google/wiki40b huggingface dataset:
Ange-François Fariau de Saint-Ange

Život a kariéra

Narodil sa ako syn kráľovho radcu, študoval na jezuitskej škole v Blois, a neskôr na na Sainte-Barbe v Paríži. Vďaka príhovoru baróna Turgota Baron de Laune sa stal učiteľom na parížskej škole v rue Saint-Antoine, kde učil gramatiku a neskôr písanie beletrie. Stal sa známym vďaka svojim prekladom Ovidiových diel, zvlášť Premien. Tiež písal vlastné ódy a básne. Roku 1810 bol prijatý do Francúzskej akadémie.
Belval (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 5,72 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neorealizmus

Neorealizmus je smer umenia (literatúra, hudba, maliarstvo, film a pod.) a filozofie na začiatku 20. storočia nadväzujúci na východiská realizmu. Zdôrazňuje nevyhnutnosť budovania základných poznatkov špeciálnych vied.
Neorealizmus vznikol v Taliansku koncom 2. svetovej vojny. Najviac sa uplatnil vo filme, ale aj v iných odvetviach umenia, hlavne v literatúre. Neorealistickí autori popisujú predovšetkým skutočnosť, ktorá je často otrasná, napr. periférie veľkomiest (v Taliansku: život roľníkov na juhu krajiny). Diela sú kritické. Neorealisti používajú bežný hovorový jazyk, dialekty a slang. Vyvinul sa INTROSPEKTÍVNY ROMÁN (intro = dovnútra, spectare = hľadieť), v ktorom hrdina formuje okolitú skutočnosť. Vyjadruje to vo svojich myšlienkach, citoch a analyzuje svoje vnútro.

Predstavitelia

Film: Vasco Pratolini, Pier Paolo Pasolini
Literatúra: Alberto Moravia
Puritanizmus (náboženstvo)

Puritanizmus alebo puritánstvo (prívrženec sa volá puritán; angl. puritanism od pure - čistý) bol radikálny protestantský smer v anglicky hovoriacich krajinách od 16. storočia. Pôvodní puritáni hlásali potrebu „očisty“ náuky a bohoslužieb v zmysle kalvinizmu a kládli dôraz na súkromnú zbožnosť a verejnú mravnosť.
Caours

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 602 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peyrignac

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 308 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 526 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Kubáni

Životopis

Narodil sa v učiteľskej rodine Samuela Kubániho a jeho manželky Barbory rod. Droppovej. Detstvo prežil v Drienčanoch. Vzdelanie získaval v Poprade, Miškovci, Ožďanoch, neskôr pokračoval na škole v Levoči. Než sa mohol pustiť do ďalšieho vzdelávania, musel si najprv zohnať prostriedky na štúdium, a tak začal pracovať. Najprv bol úradníkom sklenenej huty v Zlatne (teraz České Brezovo), neskôr na slúžnovskom úrade v Rimavskom Brezove a Rimavskej Sobote. V tomto období sa stretával s viacerými slovenskými spisovateľmi a kultúrnymi či politickými činiteľmi, ako boli Pavol Dobšinský, Štefan Marko Daxner alebo Ján Botto. Vydával rukopisný časopis Hodiny zábavy a prispieval do ďalších časopisov. V roku 1855 sa stal notárom v Bátke, o rok neskôr sa stal slúžnym v Rimavskom Brezove a o niečo neskôr v Rožňave. V roku 1867 ostal bez práce a so svojou početnou rodinou bol odkázaný na pomoc dobrodincov, až napokon získal miesto v advokátskej kancelárii. Nečakane tragicky zomrel pri hre v karty, keď ho pichol priamo do srdca spoluhráč, jeho švagor a krstný otec, evanjelický farár, Andrej Antalík.

