google/wiki40b huggingface dataset:
Alexandr Nikolajevič Afanasiev

Život

Po štúdiách na gymnáziu sa vzdelával na Moskovskej univerzite. Stal sa profesorom histórie, no jeho kariéru prerušila cenzúra. Cárske Rusko vtedy viac inklinovalo k západnej kultúre a druhé vydanie jeho diela sa nestretlo s pochopením, jeho náklad skonfiškovali a neskôr spálili. Bol predvolaný pred vyšetrovaciu komisiu v Petrohrade a upadol do nemilosti, bol prepustený zo zamestnania a zhabali mu dom v Moskve. Toto druhé vydanie bolo napokon publikované vo Švajčiarsku pod názvom Secret Bawdy Tales of Russia v roku 1872. Po tomto neúspechu sa stal novinárom. Napriek chorobe a chudobe začal Afanasiev pracovať na novom diele s názvom Básnická interpretácia prírody u Slovanov. Zomrel v chudobe vo veku 45 rokov v Moskve.

Dielo

Afanasiev bol dobre oboznámený s poverami v jeho rodnom meste Borove. Už jeho prvé vedecké články sa týkali bosoriek. Napísal trojzväzkové dielo Poetické názory Slovanov na prírodu, publikované v rokoch 1865 - 1869. Ako symbolický náhľad Slovanov na prírodu tu okrem iného interpretoval aj rozprávku o Krásnej Vasilise. Jeho záľuba v mýtoch pre ich starobylosť a hudobný pôvab vyústila do obrovského diela s názvom Ruské národné rozprávky (Narodnje russkie skazki) v čase, keď ruská aristokracia pestovala záľubu v napodobňovaní cudzích kultúr. Ide o najväčšiu zbierku ľudových príbehov zostavenú jednotlivcom. Má nenahraditeľné miesto pri štúdiu slovanskej mytológie. Obsahuje až 640 mýtov, legiend a ľudových rozprávok, ktoré vyšli v ôsmich zväzkoch v rokoch 1855 - 1867. Okrem toho ešte zozbieral a vydal knihy Ruské rozprávky pre deti, Ruské národné legendy a Ruské zabudnuté príbehy.

Teórie o symboloch v ľudovej mytológii

Alexander Afanasiev sa pri štúdiu mýtov pokúšal pochopiť, akú súvislosť majú s vnímaním prírody ich autorov. Chcel pochopiť postoj rozprávača príbehu k jeho vnímaniu sveta a v knihe Poetické názory Slovanov na prírodu vysvetľuje symboliku príbehov. Ako príklad možno uviesť príbeh o Mariji Morevne.
Do paláca kniežaťa Ivana prichádzajú traja vtáčí ženísi v sprievode hromu, víchrice a blesku. Sú to v skutočnosti dážď, hromobitie a vietor. Tri princezné, ktoré si berú za ženy, predstavujú slnko, mesiac a hviezdy. Starí Slovania si takto do príbehu preniesli jav, keď sa za búrky vytráca z oblohy svetlo a vysvetlili si ho ako únos panien. Mária Morevna (dcéra Mora) je slnko, ktoré sa na úsvite a za súmraku kúpe v mori. Koščej Bessmertnyj (Kostej Nesmrteľný) je spútaný reťazami a u Slovanov predstavuje búrkový oblak v putách zimných mrazov. Keď sa však na jar napije vody vyslobodí sa, unesie Mariu Morevnu a slnko zastrú oblaky. Knieža Ivan predstavuje podľa Afanasieva Perúna, ktorý rozdrví búrkový oblak, zachráni slnko a vyvedie ho spoza hôr.
David Don

Životopis

David Don bol mladší brat botanika George Dona. V období 1822 až 1841 pôsobil ako knihovník Linnean Society v Londýne. V rokoch 1836 až 1841 bol profesorom botaniky na King's College London.
David Don popísal niekoľko významných druhov ihličnanov, ktoré boli objavené v 19. storočí (sekvoja vždyzelená, Abies bracteata alebo Cryptomeria japonica). Tiež ako prvý popísal tibetské orchidey Pleione.
Ako knihovník a tajomník botanika Lamberta zostavil Prodromus florae nepalensis. Toto dielo je založené na zbierkach Hamiltona a Wallicha. K neskoršiemu Lambertovmu A description of the genus Pinus doplnil menovky rastlín.
David Don má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku D.Don.
Claudius Claudianus

