google/wiki40b huggingface dataset:
Vagónka Trebišov

Tranformácia firmy

Z Obchodného registra okresného súdu Košice I bola Vagónka Trebišov vymazaná k 21. februáru 1995, nie je isté či majetok pripadol Mestu Trebišov, alebo Trebišovským strojárňam. Podľa webovej stránky TATRAVAGÓNKY, a.s. nový majoritný vlastník Optifin Invest pristúpil v roku 2008 ku kúpe Vagónky Trebišov. Vagónka Trebišov sa stala "sesterskou spoločnosťou" TATRAVAGÓNKY. K 31.12.2009 došlo k zlúčeniu Vagónky Trebišov s TATRAVAGÓNKOU, a. s. za účelom zamedzenia dvojitej výrobe. Počet zamestnancov spojenej firmy dosiahol 2219, z toho 1855 v Poprade a 364 v Trebišove.
Lockheed L-1011 TriStar

Katastrofy

Dňa 2. augusta 1985 havaroval L1011 spoločnosti Delta Air Lines. Príčinou bola chyba pilota a nesprávny postup pri micro-burste. Zo 163 ľudí na palube ich prežilo 27.
Reva Untermanová

Životopis

Reva Untermanová je vnučka bývalého aškenázskeho vrchného izraelského rabína, Isera Jehudu Untermana, a dcéra Morrisa Untermana, rabína v londýnskej synagóge West End Marble Arch. Narodila sa v Londýne, ale od 80. rokov žila v Izraeli, v jeruzalemskej v štvrti Mošava germanit (doslova Nemecká kolónia). Do desiatich rokov navštevovala v Londýne židovskú školu, potom študovala na židovskej internátnej škole Sinai College, odkiaľ ju však po mesiaci vylúčili. Následne ju otec poslal do nežidovskej školy Queen's College.
Autobiografická kniha The Rabbi's Daughter: Sex, Drugs and Orthodoxy opisuje jej teenagerské experimenty so sexom a drogami, štúdium v ženskej ješive Or Sijon v Jeruzaleme a konečný návrat k ortodoxii.
Je stĺpčekárkou v The Jewish Advocate a TotallyJewish.com.
Reva Untermanová je rozvedená, má tri deti, s ktorými žije v Izraeli.
Saint-Gervais-les-Bains (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 63,63 km². Najvyšší bod je položený 4 807 m n. m. a najnižší bod 571 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 646 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Paslavský

Životopis

Narodil sa v Drahňove v Zemplínskej župe v rodine Jozefa Paslavského a jeho manželky Márie rod. Sivkovej. Základnú a strednú školu navštevoval v Slovenskom Novom Meste a v Užhorode. Krátko študoval teológiu v Košiciach, následne v rokoch 1868 – 1872 prírodné vedy na univerzite v Budapešti, kde zároveň pracoval v Maďarskom národnom múzeu (1870 – 1873). V roku 1872 získal kvalifikáciu stredoškolského profesora, v rokoch 1873 – 1874 pôsobil ako asistent na katedre zoológie, v rokoch 1874 – 1911 ako profesor prírodopisu na vyššej reálnej škole v Budapešti, kde v rokoch 1896 – 1911 zároveň pôsobil ako riaditeľ. V roku 1911 odišiel na dôchodok. Zomrel 21. septembra 1919 v Budapešti.

Vedecká činnosť

Bol zástancom a propagátorom darwinizmu. Vo svojich vedeckých prácach sa zaoberal výskumu rýb, vtákov a zoocecídií tvorených blanokrídlovcami. Vydal faunistické, ekologické i vedecko-popularizačné práce a ako pedagóg tiež vypracoval učebné osnovy, školské predpisy a učebnice zoológie a zemepisu. Od roku 1877 pôsobil ako redaktor vedeckého časopisu Természettudományi Közlöny („Prírodovedné noviny“), v rokoch 1899 – 1900 ako zostavovateľ syntézy Fauna Regni Hungariae („Fauna Kráľovstva uhorského“). Od roku 1888 bol členom korešpondentom Uhorskej akadémie vied. Zaslúžil sa o rozvoj činnosti Uhorskej prírodovedeckej spoločnosti, ktorej bol v rokoch 1897 – 1906 prvým tajomníkom.
Daimjó

