google/wiki40b huggingface dataset:
Fausto Coppi

Životopis

Narodil sa krátko po skončení prvej svetovej vojny. V detstve trpel podvýživou, z ktorej mu vyplynuli vážne zdravotné problémy. Počas športovej kariéry mal okolo 20 zlomenín, vrátane kovových výstuh kostí a posunutia stavcov. Napriek týmto zdravotným problémom ho spolu s Ginom Bartalim považovali za najväčšieho športového hrdinu Talianska po II. sv. vojne. Práve tá prerušila jeho začínajúcu sa kariéru: Prvé víťazstvo na Giro d´Italia vybojoval v roku 1940, ďalšie úspechy prišli až v roku 1946 – druhé víťazstvo na Giro d´Italia a prvenstvo na jednodňových pretekoch Milano-San Remo Počas druhej svetovej vojny, keď sa nekonali žiadne významné cyklistické preteky vytvoril svetový rekord v "hodinovke" (45,817 km).
V rokoch 1949 a 1952 Fausto Coppi zaznamenáva „double“ – víťazstvo na Tour de France a Giro d´Italia v tom istom roku. Spolu s Eddy Merckxom a Alfredom Bindom je spoludržiteľom rekordu s piatimi víťazstvami na Giro d´Italia.
V roku 1953 sa stal Fausto Coppi terčom kritiky tlače i verejnosti za to, že opustil svoju manželku a žil s Giuliou Occhini – v konzervatívnom Taliansku päťdesiatych rokov 20. storočia to bolo niečo neslýchané. Táto love story bola v roku 1993 sfilmovaná vo filme Il Grande Fausto (réžia Alberto Sironi, Fausta hrá Sergio Castellitto, Giuliu Ornella Muti).
Po skončení cyklistickej kariéry sa Fausto Coppi koncom roku 1959 zúčastnil loveckej výpravy v Afrike. Tu sa nakazil maláriou, ktorú mu po návrate domov talianski lekári nesprávne diagnostikovali. Začiatkom roku 1960 Fausto Coppi zomrel vo veku 40 rokov.
Faustovi Coppimu patrí tretia priečka v historických cyklistických tabuľkách (1. Eddy Merckx, 2. Bernard Hinault). V ankete o najlepšieho talianskeho športovca 20. storočia Fausto Coppi obsadil druhé miesto.
Cuba Gooding, Jr.

Biografia

Narodil sa v Bronxe spevákovi Cubovi Goodingovi, Sr. a jeho žene Shirley. Má brata herca Omara Goodinga. Rodina sa v roku 1972 presťahovala do Los Angeles potom, ako otcova skupina The Main Ingredient mala hitový singel „Everybody Plays the Fool“. Otec opustil rodinu o dva roky neskôr. Gooding striedal školy, a neskôr v televíznom rozhovore uviedol, že potom, čo otec opustil rodinu, žili v rôznych hoteloch v Los Angeles. V roku 1994 sa oženil so Sarou Kapfer, s ktorou má dvoch synov (Spencer a Mason) a dcéru (Piper).
Po strednej škole študoval japonské bojové umenie, a potom sa zameral na herectvo. Najskôr získal epizódne roly v seriáloch Hill Street Blues a MacGyver. Jeho prvá hlavná rola bola vo filme Boyz n the Hood. Nasledovali vedľajšie roly vo filmoch Zopár správnych chlapov, Bleskový Jack a Smrtiaca epidémia.
V roku 1996 získal rolu arogantného, ale lojálneho hráča futbalu vo filme Camerona Crowa Jerry Maguire. Za túto rolu získal Oscara za najlepší herecký výkon vo vedľajšej úlohe.
V roku 2002 dostal hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Peter J. Carroll

Život a dielo

Peter J. Carroll je vodcovská osobnosť hnutia Chaos mágie. Spolu s vydavateľom a spisovateľom Rayom Sherwinom, je pokladaný za zakladateľa hnutia. Carroll a Sherwin vytvorili voľne organizovanú skupinu s názvom Ilumináti z Thanaterota, ktorá sa venuje štúdiu a aplikácii chaosmagickej okultnej filozofie, vychádzajúcej z prác Austina Osmana Sparea a jeho kultu Zos-Kia.
V roku 1995, po piatich rokoch od založenia IOT, Carroll ohlásil vôľu odísť z postu „mága a najvyššieho kňaza chaosu“. Toto vyhlásenie bolo doručené na medzinárodné stretnutie IOT, o ktorom Carroll píše v článku Ľadová vojna (The Ice War), v magazíne Chaos international.
Od roku 2005 je na požiadanie Roberta Antona Wilsona jedným z lektorov na Maybe Logic Academy. Tento zážitok znovu inšpiroval jeho okultný záujem a následne ohlásil ďalšiu knihu s tematikou mágie.
Carroll píše články pre magazín Chaos International, v súčasnosti redigovanom Ianom Readom, pod menami Peter Carroll a Stokastikos. Rovnako prispieva aj do časopisu New Equinox, ktorý rediguje Ray Sherwin, alebo do internetového diskusného fóra IdeoSphere. Založil vlastnú spoločnosť Arcanorium College, ktorá sa zaoberá „výukou a štúdiom mágie, rozdelenej do niekoľkých oblastí, od experimentálnej metafyziky, cez oddelenie mysle, peňazí a mágie, tantrických štúdií, germánskej mágie a rún, až k odvetviam magického umenia, literatúry a dizajnu.“
Carroll si svoje súkromie prísne stráži a na verejnosť preniklo len veľmi málo informácii o jeho osobnom živote. Má rodinu, dve deti, podniká. Niečo málo o sebe zverejnil na stránkach Maybe Logic Academy.
Saint-Martin-du-Var

Poloha

Obec má rozlohu 5,59 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 630 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Menaichmos z Naupaktosu

Menaichmos (starogr. Μέναιχμος) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Menaichmos, sochár z Naupaktosu, bol činný pravdepobne v prvej polovici 5. storočia pred Kr. Podľa J. J. Winckelmanna žil v tej istej dobe ako sochársky majster Kallón z Élidy. Antický cestovateľ Pausanias uvádza, že Menaichmos a jeho rodák Soidas boli autormi slávnej chryselefantínovej sochy (zo zlata a slonoviny) bohyne Artemidy, zhotovenej pre chrám v Patrai.
Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky o tom zaznamenal: „Patraičania majú na akropole svätyňu Artemidy Lafrie. Bohyňa má cudzie meno, a aj jej socha sem bola dopravená odinokiaľ. Cisár Augustus totiž zbavil aitólske územie i mesto Kalydón obyvateľstva, pretože sa i Aitólčania museli presťahovať do Nikopolisu na predhorie Aktionu, a tak dostali Patraičania sochu Lafrie. Iné sochy z Aitólie a od Akarnančanov dal cisár dopraviť do Nikopolisu, ale sochu Lafrie venoval Augustus Patraičanom okrem iného ako sučasť kalydónskej koristi. A ešte dnes bola na patraiskej akropole uctievaná. Hovoria, že Lafria bola pomenovaná akýmsi Fókom. Iní prehlasujú, že Kalydónčanom starobylú sochu Artemidy vytvoril Lafrios, syn Kastaliov, vnuk Delfov, druhí zase tvrdia, že sa bohyňa pohnevaná na Oinea stala časom ku Kalydónčanom vľúdnejšia (elafroteron) a to je dôvod jej pomenovania.“
Primorsko

Poloha

Primorsko leží na malom polostrove pri pobreží Čierneho mora, na úpätí Strandských vrcholov.

Dejiny

V okolí pobrežia Primorska sa nachádzajú viaceré pozostatky starobylých miest. Najdlhšie sa udržalo mesto Ranuli, rozkladajúce sa na vrchu s názvom Volčanovo kale (Волчаново кале). Zvyšky mestských hradieb dnes ohraničujú plochu asi 30 ha. Podľa historikov ide o jedno z najväčších opevnených miest v Bulharsku. V čase svojho rozkvetu bolo centrom tejto oblasti. Na pobreží či plážach sa dajú často nájsť malé kúsky starej keramiky. V roku 2003 prebehli v okolí historického Ranuli úspešné archeologické vykopávky. Predpokladalo sa, že ako každé mesto má svoje kultové miesta aj mimo hradby. V oblasti 2 – 3 km od hradieb na myse Maslen nos boli nájdené časom takmer nedotknuté pozostatky svätyne – observatória nazvanej Beglik Taš. Tá bola vybudovaná z mohutných čiastočne opracovaných kameňov, rozostavaných do nepravidelného kruhu. Medzerami medzi kameňmi v období slnovratu a rovnodennosti prechádzajú slnečné lúče. Svätyňa bola vybudovaná pravdepodobne v 14. storočí pred Kr. a používala sa do 5. storočia pred Kr..
Groissiat

Polohopis

Groissiat má rozlohu 6,32 km². Najvyšší bod je položený 940 m n. m. a najnižší bod 507 m n. m.