Claudius Claudianus (369-404) bol rímsky básnik pôsobiaci na dvore cisára Honoria a neskôr pod ochranou jeho barbarského dvorského ministra Stilichona. Na rozdiel od väčšiny básnikov svojej doby, ktorý patrili k rímskej senátorskej aristokracii a zaoberali sa literárnou tvorbou ako voľnočasovou kratochvíľou, bol Claudianus, pôvodom Grék z Alexandrie, profesionálny básnik, ktorý sa živil svojim literárnym nadaním. Jeho poézia sa výrazne líši od nezáväznej, vysoko sofistikovanej ale k dobovým problémom hluchej tvorby rímskej šľachty. Claudianov talent mu získal uznanie a podporu mocných osobností doby, ktorý si udržal až do konca svojho života, a bol svojimi súčasníkmi považovaný za jedného z najväčších literárnych géniov svojej doby.

Život

Claudianova sľubná kariéra sa začala roku 395, kedy básnik po prvý raz navštívil Rím. Vydarenými oslavnou básňou na dvoch zo svojich patrónov, konzulov Probina a Olybria (Panegyricus dictus Probino et Olybrio consulibus, Panegyrik vyslovený na konzulov Probina a Olybria), si získal pozornosť cisárskeho dvora, predovšetkým vtedy všemocného najvyššieho veliteľa rímskych vojsk v Západorímskej ríši, barbara vandalského pôvodu Stilichona. Za jeho literárnu činnosť mu boli postupne udeľované všemožné pocty vrátane vlastnej sochy na fore (400), titulu vir illustris a bohatej nevesty vybratej Stilichonovou manželkou Serenou. Na základe chýbajúcich zmienok o udalostiach po roku 404 v básnikovej tvorbe sa predpokladá, že zomrel okolo tohto roku.
S Claudianovou osobnosťou sa spájajú ešte dva rozporuplné informácie, a to, že, hoci jeho rodným jazykom bola gréčtina, po príchode do Ríma skladal verše iba v latinčine, a to s najväčším majstrovstvom. Grécky vytvoril iba jedinú skladbu v ranom období, Gigantomachia (Zápas gigantov), z ktorej sa dochovali dva krátke fragmenty. Čo je ešte zaujímavejšie, Claudius Claudianus, napriek tomu, že tvoril pre a oslavoval kresťanského cisára a jeho kresťanských úradníkov, sám zostával až do smrti „obzvlášť tvrdošijný pohan“ (paganus pervicacissimus, takto ho charakterizuje historik Paulus Orosius). Jeho dielo je predchnuté až mystickou aurou pohanských mystérií, ku ktorým mal z Orientu pochádzajúci Claudianus prirodzene blízko. Claudianov pohanský elán ostro kontrastuje s umierneným konzervatívnym pohanstvom rímskej aristokracie, prípadne s jej otvoreným agnosticizmom, kedy sa akoby vyčerpala všetka energia, ktorú vyššie vrstvy mohli vložiť do upadajúceho rímskeho náboženstva.
Africký roh

Africký roh je hovorové označenie územia východnej Afriky, ktoré vybieha do Arabského mora v podobe "rohu". Pojem nie je presne vymedzený a môže zahŕňať buď len Somálsko, Džibutsko a malú časť Etiópie, alebo aj Eritreu. Jeho hlavnú (najvýchodnejšiu) časť tvorí Somálsky polostrov a niekedy sa tieto pojmy stotožňujú, hoci Somálsky polostrov ako čisto geografický pojem podľa bežného chápania leží prakticky len v Somálsku, alebo je totožný s Africkým rohom len v najužšom zmysle (Somálsko, Džibutsko a malá časť Etiópie).

Geografia a podnebie

Africký roh leží takmer v rovnakej vzdialenosti od rovníka a od obratníka Raka. Podnebie je suché.
Pri pobreží polostrova leží Sokotra, malý ostrov v Indickom oceáne, ktorý je považovaný za súčasť Afriky. Jeho plocha je 3 600 km² a je spravovaný Jemenom, štátom ležiacim na Arabskom polostrove.

Ekológia

Africký roh je jedna z oblastí chránených organizáciou UNESCO. Problém predstavuje úbytok prirodzených pastvín a len 5 % pôvodného prirodzeného prostredia. Na ostrove Sokotra predstavuje ďalší problém rast infraštruktúry.

Fauna

Na území Afrického rohu sa vyskytuje približne 220 druhov cicavcov. Medzi ohrozené druhy patrí niekoľko druhov antilop. Medzi ďalšie pozoruhodné druhy žijúce v oblasti patrí napríklad somálsky divoký osol a púštna sviňa bradavičnatá. Za symbol regiónu je považovaná zebra Grévyho.

Flóra

Na tomto území sa nachádza aj množstvo ohrozených druhov, z ktorých je veľa endemitov. Najviac takýchto druhov je na ostrove Sokotra a na severe Somálska.
Saint-Laurent-de-Neste

Poloha

Obec má rozlohu 10,41 km². Najvyšší bod je položený 585 m n. m. a najnižší bod 456 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 920 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rebúcia

Opis

Ide o vzrastovo menšie kaktusy guľovitého, mierne pretiahnutého tvaru, zväčša menšie než 10 cm. Po 2-3 rokoch od vysiatia im vyrastá na báze veľa kvetov. Niektoré druhy rastú v skupinkách.

Distribúcia

Južná Bolívia, severozápadná Argentína, Andy 2000 až 4500 m n. m.
Rachelle Lefevre

Životopis

Narodila sa a vyrástla v Montreali v Kanade. Jej otec je učiteľ angličtiny a matka je psychologička. Jej rodina pochádza z Francúzska a Írska. Má tri sestry. Hovorí anglicky a francúzsky.
Navštevovala súkromnú strednú školu Contennial Academy a neskôr študovala umenie na Dawson College. Divadlo študovala na Walnut Hill School a o titul vo vzdelávaní a literatúre sa pokúšala na McGill University, ale školu nikdy nedokončila.

Začiatky a sága Súmrak

Kým pracovala ako servírka v suši bare vo Westmounte, jej zákazníkom sa stal kanadský televízny producent, ktorý ju pozval na prvý konkurz do sitcomu Student Bodies. Úlohu nezískala, ale zapáčila sa produkcii a tak získala rolu Stacey Hanson v kanadskom seriáli Big Wolf on Campus.
Objavila sa vo filme Milujte svojho zabijaka, ktorý režíroval George Clooney. Po presťahovaní do Hollywoodu sa objavila vo filme Darček z lásky a Hlava v oblakoch. V roku 2004 si zahrala vo filme Ľadová smrť. Ďalej pokračovala so seriálovými rolami, objavila sa v seriáloch: Život medzi hotdogmi, Pool Guys, What About Brian, Čarodejnice a Undressed.
V roku 2008 získala úlohu upírky Victorie Sutherland vo filme Súmrak, založenom na rovnomennej novele od Stephenie Meyerovej. Objavila sa aj v sequeli filmu nazvanom Twilight sága: Nov. Rolu si znovu nezahrala v pokračovaní Twilight Saga: Zatmenie, kde bola nahradená herečkou Bryce Dallas Howardovou. Štúdio Summit Entertainment vyhlásilo, že zmena prebehla kvôli problémom s natáčacím rozvrhom.

Od roku 2009

V roku 2009 sa objavila v mini-seriáli stanice CBC Obchod so smrťou a dokončila film Casino Jack, po boku Kevina Spaceya. Herečku Brittany Murphy nahradila vo filme The Caller.
V januári 2010 si zahrala v pilotnej epizóde dramatického seriálu stanice ABC Neporaziteľní. Doktorku Ryan Clark si zahrala v seriáli Off the Map, vytvorenom Shondou Rhimesovou. Seriál bol zrušený po 13. epizódach. V roku 2011 bola obsadená do dramatického seriálu stanice CBS Muž s poslaním. Získala jednu z hlavných rolí seriálu Pod kupolou, seriálu založenom na rovnomennej novele Stephena Kinga. Pripojila sa tak k Deanovi Norrisovi, Mike Vogelovi, Colinovi Fordovi a Brittovi Robertsonovi.

Osobný život

V júni 2009 začala chodiť s hercom Jamie Kingom. Od augusta 2013 chodí s Chrisom Crarym, súťažiacim v americkej reality-šou Top Chef.
Bussières (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 42 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kameno

Kameno (bulh. Камено) je mesto v Bulharsku, v Burgaskej oblasti. Tvorí rajón Kameno.

Geografia

Mesto leží na juhovýchode krajiny, 21,3 km severozápadne od centra oblasti – Burgasu. Nadmorská výška sídla je 15 m n. m.

Vodstvo

Pri Kamene preteká Ajtoská rieka, ktorá zanedlho ústi do Čierneho mora.

Demografia

K 01.02.2011 tu žilo 4 784 obyvateľov.

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 1498.
Lesníctvo

Lesníctvo je súhrn teoretických a praktických poznatkov týkajúcich sa lesa a lesného hospodárstva. Je to odvetvie zamerané na pestovanie lesov a lesných kultúr, ich výsadbu a ťažbu dreva.
Aby sa les ťažbou nezničil, majú lesníci rôzne postupy na obhospodarovanie lesov. Najlepší je les taký, kde sú rozmanité druhy stromov  rôzneho veku. Tieto lesy sú zdravšie a prospešnejšie pre životné prostredie.
Laneuveville-en-Saulnois

Poloha

Obec má rozlohu 6,49 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aulnay-sous-Bois

Doprava

Aulnay-sous-Bois je dosiahnuteľné linkou RER B a autobusmi RATP.
Tuhár

Polohopis

Obec leží na východnom okraji Krupinskej planiny v doline Tuhárskeho potoka.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1548. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, chovom dobytka a ošípaných, neskôr aj uhliarstvom a vápenníctvom.
Pätová kosť

Pätová kosť (os calacaneus) je najväčšia priehlavková kosť. Dorzálna plocha má tri členkové kĺbové plochy (facies articulares talares) odpovedajúce plochám členkovej kosti. Medzi zadnou a strednou plochou je šikmo prebiehajúca pätová brázda (sulcus calcanei), ktorý sa s členkovou brázdou (sulcus tali) dopĺňa na tunel priehlavku (sinus tarsi).
Na mediálnej strane tela je členková opora (sustentaculum tali), ktorá podopiera členkovú kosť. Pod oporou a za ňou je brázda šľachy dlhého ohýbača palca (sulcus tendinis musculi flexoris hallucis longi), v ktorej prebieha šľacha dlhého ohýbača palca (musculus flexor hallucis longus).
Laterálna strana pätovej kosti je strmá a má nepatrnú lýtkovú kladku (trochlea peronealis), pod ktorou je brázda šľachy dlhého lýtkového svalu (sulcus tendinis musculi peronei (fibularis) longi).
Na zadnom okraji pätovej kosti je malé miesto pokryté chrupkou a pod ním sa na pätový hrboľ (tuber calcanei) upína šľacha trojhlavého svalu lýtka (musculus triceps surae).
Tuber calcanei vybieha na plantárnu stranu kosti do dvoch výbežkov: do stredného výbežka pätového hrboľa (processus medialis tuberis calcanei), od ktorého sa začína krátky ohýbač prstov (musculus flexor digitorum brevis) a vystierač palca (musculus abductor hallucis), a bočného výbežka pätového hrboľa (processus lateralis tuberis calcanei), od ktorého sa začína odťahovať malíčka.
Na distálnom konci pätovej kosti je prehnutá dotyková plocha - kockovitá kĺbová plocha (facies articularis cuboidea), pre kockovitú kosť (os cuboideum).
Langon (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 38,82 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 863 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lykaithos (otec Kreonta)

Lykaithos (starogr. Λύκαιθος – Lykaithos) je v gréckej mytológii otec korintského kráľa Kreonta.
Lykaithos bol otec korintského kráľa Kreonta, ktorý poskytol prístrešie Iasónovi a jeho manželke Médei, keď Iasón stratil trón v rodnom Iólku. Antický autor Hyginus však uvádza, že otcom korintského kráľa Kreonta bol Menoikeus.
Boviolles

Poloha

Obec má rozlohu 8,13 km². Najvyšší bod je položený 395 m n. m. a najnižší bod 241 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 105 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikola Benedikovičová

Životopis

Nikola Benedikovičová sa narodila 12. novembra 1993 vo Fakultnej nemocnici v Trnave. Pochádza zo Smoleníc ležiacich na úpätí Malých Karpát v okrese Trnava.
Vyštudovala Muzikálové konzervatórium ALKANA v Bratislave a absolvovala bakalársky stupeň na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave v odbore Masmediálna komunikácia. Pokračuje v magisterskom štúdiu.
Saint-Christophe-du-Foc

Poloha

Obec má rozlohu 3,58 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Údolí Moravice

Ochrana

Predmetom ochrany je údolie rieky Moravice, lokalita bystrušky potočnej (Carabus variolosus), a spriadača kostihojového (Euplagia quadripunctaria). V rieke žije chránený hlaváč bieloplutvý (Cottus gobio).
Eva Hnatová

Životopis

V roku 1982-1988 absolvovala štúdium na VŠVÚ v Bratislave. Pôsobila ako slobodná umelkyňa v Liptovskom Mikuláši a v Banskej Bystrici (1988 až 1989). Od roku 1993 je odbornou asistentkou na Katedre výtvarnej tvorby Fakulty humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Vystavovala na samostatných a kolektívnych výstavách doma aj v zahraničí.
Teleobjektív

Teleobjektív je typ objektívu, ktorého fyzická dĺžka je kratšia ako ohnisková vzdialenosť. Zábery teleobjektívu nie sú široké a jeho ohnisková vzdialenosť býva okolo 100 – 300 mm. Teleobjektív je vhodný na fotografovanie portrétov, reportážnych fotografií, fotografií prírody a krajiny.

Opis

Objektívy s dlhou ohniskovou vzdialenosťou sa používajú v situáciách, kde nie je možné sa priblížiť k fotografovanému objektu. Jedným z najtypickejších prípadov použitia je v prírode pri fotografovaní voľne žijúcich zvierat, ku ktorým nie je ľahké sa priblížiť, alebo je v rozpore s ochranou zvierat. Ďalším typickým použitím dlhých objektívov je počas športových situácií.
Teleobjektív sa okrem iného tiež používa na portréty, krajiny a reportážne fotografie.
Čabel (prírodná rezervácia)

Ochrana

Účelom ochrany je zachovanie typického rašeliniska so vzácnou flórou na pieskovcovom podklade. V najvlhkejších miestach rastú podrasty páperníku, brusnice barinnej, kľukvy močiarnej a rosičky okrúhlolistej.
V centrálnej časti rašelinového bôru sa nachádza zníženina, v ktorej sa hromadia dažďové zrážky. Zníženina sa periodicky zapĺňa a znova vysychá. Preto bolo nutné obmedziť výpar vody úpravou lesného porastu. Ďalej bolo nutné obmedziť rast invazívnej borovice hladkej.

Geológia

V oblasti sa vyskytujú prevažne humolity.
Medzi horniny patrí pieskovec, hliny, slieň, prípadne pevná forma slieňovca.
Pyrrhias z Aitólie

Pyrrhias (starogr. Πυρῥίας) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Pyrrhias z Aitólie bol na 145. olympijských hrách v roku 200 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.
Z antických autorov olympijské víťazstvo Pyrrhia uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Papagájotvaré

Papagájotvaré alebo papagáje (Psittaciformes) sú rad (a prípadne zároveň nadrad Psittacimorphae) letcov.

Charakteristika

Spravidla sú pestro sfarbené, žijú v tropických lesoch, sú hlučné, spoločenské, inteligentné a mnohé vedia reprodukovať ľudskú reč. Mnohé chovajú ľudia v zajatí.
Majú veľkú hlavu, krátky krk a ohnutý zobák a tvrdé operenie. Dva z ich prstov smerujú dopredu a dva dozadu, čo je výborná adaptácia na šplhanie po rastlinách. Krídla sú v zásade úzke a končisté, čo umožňuje rýchle a obratné lietanie.
Živia sa skoro len rastlinami. Často tvoria hlučné kŕdle. Minimálne štvrtina druhov papagájov je vo voľnej prírode ohrozená.
Skelná Huť (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je časť údolia potoka Luha s dobre zachovanými spoločenstvami podmáčaných a zrašeliňujúcich lúk s výskytom ohrozených druhov rastlín a živočíchov.
Miesto je pomenované po sklenej huti, ktorá tu fungovala v rokoch 1760 až 1913. Na území PR sa nachádza bývalý lovecký zámoček Oborský dvůr.
El País (Španielsko)

El País je španielsky denník.
Prvé číslo denníka El País vyšlo 4. mája 1976, šesť mesiacov po smrti Francisca Franca. Zakladateľmi boli Jesús de Polanco a Juan Luis Cebrián. Periodikum takmer okamžite spôsobilo malú revolúciu v španielskom novinárstve a stalo sa z neho prvé periodikum s jasným proeurópskym a demokratickým hlasom. Ostatné, dlhšie existujúce noviny sa ešte stále prikláňali ku frankizmu.
V roku 1981 sa denník priamo zúčastnil manifestácie za demokraciu a podporil protestujúcich mimoriadnym nočným vydaním s názvom El País con la constitución, čo by sa dalo voľne preložiť ako El País za ústavu. Jasne tak vyslovil svoj názor vyzval ľudí na vpád do ulíc. V 80. rokoch sa postupne stal lídrom španielskej dennej tlače. Konkuroval mu len konzervatívny denník ABC.
V polovici 90. rokov bol druhým periodikom v Španielsku, ktoré ponúklo i elektronické vydanie na internete. Tvorcovia El Pais, na čele s riaditeľom Jesúsom Ceberiom charakterizujú svoj denník ako noviny s proeurópskou tendenciou a sociálno–demokratickou ideológiou. Spolupracujú s inými, podobne orientovanými európskymi periodikami ako La Repubblica (Taliansko), Le Monde (Francúzsko) a International Herald Tribune. Aj keď v posledných rokoch v Španielsku vznikli viaceré úspešné tituly dennej tlače (El Mundo, La Razón), El Pais sa naďalej úspešne drží na špici.
Richebourg (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 21,2 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 304 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 273 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Covellit

Charakteristika

Covellit sa vyskytuje v podobe tenkých tabuľkovitých šesťuholníkových kryštálov. Častejšie však máva celistvý alebo lístkovitý habitus. Má indigovomodrú farbu, niekedy s purpurovým odtieňom, a tmavosivý až čierny vryp. Je to nepriehľadný minerál s polokovovým až matným leskom. Jeho dokonalá bazálna štiepateľnosť sa prejavuje tenkými ohybnými platničkami.

Vznik

Vzniká na medených, čiastočne premenených a sekundárne obohatených žilách, na ktoré pôsobili presakujúce roztoky. U nás sa vyskytuje len vo forme sekundárnych povlakov na iných sulfidoch s obsahom medi.

Poznávanie

Ľahko sa taví a plameň sfarbuje do modra. Je rozpustný v kyseline chlorovodíkovej.
Ozon (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 9,08 km². Najvyšší bod je položený 528 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Méziré

Poloha

Obec má rozlohu 3,91 km². Najvyšší bod je položený 395 m n. m. a najnižší bod 324 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 410 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coucy

Poloha

Obec má rozlohu 6,39 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 518 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marcoux (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 15,3 km². Najvyšší bod je položený 777 m n. m. a najnižší bod 394 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 707 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seniorát (dedičská postupnosť)

Seniorát (v staromaďarských podmienkach „oési jog“, v Čechách „stařešinství“) je princíp, že sa kniežací stolec / kráľovský trón po smrti kniežaťa/ kráľa obsadzuje najstarším mužským potomkom aktuálne vládnuceho rodu.
Opakom je: primogenitúra
Montigny-sur-Crécy

Poloha

Obec má rozlohu 8,53 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Vaast-Dieppedalle

Poloha

Obec má rozlohu 12,15 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 343 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Privat (Corrèze)

Poloha

Obec má rozlohu 32,85 km². Najvyšší bod je položený 623 m n. m. a najnižší bod 491 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Concarneau

Poloha

Obec má rozlohu 41,08 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE