google/wiki40b huggingface dataset:
Diogenes zo Sinópy

Diogenes (alebo Diogenés) zo Sinópy/Sinopy/Sinópé/Sinope (Διογένης ὁ Σινωπεύς, Diogenēs ho Sinōpeus), tiež známy ako Diogenes Cynik (Διογένης ὁ Κυνικός, Diogenēs ho Kunikos), * 412/404 pred Kr., Sinop - † 323 pred Kr., Korint) bol grécky filozof, jeden zo zakladateľov a najradikálnejší predstaviteľ kynizmu.

Životopis

Diogénov otec Hikesios bol odsúdený za peňazokazectvo a s ním aj jeho syn, ktorý bol vyhostený zo Sinópé. Nie je celkom isté, či sa na falšovaní peňazí skutočne podieľal. Ak áno, je možné, že svoj neskorší život chápal aspoň spočiatku ako určitú formu pokánia.
Opustil rodinu, stal sa dobrovoľným žobrákom a ľudovým učiteľom. Po vyhostení sa presunul do Atén, kde začal napádať kultúrne konvencie. Štylizoval sa do postavy Herkules. Veril, že cnosť sa lepšie prejaví v praxi ako v teórii. Svoj jednoduchý životný štýl a správanie využíval na kritiku spoločenských hodnôt a inštitúcií, ktoré v jeho očiach predstavovali formy skorumpovanej spoločnosti. Vyhlasoval sa za kozmopolitu. 
V Aténach sa zoznámil s učením Antisténa, domyslel jeho zásady do krajných dôsledkov a prakticky ich uskutočňoval. Existuje množstvo príbehov o tom, ako ho Diogenes sprevádzal na každom kroku, nie je však vôbec isté, že sa skutočne niekedy stretli. Diogenes vytvoril z chudoby cnosť. Žobral na živobytie a spal v sude na trhovisku. Stal sa notoricky známy svojimi filozofickými kúskami, ako napr. nosením lampáša počas dňa, vyhlasujúc, že hľadá skutočne úprimného človeka. Privádzal do rozpakov Platóna spochybňovaním jeho interpretácie Sokrata a sabotoval jeho lekcie. Diogenovi sa tiež podarilo verejne legendárne zosmiešniť Alexandra Veľkého. 
Potom ako bol zajatý pirátmi a predaný do otroctva, sa Diogenes nakoniec usadil v Korinte. Tam predal svoju filozofiu kynizmu  Krátovi, ktorý do nej zasvätil Zénóna z Kitia, ktorý ju sformoval do školy stoicizmu, jednej z najtrvácnejších škôl gréckej filozofie.
Žiadna z Diogenových početných písomností sa nezachovala. Podrobnosti z jeho života sa uchovali vo forme anekdot (chreia), najmä v knihe Diogéna Laertia Životopisy slávnych filozofov. Existuje množstvo anekdot týkajúcich sa jeho života a aforizmov, ktoré sú mu pripisované, izolovaných v niekoľkých klasických zdrojoch, no žiadny z nich s určitosťou potvrdený.

Diogenes a Alexander

K údajnému stretnutiu Diogena s Alexandrom Veľkým malo prísť v Korinte (podľa Plutarcha a Cicera), kde pri svojej návšteve túžil Alexander spoznať aj slávneho filozofa Diogena. Keď k nemu Alexandra priviedli, spýtal sa opaľujúceho sa Diogena, či má nejaké želanie, ktoré by mu mohol vyplniť. Diogenes mu na to odpovedal: „Ustúp mi zo slnka“. Alexander sa následne vyjadril, že ak by nebol Alexandrom, potom by si určite prial byť Diogenom.
Générest

Poloha

Obec má rozlohu 11,83 km². Najvyšší bod je položený 1 247 m n. m. a najnižší bod 480 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coulombiers (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 12,34 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 425 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slatinka (časť Zvolenskej Slatiny)

Dejiny

Prvá zmienka o Slatinke pochádza z roku 1388, kedy bola spomínaná ako Zalatha. Slatinka v 1424 patrila Vígľašskému hradnému panstvu. Neskôr sa spolumajiteľom stalo mesto Zvolen.
V roku 1954 bolo v Štátnom vodohospodárskom pláne ČSR pre územie, v ktorom sa Slatinka nachádza naplánovaná stavba vodného diela Slatinka. V 1956 bola Slatinka vyhlásená za "zánikovú obec", a bola zakázaná výstavba nových domov. V roku 1974 vstúpila do platnosti stavebná uzávera so zákazom opravovania a modernizovania domov. 8.5.1985 bola zrušená kancelária MNV Slatinka, úrad bol odovzdaný pod spoločný národný výbor Zvolenská Slatina.
Na základe územného povolenia o výstavbe vodného diela boli na prelome 80-tych a 90-tych rokov vykupované a vyvlastňované pozemky, ktoré mali byť zatopené. Viaceré pozemky, vrátane tých, ktoré nemali byť zatopené ale silne ovplyvnené výstavbou, ostali nevysporiadané. Stavba však nezačala v plánovanom čase a územné rozhodnutie stratilo platnosť, následne boli niektoré vyvlastnené pozemky boli vrátené ich pôvodným majiteľom alebo ich potomkom. 16.11.2000 bol štatút Slatinky zmenený na rekreačnú oblasť. O 4 dni bolo 58 domov prekategorizovaných na rekreačné objekty; u 17 z nich bez doloženia vlastníckeho práva. Toto rozhodnutie bolo zmenené 5.7.2012 krajským úradom v Banskej Bystrici; u 17 nehnuteľností toto rozhodnutie zrušil, keďže VVB š.p. nedoložil vlastnícke práva. Na základe podnetu Združenia Slatinka a Spoločnosti priateľov Slatinky z 10.4.2001 adresovaného prokuratúre vo Zvolene ohľadom preskúmania Štatútu oblasti Slatinka bol protestom prokurátora tento štatút zrušení kvôli konfliktu so zákonom.
V máji 2013 dostali niekoľkí nájomníci (10, neoficiálne 15) výzvu na vysťahovanie sa do dvoch týždňov s odôvodnením život ohrozujúceho stavu budov. Pôvodne nemali možnosť nahliadnuť do posudku statika ani možnosť na opravu budov na vlastné náklady. Onedlho Vodohospodársky podnik začal komunikovať ohľadom opráv daných budov.
Zodiakálne svetlo

Zodiakálne svetlo alebo zvieratníkové svetlo je mierne zvýšenie jasu v okolí Slnka, rozširujúce sa pozdĺž ekliptiky (t. j. pozdĺž súhvezdí zvieratníka). Dá sa dobre pozorovať na začiatku alebo na konci jasnej bezmesačnej noci v čase, keď je poloha ekliptiky vzhľadom na obzor strmšia, teda na jar na západnej oblohe po západe Slnka a skončení súmraku alebo na jeseň na východnej oblohe pred východom Slnka. Oveľa zreteľnejšie vidieť zodiakálne svetlo v menších zemepisných šírkach. Zodiakálne svetlo má kužeľovitý tvar zužujúci sa so vzdialenosťou od obzoru. Smerom k okrajom jeho jas postupne klesá a zaniká asi vo vzdialenosti 90° od Slnka. Zriedka vidieť jemné predĺženie zodiakálneho svetla pozdĺž celej ekliptiky - zvieratníkový pás alebo most. V miestach oblohy, ktoré ležia oproti Slnku, sa pás rozširuje na jasnejšiu škvrnu s priemerom asi 10° až 20° (protisvit). Pri zatmení Slnka sa pozoruje zodiakálne svetlo ako pokračovanie slnečnej koróny (F koróna).