Obyvateľstvo

Groissiat má 1135 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Georges-de-Rex

Poloha

Obec má rozlohu 17,63 km². Najvyšší bod je položený 37 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 400 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bučina - Spálený kopec

Ochrana

Dôvodom ochrany sú spoločenstvá prírode blízkych smrekových bučín kyslých, živných a humusom obohatených stanovíšť, európsky významné a osobitne chránené druhy vtákov - pôtik kapcavý, tesár čierny a holub plúžik.
Portugalsko

Dejiny

Názov krajiny pochádza z rímskeho označenia Portus Cale. Cale označovalo pôvodnú osadu v ústí rieky Douro. Toto územie získali okolo roku 200 pred Kr. Rimania od Kartága v priebehu Druhej púnskej vojny. Vizigóti neskôr v stredoveku upravili názov územia na Portucale, z ktorého neskôr vznikol názov Portugale čiže Portugalsko. V 9. storočí pojem Portugalsko vymedzoval približne územie medzi riekami Miňa a Doura. Z názvu Portugalsko bolo jeho skrátením odvodené aj meno mesta nachádzajúceho sa na mieste pôvodnej osady Cale, dnes nazývané Porto.
Portugalsko vedie dlhoročný spor so Španielskom o územie na východnej hranici zvané Olivença (španielsky Olivenza). Podľa Viedenskej zmluvy z roku 1815 bolo územie priznané Portugalsku a Španielsko sa zaviazalo ho vrátiť. To sa však nikdy nestalo, na čo Portugalsko pravidelne upozorňuje. Olivença je pod Španielskou správou od roku 1801.

Administratívne členenie

Portugalsko sa dnes primárne delí na vyše 300 okresov (port. v j.č. município alebo concelho, prekladané aj ako obec) a tie na asi 4200 obcí (port. v j.č. freguesia, prekladané aj ako okrsok). 
Existujú aj väčšie celky, ale tie sa pomaly odstraňujú alebo slúžia len na štatistické účely. Je to napríklad 18 dištriktov (prekladané aj ako okresy či oblasti), 5 regiónov, 2 autonómne regióny Azory a Madeira, a 28 štatistických subregiónov (podregiónov).
Okrem toho existuje kategória mesto (cidade) a mestečko (vila), čo sú jednotky, ktoré slúžia na štatistické účely, ale majú aj prezentačnú funkciu. Ich hranice niekedy zodpovedajú skupine obcí, ale väčšinou sa ich hranice (úplne alebo čiastočne) nezhodujú s hranicami obcí.

Náboženské zloženie

Väčšina obyvateľov Portugalska sa hlási k rímskokatolíckej cirkvi. Počet jej príslušníkov sa podľa posledných údajov pohybuje okolo 84,5 % obyvateľov štátu. Katolícka cirkev si udržiava pomerne silný vplyv na obyvateľstvo hlavne v severnej časti štátu a na vidieku. V krajine sa nachádzajú významné katolícke školy a svetoznáme pútnické miesto Fatima. K ostatným kresťanským cirkvám sa hlási 2,2 % obyvateľov (protestanti, pravoslávni,...). K ostatným náboženstvám asi 0,3 % obyvateľov (hl. prisťahovalcov z Ázie a Afriky, hl. moslimovia a hinduisti). Asi 3,9 % obyvateľov je bez vyznania a asi okolo 9 % sa k náboženskej otázke nevyjadrilo.

Doprava

Doprava v Portugalsku je dobre rozvinutá a diverzifikovaná. Krajina má 68 732 km ciest, z ktorých približne 3 000 km je súčasťou systému 44 diaľnic. Brisa je najväčším koncesionárom v krajine. S rozlohou 89 015 km², kontinentálne Portugalsko má 3 medzinárodné letiská Lisabon, Porto a Faro. Systém železníc je prevádzkovaný spoločnosťou Comboios de Portugal. Hlavné prístavy sú v Leixões, Aveiro, Figueira da Foz, Lisabone, Setúbal, Sines a Faro.
Ourcq

Priebeh toku

Rieka pramení pri obci Courmont v departemente Aisne, v regióne Pikardia, preteká departementom Oise a po takmer 87 km tvorí pri obci Mary-sur-Marne v departemente Seine-et-Marne pravobrežný prietok rieky Marny. Rieka preteká cez tri departementy (Aisne, Oise a Mary-sur-Marne) a 36 obcí.