Tvorba

Jeho literárne začiatky sa datujú do obdobia jeho štúdií v Levoči. Hlavným motívom jeho diel je dezilúzia a prevaha skúseností nad citmi a vôľou človeka. Snažil sa tiež o potláčanie sentimentálnych prvkov. Námetom pre jeho diela sú revolučný rok 1848, memorandum národa slovenského, pôsobenie a myšlienky Štúrovcov, ale tiež národnostné otázky, otázky národnej slobody a historické udalosti či postavy. Typický je pre neho obraz básnika ako žobráka, človeka z okraja spoločnosti. V próze sa väčšinou objavujú aj autobiografické črty. Jeho tvorba je prechod medzi romantizmom a realizmom. Písal poéziu a krátku prózu.
Bitcoin

Bitcoin je nezávislá internetová open-source kryptomena, ktorou sa dá platiť prostredníctvom úplne decentralizovanej P2P siete. Jedinečnosť Bitcoinu je jeho úplná decentralizácia. Je zámerne navrhnutá tak, aby nikto, vrátane jej autorov, záujmových skupín alebo vlád, nevedel menu nijako umelo ovplyvňovať, falšovať, aby vôbec nebolo možné zhabať Bitcoin účty, kontrolovať tok peňazí alebo spôsobovať infláciu. V sieti neexistuje nijaký centrálny bod, ani nikto, kto by vedel o sieti rozhodovať. Bitcoin je deflačná mena. Celkové množstvo peňazí je konečné a je dopredu známe a jeho uvoľňovanie do obehu sa definuje iba matematickými zákonmi. V sieti prebiehajú platby za minimálne alebo nulové náklady. V súčasnosti to neplatí, keďže náklady na každý prevod bez ohľadu na jeho výšku sa pohybujú v desiatkach dolároch, čo zabraňuje väčšiemu využívaniu bitcoinu ako platobnej meny.
Sieť funguje od roku 2009, keď ju opísal a vytvoril človek so pseudonymom Satoshi Nakamoto. Zrejme kvôli povahe projektu autor nikdy nezverejnil svoju skutočnú identitu a krátko po väčšom rozšírení Bitcoinu v roku 2010 sa odmlčal úplne. Dnes existuje na platby oficiálny softvérový klient, o ktorý sa starajú dobrovoľníci z celého sveta a niekoľko alternatívnych klientov.
Od roku 2011 sa o Bitcoine, ekonomike, možnostiach a dôsledkoch tejto meny usporiadavajú konferencie, a to v New Yorku, v Prahe a v Londýne.
V septembri 2012 vznikla Bitcoin Foundation starajúca sa o infraštruktúru Bitcoinu, vrátane hlavného klienta, sledovanie hrozieb, prípadne zlepšovanie protokolu, zabezpečovanie konferencií a propagovanie meny. Vzhľadom na decentralizovanú povahu siete, nemá nadácia nijaké mimoriadne právomoci. V sieti rozhodne vždy väčšina, bez ohľadu na Bitcoin Foundation.

Prudký rast ceny a varovanie pred bublinou

Hodnota bitcoinu sa počas roka 2017 zvýšila z tisíc dolárov na takmer dvadsaťnásobok. Tento vývoj sprevádzala varovanie pred bublinou, napríklad od nositeľa Nobelovej ceny za ekonómiu Josepha Stiglitza. 
No názory investorov sa rozchádzajú. Podľa českého ekonóma a správcu fondu Quant Aleša Michla kryptomena do portfólia patrí aj napriek výkyvom ich ceny. Investori by však podľa neho mali rátať s vysokou mierou rizika. Toto varovanie zvýraznil následný prudký prepad kurzu bitcoinu na prelome januára a februára až na 7500 USD. Prispel k nemu aj zákaz reklamy na kryptomeny na Facebooku alebo obavy z regulovania. Ťažiť bitcoin sa pritom podľa odhadov analytikov oplatí zhruba od 8,5-tisíca dolárov za bitcoin.
Etylénoxid

Etylénoxid alebo oxirán (C₂H₄O) je organická zlúčenina, patriaca medzi heterocyklické zlúčeniny. Je to jedovatý bezfarebný plyn éterického zápachu, používaný v organickej syntéze a v chemickom priemysle.