Daimjó alebo daimio (po japonsky 大名 – daimjó, slovo vzniklo skrátením slova daimjóšu = veľký zemepán alebo daimjóden = veľké súkromné pole) bol titul japonského lokálneho šľachtica (kniežaťa) pred rokom 1868, ktorý bol formálne podriadený japonskému cisárovi, ale inak nezávislý pán.
V období Sengoku dochádzalo medzi jednotlivými daimjómi ku krvavým bitkám o územia. Daimjó bol vodca rodinného klanu, ktorého členovia stáli v hierarchii provincie nad ostatnými vazalmi. Medzi najznámejších daimjóv obdobia Sengoku patrili napr. Nobunaga Oda, Iejasu Tokugawa, Hidejoši Tojotomi, Šingen Takeda, Kenšin Uesugi, Motonari Móri, Sóun Hódžó a ďalší.
Termín daimjó sa v 15. a 16. storočí používal pre pána, ktorému patrilo niekoľko provincií, niekoľko okresov, v niektorých prípadoch niekoľko dedín. Občas je tento pojem nesprávne používaný ako staršie označenie pre šugo (hajtmana) alebo úplne za šugo zamieňaný. V tom istom období sa niekedy termín šugo-dajmjó používal pre vládcov s rastúcou nezávislosťou do polovice 14. storočia a termín šugo pre tú istú funkciu do roku 1560. V období Edo sa termínom daimjó označoval pán, ktorý vládol kniežatstvu s výnosmi väčšími ako 10 000 koku.
Vieillevigne (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mul

Mul je kríženec (hybrid), ktorý vzniká párením samca somára a samice koňa (kobyly). Naopak, mulica je potomkom samice somára a samca koňa. Muly a mulice sú sterilné, čo je spôsobené rozdielnym počtom chromozómov pôvodných dvoch druhov. Somár má 62 chromozómov, zatiaľčo kôň má 64. Počet chromozómov u mula je nepárny - 63.
Mul je zväčša samec (ten je sterilný vždy), existujú aj výnimočné prípady samičích mulov (vo výnimočných prípadoch sú schopné aj reprodukcie).
Mary Shelleyová

Životopis

Mary Shelleyová sa narodila v londýnskej štvrti Somers Town. Bola druhou dcérou slávnej feministickej učiteľky a spisovateľky Mary Wollstonecraftovej. Jej otec, William Godwin, bol slávny anarchistický filozof, románopisec, novinár a ateista. Matka Mary zomrela v horúčkach 10 dní po jej narodení.

Tvorba

Preslávila sa hororovým vedecko-fantastickým románom Frankenstein, alebo Moderný Prometheus. Začala ho písať vo svojich 18 rokoch, ale londýnske vydavateľstvo zverejňovalo jej tvorbu anonymne. Jej meno sa na prebaloch kníh objavilo až na treťom revidovanom vydaní.
Univerzita Bilkent

Univerzita Bilkent, turecky Ibsan Doğramacı Bilkent Üniversitesi, je súkromná univerzita v Ankare, hlavnom meste Turecka. Založil ju 20. októbra 1984 İhsan Doğramacı. Prvé prípravy na založenie univerzity prebehli už v roku 1967. Prvý študenti boli prijatí v roku 1986. V tomto roku bolo zapísaných 386 študentov. Dnes má univerzita viac ako 12000 študentov na deviatich fakultách. Zahraniční študenti pochádzajú z 72 rôznych krajín. Univerzita oznámila, že poskytuje viac ako 2500 plných štipendií.
Podľa World University Rankings 2010/2011 Times Higher Education bola univerzita Bilkent na 112. mieste a tým aj najlepšia medzi tureckými univerzitami.
Prednášky sú v angličtine. Jedinými výnimkami sú jazykové kurzy a turecké právo na právnickej fakulte.
Írsky seter

Vzhľad

Veľkosť a stavba tela: Tento elegantný poľovný pes dorastá do výšky okolo 60 cm a hmotnosti približne 20 až 25 kg. Stavba jeho tela pôsobí v porovnaní s inými setrami štíhlejšie a pohyblivejšie, má aj mierne užší hrudník. Srsť: Srsť írskeho setra je dlhá, hodvábna a hladká. Zástavice (dlhšie strapce srsti) sa nachádzajú na zadnej strane nôh, na chvoste, na hrdle a na hrudi. Farba srsti tohto plemena je červenohnedá.

Povaha a temperament

Toto plemeno je veľmi temperamentné. Napriek tomu, že mu niektorí pripisujú sklon k nezávislosti, sa dá írsky seter veľmi dobre vycvičiť. Trpezlivou výchovou a správnym výcvikom môžete získať spoľahlivého psa s výbornými loveckými schopnosťami. Okrem temperamentu a množstva energie, vďaka ktorým získal írsky seter povesť roztržitého extroverta, sú typické pre toto plemeno aj jeho prítulnosť a vernosť.