Využitie

Väčšina jej vody je odvádzaná vodným kanálom Ourcq s dĺžkou 96,6 km až do Paríža, kde je cez ďalšie kanály prepojená so Seinou. Kanály boli postavené v 19. storočí ako prívod pitnej vody do Paríža a zároveň pre vodnú dopravu.
Courtacon

Poloha

Obec má rozlohu 11,88 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 215 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretigney

Poloha

Obec má rozlohu 1,83 km². Najvyšší bod je položený 455 m n. m. a najnižší bod 355 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rétságsky obvod

Rétságsky obvod (maď. Rétsági kistérség) je administratívna jednotka, obvod, v Maďarsku v Novohradskej župe. Jeho sídlom je mesto Rétság.
Električková doprava v Tule

V ruskom meste Tula je od konca 19. storočia v prevádzke električková doprava. V roku 2005 tu jazdilo na 95 km tratí 12 električkových liniek, sieť sa tak radí k tým väčším. Prevádzkovateľom je podnik MUP Tulgorelektrotrans (rusky МУП Тулгорэлектротранс).
Uckange

Poloha

Obec má rozlohu 5,56 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 124 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Byrokracia (organizačná štruktúra)

Byrokracia je hierarchicky organizovaný riadiaci systém, používaný na riadenie procesu veľkých organizácií, firiem prípadne projektov. Teóriou byrokratického procesu sa zaoberajú okrem iného aj kybernetika a teória systémov.

Kritika

Hore uvedené veci platia ale pre fungujúci proces. Z rôznych dôvodov môže dôjsť ale k tzv. prebujneniu byrokracie, čo má za následok dlhodobo klesajúcu efektivitu procesu.
Saint-Quantin-de-Rançanne

Poloha

Obec má rozlohu 9,11 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hallering

Poloha

Obec má rozlohu 3,55 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Maison-Dieu

Poloha

Obec má rozlohu 13,82 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 138 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beckov (obec)

Dejiny a opis

Bolo jedným z prvých stredovekých miest na Považí. Najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 940. Dominantou je ruina Beckovského hradu. Beckov patril k obrannému systému hradov už v časoch Veľkej Moravy. V 14. – 15. storočí sa stal majetkom Stibora, po kráľovi prvého muža v krajine. V týchto časoch tu vzniklo jedno z mála dôležitých umeleckých centier. V roku 1439 – 1535 patril hrad rodu Bánffyovcov. V roku 1729 vznikol v podhradí požiar, ktorý zachvátil aj hrad. Bez striech sa stal ruinou. V renesančnej kúrii zemianskej rodiny Ambrovcov sa nachádza stála expozícia dejín Beckova. Patrí do historického jadra bývalého poddanského mestečka Beckov. V interiéri je renesančný kozub s erbom Medňanských, datovaný rokom 1648, nábytok pochádzajúci z orientálnych krajín, obsahuje i etnografickú časť. Medzi významnejšie pamiatky patrí kostol sv. Jozefa Pestúna spolu so susedným kláštorom františkánov tvorí jeden sakrálny celok. Jednoloďová stavba kostola je zaklenutá valenou klenbou s lunetami. Hlavný oltár s bohatou stĺpovou výzdobou pochádza z konca 17. storočia, obnovený Župný sirotinec, rímskokatolícky farský kostol sv. Štefana kráľa – nastaršia sakrálna stavba v obci sa spomína už v roku 1424 s vežou pristavanou v roku 1770, evanjelický kostol postavený v rokoch 1791 – 1845 v klasicistickom slohu, židovský cintorín s pozostatkami náhrobkov z rokov 1739 – 1845 na úpätí hradného svahu, pomník padlým v I. a II. svetovej vojne či kúria Dubnických s kamenným renesančným kozubom. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, chovom dobytka, ovocinárstvom a vinohradníctvom. Prekvitali remeslá, najmä súkenníctvo. V obci bola tehelňa a v 19. storočí päť páleníc.

Príroda

V obci a blízkom okolí sa nachádzajú výnimočné prírodné hodnoty, z ktorých viaceré sú vyhlásené ako chránené územia: PP Beckovské hradné bralo, PR Sychrov, PP Skalka pri Beckove, PR Beckovské Skalice, CHA Lipový sad, CHS Lipy v Župnom sirotinci, Beckovská jaskyňa objavená v roku 1983 s dĺžkou 150 a hĺbkou 70 m.
Oulchy-la-Ville

Poloha

Oulchy-la-Ville má rozlohu 7,13 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Oulchy-la-Ville má 127 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Električková doprava v Osinnikách

Električková doprava v ruskom meste Osinniki funguje od roku 1960. Spolu 2 linky jazdia na sieti s rozchodom 1 524 m.
Plouider

Poloha

Obec má rozlohu 23,63 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 003 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Giuseppe Puglisi

Život

Viedol rozsiahle sociálne projekty zamerané na mládež, aby ju odviedol od nástupu na cesty zločinu. V roku 1993 založil pastoračné centrum Padre Nostro. Veľmi ostro napádal vo svojich kázňach mafiu a tradičné mafiánske štruktúry spoločnosti. Jeho činnosť spôsobila mafii v Palerme také problémy, že sa Giuseppe Graviano, mafiánsky šéf vládnucej Brancaccio, rozhodol nerešpektovať obvyklú nedotknuteľnosť kňazov a keď nepomohlo ani surové zmlátenie, nechal Puglisiho zavraždiť. Ide o jeden z hlavných zločinov, ktoré súd v roku 1999 Gravianimu preukázal a ktoré mu vyniesli doživotné väzenie.

Beatifikácia

15. septembra 1999 Salvatore De Giorgi podnietil proces blahorečenia. Dekrét o blahorečení promulgoval pápež Benedikt XVI. 28. júna 2012. Giuseppe Puglisi, sicílsky kňaz, bol v sobotu 25. mája 2013 vyhlásený za blahoslaveného. Rímskokatolícka cirkev ocenila úsilie človeka, ktorý sa v Palermskej štvrti Brancaccio venoval mladým ľuďom a snažil sa ich odvrátiť od kriminality. Mafia ho zastrelila 15. septembra 1993, v deň, keď oslavoval svoje 56. narodeniny. Beatifikačnú ceremóniu vykonal kardinál Salvatore De Giorgi.
Jozef Kroner

Život

Pochádzal z dvanástich detí. Začínal ako robotník v Trenčíne, neskôr ako vedúci dielne v Považskej Bystrici. Popri práci sa venoval ochotníckemu divadlu. Začínal v Armádnom divadle v Martine (1948 – 1956). Od roku 1956 pôsobil v činohre SND v Bratislave až do roku 1984, keď odišiel do dôchodku. Účinkoval v mnohých televíznych filmoch a seriáloch – Kubo (1965), Živý bič (1966), Rysavá jalovica (1970), Ruže a sneh, Vôňa remesla, Slovácko sa nesúdi (1978, 1984), Sváko Ragan (1975), Nech žije deduško (1978). 
O jeho živote a tvorbe nakrútil režisér Fero Fenič televízny film Trate Jozefa Kronera (1987). Na základe hlasovania slovenských filmových novinárov v Ankete 2000 sa Jozef Kroner stal slovenským hercom 20. storočia. Medzi jeho záľuby patrili rybolov a hubárčenie. Je autorom kníh Herec na udici (1970), Herec nielen na udici (1974), S kamerou a s udicou (1979), Neobyčajný testament (1982) a O rybke Beličke (1983).
Le Chevain

Poloha

Obec má rozlohu 5,7 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 632 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Octeville-l’Avenel

Poloha

Obec má rozlohu 6,86 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kebriones

Kebriones alebo Kebrionés (starogr. Κεβριόνης – Kebriones/iný prepis Kebrionés) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama.
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén Kebriones patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami.
V Homérovej Iliade bol počas trójskej vojny vozatajom svojho nevlastného brata Hektora. V jedenástom speve Iliady sa spolu s Hektorom zúčastnili bojov pri dobývaní achájskej hradby, ktorú v hrdinskom boji aj dobyli a následne sa dostali až k achájskym lodiam vytiahnutých na pobrežie, kde sa boj vyostril. V šestnátom speve Iliady ale do bojov zasiahol Patroklos odetý v zbroji priateľa Achillea a v radoch Trójanov nastal zmätok v domnení, že pred nimi stojí hrdina Achilleus a po chvíli sa dali na bezhlavý útek. Pred hradbami Tróje sa potom Patroklos pokúsil ostrým kameňom zasiahnuť Hektora unikajúceho na bojovom voze, ale kameň namiesto Hektora zasiahol Kebriona a rozdrvil mu lebečnú kosť.
Correns

Poloha

Obec má rozlohu 37,06 km². Najvyšší bod je položený 561 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 817 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bastelica (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 127,69 km². Najvyšší bod je položený 2 347 m n. m. a najnižší bod 306 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 527 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Globálny geopark UNESCO

Globálne geoparky UNESCO (UNESCO Global Geoparks) je sieť území medzinárodného geologického významu, ktorá bola ustanovená v roku 1998 pod patronáciou UNESCO s cieľom ochraňovať geologické dedičstvo planéty Zem a prispievať k dlhodobo udržateľnému rozvoju dotknutých oblastí. Jednotlivé geoparky začali do siete pridávať počiatkom 21. storočia, v súčasnej dobe existuje 120 globálnych geoparkov v 33 krajinách. Jedným z týchto geoparkov je napríklad i Český raj.
Július Šupler

Hráčska kariéra

S hokejom začínal v rodnom Poprade, neskôr pokračoval v Liptovskom Mikuláši (oba vo vtedajšej 1. slovenskej národnej hokejovej lige). V rokoch 1970 – 1972 bol hráčom Slovana Bratislava a 1972 – 1976 VSŽ Košice.

Trénerske pôsobenie

Trénovať začal ako asistent v Poprade 1979-85, v rokoch 1985-87 bol hlavným trénerom tohto klubu. V sezóne 1988-89 vyhral s Liptovským Mikulášom 1.SNHL. V sezóne 1991/92 získal s Duklou Trenčín česko-slovenský titul. V roku 1993 bol vymenovaný za prvého trénera slovenskej reprezentácie. Pod jeho vedením sa Slovensko prebojovalo do najvyššej kategórie Majstrovstiev sveta v hokeji v najkratšom možnom čase, keď v roku 1994 vyhralo C-kategóriu a o rok neskôr B-kategóriu MS. Cenným úspechom bolo i 6. miesto na olympijskej premiére v Lillehammeri 1994. Po Majstrovstvách sveta vo Viedni v roku 1996, kde Slovensko pri prvej účasti medzi elitou obsadilo 10. miesto, mu nebola predĺžená zmluva.
V rokoch 1996-2006 viedol rôzne kluby - získal tituly s Portlandom (WHL - spolutréner), Slovanom Bratislava a HK Riga 2000 (Lotyšsko). 
1998-99 Sparta Praha  hlavný trenér  
1999-2001 Dukla Trenčín hlavný tréner 
2001-02 Slovensko U20 , Dukla Trenčín hlavný tréner 
2002-03 Slovan Bratislava hlavný tréner 
2003-04 Lokomotiv Jaroslavl, Dynamo Minsk 
2004- 2006 Hk Riga 2000 hlavný tréner   
4. júla 2006 bol opätovne vymenovaný za trénera národnej reprezentácie. Za asistentov si vybral Zdena Cígera a Miroslava Miklošoviča (Cígera nahradil v júni 2007 Peter Oremus). 
Na MS 2007 obsadila slovenská reprezentácia 6. miesto, keď podľahla vo štvrťfinále Švédsku.

MS 2008

Pred svetovým šampionátom v Kanade jeho pozvánku z rôznych príčin odmietlo 14 hráčov. V jeho nominácii bolo napokon 5 hráčov z NHL (z toho jediný útočník Marcel Hossa). Na šampionáte reprezentovali prevažne hráči z európskych súťaží a traja hráči zo slovenskej extraligy (nenominoval však žiadneho z finalistov play-off poslednej sezóny). Mužstvo nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. V zápasoch o udržanie zdolalo Slovinsko 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch) a obsadilo 13. miesto. Najproduktívnejším hráčom sa stal obranca Ľubomír Višňovský.
Vedenie SZĽH 4. júna 2008 rozhodlo, že 30. júna Šupler pri reprezentácii končí. Jeho nástupcom sa stal Ján Filc.

KHL

V KHL trénoval Dinamo Riga (2008 – 2011) ,2011-12 CSKA Moskva hlavný tréner  a Donbas Doneck (apríl 2012 – október 2013).
Od októbra 2013 bol trénerom HKm Zvolen.
ARIA Charts

ARIA Charts je hlavný hudobný rebríček najlepšie sa predávajúcej hudby v Austrálii. Každý týždeň je aktualizovaný asociáciou Australian Recording Industry Association. Rebríček zahŕňa najpredávanejšie albumy, single, hudobné DVD a digitálne nahrávky na území Austrálie od roku 1988. Na konci roka sa vyhlasuje najlepšia stovka.