Pôvod zodiakálneho svetla

Vzniká odrazom slnečných lúčov od jemných prachových zrniek medziplanetárnej hmoty rozptýlených vo vnútorných oblastiach slnečnej sústavy a silne koncentrovaných k rovine ekliptiky. Častice medziplanetárnej hmoty sa pritom pohybujú po individuálnych dráhach okolo Slnka so sklonmi zväčša menšími ako 20°. Rozptyl vyvolávajúci úkaz zodiakálneho svetla je najúčinnejší od častíc s rozmermi niekoľko mikrometrov až niekoľko desať mikrometrov (10⁻⁶-10⁻⁵ m), s pomerne nízkou hustotou ~1 000 kg . m⁻³) a nepravidelným tvarom. Týchto teliesok (ktoré by zodpovedali meteorom okolo 15. magnitúdy aj slabším) je v medziplanetárnom priestore mnohonásobne viac ako väčších častíc, preto súčet ich povrchov predstavuje veľkú odrazovú plochu v porovnaní s povrchom malého počtu väčších častíc. Keďže častice zodiakálneho svetla sú v stálom pohybe, možno merať ich tok. Merania na umelých kozmických telesách ukázali, že tok častíc s hmotnosťou okolo 10⁻¹² kg je asi 10⁻⁴ m⁻² . s⁻² 1 vo vzdialenosti 1 AU od Slnka. Koncentrácia častíc zodiakálneho svetla postupne klesá so vzdialenosťou d od Slnka približne ako funkcia d-1,3. Oblak častíc nesiaha až k Slnku, v jeho bezprostrednej blízkosti je prázdna zóna vplyvom obrovských teplôt a silného tlaku slnečného žiarenia. Prachový oblak zodiakálneho svetla si preto možno predstaviť ako veľmi sploštený disk, ktorého obsah je smerom od centra čoraz redší, ale v strede prázdny. Disk nie je celkom homogénny. Ak koncentrovaný oblak častíc zodiakálneho svetla vnikne do atmosféry Zeme, vyvolá vznik nočných svietiacich mračien.
Sausset-les-Pins

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7471 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuguron

Poloha

Obec má rozlohu 7,07 km². Najvyšší bod je položený 568 m n. m. a najnižší bod 454 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kosorín

Polohopis

Obec sa nachádza približne 6 kilometrov severne od Žiaru nad Hronom, na severnom okraji Žiarskej kotliny. V severnej časti chotára sa dvíha Kunešovská hornatina, podcelok Kremnických vrchov. Cez obec preteká Kosorínsky potok, ktorý tu priberá Klokočský potok a neskôr sa vlieva do Lutilského potoka. 
Prístup do obce je po ceste III. triedy cez obec Janova Lehota alebo Slaská, úzka poľná cesta vedie aj do Lutily. Obcou vedie  turistická trasa, spájajúca pohorie Vtáčnik cez Dérerov mlyn a Kremnicu s Kremnickými vrchmi. 
Podnebie obce je vzhľadom na stret horského pásma a nížiny charakteristické výrazným kontrastom zimných a letných teplôt. V zime teploty klesajú pod -10°C, v lete dosahujú 25 – 35°C. Oblasť patrí do teplej a mierne vlhkej oblasti s priemernou ročnou teplotou 8°C. V okolí sa nachádzajú zmiešané lesy, ktoré sú tvorené hlavne dubmi, bukmi a javormi. Živočíšstvo zastupujú bežné druhy ako líšky, diviaky, srnce, jelene a zajace.
Asklépiades z Korintu

Asklépiades alebo Asklépiadés (starogr. Ἀσκληπιάδης – Asklépiades, iný prepis: Asklépiadés) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 241.
Poplios Asklépiades z Korintu bol v Olympii na 255. hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Táto olympijská disciplína sa zaviedla na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj (pentathlon) pozostával zo skoku do diaľky, behu na na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.
Z archeologických vykopávok je známych niekoľko diskov veľmi rozdielných rozmerov a hmotností. Najmenší z nich váži 1,86 kilogramu a má priemer 16,7 centimetra, najťažší s váhou 6,63 kilogramu má priemer 32 centimetrov, ale najváčší z nich s rozmerom 36 centimetrov je disk, ktorý podľa vyrytého nápisu venoval Diovi olympionik Asklépiades z Korintu. Tento votívny disk ale vzhľadom na svoju hrúbku 13 mm váži 5,7 kilogramu. Originál tohto disku je umiestnený v Archeologickom múzeu v Olympii.
Auriol (Bouches-du-Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 44,64 km². Najvyšší bod je položený 937 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11685 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Esplantas

