnovej generácie, ich snahu nájsť zdroj ľudského šťastia v opravdivosti citu, ktorý získavajú vďaka konfrontácii s najvšednejšími vecami sveta. Snaží sa tiež pochopiť význam ľudského konania, poľudšťuje osobnosti literárnej a národnej tradície, ktoré zbavuje mýtických nánosov.
Viac než príbeh ho zaujíma samotné rozprávanie príbehu. Používa presné výrazy na vyjadrenie myšlienok, pocitov a dejov, pričom táto presnosť má byť nositeľom významu. No zároveň pochybuje o tom, či je slovo schopné byť nositeľom významu, dokonca pochybuje i o samotnej existencii významu ľudského konania.
Kompozičná aj námetová originálnosť, nevšednosť epických situácií a prelínanie sa úvahových i dejových prvkov s využívaním iných textov zaraďujú tohto autora k predstaviteľom slovenskej postmodernej literatúry.
V prekladateľskej časti svojej tvorby sa venuje najmä prekladom z anglickej a americkej prózy (James Aldridge, William Faulkner, Joseph Conrad, Virginia Woolfová,Kurt Vonnegut a i.); príležitostne však prekladá i eseje (Thomas Stearns Eliot) a básne. V priebehu 70. rokov sa tak vypracoval na jedného z najkvalitnejších prekladateľov z angličtiny.
Smrť

Informatika

Smrť človeka (informatika) je ukončenie komunikácie medzi psychikou a organizmom.
Jaroslav Starší

Životopis

V roku 1951-1954 absolvoval štúdium na Pedagogickej fakulte UK v Bratislave, 1967 CSc., 1969 doc., 1991 prof. Pôsobil sprvu ako učiteľ, asistent na Lekárskej fakulte UK v Bratislave (1956-1967. Od roku 1969 pôsobil na Vyššej pedagogickej škole v Banskej Bystrici, neskôr Pedagogický inštitút, Pedagogická fakulta a v súčasnosti Fakulta humanitných vied UMB v Banskej Bystrici ako odborný asistent, docent a ako profesor. Je autorom odborných publikácií, vysokoškolských učebníc a skrípt, zborníkov so športovou tematikou a vedeckých štúdií v odbornej tlači.
Zomrel v pondelok 7. novembra 2011 po dlhej a ťažkej chorobe v Banskej Bystrici vo veku 80 rokov.
Aleos (syn Afeida)

Aleos (starogr. Ἄλεος – Aleos) je v gréckej mytológii syn a nástupca Afeida, kráľa arkádskej Tegee.
Aleos, syn Afeida, bol vnuk slávneho Arkada, po ktorom bola pomenovaná krajina Arkádia v strede Peloponézskeho polostrova. Po Aleovi zase nieslo svoje meno arkádske mesto Alea. Aleos a jeho manželka Neaira, dcéra Perea, boli rodičia synov, Lykurga a Kéfea a dcéry Augy,ktorú zneuctil hrdina Herakles a ona mu potom porodila syna Télefa.
Podľa antického autora Hygina, manželkou Alea z Arkádie bola Kleobulé a ich synovia Amfidamas a Kéfeus boli účastníkmi plavby Argonautov za zlatým rúnom do Kolchidy.
Robion

Poloha

Obec má rozlohu 17,7 km². Najvyšší bod je položený 656 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 098 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Baťán

Rodina

V roku 1834 si v Bratislave zobral za manželku Antóniu Zičiovú (1816 – 1888), dcéru magnáta Karola Zičiho a jeho manželky Antónie Baťánovej. Z manželstva vzišli tri deti: Emmanuela Baťánová (Batthyány; 1837 – 1922), Ilona Baťánová (Batthyány; 1842 – 1929) a Elemér Baťán (Batthyány; 1847 – 1932).
Slovenský spisovateľ

Externý odkaz

Stránka Vydavateľstva Slovenský spisovateľ
Évaux-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 45,55 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 486 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tom Gehrels

Životopis

Narodil sa v Haarlemmermeere v Holandsku. Počas druhej svetovej vojny ako teenager bol aktívnym členom holandského odboja. Po úteku do Británie sa vrátil ako parašutista Special Operations Executive a organizátor sabotáži proti nacistom.
Po vojne vyštudoval univerzitu v Leidene, kde promoval v roku 1951 z fyziky a astronómie. V štúdiu pokračoval na University of Chicago, kde získal doktorát z astronómie a astrofyziky v roku 1956. V roku 1960 nastúpil na University of Arizona, spolu s Kuiperom, kde pôsobil ďalších 50 rokov.
Podieľal sa na štruktúre programu Spacewatch na objavovanie asteroidov v blízkosti Zeme. Objavil viacero komét, medzi inými 64P/Swift-Gehrels, 78P/Gehrels, 82P/Gehrels a 90P/Gehrels.
Okrem toho sa podieľal na objavení 4 329 asteroidov, medzi nimi blízkozemských planetiek 1864 Daedalus, 5011 Ptah a 4587 Rees, ako aj asteroidov zo skupiny Trójan.
Väčšinu svojich neskorších objavov urobil v spolupráci s holandskými astronómami, manželmi Ingrid van Houten-Groeneveldovou a Cornelisom Johannesom van Houtenom. Gehrels robil pozorovania oblohy 48-palcovým-Smchidtovym teleskopom v Palomar Observatory v USA. Fotografické platne boli posielané do Holandska na univerzitu v Leidene, kde ich van Houtenovci vyhodnocovali.
Augy-sur-Aubois

Poloha

Obec má rozlohu 30,46 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Origne

Poloha

Obec má rozlohu 27,19 km². Najvyšší bod je položený 76 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gnaeus Gellius

Gnaeus Gellius bol rímsky analistický historik žijúci počas 2. storočia pred Kr. Z jeho diela Annales (Anály) v 33 knihách sa nič nedochovalo.
Markin

Životopis

Pôsobil v Banskej Bystrici (1724), kde zhotovil pre farský kostol navikulu a turibulum - loďku na tymián a kadideľnicu.
Osmonohy

Charakteristika

Majú len 8 rovnakých ramien. Zvyšok schránky prakticky úplne zaniká a rovnako chýbajú aj plutvovité prívesky. Plávajú reaktívnym pohybom, vystrekovaním vody zo svalového lievika. Medzi zástupcov patrí napr. osmonoh obyčajný (staršie chobotnica obyčajná; lat. Octopus vulgaris), bežný kozmopolitný druh. V Stredozemnom mori je častá Ozaena moschata - je to jedlý druh, ktorý má len 1 rad prísaviek na ramenách. Zvláštnou chobotnicou je malý druh Argonauta argo zo Stredozemného mora a Atlantiku. Má nepravú schránku, ktorá nie je výlučkom plášťa, ale dvoch hrubších ramien (so schránkou ostatných hlavonožcov nie je homologizovateľná). Samček je až 15-krát menší ako samica a jeho hektokotylus sa odtŕha a aktívne pláva. Najväčšou chobotnicou je Octopus punctatus zo západného pobrežia Severnej Ameriky, je veľká až 5 m.
Labradorské more

Labradorské more (angl. Labrador Sea; fr. Mer du Labrador) je súčasťou severozápadnej oblasti Atlantického oceánu. Nachádza sa medzi polostrovom Labrador Peninsula na západe, Grónskom na severovýchode a Baffinovým ostrovom na severe. S Baffinovým zálivom ho spája Davisov prieliv. Na severozápade susedí s Hudsonovým prielivom, ktorý spája more s Hudsonovým zálivom.
Bílá voda (prírodná rezervácia)

Ochrana

Chránené je ponorné krasové Holštejnské údolie potoka Biela voda južne od obce Holštejn s krasovými javmi na Suchdolských plošinách (Holštejnská jaskyňa, jaskyne Hladomorňa, ponor Nová rasovna a ďalšie). Na vysokej vápencovej skale bol okolo roku 1268 vybudovaný hrad Holštejn. Jaskyňa Hladomorňa, nachádzajúca sa priamo pod hradom, s ním bola spojená podzemnou chodbou a bola využívaná ako väzenie.
Predmetom ochrany je geomorfologicky cenné krasové územie v devónských vápencoch s ponorným poloslepým krasovým údolím s prirodzenými lesným porastami a výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Územie je silne turisticky exponované, čiastočne je povolené horolezectvo a amatérska speleológia.

Geológia

Údolie je vytvorené vo vilémovických vápencoch severnej časti Moravského krasu s ponormi Bílé vody v Novej a Starej rasovne a početnými jaskyňami (Špirálová, Piková dáma, 13C, Lidomorna, Holštejsnká, Nezaměstnaných). Zastúpené sú aj povrchové javy (škrapy, závrty, hrebenáče). Nad vápencami sú usadeniny pleistocénu.