Vhodné prostredie

Ako poľovný pes získal vhodné uplatnenie nielen na poliach a lúkách, ale aj vo vode. Ak ho chcete mať ako domáceho psa, musíte mu zabezpečiť dostatočný výbeh. Jeho potreba pohybu je veľmi veľká. Keby ste mu nezabezpečili dostatočný výbeh, len by ste ho trápili. S deťmi tento šikovný pes vychádza veľmi dobre, napriek tomu sa mu pripisuje vlastnosť, že pri kontakte s cudzími osobami a psami môže prejaviť náladové správanie. Je vhodný do rodinného domu a má veľmi rád deti.

História

Vývoj plemena írsky seter ovplyvnil starý španielsky stavač Perdiguero (mimo Španielsko takmer úplne neznámy), čierno bieli dlhosrstí stavači z krajiny Francúzsko a škótski setri. Vznikol v Írsku pravdepodobne systematickým krížením Írskeho červeno-bieleho setra s neznámym červeným psom. Pôvodne sa vedľa seba choval ako írsky červený seter, tak červeno-biely seter a ich majitelia ich bežne krížili v snahe získať čo najlepšieho jedina na prácu. Červených setrov však bolo spočiatku menej. Až postupne začala ich obľuba stúpať, pretože boli považovaní za elegantnejších. V Írsku sa im dodnes hovorí "Modderhu", v preklade to znamená "červený pes". Jeho srsť má nádych mahagónovej farby.
Degradácia (hodnosť)

Degradácia v armáde, polícii atp. je odobratie vyššej hodnosti a menovanie do nižšej hodnosti. Opakom degradácie je povýšenie.
Degradácia je jednou z foriem trestu za nejaké prečinenia.
Lakšársky potok

Lakšársky potok je potok na Záhorskej nížine, na území okresov Senica a Malacky. Je to ľavostranný prítok Rudavy s dĺžkou 23 km a je tokom IV. rádu. Od osady Horné Valy tečie rozšíreným a zregulovaným korytom. Za osadou Dolné Valy sa sprava oddeľuje bočné rameno, ústiace do vodnej nádrže Horná Studená Voda. Koryto križujú viaceré vodné kanály, na dolnom toku Topoľný potok a Levársky potok.
Prameň: na Borskej nížine, v podcelku Lakšárska pahorkatina, na území obce Lakšárska Nová Ves v nadmorskej výške cca 220 m n. m.
Smer toku: na západ, pri osade Ciglát sa stáča na juh
Geomorfologické celky: Borská nížina, podcelky Lakšárska pahorkatina, Bor, Záhorské pláňavy a Dolnomoravská niva
Prítoky: sprava prítok vytekajúci z Červeného rybníka, Studená voda, zľava prítok z oblasti Na ohradách, Grgás, z oblasti Otcovskej a Porec
Ústie: do Rudavy pri obci Malé Leváre v nadmorskej výške okolo 148 m n. m.
Obce: osady Šišulákovci, Horné Valy, Dolné Valy, Tomky (okrajom), Hladík, Húšky (okrajom), Trajlinky, Ciglát a okrajom obce Malé Leváre
Gelnica

Polohopis

Mesto leží v centrálnej časti Volovských vrchov, v údolí rieky Hnilec. Prechádza ním cesta II/546 a železničná trať Červená Skala – Margecany. Rožňava je vzdialená 53 km juhozápadne, Košice 41 km juhovýchodne, Prešov 37 km severovýchodne a Spišská Nová Ves (cez Margecany) 45 km severozápadne.

Časti obce

Huta Matilda, Háj (osada Háj), Turzov (Turzovské kúpele), Slovenské Cechy, Legy, Huta Mária, Perlová dolina, Gelnica mesto, sídlisko

Ulice

Agátová, Banícka, Banícke námestie, Banská, Cintorínska, Dubová, Geologická, Hlavná ulica, Hnilecká, Hutná, Hviezdoslavova, Jarná, Javorová, Jesenná, Krížna, Kukučínova, Lesná, Letná, Lipová, Lutherovo námestie, Lyžiarska, Medená, Nemocničná, Partizánska, Perlová, Plynárenská, Potočná, Požiarnická, Slovenská, Slovenské Cechy, SNP, Strojárenská, Športová, Tehelná, Turzovská, Vajanského, Vodárenská, Záhradná, Zámková, Zimná, Železničná

Vodné plochy

Turzovské umelé vodné nádrže.
Pelouse

Poloha

Obec má rozlohu 32,98 km². Najvyšší bod je položený 1 431 m n. m. a najnižší bod 859 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 209 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jesé Rodríguez

Klubová kariéra

Jesé zaujal Real Madrid už v 14 rokoch, kedy prišiel do tamojšej akadémie. Rýchlo sa prehrýzal jednotlivými mládežníckymi kategóriami. Do príchodu do Castilly vyhrával jednu trofej za druhou. Najviac na seba upozornil po sezóne v Juvenile A, keď zaujal aj trénera A-tímu Josého Mourinha. Jesé bol pozvaný na predsezónne turné do USA a Číny.
Pred sezónou 2011/12 Jesé postúpil do Castilly (rezervný tím Realu). Po jeho parádnych výkonoch bolo len otázkou času, kedy si odbije debut v prvom tíme. To sa stalo 13. decembra 2011 v stretnutí Copa del Rey (španielsky pohár) na pôde druholigovej Ponferradiny. Real Madrid zvíťazil 2:0.
V lete 2013 s ním Real Madrid predĺžil kontrakt do roku 2017 a zaradil ho do prvého tímu. Zároveň stanovil výkupnú klauzulu na 200 miliónov eur. 18. marca 2014 v zápase Ligy majstrov proti FC Schalke 04 (výhra 3: 1) bol faulovaný protihráčom Seadom Kolašinacom. Výsledkom boli pretrhnuté väzy v kolene a vyradenie z hry na dlhú dobu.  Ligový titul v sezóne 2013/14 síce nezískal (vyhralo ho Atlético Madrid), ale stal sa víťazom Ligy majstrov UEFA po finálovej výhre 4:1 po predĺžení v derby práve nad Atlético Madrid.

Reprezentačná kariéra

Jesé je mládežníckym reprezentantom Španielska od kategórie U16. Na Majstrovstvách Európy hráčov do 19 rokov v roku 2012 v Estónsku získal so Španielskom zlaté medaily. Vo finále proti Grécku strelil víťazný gól (1:0).
Hasnon

Poloha

Obec má rozlohu 12,74 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 623 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
M41 Walker Bulldog

M41 Walker Bulldog bol americký ľahký tank, vyvinutý ako náhrada za staršie tank M24 Chaffee.

História

Predchodca tanku M41, ľahký tank M24 Chaffee, bol časom čoraz viac zastaraný. Najmä jeho 75 mm kanón M6 neumožňoval účinný boj proti sovietskym tankom. Jedným z hlavných cieľov americkej armády bolo získanie lepšieho ľahkého tanku na prieskumné účely. Vývoj nového ľahkého tanku bol zahájený v roku 1947. Podľa zadania mal mať možnosť leteckej prepravy a byť vyzbrojený kanónom kalibru 76 mm.
Prvý prototyp, ktorý spĺňal zadanie, sa objavil v roku 1949 a mal názov M41. Po sérii skúšok začala roku 1951 výroba v závodoch Cadillac Cleveland Tank Plant. Spočiatku bol tank nazývaný Little Bulldog, ale neskôr došlo k premenovaniu na Walker Bulldog podľa generála Waltona Walkera, ktorý zahynul v roku 1950 počas kórejskej vojny.
Tank M41 bol dobre vyzbrojený a mobilný, ale mal aj nevýhody - vysokú spotrebu paliva, hlučný motor a príliš veľkú hmotnosť. V Spojených štátoch amerických boli vyvíjané ľahšie tanky T71 a T92, ale tieto projekty boli nakoniec zrušené, čím sa predĺžila doba nasadenia M41.

Nasadenie

M41 prekonal krst ohňom počas kórejskej vojny. Najnebezpečnejší nepriateľ pre M41 v tejto vojne bol sovietsky T-34/85. V roku 1961 bolo 150 tankov M41 dodaných do Japonska. Japonci považovali tento počet za nízky a doplnili stav tankmi Typu 61 vlastnej výroby. M41 sa tiež zúčastnil vietnamskej vojny, kde bol používaný juhovietnamskou armádou, ale nemohol sa porovnávať so strednými tankmi T-54.
Walker Bulldog bol exportovaný do mnohých krajín, ako je Brazília (300 ks), Čile (60 ks), Dominikánska republika (12 ks), Guatemala (10 ks), Somálsko (10 ks), Thajsko (200 ks), Taiwan (675 ks) a Tunisko (10 ks). Niektoré upravené tanky boli používané veľmi dlho, napr. V Thajsku až do roku 2006.
Čeka

Čeka –  (rus. ЧК, ВЧК СНК РСФСР; celým názvom: Всероссийская чрезвычайная комиссия по борьбе с контрреволюцией и саботажем при Совете народных комиссаров РСФСР), Vserossijskaja črezvyčajnaja komissija po borbe s kontrrevoljucijej i sabotažem pri Sovete narodnych komissarov RSFSR (VČK), (po slov. Všeruská mimoriadna komisia pre boj s kontrarevolúciou a sabotážou pri soviete národných komisárov RSFSR) bola oficiálne označovaná ako orgán diktatúry proletariátu pre zabezpečenie štátnej bezpečnosti v RSFSR. V podstate sa jednalo o prvú zo sovietskych štátnych bezpečnostných služieb, tajnú políciu. Od svojho založenia bola dôležitou vojenskou bezpečnostnou zložkou sovietskeho režimu. V jej radoch slúžilo v roku 1921 až 200 000 ľudí. Tieto jednotky boli zodpovedné za ochranu a riadenie pracovných táborov (gulagov), zodpovedali za konfiškáciu potravín a boj proti nepriateľom Komunistickej strany. Príslušníci a vedenie Čeky boli zodpovední za prenasledovanie, zatýkanie aj mučenie odporcov režimu, potlačenie roľníckych aj robotníckych vzbúr a povstaní, ako aj za likvidáciu dezertérov červenej armády.

Vznik VČK

Čeka bola prvá zo série tajných polícií v Sovietskom Rusku, teda predchodca NKVD a KGB. Bola založená Felixom Dzeržinským na popud Lenina (20. decembra 1917). V roku 1922 bola preorganizovaná v GPU. Päťročná existencia organizácie Čeky stála život odhadom 200 až 500 tisíc občanov. Táto bezpečnostná služba zavraždila na príkaz V.I.Lenina aj ruskú cársku rodinu v Jekaterinburgu. 
Štáb Čeky sa nachádzal v Moskve, v ulici Boľšaja Ľubianka, v dome č. 11, kde predtým sídlila poisťovňa Jakor a londýnska spoločnosť Lloyds. Neskôr sa Čeka presťahovala do domu č. 2, kde sa nachádzala ruská poisťovacia spoločnosť Rossija. Ulica bola neskôr premenovaná po prvom predsedovi – ul. Dzeržinského / Dzeržinská.
Bitka o Náhorný Karabach (2016)

Príčiny

Obe strany sa navzájom obviňujú z vypuknutia bojov. 2. apríla 2016 Arménsky rezort obrany uviedol, že Azerbajdžan sa bojovými lietadlami, tankami a delostrelectvom pokúsil v noci vpadnúť do Náhorného Karabachu a že za túto bezprecedentne vyhrotenú situáciu nesie všetku zodpovednosť azerbajdžanská vláda. Azerbajdžanské ministerstvo obrany vyhlásilo, že boje sa začali vtedy, keď arménska armáda vypálila pozdĺž frontovej línie mínometné granáty a vysokokalibrové delostrelecké granáty.

Priebeh

Boje vypukli ráno 2. apríla. Azerbajdžanské sily spustili ofenzívu na území obsadenom arménskymi silami zo severovýchodu a juhovýchodu. Azerbajdžan tvrdil, že je to odveta za ostreľovanie civilných oblastí arménskou armádou. Počas prudkých bojov používali obe strany všetky druhy zbraní, ktoré mali k dispozícii (tanky, ťažké delostrelectvo, raketomety a v obmedzenej miere aj leteckú silu), vrátane ostreľovania civilných cieľov. Azerbajdžan tiež hrozil ostreľovaniu hlavného mesta Náhorného Karabachu Stepankeretu, kým Arménčania ohrozovali azerbajdžanské ropné zariadenia. 
Dňa 5. apríla strany konfliktu (najprv separatisti z Karabachu, potom Arménsko a nakoniec Azerbajdžan) uviedli, že nepriateľstvo bolo pozastavené. Príslušné komuniké vydali ruské tlačové agentúry. Po týchto vyhláseniach prezident Vladimir Putin uskutočnil telefonické rozhovory s prezidentmi Arménska, Seržom Sarkisjanom a Azerbajdžanom Ilhamom Alijevom.