Poloha

Obec má rozlohu 10,4 km². Najvyšší bod je položený 1 142 m n. m. a najnižší bod 962 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filmový festival inakosti

2012

Šiesty ročník FFI sa uskutočnil 25. až 28. októbra 2012. Zúčastnilo sa ho takmer 3000 návštevníkov. Ružový balónik získal film Albert Nobbs režiséra Rodriga Garcíu. Premietnutých bolo 27 dlhometrážnych a 6 krátkych filmov z 19 krajín vrátane Slovenska. Záštitu nad festivalom prebral minister zahraničných vecí Miroslav Lajčák a bratislavský primátor Milan Ftáčnik.
Vo februári 2013 sa premietania uskutočnili aj v Banskej Bystrici a v marci 2013 v Košiciach.

2015

Deviaty ročník sa uskutoční 21. až 25. októbra 2015. Symbolom ročníka je videokazeta. Okrem medzinárodného zastúpenia budú premietané aj slovenské filmy: V Adamovom rúchu (2015) režiséra Martina Veliča či dokument Família - Manželky Tomáša Viteka. Medzi zahraničné filmy budú patriť snímky z belgické, francúzske, britské, kanadské či švédske filmy. Záštitu nad festivalom prevzal prezident Andrej Kiska a verejná ochrankyňa práv Jana Dubovcová.

2019

V máji 2019 ministerka kultúry Ľubica Laššáková zamietla grantovú podporu pre LGBTI organizácie a projekty napriek pozitívnym hodnoteniam hodnotiacej komisie. Pre festival bola doporučená grantová podpora 35 tisíc eur. Martin Macko z Iniciatívy Inakosť na margo rozhodnutia povedal: „Budeme musieť obmedziť kultúrny program Pridu a v prípade filmového festivalu počet filmov a rozsah celého festivalu. Minulý rok tvorila táto dotácia väčšinu ich rozpočtu, takže výpadok bude citeľný a viditeľný,“
Šansón

Šansón v Česku

V Česku možno rozvoj šansónu datovať od 30. rokov 20. storočia. Od kabaretných začiatkov, kde mali význačné postavenie Karel Hašler, cez tvorbu Jaroslava Ježka, až po moderný šansón, ktorého najvýznamnejšou predstaviteľkou je dodnes Hana Hegerová. 
V Prahe pôsobila od sedemdesiatych rokov napriek normalizácii skupina "Šanson - věc veřejná", ktorého jadrom boli hudobníci: Jaroslav Jakoubek, Milan Jíra a speváci Alena Havlíčková a Rudolf Pellar. 
Z mladších tvorcov sú to napr.: pesničkárka Radůza, Sestry Steinovy, Martina Trchová, Jana Husáková, Ester Kočičková ďalší.
Kostol svätého Michala (Kluž)

Kostol svätého Michala v Kluži (rum. Biserica Romano-Catolică Sfântul Mihail) je rímskokatolícky kostol. Je to druhý najväčší kostol v Sedmohradsku.

Dejiny

Kostol sa začal budovať v 14. storočí a jeho najstaršia časť s oltárom bola dokončená v roku 1390. Kompletne bol kostol dokončený v rokoch 1442 až 1447. Počas reformačného hnutia ho zabrali protestanti (1545 - 1566) a neskôr unitári (1566 - 1716). Po porážke protihabsburských povstaní a nástupe rekatolizácie v Sedmohradsku bol kostol vrátený rímskokatolíckej cirkvi. V histórii sa tu odohrávali dôležité udalosti, týkajúce sa mesta a celého Sedmohradska. Kostol bol regotizovaný v roku 1862 (hlavne veža).

Architektúra

Kostol bol vybudovaný v gotickom architektonickom štýle. Hlavná loď chrámu je dlhá 50 metrov, široká 23 metrov. Veža chrámu je vysoká 76 metrov (s krížom 80 metrov) a je tak najvyššia veža v Sedmohradsku. Západný portál chrámu zdobia tri erby Žigmunda Luxemburského, ktorý bol uhorským kráľom, českým kráľom a nemeckým cisárom.
Restigné

Poloha

Obec má rozlohu 21,31 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 175 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viry (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 25,4 km². Najvyšší bod je položený 1 113 m n. m. a najnižší bod 539 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 905 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Andelys (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 40,62 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 192 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Gets

Poloha

Obec má rozlohu 29,98 km². Najvyšší bod je položený 1 820 m n. m. a najnižší bod 900 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
René Steinke

Biografia

So svojou o dva roky mladšou sestrou Simonou vyrastal vo Východnom Berlíne. Herectvu sa chcel venovať už v svojich trinástich rokoch, ale cesta k nemu nebola jednoduchá. Vyštudoval polytechnickú školu (elektrotechnický odbor; obdoba našej Strednej priemyselnej školy), potom sa živil ako šofér sanitky Červeného kríža. V roku 1986 si zahral po prvýkrát hlavnú rolu vo filme Vernehmung der Zeugen, ktorý režíroval Gunther Scholz. V rokoch 1989 až 1993 študoval na hereckej škole Ernsta Buscha v Berlíne. Potom získal angažmán v divadle Berliner Volksbühne. Od roku 1995 je živnostníkom. V rokoch 1999 až 2002 a potom 2004 až 2006 hral v nemeckom seriáli televízie RTL Kobra 11 komisára Toma Kranicha spoločne s Erdoğanom Atalayom. René Steinke má syna Toma Steinke, ktorý je profesionálnym futbalistom v Nemecku.
Ján Varholík

Klubová kariera

S HC Košice sa stal v sezónach 1994/1995, 1995/1996, 1998/1999 majstrom ligy.

Reprezentácia

S Československou reprezentáciou do 20 rokov získal v rokoch 1989 a 1990 bronz. V slovenskom drese odohral 80 zápasov, strelil 8 gólov. Reprezentoval Slovensko na ZOH 1994 v Lillehammeri a ZOH 1998 v Nagane. Bol účastníkom majstrovstiev sveta skupiny C v roku 1994, skupiny B 1995 a skupiny A v roku 1996.
Banát (Rumunsko a Srbsko)

Banát je historické územie ohraničené riekami Mureš, Tisa, Dunaj a na východe pohorím Južných Karpát. Má rozlohu vyše 28 000 km². Politicky je rozdelené medzi rumunské župy Timiș a Caraș-Severin a východnú časť Vojvodiny v Srbsku.
Od roku 1526 bol súčasťou Osmanskej ríše. Roku 1716/1718 ho znova dobyli rakúske (čiže habsurské) vojská a bola vytvorená rakúska provincia Temešvársky Banát. Vytvorením tejto provincie sa prvýkrát použil výraz banát v tejto súvislosti. V rokoch 1779 až 1918 bol súčasťou Uhorska (len v rokoch 1849-1867 bol rakúskou korunnou krajinou). V roku 1920, po prvej svetovej vojne, bol rozdelený medzi Rumunskom a (budúcou) Juhosláviou, malá časť pripadla Maďarsku.
Od 17./18. storočia obývaný veľkým počtom rôznych národnostní: Maďari, Rumuni, kolonizácia Srbmi, Nemcami, v malej miere Slovákmi a Čechmi.
Čierny štít

Názov

Jeho pomenovanie vyplýva z tmavého zafarbenia skaly. Nemecké a maďarské pomenovanie štítu je iné. Vychádza z informácie, o Jánovi Andrejovi Papirusovi, stolárskom pomocníkovi sliezskeho pôvodu z podtatranských Matejoviec (miestna časť Popradu), ktorý na sklonku leta 1771 zahynul na Čiernom štíte pri kutaní zlata. Hovorí sa, že náhodou sa mu dostal do rúk zlatokopáčsky zemský kľúč a pomútil mu hlavu. Stále ho čítal a 22 rokov hľadal poklady v okolí Zeleného plesa. Jeho osud dodnes pripomína názov Papirusova štrbina, ktorá je medzi Čiernym štítom a Čiernymi vežami.

Turistika a horolezectvo

Na vrchol nevedie žiadna turistická cesta. Pre turistov je prístupný len s horským vodcom. Pre horolezcov na vrchol vedú viaceré cesty s rôznymi stupňami obťažnosti. Väčšina vedie v JV a J stene štítu. Horolezecké cesty

Prvé výstupy

Karol Englisch s matkou Antoniou a horským vodcom Jánom Hunsdorferom 24. júla 1898. Prvovýstup v zime 28. decembra 1911 Tibold Kregczy a Lajos Rokfalusy.
Balan (Ain)

Polohopis

Balan má rozlohu 18,04 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Balan má 2355 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Pannonhalmský okres

Pannonhalmský okres (maď. Pannonhalmi járás) je okres v severnom Maďarsku v župe Győr-Moson-Sopron. Jeho správnym centrom je mesto Pannonhalma.
The Goddess and Other Women

The Goddess and Other Women je zbierkou poviedok Joyce Oatesovej. Zbierku tvorí 32 poviedok. Ponúka bohatú mozaiku najrôznejších osudov žien a dievčat, do životov ktorých nahliadame v okamihu citového prezretia.
Oatesová sa zameriava na pochmúrne stránky moderného amerického života – opakuje sa téma strachu, násilia, vraždy a smrti. A práve preto sú jej postavy nezabudnuteľné, či už je to obyčajná prostitútka Cynthia, ktorá sa stane obsesiou pre solídneho zámožného muža, mladučká Maryliz ktorej umiera snúbenec, stratená Smithka, ktorá vtrhne do života usadenému mužovi, ako jeho nemanželská dcéra, alebo rozvedená Claire, ktorá sa vydá za mladučkého milenca. Napriek tomu, že muži v poviedkach zohrávajú druhú najdôležitejšiu úlohu, sú zobrazovaní trochu vágnym a nie moc sympatickým spôsobom.
Oatesovej poviedky sú technicky lepšie zvládnuté než jej romány. Typickým kompozičným postupom je internalizácia deja vo vedení postáv. Myslela tým, že jej poviedky sa odohrávajú najmä v mysli jednotlivca. Poviedky sú úprimnou výpoveďou citlivého umelca o tragických polohách ľudského života v odcudzenej spoločnosti. Oatesová aj v poviedkovej tvorbe citlivo zobrazuje narušené ľudské vzťahy. Pocity osamelosti a sklamania prenikajú predovšetkým do citovej sféry postáv, do rodinného i manželského života. Autorské precítenie vniká do zákutí trýznenej ľudskej duše.
Dejepis (pedagogika)

Dejepis je učebný predmet a aplikovaná historická veda slúžiaca na potreby pedagogiky. Na rozdiel od historickej vedy neskúma dejiny, ale interpretuje už nadobudnuté poznatky historiografie. Cieľom dejepisu je rozvíjať morálne, občianske a všeľudské hodnoty prostredníctvom historických poznatkov, a teda budovať historické povedomie.
Platt Adams

Letné olympijské hry 1908

Súťažil v troch disciplínach. V trojskoku skončil na piatom mieste výkonom 14,07 m, čím zaostal za tretím Edvardom Larsenom z Nórska o 22 cm. Súťaž vyhral Američan Tim Ahearne výkonom 14,92 m, čo bol aj nový olympijský rekord.
V disciplíne skok do výšky z miesta skončil delenom piatom mieste spolu s ďalšími dvoma pretekármi. Skočil 147 cm. K delenému druhému miestu mu chýbalo 8 cm a na víťaza Američana Raya Ewryho 9 cm.
Zúčastnil sa aj skoku do diaľky z miesta. Skončil na delenom šiestom mieste spolu s krajanom Frankom Holmesom výkonom 311 cm. Súťaž vyhral Ray Ewry výkonom 333 cm, tretí skončil Martin Sheridan výkonom 322 cm.

Letné olympijské hry 1912

Po medailovo neúspešnej olympiáde 1908 sa dokázal presadiť o štyri roky neskôr. V skoku do výšky z miesta sa stal výkonom 163 cm olympijským víťazom. V skoku do diaľky z miesta získal striebornú medailu výkonom 336 cm a len o jeden cm zaostal za prvým Konstantinosom Tsiklitirasom. Súťažil aj v trojskoku, kde skončil na piatom mieste výkonom 14,09 m. K tretiemu miestu Švéda Erika Almlöfa mu chýbalo 8 cm. Vyhral tiež Švéd Gustaf Lindblom výkonom 14,76 m. V skoku do výšky skončil na delenom 23. mieste spolu s ďalšími štyrmi atlétmi výkonom 170 cm, no skákal len výšky 160 a 170 cm. Tie skočil na prvý pokus. Zvyšné tri (175, 180 a 183 cm) vynechal.
Lissac (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 12,03 km². Najvyšší bod je položený 908 m n. m. a najnižší bod 791 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peugeot 403

Motor

Peugeot 403 mal v ponuke objemovo väčšiu verziu motora 1290 cm³ Peugeotu 203. Z objemom 1 468 cm³ bol radový štvorvalec poháňaný rozvodom OHV a hemisférické alebo spaľovacie komory s priečnym prietokom, ktoré poskytujú výkon 48 kW/65 koní pri 5 000 otáčkach za minútu a krútiaci moment 102 Nm. Obyčajnou výbavou v tom čase bol termostatom riadený ventilátor motora, ktorý sa pri poklese teploty pod 75 °C vypojí a zase sa zapojí, keď teplota motora dosiahne 84 °C.

Prevodovky

Do Peugeotu 403 sa montovala 4-rýchlostná plne synchronizovaná manuálna prevodovka, ktorá prenášala krútiaci moment na kolesá zadnej nápravy. Jej páka bola časom premiestnená z motorového tunela pod volant.

Karosárske varianty

V televíznom kriminálnom seriáli Columbo, hlavná postava poručík Columbo, ktorého hral Peter Falk, jazdil na verzii Peugeot 403 kabriolet z roku 1959.
Rue Soufflot

Poloha

Ulica sa nachádza medzi Panteónom na Place du Panthéon a Luxemburskými záhradami na Boulevard Saint-Michel. Ulica smeruje od východu na západ a tvorí hranicu medzi administratívnymi štvrťami Sorbonne (párne čísla domov na severnej strane ulice) a Val-de-Grâce (nepárne čísla na južnej).

Dejiny

Prvá časť ulice vznikla pri stavbe Panteónu a bola v roku 1760 otvorená k ulici Rue Saint-Jacques. V rokoch 1846 – 1876 bola predĺžená až k dnešnému Boulevardu Saint-Michel. Toto rozšírenie bolo plánované od roku 1805. Ulica Rue Soufflot bola počas Francúzskej revolúcie premenovaná na Rue du Panthéon-Français a k svojmu pôvodnému názvu sa vrátila v roku 1807.
Saint-Martin-d’Uriage

Poloha

Obec má rozlohu 29,69 km². Najvyšší bod je položený 2 200 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 424 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Haveluy

Poloha

Obec má rozlohu 4,7 km². Najvyšší bod je položený 70 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pateřín

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1351.