Vlastnosti

Etylénoxid je bezfarebný vo vode neobmedzene rozpustný stlačený alebo skvapalnený plyn ťažší ako vzduch príjemného éterického zápachu s bodom varu 10,4 °C. Svojím zložením patrí medzi látky tvoriace skupinu peroxidických zlúčenín, ktoré charakterizuje kyslíkový mostík.
Etylénoxid je toxický v plynnej i kvapalnej fáze. Pri priamom kontakte pôsobí leptavo na oči a pokožku. Pri nadýchaní, hlavne pri väčších koncentráciach etylénoxidu vo vzduchu, sa prejavujú u človeka jeho dráždivé a narkotické účinky, nevoľnosť, kedy dráždi najmä nosnú sliznicu a môže spôsobiť poruchy srdcovej činnosti, poškodenie pečene a obličiek. Patrí medzi zvlášť nebezpečné jedy a podozrivé karcinogény.

Použitie

Etylénoxid je významnou chemickou látkou, ktorá sa využíva v celom rade organických syntéz, napr. na výrobu etylénglykolov, glykoléterov a glykolesterov, etanolamínov. Okrem výroby uvedených produktov používa sa tiež na výrobu organokovových a iných insekticídov, na zušľachťovanie celulózy a bavlnených vlákien a ako stabilizátor nitrátu celulózy a nitroglycerínu. V zmesi s CO2 sa používa ako zadymovadlo v skladištiach potravín, tiež ako sterilizačná látka v nemocniciach a na odhmyzovanie. Výrobky na báze etylénoxidu sa používajú v rôznych odvetviach priemyslu napríklad farmaceutickom, lekárskom, strojárskom, farbiarskom, kozmetickom a kožiarskom.
Balenie, preprava, skladovanie
Etylénoxid sa dodáva v špeciálnych oceľových cisternách, tepelne izolovaných pod inertnou atmosférou dusíka. Pretlak dusíka má byť 0,5 MPa, pričom obsah kyslíka nesmie prekročiť 0,3 obj. %. Cisterny sa môžu plniť najviac do 80 % svojho objemu. Tepelná izolácia cisterien musí zabezpečiť teplotu etylénoxidu najviac 25 °C.
Z hľadiska prepravných podmienok podľa CIM/ADR je etylénoxid zaradený do 2. triedy, číslica 4 ct, číslo nebezpečia 236, číslo látky 1040. Cestná premávka sa riadi regionálnymi predpismi. Na Slovensku platí, v zmysle zákona č. 84/1991 Zb., že sa môže prepravovať do 500 kg len na zvláštne povolenie
Meióza

Meióza alebo meiotické delenie alebo redukčné delenie je typ bunkového delenia, počas ktorého dochádza k produkcii buniek so zredukovaným počtom chromozómov (2n → n, 4n → 2n), čo je základný proces umožňujúci pohlavné rozmnožovanie. Tieto bunky (gaméty) môžu po určitej dobe buď splynúť s ďalšou vhodnou gamétou a vytvoriť nového jedinca zloženého znova z dvojitej sady chromozómov (pozri spermia a vajíčko u cicavcov) alebo môžu delením vytvoriť viacbunkový organizmus (pozri gametofyt u výtrusných rastlín, niektorých rias alebo u húb). 
Meiózu možno charakterizovať ako dve po sebe nasledujúce mitotické delenia. Prvé z nich sa označuje ako heterotypické, druhé ako homeotypické.

Homeotypické delenie (Meióza II, ekvačné delenie)

Nasleduje po určitej dobe od ukončenia prvého delenia. 
Profáza je odlišná tým, že bunka má haploidný počet chromozómov. Vznikajú dve deliace vretienka, ktoré sa premiestňujú do opačných pólov bunky.
Metafáza chromozómy sa zoskupujú v ekvatoriálnej rovine bunky (metafázová doštička). Kinetochorové mikrotubuly sa napájaju na kinetochory sesterských chromatíd. 
Anafáza – chromatídy putujú k pólom bunky a sú postupne dešpiralizované.
Telofáza je analogická mitotickej telofáze. Na konci homotypického delenia dochádza k rozdeleniu na štyri bunky so štyrmi jadrami a jadierkami. Každá bunka má haploidný počet chromozómov.
Cannes-et-Clairan

Poloha

Obec má rozlohu 12,13 km². Najvyšší bod je položený 219 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 514 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
LG Intuition

LG Intuition VS950 je androidový smartfón, ktorý vyrábala spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v septembri 2012.
Obsahuje IPS LCD kapacitný dotykový displej s uhlopriečkou 5,0 palcov s rozlíšením 768 x 1024 bodov s bodovou hustotou 256 ppi a operačný systém Android 4.0.4.
Poháňa ho procesor Dual-core 1,5 GHz. Kapacita vnútorného úložiska je 32 GB a pamäť RAM je 1 GB.
Primárna kamera má rozlíšenie 8 MP, sekundárna 1,3 MP. Batéria je odnímateľná typu Li-Po s kapacitou 2080 mAh.
Cerre-lès-Noroy

Poloha

Obec má rozlohu 9,96 km². Najvyšší bod je položený 438 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouresse

Poloha

Obec má rozlohu 36,62 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 560 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Noyellette

Poloha

Obec má rozlohu 2,02 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Muret-le-Château

Poloha

Obec má rozlohu 14,98 km². Najvyšší bod je položený 604 m n. m. a najnižší bod 327 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 335 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montferrer

Poloha

Obec má rozlohu 21,95 km². Najvyšší bod je položený 1 608 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Preklápací obvod

Preklápací obvod (alebo bežnejšie, hoci nespisovne klopný obvod, skr. KO) je elektronický obvod s niekoľkými stabilnými alebo nestabilnými stavmi, medzi ktorými sa dokáže (na základe zmeny elektrickej veličiny na niektorom vstupe alebo vnútornej spätnej väzby) prepínať – preklápať. Skladá sa z niekoľkých tranzistorov, logických hradiel, alebo iných aktívnych súčiastok.
Preklápacie obvody majú v elektronike široké využitie ako generátory impulzov, oscilátory, statické pamäte, oneskorovače, časovače, čítače, deliče kmitočtu a pod. Na preklápacích obvodoch sú založené sekvenčné digitálne obvody, tvoriace základ digitálnych počítačov.

Astabilný preklápací obvod

Astabilný preklápací obvod (skr. AKO) alebo multivibrátor nemá žiaden stabilný stav a neustále sa preklápa medzi dvoma nestabilnými stavmi.
Doby, po ktoré obvod zotrváva v jednotlivých stavoch (a tým aj frekvencia a strieda generovaného signálu) sú v najjednoduchšom prípade definované časovými konštantami RC obvodov, zložených z rezistoru a kondenzátora (na obr. vpravo sú to R2-C1, R3-C2). Preklápací obvod môže byť symetrický (rovnaké časové konštanty pre oba stavy, AKO generuje pravouhlé impulzy so striedou 1:1) alebo asymetrický (strieda iná než 1:1). V prípade vyšších nárokov na stabilitu frekvencie je možné v obvode spätnej väzby preklápacieho obvodu použiť kryštálový výbrus.
Tento typ preklápacieho obvodu sa používa napr. ako generátor impulzov.

Monostabilný preklápací obvod

Monostabilný preklápací obvod (skr. MKO) má jeden stabilný stav, z ktorého je možné ho vstupom preklopiť do nestabilného stavu. Obvod sa sám po určitom čase preklopí naspäť do stabilného stavu.
Oneskorenie je zvyčajne definované časovou konštantou RC obvodu, zloženého z rezistoru a kondenzátora (na obr. vpravo je to R2-C1). Po preklopení obvodu do nestabilného stavu sa kondenzátor začne cez rezistor nabíjať a po dosiahnutí určitého prahového napätia sa obvod preklopí späť do stabilného stavu, kondenzátor sa vybije a celý proces sa môže zopakovať.
Tento typ obvodu sa využíva napr. ako oneskorovací obvod (typický príklad: ošetrenie zákmitov pri stlačení mechanického spínača) alebo časovač.

Bistabilný preklápací obvod

Bistabilný preklápací obvod (skr. BKO) sa môže nachádzať v jednom z dvoch stabilných stavov. Vstupmi obvodu je možné ho medzi týmito stavmi ľubovoľne preklápať.
Tento typ preklápacieho obvodu slúži ako základ registrov, statických pamätí, čítačov a deličiek kmitočtu.

Schmittov preklápací obvod

(pozri samostatný článok: Schmittov preklápací obvod)
Schmittov preklápací obvod je preklápací obvod, ktorého napätie na výstupe sa mení skokovo so zmenou napätia na vstupe, pričom zmena výstupu pri náraste napätia vstupu nastane až pri vyššom napätí než zmena výstupu pri poklese napätia vstupu. Táto vlastnosť vstupu sa nazýva Pato.
Vďaka hysterézii sú tieto obvody imúnne voči superponovanému šumu na vstupe. Používajú sa ako vstupné obvody v prípadoch, keď sa do digitálneho obvodu privádza signál zvonka zariadenia, kde je možnosť, že signál bude zašumený.
Manažérizmus (riadenie manažérmi)

Manažérizmus (staršie aj menežérizmus alebo menedžérizmus; angl. managerialism) je presvedčenie či názorový prúd, podľa ktorého je želateľné, aby súkromné podniky aj verejné organizácie riadili najmä manažéri, resp. systém riadenia súkromných podnikov a verejných organizácií založený najmä na manažéroch. Presnejšie definície sa rôznia.

Definície

A) Definície ako snaha/proces prechodu: 

Manažérizmus je súbor presvedčení, ktoré podporujú názor, že manažment (najčastejšie sa myslí klasický manažment taylorovského alebo podobného typu) je najdôležitejším a najlepším prvkom dobrej správy a dobrého vládnutia, a že preto treba zveriť správu a vládnutie v organizáciách, podnikoch a štáte najmä manažérom (teda že manažérska revolúcia je žiadaným javom) a treba sa venovať zdokonaľovaniu manažmentu vo všetkých verejných aj súkromných podnikoch. 
S touto definíciou súvisí aj definícia manažérizmus ako „sociologická koncepcia, ktorá sa zaoberá vývojom, spoločenským charakterom a úlohou vrstvy manažérov v prechode k manažérskej spoločnosti" (teda v manažérskej revolúcii) 
B) Definície ako stav:

Manažérizmus je manažérsky systém (riadenia), teda systém riadenia podnikov a štátu založený na odbornosti a nie na vlastníkoch kapitálu (teda na oddelení riadenia a vlastníctva) a/alebo nie na vplyve aktuálne vládnucej politickej strany.
Z predchádzajúcej definície nepriamo vyplýva aj ďalšia častá definícia, že manažérizmus je uplatňovanie manažérskych praktík zo súkromného sektora v iných organizáciách, najmä vo verejnej správe.
Terézia z Lisieux

Životopis

Narodila sa ako posledná z deviatich detí Ľudovíta a Zélie Martinových (svätorečení 18. októbra 2015 v Ríme). Rodičia dávali veľký dôraz na výchovu dievčat (zomreli im 4 deti) tým, že im dávali dobrý kresťanský príklad. Terézia mala sotva 4 roky, keď jej zomrela matka. Výchovou a starostlivosťou o dievčatá sa zaoberal otec. Presťahoval sa spolu s nimi do Lisieux. Keď mala 10 rokov, ťažko ochorela. Päť rokov chodila do školy u sestier benediktínok. V roku 1884 bola na prvom svätom prijímaní a prijala tiež sviatosť birmovania. Už v roku 1887 skúšala vstúpiť na Karmel v nedospelom veku, preto išla s otcom do Ríma prosiť pápeža o povolenie výnimky. Súhlas však hneď nedostala. Do kláštora vstúpila o pol roka neskôr.
V januári 1889 dostala rehoľné rúcho a meno Terézia od Dieťaťa Ježiša. 8. septembra 1890 zložila sľuby a o tri roky neskôr jej zverili úlohu pomocnej magistry noviciek. Túto úlohu plnila počas 4 rokov až do smrti. Zomrela po niekoľkých mesiacoch choroby na tuberkulózu vo veku 24 rokov.

Svätorečenie

Už 26 rokov po jej smrti bola vyhlásená za blahoslavenú. V roku 1927 ju pápež Pius XI. vyhlásil spolu so svätým Františkom Xaverským za hlavnú patrónku misií a v roku 1944 bola vyhlásená za druhú patrónku Francúzska, spolu so svätou Janou z Arku. Ján Pavol II. ju 19. októbra 1997 vyhlásil za Učiteľku cirkvi .
OpenID

OpenID je systém pre decentralizovanú správu identít. Pri návšteve webových stránok podporujúcich OpenID nie je potrebné používať obvyklé prihlasovacie údaje ako meno a heslo. Namiesto toho sa stačí predtým jednorazovo zaregistrovať u poskytovateľa OpenID identity a túto identitu potom využívať počas registrácie aj pri opätovnom prihlasovaní na stránkach. Keďže OpenID je decentralizovaný systém, akékoľvek webové sídlo môže využívať OpenID softvér na poskytovanie služieb správy identít, takže je možné potvrdzovať digitálnu identitu bez závislosti na jedinom centralizovanom riešení.
OpenID si osvojujú aj veľké webové sídla organizácií ako Yahoo, Google, AOL a Orange, ktoré sa stávajú jeho poskytovateľmi.

História

OpenID pôvodne vyvinul Brad Fitzpatrick z portálu LiveJournal, no v súčasnosti tento pojem obsahuje viacero ďalších technológií. Ďalšie špecifikácie OpenID sa majú na stránkach openid.net vyvíjať meritokratickým spôsobom, za účasti mnohých technologických firiem, užívateľských združení a open source vývojárov.
Skupina predajcov v auguste 2006 ohlásila finančnú podporu v objeme 50.000 US$ na pomoc pri vývoji každému z prvých desiatich open source projektov, ktoré majú implementovať podporu pre OpenID.
V súčasnosti je rozbehnutý vývoj OpenID autentikácie 2.0, ktorá používa protokol Yadis. OpenID sa vyvíja do oveľa komplexnejšieho frameworku, ktorý bude popri overovaní totožnosti podporovať aj ďalšie služby súvisiace s identitou.

Rozšírenosť

V júli 2007 bolo na internete vyše 120 miliónov OpenID identít a približne 4.500 webových sídiel malo zabudovanú podporu OpenID.
AOL poskytuje OpenID identitu vo forme "openid.aol.com/užívateľské_meno".
idproxy.net poskytuje OpenID pre užívateľov Yahoo!.
Orange ponúka OpenID pre svojich 40 miliónov predplatiteľov širokopásmového internetu.
Six Apart prevádzkuje bloggerské portály LiveJournal a Vox. Oba podporuj´u OpenID, Vox ako poskytovateľ a LiveJournal ako poskytovateľ aj využívateľ.
Wordpress.com tiež poskytuje OpenID.
Drupal od verzie 6.0 má už v jadre podporu OpenID.
Ďalšie služby akceptujú OpenID ako alternatívu k registrácii.
Užívatelia Yahoo! budú môcť využívať svoje Yahoo účty ako OpenID koncom januára 2008 počnúc.
Eugen Korda

Životopis

Vyštudoval dramaturgickú tvorbu na FAMU v Prahe. Krátko pracoval vo federálnej televízii, potom ho zo Slovenskej televízie pre jeho pro-československé postoje vyhodili.
Desať rokov bol jediným zahraničným reportérom správ českej televízie Nova. Tá za čias vlády Vladimíra Mečiara nebola závislá od politických tlakov, a preto sa aj vďaka Kordovým reportážam stala jedným z mála na Slovensku dostupných elektronických médií, ktoré boli kritické k Mečiarovej vláde. Korda sa preto stal obeťou sledovania a zastrašovania Slovenskou informačnou službou.
Neskôr tri roky viedol a uvádzal investigatívnu reláciu STV Reportéri, odkiaľ po výmene vlády a nezhodách s politickým nominantom Radimom Hrehom odišiel.
Začal pôsobiť ako šéf televízneho spravodajstva internetovej televízie denníka Sme. V roku 2012 kandidoval vo voľbách na kandidátke strany OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti. Z kandidátky však neskôr pre rozpor s lídrom strany Igorom Matovičom spolu s niekoľkými ďalšími kandidátmi odstúpil.
V súčasnosti pôsobí ako videoreportér v redakcii časopisu .týždeň.
Slanské Nové Mesto

Polohopis

Slanské Nové Mesto leží v južnej časti Slanských vrchov v nadmorskej výške 221 m n. m. Územie má charakter mierne kopcovitého terénu a intravilán obce obmývajú potoky Roňava a Slančík. V okolí obce prevládajú bukovo-dubové lesy a žije tu pestrá skladba flóry a fauny.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1332. Predpokladá sa, že obec bola založená na kráľovskej pôde nemeckými kolonistami. Koncom 14. storočia sa dostala do vlastníctva šlachticov Lossonczyovcov a v 16. storočí prešlo do rúk Forgáchovcom. V 17. storočí bolo Slanské Nové Mesto známe výrobou drevených sudov. V 19. storočí zas prevádzkou mlyna a neskôr aj krčmou Fiálka, ktorá je dnes v prevádzke pod názvom Stodola na rázcestí.
Bývalé Slanské Nové Mesto ležalo v údolí potoka Roňava. Pravdepodobne výpadmi Turkov bolo zničené. Bývalá zničená obec bola väčším mestečkom, o čom svedčí aj miestna farská kronika. V 18. storočí bola obec opätovne založená pod názvom Uj-Város, ktorý s malou obmenou Újváros vydržal až do roku 1907, keď bol zmenený na Szaláncújváros.
V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako prevažne rusko-slovenská (resp. rusínsko-slovenská) so 489 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Slanskom Novom Meste 531 obyvateľov, z toho bolo 356 Slovákov, 166 Maďarov a 9 Nemcov.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal úradne preložený názov Nové Mesto. V roku 1948 došlo k doplneniu názvu obce podľa maďarského vzoru do podoby Slanské Nové Mesto.

Obyvateľstvo

V súčasnosti má obec 473 obyvateľov, z ktorých je takmer 62% rímskokatolíkov, zvyšok tvorí gréckokatolíci, evanjelici a obyvatelia bez, resp. s nezisteným vierovyznaním.

Školstvo

V obci sídli jedna materská škola.

Partnerské obce

Niekoľko obcí susediacich so Slanským Novým Mestom tvorí Slanský mikroregión (Blažice, Bohdanovce, Kalša, Nižný Čaj, Nový Salaš, Rákoš, Ruskov, Slančík, Slanec, Slanské Nové Mesto, Slanská Huta a Vyšný Čaj).