Následky

Presný počet obetí nie je známy; obe strany priznali aspoň 60 mŕtvych vojakov a niekoľko civilistov a je možné, že údaje boli podhodnotené. Baku, Jerevan a Stepanakert tiež šíria vojnovú propagandu a zámerné dezinformačné kampane, takže je ťažké overiť mnohé z uvedených skutočností (napríklad údajnú vraždu arménskych civilistov v dedine Talysh).

Reakcie

Oficiálne medzinárodné reakcie boli obmedzené, najmä po prímerí a otvorení rokovaní (okrem iného z Ruska, USA a EÚ). Vážny záujem vyjadril Irán, ktorý zdieľa hranicu s Karabachom a na ktorého územie padlo niekoľko náhodných rakiet. Turecko zatiaľ vyjadrilo svoju plnú podporu Azerbajdžanu.
Lysec (geomorfologický podcelok)

Vymedzenie

Nachádza sa v západnej časti pohoria a zaberá celú turčiansku vetvu hlavného veľkofatranského hrebeňa, ako aj bočné hrebene a doliny, zvažujúce sa do Turca. Na severe prechádza Ľubochnianskym sedlom hranica so Šípskou Fatrou, Ľubochnianska dolina oddeľuje Lysec od podcelkov Šiprúň a Hôľna Fatra. Sedlom medzi Javorinou (1 328 m n. m.) a Šoproňom (1 370 m n. m.) vedie hranica s Hôľnou Fatrou do Belianskej doliny a sedlom medzi Prierastlým (1 240 m n. m.) a Osičným (1 107 m n. m.) do Necpalskej doliny. Južná hranica pokračuje údolím s podcelkom Bralná Fatra a západný okraj Lysca strmo padá do Turčianskej kotliny. V južnej časti susedí Mošovská pahorkatina, severnejšie Sklabinské podhorie a v najsevernejšom výbežku je to východný okraj Turčianských nív.

Ochrana prírody

Takmer celé územie podcelku patrí do Národného parku Veľká Fatra, resp. jeho ochranného pásma. Z maloplošných chránených území tu leží napr. národná prírodná rezervácia Borišov, Madačov, Kornietová a prírodná rezervácia Katova skala.

Turizmus

Turčianska časť Veľkej Fatry ponúka široké možnosti na turistiku a športové aktivity. Medzi turisticky atraktívne lokality patrí Sučiansky hrad, lyžiarske stredisko v Jasenskej doline či vodopád Došnej. Dlhé doliny ponúkajú vhodné možnosti cykloturistiky a vedú nimi turistické trasy na hrebeň.
Lachaussée

Poloha

Obec má rozlohu 27,19 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 262 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kennedyho vesmírne stredisko

Kennedyho vesmírne stredisko (angl. John F. Kennedy Space Center) je kozmodróm NASA na Myse Canaveral ostrova Merritt na Floride v Spojených štátoch. Nachádza sa na pol ceste medzi Miami a Jacksonville. Je 55 km dlhé a 10 km široké a jeho celková rozloha je 567 km² a pracuje tam okolo 17 000 ľudí. Vesmírne stredisko je obľúbenou turistickou destináciou a má aj vlastné centrum pre návštevníkov a verejné turistické trasy. Pretože na veľkej časti územia je obmedzený rozvoj infraštruktúry, stredisko zároveň slúži aj ako dôležitá prírodná rezervácia.
Štarty rakiet a raketoplánov sú v súčasnosti riadené zo Štartovacieho komplexu 39, kde sa nachádza aj Vehicle Assembly Building. 6 km na východ sú dve štartovacie rampy. 8 km južne je priemyselná zóna vesmírneho strediska, kde sú umiestnené aj administratívne budovy a podporné zariadenia.
Najvýznamnejšou budovou je VAB (Vehicle Assembly Building), v ktorej sa uskutočňujú kontroly, opravy a úpravy raketoplánov pred každým štartom. Odtiaľ sa raketoplán prepraví na príslušnú odpaľovaciu rampu pomocou pásového transportéru ((po anglicky) Crawler Transporter) - zdolanie 5,5 km dlhej trasy trvá celý deň.
Pristávacia dráha pre raketoplány je široká 120 m a dlhá viac ako 5 km.
Cassagnoles (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 24,54 km². Najvyšší bod je položený 1 005 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lopez Lomong

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách v Pekingu bol počas ceremoniálu vlajkonosičom USA.