Flóra

V prirodzenom stromovom poschodí prevažuje buk lesný, ďalej je to hrab obyčajný, jaseň štíhly, javor horský jedľa biela, jelša lepkavá, vzácnym je tis obyčajný. V bylinnom poschodí je zastúpený čarovník alpínsky, hrachor jarný, pečeňovník trojlaločný, prilbica žltá, zádušník brečtanovitý, prvosienka jarná, pľuzgiernik krehký, slezinník červený, mednička jednokvetá, lipkavec marinkový, čerkáč peniažtekový alebo zvonček broskyňolistý.

Fauna

Z motýľov je tu mora stromová, piadivka lipová alebo piadivka klenová, v potoku je zastihnuteľný rak riečny, zriedkavo bola pozorovaná vretenica severná, v jaskyniach zimuje podkovár malý, netopier veľký alebo netopier fúzatý, z vtákov hniezdia v rezervácii pôtik kapcavý, výr skalný a krkavec čierny.
European Hot 100 Singles

European Hot 100 Singles je týždenný rebríček publikovaný časopismi Music&Media a Billboard. Tento rebríček je zložený na základe predaja singlov v 15 európskych krajinách: Rakúsko, Belgicko (zvlášť pre Flámsko a Valónsko), Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Maďarsko, Írsko, Taliansko, Holandsko, Nórsko, Španielsko, Švédsko, Švajčiarsko a Spojené kráľovstvo. European Hot 100 Singles je považovaný za jeden z najprestížnejších rebríčkov v Európe.
Podobným spôsobom a rovnakými časopismi je tvorený aj rebríček European Top 100 Albums.
Saint-Palais-de-Phiolin

Poloha

Obec má rozlohu 11,01 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Íšvara

Íšvara (sanskr. ईश्वर – Pán vesmíru) je prejavené božstvo, najvyšší vládca v oblasti bytia; najvyšší silový faktor v bytosti, ktorého tendencie sú božské; silový princíp božej povahy v tele, ktorý potláča prejavy všetkých elementárnych sklonov, ak to človek umožní tým, že Íšvarovi preukazuje úctu a správne ho rešpektuje.
Predstavuje hinduistickú filozofickú koncepciu najvyššieho Pána sveta a osobného boha bez akejkoľvek závislosti od náboženského smeru. Doslova znamená sanskritský slovný koreň iš vládnuť alebo ovládať.
La Couture-Boussey

Poloha

Obec má rozlohu 10,9 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 255 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prýštec najkrajší

Prýštec najkrajší (iné názvy: poinsettia, ľudovo vianočná ruža, vianočná hviezda; lat. Euphorbia pulcherrima) je rastlina pochádzajúca z Mexika. Kvety sú nenápadné, žltozelené, veľké ako hrášok. Najkrajšie sú listy okolo kvetov. Môžu byť červené, žlté, biele alebo ružové. Kupujeme ju práve pre jej kvety, ale mnohým z nás ani nenapadne, že to, čo na nej najviac obdivujeme, nie sú ani tak maličké žlté a pomerne nenápadné kvietky, ale vyfarbené listene, ktoré ich obklopujú. Najčastejšie sa stretávame s červenými, ale môžu byť tiež ružové, lososové až krémové alebo čisto biele. V poslednej dobe sa už objavujú i štvorfarebné odrody. Listy bývajú sýto, často až tmavo vyfarbené, väčšinou kopijovitého tvaru hladko zaoblené alebo s menšími lalokmi. Nápadnejšie rozdiely ďalej môžu byť v tvare a celkovej veľkosti. Väčšina črepníkových rastlín je stredne veľká, má jeden či viac výhonkov. Do závesných nádob sa často dávajú rastliny rozložené. Predávajú sa aj väčšie kultivary na kmienku alebo tiež miniatúry.

Pestovanie

Z hľadiska pestovania je vianočná hviezda rastlina krátkych dní. Pretože  sa používa iba na dočasnú živú ozdobu, pestovatelia musia rastlinu oklamať redukciou počtu hodín denného svetla. Počas štyroch týždňov pred  Vianocami treba každú noc rastlinu držať v teplej a tmavej miestnosti najmenej štrnásť hodín. Už po troch týždňoch začnú vyrastať drobné kvietky a ozdobné listene. Na lepšie zatemnenie treba použiť napr. kartón, ktorým rastlinu prikryjeme. Kvitnutie spomalí už svetlo pouličných lámp.  Viac svetla spôsobuje aj bujnejší a rozkonárený vzrast. Kvitnutie trvá  približne tri až štyri týždne a často vydrží až do Hromníc. Po  odkvitnutí rastlinu zlikvidujeme.
Parentis-en-Born (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 111,55 km². Najvyšší bod je položený 57 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 421 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE