google/wiki40b huggingface dataset:
Juhoslovanská ľudová armáda

Juhoslovanská ľudová armáda (srb. Југословенска народна армија, chorv. Jugoslavenska narodna armija, slovin. Jugoslovanska ljudska armada, mac. Jугословенската народна армија) bola hlavnou ozbrojenou zložkou Federatívnej ľudovej republiky Juhoslávie v rokoch 1945 až 1963 a Socialistickej federatívnej republiky Juhoslávie v rokoch 1963 až 1992. Z 80% bola tvorená srbskými dôstojníkmi.

Vznik a vývoj

V roku 1945 boli vtedajšie jednotky juhoslovanských partizánov, bojujúcich proti fašizmu boli premenované na juhoslovanskú armádu (srbochor. Jugoslovenska Armija), v roku 1951 potom bola pridaná aj časť názvu ľudová.
Za vlády prezidenta Josipa Broza Tita bolo v rámci politiky bratstva a jednoty v roku 1974 zakotvené v ústave rovnaké právo všetkých národov štátu pre vstup do armády. Pomer medzi ich príslušníkmi zodpovedal národnostnému rozloženiu v krajine. Do roku 1991 však už bola evidentne táto rovnosť porušená; najviac boli vo vrchnom velení zastúpení Srbi, na rozdiel od ostatných národov, ktorí zastávali väčšinou nižšie hodnosti. Vedenie armády podliehalo Predsedníctvu SFRJ, presnejšie predsedovi predsedníctva. Na prelome 80. a 90. rokov tak často dochádzalo k ostrým výmenám názorov. Napríklad Vojna v Slovinsku, ktorá trvala 10 dní a skončila medzinárodnou diplomatickou intervenciou sa odohrala plne v réžii vtedajšieho vedenia štátu bez ohľadu na srbské stanovisko, ktoré požadovalo mier a ktoré malo vo svojej dobe veľkú váhu. Naopak, v prípade konfliktu v Chorvátsku došlo k najkomplikovanejšie situácie; predsedu grémia Stjepan Mesić, ktorý bol zhodou okolností Chorvát, prestala armáda rešpektovať úplne a juhoslovanský štát tak prestal fungovať v aj tých najvyšších funkciách.
Počas rozpadu štátu v rokoch 1990 až 1992 sa JĽA zmobilizovala a pokúšala sa obhajovať ústavou zakotvenú celistvosť a jednotnosť krajiny. Ako sa ale oddeľovali jednotlivé republiky tak sa z nej stávala ale rýdzo srbská vojenská sila. Po roku 1992 sa ideály Juhoslávie rozplynuli a zvyšok armády ochudobnený o sily odtrhnutých republík a ťažko zničený vojnou sa stal obrannú silou iba pre Srbsko a Čiernu Horu a miesto problematiky spoločného štátu sa dostal do popredia spor o Kosovo. Počas vojny v Bosne a Hercegovine síce nezasiahla JNA priamo, ale Kvalitnávojenská technika však bola odovzdaná do vznikajúcej Armády Republiky srbskej, čo obrátilo pomer síl a zatlačilo Chorvátov a Moslimov v prvých fázach bojov do defenzívy.
Lucayské súostrovie

Lucayské súostrovie (niekedy tiež: Bahamské súostrovie) je súostrovie, na ktorom sa rozkladá Bahamské spoločenstvo a britské zámorské územie Turks a Caicos. Súostrovie leží v Sargasovom mori severne od súostrovia Veľké Antily. Geografický názov Lucayan je používaný tiež pre pôvodné indiánske obyvateľstvo, kmeň Lucay, patriaci medzi Aravakov. Súostrovie je kultúrne a historicky súčasťou Západnej Indie (britský názov West Indies, ale nie Karibiku, pretože nesusedí s Karibským morom. Na rozdiel od súostrovia Antily je Lucayské súostrovie tvorené prevažne koralovými ostrovmi.
Val-de-Fier

Poloha

Obec má rozlohu 10,11 km². Najvyšší bod je položený 1 000 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 592 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tatranská magistrála

Tatranská magistrála je červeno značený turistický chodník, prechádzajúci južnými svahmi Západných a Vysokých Tatier. Je najdlhším súvislým turistickým chodníkom vo Vysokých a Západných Tatrách. Jeho názov bol vytvorený v 30-tych rokoch 20. storočia. Celková dĺžka je okolo 72 kilometrov a optimálny čas prechodu je 3 – 4 dni.

História

Pôvodnú myšlienku na vybudovanie chodníka publikoval Hugo Jeltsch v roku 1903 v ročenke Uhorského karpatského spolku. V tej dobe už niektoré úseky dnešnej magistrály existovali, ale neboli prepojené do jedného celku. Nápad oživil v roku 1923 Petr Karel (pod pseudonymom Karel Petrovič), keď popísal svoju cestu vtedajšími chodníkmi a vytvoril návrh na ich prepojenie do Vyšnej cesty tatranskej, pre ktorú navrhol pomenovanie Sokolská cesta. Klub československých turistov návrh uskutočnil v rokoch 1931 – 1937 na vlastné náklady so štátnym príspevkom. V neskorších rokoch došlo k niekoľkým zmenám hlavne preloženie a skrátenie úseku medzi Batizovským a Velickým plesom. Najväčším zásahom sa stalo uzavretie celého hrebeňa Belianskych Tatier v roku 1978, čím sa magistrála skrátila o 19 kilometrov. Tento úsek viedol z Kopského sedla hrebeňom Belianskych Tatier cez Kobylí vrch do Tatranskej Kotliny.

Súčasnosť

Terajší západný koniec červenej značky je rázcestie na Tokárinách neďaleko obce Jalovec pri Liptovskom Mikuláši. Od nej chodník prechádza južnou stranou Zápaných Tatier do Podbanského a ďalej, južnými svahmi Vysokých Tatier. Východný koniec magistrály je pri Veľkom Bielom plese pod Kopským sedlom. Celková dĺžka Tatranskej magistrály je približne 72 km a celkový čas potrebný k jej zdolaniu je asi 20 hodín. Často sa ako magistrála uvádza len jej vysokotatranská časť od Podbanského. Tá sa od západotatranskej líši hlavne tým, že je vedená vyššie v horách s výraznejším prevýšením.
Front a vlasť

Front a vlasť (Týždenník Technickej brigády) bol časopis, ktorý vychádzal v Taliansku a vydávalo ho Propagačné oddelenie Veliteľstva Technickej brigády v rokoch 1943 – 1944. Bol to vlastne frontový týždenník, ktorého úlohou bolo podávať informácie z frontu (psychologicky vplývať na vojakov) a zachytávať akékoľvek detaily frontového života.
Prvá strana bola venovaná dobovej propagande, v zmysle ideologických predispozícií sa riešili politické otázky; na ďalších stranách boli zaujímavé rubriky ako pozdravy z frontu, vzdelávanie sa v taliančine, žarty, šport, občas nejaké básne a beletria. V redakcii uvedeného periodika sa stretli napríklad nadrealistický básnik Štefan Žáry a Ján Motulko, ktorého literárna veda neraz stotožňuje s autormi slovenskej katolíckej moderny. Zodpovedným redaktorom prvého čísla bol Pavol Makovník, neskôr najčastejšie Ján R. Schmidt. Starší názov periodika, vydávaného ešte na Slovensku bol Slovenský vojak, resp. Frontové noviny slovenského vojaka.
Jechovec

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzeného spoločenstva Alnetum glutinosea s dominantnou bleduľou jarnou (Leucojum vernum) v bylinnom poschodí.
Hradlo NAND

Funkcia

Hradlo NAND je jedným zo základných kombinačných logických obvodov, ktorého výstup je negáciou logického súčinu všetkých vstupov.
Z hradiel NAND je možné zložiť akúkoľvek kombinačnú funkciu, čo sa niekedy v praxi využíva, ak je k dispozícii obvod s viacerými NAND členmi (napr. 7400) a niektoré z nich sú nevyužité.

Prevedenie

NAND hradlo sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa obvykle umiestňuje niekoľko NAND hradiel do jedného puzdra, aby sa využili všetky dostupné vývody puzdra.
Gemma

Gemma (α CrB / α Coronae Borealis), tiež známa ako Alphekka alebo Alphecca, je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Severná koruna. Je to biela hviezda s povrchovou teplotou 10 000 K a magnitúdou 2,2. Je to zákrytová premenná hviezda, jej jasnosť však klesá iba asi o 0,1 magnitúdy. Patrí do pohybovej hviezdokopy Collinder 285.
Dubawnt (rieka)

Priebeh toku

Pramení v Lavrentijskej vysočine a preteká ňou cez množstvo jazier, z ktorých najväčšie sú Dubawnt, Wholdaia, Wharton. Patrí do povodia rieky Telon, ktorá ústi do Chesterfieldskej zátoky Hudsonovho zálivu.

Vodný režim

Najvyššie vodné stavy dosahuje na jar a k miernemu poklesu dochádza na konci leta. Na jazere Dubawnt sa aj v lete vyskytuje ľad.
Prvá berná rula

Prvá berná rula alebo berná rula bol prvý rustikálny kataster (súpis poddanskej pôdy podľa hláv) na berné účely (teda na účely štátnych daní) v Rakúskej monarchii. Bol vyhotovený roku 1654 (1653 – 1655) na základe vrchnostenského priznania počtu tzv. berných usadlostí na jednotlivých panstvách.
Vizitačné komisie pri tzv. "generálnej" vizitácii vyšetrili pre nedostatok času na mieste len najväčšie, po mnoho rokov nahromadené nedostatky v daňových priznaniach a prevzali údaje zväčša od vrchnostenských úradníkov.
Po revizitácii vznikla v roku 1684 tzv. druhá berná rula.
Slavkovce

Občianska vybavenosť

V obci sa okrem gréckokatolíckeho chrámu Zoslania sv. Ducha nachádza aj moderný reformovaný kostol z rokov 2001–2004.
Évette-Salbert

Poloha

Obec má rozlohu 9,16 km². Najvyšší bod je položený 474 m n. m. a najnižší bod 382 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 057 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Soorts-Hossegor

Poloha

Obec má rozlohu 14,51 km². Najvyšší bod je položený 55 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 668 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krokodíl nílsky

Charakteristika

Dospelý jedinec krokodíla nílskeho meria 4 až 6 metrov a dosahuje hmotnosti okolo 750 kg. Je sfarbený olivovožltou alebo sivou farbou. Mláďatá merajú po narodení 15 až 18 cm.

Hlava

Krokodíl nílsky má plochú hlavu. V čeľusti má dvojcentimetrové zuby, ktoré keď sa zahryznú do koristi tak už nepustia. Jeho stisk je taký silný, že dokáže stiahnuť do vody aj dospelú žirafu. Krokodíl nílsky má spolu 60 zubov. Svoje ústa dokáže otvoriť do veľkosti až 1 meter, čím sa stal jedným zo živočíchov s najdlhšími ústami na Zemi. Má dve nozdry, pri ktorých má receptory, ktorými vníma teplo okolia. Má malé čierne oči. Krokodíly sú známe aj tým že, matky prenášajú svoje mláďatá do vody v ústach.

Končatiny a chvost

Síce má krokodíl nílsky prispôsobené končatiny na plávanie vo vode, ale používa ich aj ako chodenie po súši. Vďaka svojim malým končatinám dokážu rýchlo behať na súši. Na prstoch majú krokodíly plávacie blany a pazúry. Na svojich končatinách a chvoste majú platničky, ktoré im umožňujú vnímať teplo potravy. Krokodíly sa dokážu plaziť po súši rovnako ako aj vo vode. Predné končatiny sú kratšie ako zadné. Chvost mu slúži ako kormidlo, ktorým sa riadi vo vode.

Kostra

Krokodíl nílsky má lebku v tvare trojuholníka, veľmi hlboké očné priehlbiny a hornú sánku hrubšiu ako dolnú. Vďaka dolnej sánke dokáže otvoriť čeľuste až do jedného metra. Má veľmi veľkú chrbticu tvorenú tridsiatimi stavcami. Má malý krk.

Potrava

Krokodíl nílsky je mäsožravec. Živí sa prevažne dospelými jedincami, ale niekedy aj mláďatami. Jeho hlavnú potravu tvoria pakone, zebry, levy, ryby, opice, vtáky, antilopy, gazely, gepardy a dokonca aj mláďatá krokodílov, prípadne dospelé krokodíly.

Výskyt

Krokodíl nílsky sa vyskytuje od juhovýchodného Egypta a Sudánu cez celú strednú Afriku až po východ a sever južnej Afriky. Žije v močiaroch, brehoch riek a obrovských bahnách, kde vyčkáva na svoju potravu.

Rozmnožovanie

Krokodíly sa pária väčšinou vo vode. Pohlavne dospievanie jedincov nastáva, keď samce dovŕšia tri metre a samice dva metre. To trvá približne desať rokov. Samec privoláva samicu bitím o vodu svojimi čeľusťami, pričom vydáva zvuky. Väčšie samce sú úspešnejšie. Samice kladú vajíčka asi dva mesiace po párení. Vajíčka kladú v novembri až decembri, na severe je vtedy obdobie sucha a na juhu je obdobie dažďov. Samica vyhľadáva piesčité brehy a vyschnuté korytá, kde nakladie vajíčka. Potom vykope dieru dlhú 50 cm, kde nakladie 25 – 80 vajec. Vajíčka sa podobajú slepačím vajíčkam, ale majú oveľa tenšiu škrupinu. Potom samica vajíčka zahrabe. Obaja rodičia pozorne sledujú vajíčka a bránia ich pred potenciálnym nepriateľom bez ohľadu na veľkosť nepriateľa. Po vyliahnutí prídu k vajíčkam a pomocou hornej čeľuste rozlúsknu škrupinu vajíčka. Potom mláďatá opatrne prenesú v ústach do vody.

Uctievanie krokodíla nílskeho

V starovekom Egypte si krokodíla nílskeho veľmi spodobňovali s bohom Sobekom. Sobek mal ľudské telo v nadživotnej veľkosti a hlavu krokodíla. Vo Fajjúme mu bol vystavaný chrám.
Troliga Bus Fenix

Troliga Bus Fenix je model medzimestského a turistického autobusu slovenského výrobcu Troliga Bus.
Jonathan Edwards (filozof)

Citát

Ako 26 ročný, napísal o svojom duchovnom obrate:
Od tohto dňa až doteraz sa udiala nádherná premena v mojom myslení vo vzťahu k doktríne o Božej zvrchovanosti… Božia absolútna zvrchovanosť… je to, v čom, ako sa zdá, moja myseľ odpočíva ubezpečená tak, ako je ubezpečená o ktorejkoľvek veci, ktorú môžem vidieť svojimi očami… Toto učenie sa toľkorát ukázalo ako nesmierne šťastné, jasné a sladké. Milujem, keď sa Bohu pripisuje absolútna zvrchovanosť… Božia zvrchovanosť je mi zjavená ako veľká časť Jeho slávy. Často bolo mojou radosťou pristupovať k Bohu a uctievať ho ako zvrchovaného Boha.
Saint-André-de-Rosans

Poloha

Saint-André-de-Rosans má rozlohu 36,61 km². Najvyšší bod je položený 1 213 m n. m. a najnižší bod 557 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-André-de-Rosans má 148 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Emocionálny kvocient

Emocionálny kvocient alebo emočný kvocient, skr. EQ, je číselný ukazovateľ, ktorý hodnotí emocionálnu (medziľudskú, spoločenskú) inteligenciu. Emocionálna inteligencia je schopnosť jedinca rozumieť emocionálnym prejavom a správaniu okolia, komunikovať, začleniť sa do spoločnosti, udržiavať vzťahy a z toho vyplývajúca schopnosť uspieť v spoločnosti.
Na meranie výšky emocionálneho kvocientu sa používa EQ test.
EQ (na rozdiel od IQ - inteligenčného kvocientu, ktorý dokážeme zmeniť len nepatrne) je možné počas života postupne rozvíjať, formovať a zvyšovať, a to napríklad pomocou tréningov rozvoja emocionálnej inteligencie.
Brullioles

Poloha

Obec má rozlohu 12,25 km². Najvyšší bod je položený 817 m n. m. a najnižší bod 380 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 782 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henge

Henge je typ pravekého rituálneho kruhového monumentu (kruhovej plochy) vyskytujúcej sa len v Británii. Bol obklopený priekopou a valom, mal jeden, dva, ojedinele štyri protiľahlé vchody, vo vnútri boli megalitické stavby alebo hroby alebo kultové jamy a podobne. Niekedy ide o megalitické stavby podobné kromlechu.
Obzvlášť pozoruhodná je pamiatka pri malej lokalite Stonehenge v južnom Anglicku. Uprostred bol oltár obklopený dookola kolmými kameňmi, ktoré prikrývali hrubé kamenné preklady. Tieto vytvárali plot chrániaci posvätný obvod, ale zároveň akoby sa zúčastňovali na obradoch, zdá sa, akoby tancovali kolo, ako ľudia držiaci sa za ruky, a vykonávali posvätný obrad, ktorý zrejme súvisel s uctievaním slnka. Slnko, ktoré za dni rovnodennosti preniklo kamenným plotom a ožiarilo oltár, bolo symbolom plodnosti a zrodu nového roka. Architektonické chápanie hengu určuje jeho symbolický význam, ktorý je vyjadrený jedinečne jednoduchou stavebnou formou.
Klapka (armatúra)

Klapka alebo klapkový uzáver je typ potrubného uzáveru, ktorý sa používa na uzatváranie, alebo reguláciu toku v potrubí. Klapka umožňuje pri plnom otvorení prietok takmer plným prierezom potrubia. Pracovná časť klapky je tvorená kruhovou platňou, alebo je zložená z viacerých vzájomne spojených listov. Pre veľké rozmery býva platňa vystužená rebrovaním aby sa zvýšila jej tuhosť. Klapka sa otáča (sklápa) okolo osi, ktorá je rovnobežná s rovinou jej platne. Najčastejšie leží os v tejto rovine a prechádza stredom platne. Medzi plným otvorením a uzatvorením stačí ovládací prvok otočiť o 90°. Klapka môže byť jednostranná alebo dvojstranná (tzv. motýľová klapka).

Typy klapiek

Klapky mávajú problém s tesnosťou v uzavretej polohe, preto sa väčšinou používajú hlavne na reguláciu prietoku, podľa toho sa zvyknú nazývať regulačná klapka či škrtiaca klapka. Pre veľké svetlosti potrubí majú výhody menšej hmotnosti a tým aj nižšej ceny oproti guľovým uzáverom.
Ak sa použijú na uzatváranie nazývajú sa aj uzavieracia klapka či záklopka. Takúto klapku je možné vidieť na výfukovom potrubí vozidiel, ak je ústi kolmo nahor (traktory, nákladné vozidlá). 
Na povolenie prechodu média iba jedným smerom sa používa spätná klapka.
Rovnobežka (geometria)

Rovnobežka alebo paralela je priamka majúca s inou priamkou stálu vzájomnú vzdialenosť. Rovnobežky sa nikde nepretínajú a ani nemajú spoločné body. V matematickom zápise sa rovnobežky označujú znakom rovnobežnosti, čiže napríklad rovnobežnosť priamky  s priamkou  sa dá zapísať ako .

Konštrukcia rovnobežiek

Rovnobežky sa rysujú pomocou 1 alebo 2 pravítok, pričom jedno z nich musí byť trojuholníkové pravítko z ryskou. Pokiaľ pracujeme iba s jedným pravítkom priložíme ho tak aby ryska presne ležala na priamke, ku ktorej ideme narysovať rovnobežku a po prepone pravítka (najdlhšej strane) si vyznačíme pomocnú čiaru. Tá je na pôvodnú priamku kolmá, čo môžeme využiť tak, že na túto pomocnú čiaru priložíme pravítko tak aby jeho ryska ležala presne na tejto pomocnej čiare a po prepone narysujeme výslednú priamku, tá je taktiež na pomocnú čiaru kolmá a keďže obidve priamky sú na túto čiaru kolmé - majú rovnaký uhol, sú navzájom rovnobežné.
Spôsob rysovania s dvomi pravítkami je podobný a začína sa tak isto až na to, že pomocnú čiaru nahradíme 2. pravítkom, ktoré priložíme k prvému, trojuholníkovému pravítku. Na 2. pravítku si vyznačíme bod, kde bude priamka začínať, následne posunieme trojuholníkové pravítko po 2. pravítku tak aby jeden koniec rysky ležal na bode, ktorý sme si vyznačili a vyznačíme ešte jeden bod na druhom konci rysky. Po spojení týchto dvoch bodov dostaneme priamku, ktorá je rovnobežná s pôvodnou.
Betteville

Poloha

Obec má rozlohu 8,57 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 555 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amage

Poloha

Obec má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 334 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 335 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Avarský kaganát

Avarská spoločnosť a štátne usporiadanie

Avarská spoločnosť bola narozdiel od mnohých nomádskych kmeňov značne hierarchizovaná, čo dokazujú početné pohrebiská. Zväz sa skladal s viacerých národnostných celkov, pričom každý celok mal vlastné tradície a štýly, ktoré sa navzájom prekrývali. To sa prejavilo na typoch oblečení, či keramiky vyrábanej v kaganáte. Niektoré kmene žili s Avarmi v spojeneckej symbióze (medzi nimi i Slovania), niektoré kmene boli Avarom podriadené.
Systém správy Avarskej ríše sa príliš nelíšil od systému iných nomádskych ríš. Na čele ríše stál kagan, ktorý mal spočiatku takmer neobmedzenú moc. Titul nebol vyslovene dedičný, bežné boli boje o moc, čo nakoniec i viedlo k odchodu Kutrigurov zo zväzu. Náboženskú moc v kmeni mal hlavný šaman. Neskôr sa moc podobne ako u iných nomádskych kmeňov člení a vzniká mocenský dualizmus medzi kaganom, ktorý vládne ale neriadi a jugurom (kňazom), ktorý nevládne ale riadi. Titul kagana sa tak nadobudol najmä význam legitimity. Významnú úlohu v neskoro-avarskom období zastával i tudun, či kapkan. Jednotliví úradníci v krajine ovládali i svoje vlastné územia.
Avari boli bojovní národ, ktorí žil vojnou. Každý zdravý muž preto slúžil v armáde. Ako typickí nomádi Avari využívali k boju ľahkú jazdu a reflexné luky. Inováciou narozdiel od predošlých kmeňov bolo sedlo. Na čele vojsk stál pôvodne kagan, neskôr jeho velitelia, či hodnostári. 
Ženy v kmene sa venovali najmä výchove detí a domácnosti. V čase neprítomnosti mužov preberali zodpovednosť za chod domácnosti a sa stávali hlavami rodín. V manželstve sa uplatňovala hlavne monogamia a vo vyšších vrstvách polygamia. Bežný bol konkubinát, manželstvo sa v ranom stredoveku a obzvlásť u nomádskych kmeňov zakladalo únosom nevesty.
Falaise (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 9,52 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 346 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Unterhaltungsblatt

Unterhaltungsblatt bola príloha novín Pressburger Zeitung, ktorá vychádzala na Slovensku v 19. storočí.

Vydavateľské údaje

Unterhaltungsblatt vychádzal s podnázvom fur die Leser der Pressburger Zeitung - Als Beilage zur Pressburger Zeitung a bol beletristickou a kultúrnou prílohou Pressburger Zeitung. Príloha vychádzala v Bratislave v rokoch 1811 až 1826. Tlačila ju tlačiareň S. P. Weber a Syn.
Brechainville

Poloha

Obec má rozlohu 14,15 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 347 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 47 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 – Skupina C

Článok Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 - Skupina C zahrňuje zoznam zápasov a ich výsledkov odohraných v skupine C v rámci kvalifikačných zápasov na ME 2012.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futbale 1917

Kvalifikácia

Sa žiadna neuskutočnila. Na turnaj automaticky postúpili reprezentácie Argentíny, Brazílie, Čile a Uruguaja.

Štadióny

Všetky zápasy sa odohrali v Montevideu na štadióne Parque Pereira, s kapacitou 40 000 divákoch.
Lucia Eggenhofferová

Životopis

Vyštudovala English-Slovak Grammar School v Sučanoch a Filozofickú fakultu (PU), odbor Amrikanistika-Anglistika.Diplomová práca: umelecký preklad Pustatiny od T.S. Eliota. Pracovala ako externý redaktor v magazíne pre mladú literatúru Dotyky. V súčasnej dobe žije v Prahe a okrem písania poézie pracuje ako nezávislý creative director, copywriter, idea maker, visualizor, fotografka a ilustrátorka.

Tvorba

Publikovala v Novom slove, Dotykoch, Smene na nedeľu, Literárnej revue, Hospodárskych novinách, Dotykoch, Raku, Romboide, Aspekte, Literárnom týždenníku, Slovenských pohľadoch, jej básne čítali v Slovenskom rozhlase, Českom rozhlase a rádiu Devín. V zahraničí to bol Host, Sedmá generace, Weles, Psí víno, Apokalipsa (Slovinsko), Ploughshares Literary Magazine (Boston, US).
Aizier

Poloha

Obec má rozlohu 2,36 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moisenay

Poloha

Obec má rozlohu 8,72 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Ormes (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,55 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mézières-sur-Issoire

Poloha

Obec má rozlohu 44,16 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 866 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mimasaka (provincia)

Provincia Mimasaka (jap. 美作国 – Mimasaka no kuni), nazývaná tiež Sakušú (作州), bola bývalá japonská provincia, ktorej územie dnes tvorí severovýchodnú časť prefektúry Okajama. Mimasaka susedila s provinciami Biččú, Bizen, Harima, Hóki a Inaba.
Mimasaka bola vnútrozemská provincia, ktorej často vládol daimjó z provincie Bizen. Hlavným a hradným mestem bola Cujama.
Paco Alcácer

Reprezentačná kariéra

Alcácer bol členom španielskych mládežníckych reprezentácií. S výberom do 19 rokov vyhral Majstrovstvá Európy U19 v rokoch 2011 (vo finále proti Česku - výhra 3:2 po predĺžení - strelil dva góly) aj 2012.
V A-mužstve Španielska debutoval 4. septembra 2014 v priateľskom zápase na Stade de France proti Francúzsku (porážka 0:1).
Premiérový gól strelil o 4 dni neskôr 8. septembra v kvalifikácii na EURO 2016 proti Macedónsku (výhra 5:1), a bol to rovno víťazný gól.
Vo svojom treťom zápase 9. októbra 2014 v tej istej kvalifikácii proti Slovensku ako jediný španielsky strelec prekonal brankára Matúša Kozáčika, na bodový zisk to však nestačilo, favorizovaní Španieli prehrali 1:2.
Allenwiller

Poloha

Obec má rozlohu 5,96 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 516 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE