google/wiki40b huggingface dataset:
Horúce strely 2

Dej filmu

Topper Harley (Charlie Sheen) žije v budhistickom kláštore a privyrába si ako zápasník. Jedného dňa za ním príde plukovník Denton Walters (Richard Crenna) a Michelle Rodham Huddlestonová z CIA (Brenda Bake) so žiadosťou o účasť na záchrannej misii vojakov, ktorých zajal Saddám Husajn. Topper to odmietne, ale keď sa dozvie, že Denton bol zajatý, rozhodne sa odcestovať do Washingtonu. Vo Washingtonu medzitým prezident Thomas Benson (Lloyd Bridges) hostí japonského premiéra Misahoru Sato (Clyde Kusatsu) s manželkou. Prezident Toppera príjme do novej misie a ten potom odíde s Michelle limuzínou do hotela. Druhý deň sa helikoptérou presunú na miesto, kde už na nich čaká Harbinger (Miguel Ferrer), ktorý im oznámi, že zajatcov chcú premiestniť. Členmi misie sú tiež Rabinowitz (Ryan Stiles) a Malý Pes. Následne sa presunú bližšie k táboru. Pri zoskoku sa Topperovi padák zamotá do vetví, takže sa musí odrezať. Topper sa neskôr dostáva do bitky so zakuklenou osobou, z ktorej sa vykľuje Ramada Rodham Hayman (Valeria Golino), bývalá Topperova milenka a teraz ich kontakt. Tá ich vezme skratkou po rieke, kde najprv narazia na kapitána Benjamina Willarda (Martin Sheen) a neskôr aj na Husajnovych vojakov. Záchranci kontrolou skoro prejdú, bohužiaľ ich prezradí Ramada, ktorá je na lodi jedinou ženou. Pri prestrelke prúdu o loď, ale všetci prežijú. Dostanú sa do tábora, kde pri prestrelke zabijú Husajnovych vojakov. Medzitým sa prezident rozhodne, že sa im vydá na pomoc. Topperovi sa podarí zajatcov zachrániť, ale musí sa vydať ešte pre jedného - Dextera Haymana (Rowan Atkinson), manžela Ramady, ktorý je väznený v inej časti tábora, pri Saddámovej vile. Záchranci sa pod paľbou vydávajú k vrtuľníku. Topper sa medzitým dostane do vily, kde už na neho čaká Saddám Husajn (Jerry Haleva). Pri vzájomnom súboji je stav dlho nerozhodný (Topper stihne navyše vybaviť hovor so Saddámvou manželkou Hillary), ale nakoniec získava Husajn navrch. V tej chvíli sa do vily dostáva aj Benson a posiela Toppera hľadať Dextera. Ramada pri návrate k helikoptéry zistí, že Michelle je zradkyňa a pri vzájomnom súboji ju zráža do mora. Topperovi sa podarí Dextera zachrániť a tiež prezident víťazí a Husajna a jeho psa zmrazí a rozbije na drobné kúsočky. Vplyvom tepla však dochádza k opätovnému spojeniu jednotlivých črepín do novej podoby Husajna. Ten sa ich potom snaží zastaviť, ale je zabitý klavírom vyhodeným z lietadla. Ešte predtým si chce Dexter vyfotiť Ramadu s Topperom, ale padá zo skaly do mora a umiera.
Lourdios-Ichère

Poloha

Obec má rozlohu 16,24 km². Najvyšší bod je položený 1 627 m n. m. a najnižší bod 369 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sándor Márai

Život

Narodil sa v Košiciach, pôvodne sa celým menom volal Sándor Károly Henrik Grosschmied de Mára, od roku 1918 bol redaktorom denníka Budapesti Napló. Za mlada veľa cestoval, v 20. rokoch 20. storočia počas pobytu v Nemecku písal po nemecky. Rozhodol sa písať iba v maďarčine. V 30. rokoch 20. storočia bol známy čistým, realistickým štýlom. Bol prvý, kto písal pre maďarského čitateľa o dielach Franza Kafku.
V roku 1918 opustil Košice. Po krátkom pobyte vo Švajčiarsku, neskôr Taliansku, sa Márai presťahoval do USA, do New Yorku. Písal stále po maďarsky, ale do konca studenej vojny jeho diela v Maďarsku nevydávali. V rokoch 1952 až 1967 bol spolupracovníkom Rádia Slobodná Európa v Mníchove. V roku 1968 sa nakrátko vrátil do Talianska, do Salerna, v tom istom roku odišiel do Kalifornie, do San Diega.
Po smrti manželky sa stále viac odvracal od sveta, až v roku 1989 v San Diegu ukončil svoj život vlastnou rukou.

Znovuobjavenie

Čitatelia už naňho zabudli, v poslednom čase boli jeho diela (básne, poviedky, životopisné diela) „nanovo objavené" a dostať ich v kníhkupectvách. Sándor Márai našiel svoje miesto ako jedna z najvýznamnejších postáv európskej literatúry 20. storočia. V roku 1990, rok po smrti, dostal najvyššie maďarské umelecké vyznamenanie Kossuthovu cenu. V nemeckej jazykovej oblasti sú jeho diela vydávané v rekordných nákladoch, jeho literárny štýl porovnávajú so štýlom Thomasa Manna. Košice hrajú v jeho dielach významnú úlohu, v jeho rodnom meste je po ňom pomenovaná základná škola a gymnázium s vyučovacím jazykom maďarským.
Akvaporín

Akvaporíny sú proteíny tvoriace kanály v plazmatickej membráne, ktoré umožňujú transport vody z alebo do bunky. Samotná plazmatická membrána je pre vodu priepustná iba minimálne. Akvaporíny sú veľmi špecifické a neprepustia ióny ani iné malé molekuly. Ich riadenie je rôzne a dosiaľ málo preskúmané.
Lagrange (Territoire de Belfort)

Poloha

Obec má rozlohu 0,93 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 362 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ea von Allesch

Ea von Allesch (* 11. máj 1875 Viedeň – † 30. júl 1953 Viedeň), rakúska novinárka a spisovateľka, popredná dáma viedenského kultúrneho života medzivojnového obdobia.

Život

Ea von Allesch, rodená Emma Elisabeth Täubele, jedno z dvanástich detí viedenského brusiča a optika Karola Täubeleho a jeho ženy Alojzie, začínala svoju životnú dráhu ako modelka pre akty maliarov viedenskej akadémie. Neskôr sa začala venovať profesii žurnalistky najmä v oblasti módy.
Jej prvým manželom bol nemecký obchodník a kníhkupec Carl Theodor Rudolf, s ktorým mala dcéru Ellu Dorotheu (1896 až 1943). Z tohoto manželstva si však tiež odniesla traumatickú neurózu, ktorá sa neskôr negatívne prejavila v jej ďalších vzťahoch k mužom. Vďaka knižnici svojho muža sa Emma mohla venovať štúdiu a zložila maturitu. Potom, čo Rudolf prišiel v roku 1899 o takmer celý majetok, ho opustila a vrátila sa do Viedne. V tej dobe tiež prijala umelecké meno “Ea”, zlúčenie iniciálok vlastného mena Emma a matkinho mena Alojzia.
Vo Viedni sa stala známou “viedenskou múzou” a “nekorunovanou kráľovnou Café Central”, kde okolo seba združovala skupinu umelcov. Tak sa stala blízkou priateľkou spisovateľa Hermanna Brocha, s ktorým najskôr prežila milostný pomer a neskôr viac ako dvadsaťročné priateľstvo, počas ktorého si vymenili desiatky listov. Broch ju charakterizoval ako ”neurotickú, frigidnú a sadistickú”. Stala sa mu predobrazom artistky Ilony v druhom diele románovej trilógie Die Schlafwandler (po slovensky Námesačníci). Medzi jej ďalších priateľov patrili rakúski spisovatelia Arthur Schnitzler a Robert Musil, ktorý ju zobrazil vo svojej dráme Vinzenz und die Freundin bedeutender Männer (po slovensky Vincent a priateľka významných mužov) či básnik Rainer Maria Rilke, ktorý jej venoval báseň. Ako model stála maliarom Gustavovi Klimtovi a Egonovi Schiellemu.
V roku 1904 sa zoznámila s literárnym kritikom Johannesom von Allesch, za ktorého sa vydala roku 1913. Počas manželstva však spolu netrávili veľa času (čiastočne tiež preto, že Allesch narukoval do prvej svetovej vojny a definitívna rozluka prišla v roku 1936.
Počas druhej svetovej vojny starala sa o Brochovu matku, ktorá zostala vo Viedni, ale čoskoro bola Johanna Brochová pre svoj židovský pôvod poslaná do koncentračného tábora, kde zomrela. Ea von Allesch zomrela vo Viedni v roku 1953.
JPMorgan Chase

JPMorgan Chase & Co. je jedna z najstarších firiem na svete poskytujúca finančné služby. Zameriava sa predovšetkým na investičné bankovníctvo, finančné služby pre spotrebiteľov, drobné a obchodné bankovníctvo, spracovanie finančných transakcií, správu majetku a investície do súkromných podnikov výmenou za podiel na ich základnom imanie. Je súčasťou burzového indexu Dow Jones Industrial Average.
Firma má svoje ústredie v New York a jej majetok sa odhaduje na 2,3 biliónov dolárov. V súčasnosti je JPMorgan Chase najväčšou bankovou inštitúciou v USA.
Karol Zelenský

Životopis

Vlastnil fotografický atelier v Pécsi, 1884 získal titul dvorného fotografistu.
Dingy-en-Vuache

Poloha

Obec má rozlohu 7,18 km². Najvyšší bod je položený 1 002 m n. m. a najnižší bod 510 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 615 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čifáre

História

Najstaršie osídlenie Čífár siaha do staršej doby paleolitu, ale prvá oficiálna písomná zmienka o obci pochádza z roku 1209 pod názvom villa Chefar. Nevedno,aké následky malo pre Čifáre a ich okolie tatárske vyčíňanie v rokoch 1241-1242, keď Tatári (Mongoli) poľahky porazili uhorské kráľovské vojsko a až do konca roku 1241 plienili nechránené územia juhozápadného Slovenska. S dejinami Čifár je úzko spojená osada Pata, ktorá sa po prvý raz v písomných prameňoch spomína roku v 1321.
Ivan Martin Jirous

Život

Narodil sa v rodine berného úradníka v Humpolci, kde zložil maturitnú skúšku a krátko pracoval ako robotník na stavbe. V rokoch 1963-68 študoval dejiny umenia na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity – témou jeho diplomovej práce bola vizuálna poézia (okrem iného dielo Jiřího Kolářa), štúdium však nebral príliš vážne. Dvakrát sa oženil, po prvý raz s Věrou Vařilovou, autorkou básni a umeleckou historičkou, po druhý raz s maliarkou Juliánou Stritzkovou.

Umelecký a názorový vývoj

Svoje prvé básne publikoval v časopisoch, napríklad v Sešitech alebo Mladé tvorbě. Už koncom 60. rokov sa zblížil s undergroundovou skupinou The Primitives Group, neskôr sa stal manažérom The Plastic People of the Universe.
Kvôli jeho nesúhlasu s komunizmom nemal možnosť venovať sa profesionálne literatúre. Striedal zamestnania ako nočný strážnik, záhradník a podobne. Za svoje názory bol dokonca väznený, prvý raz v rokoch 1973 – 74, druhý raz na 18 mesiacov v roku 1976 v súvislosti s jeho spoluprácou s Plastic People a potom ešte trikrát. Celkom strávil vo väzení osem rokov, z toho štyri v prísnom väzení vo Valdiciach. Jeho postoj k režimu bol viac než zrejmý – jeho Zprávu o třetím českém hudebním obrození z roku 1975 možno považovať aj za programové vyhlásenie českého undergroundu. Podpísal samozrejme aj Chartu 77. Roku 1979 sa podieľal na založení samizdatovej edície Vokno.
Navzdory pádu komunistického režimu, proti ktorému brojil, mal Jirous aj potom občasné konflikty so zákonom, často kvôli výtržníctvu. Žil na Vysočine.
Autorom prezývky Magor je Eugen Brikcius.

Dielo

Typické pre Jirousove básne je striedanie zdanlivo sa vylučujúcich prvkov religiozity so štylizáciou autora do villonovského hrdinu-vydedenca. Ďalším typickým znakom jeho diel je útržkovitá vetná skladba a estetizácia vulgarizmov.
Peroxid

Peroxidy sú zlúčeniny obsahujúce jednoduchú väzbu kyslík-kyslík. Najjednoduchším stabilným peroxidom je peroxid vodíka. Ich sírne analógy sa nazývajú zmiešané disulfidy, superoxidy, dioxygenyly a ozonidy sú samostatné skupiny zlúčenín.

Anorganická chémia

V anorganickej chémii sa ako peroxid označuje anión O₂²⁻. Je to silná zásada prítomná v iónových zlúčeninách. Čisté peroxidy (obsahujúce len katióny a peroxidové anióny) obvykle vznikajú pri horení alkalických kovov alebo kovov alkalických zemín na vzduchu alebo v kyslíku. Typickým príkladom je peroxid sodný, Na₂O₂.
Peroxidový ión obsahuje o dva elektróny viac než molekula kyslíka. Tieto dva elektróny, v súlade s teóriou molekulárnych orbitálov, dopĺňajú dva π* antiväzbové orbitály. To má za následok oslabenie väzieb peroxidového iónu a väčšiu dĺžku väzby OO: od Li₂O₂ 130pm, až po BaO₂ 147pm. Peroxidový ión je navyše diamagnetický.
Peroxidy alkalických kovov a vápnika, stroncia a bária sú iónové. Peroxidy rôznych elektropozitívnych kovov, napríklad horčíka, lantanoidov a uranyl majú prechodný charakter medzi iónovou a kovalentnou väzbou. Peroxidy kovov ako je zinok, kadmium a ortuť sú v zásade kovalentné.
Peroxidy sú silnými oxidačnými činidlami a zvyčajne sú pomerne nestabilné. Iónové peroxidy reagujú s vodou a zriedenými kyselinami za tvorby peroxidu vodíka. Organické zlúčeniny sú zoxidované na uhličitany, a to aj za normálnych teplôt. Peroxid sodný silne oxiduje kovy, napr. železo.
Oxidy, peroxidy a superoxidy sú si pomerne blízke, tvoria reťaz kyslíkových iónov s rastúcim oxidačným číslom.
Peroxid bárnatý sa používa v pyrotechnike a ako značkovacia munícia, skôr sa používal pri výrobe peroxidu vodíka. Peroxid sodný sa používa na pohlcovanie oxidu uhličitého a ako regenerátor kyslíka (napr. v ponorkách) pomocou reakcie:
2Na₂O₂ + 2CO₂ → 2Na₂CO₃ + O₂
Medzinárodný dolár

Medzinárodný dolár alebo Gearyho-Chamisov dolár (nesprávne Gearyho-Khamisov dolár, Geary-Khamis dolár) je fiktívna menová jednotka, ktorá má rovnakú kúpnu silu ako americký dolár v Spojených štátoch v danom čase. Často sa používa rok 1990 ako východiskový rok na porovnávanie cien v čase.
Je založený na koncepte parity kúpnej sily mien a medzinárodného priemeru cien komodít. Ukazuje, akú hodnotu má lokálna menová jednotka v danej krajine. Používa sa na porovnávanie medzi krajinami navzájom a v čase. Napríklad porovnanie HDP na obyvateľa rôznych krajín v medzinárodných dolároch namiesto hodnôt založených na výmennom kurze ponúka presnejšie výsledky na porovnanie životnej úrovne.
Tento koncept zaviedol Roy C. Geary v roku 1958 a upravil ho Salem Hanna Khamis v rokoch 1970 až 1972. Termín, hoci sa veľmi nepoužíva, niekedy používajú medzinárodné organizácie ako napríklad Svetová banka a Medzinárodný menový fond a ich publikované štatistiky.
Údaje vyjadrené v medzinárodných dolároch nie je možné prepočítať na inú menu pomocou výmenného kurzu, je potrebné urobiť prepočet podľa hodnoty parity kúpnej sily na obyvateľa uvedenej v štúdii.
Liesse-Notre-Dame

Poloha

Obec má rozlohu 9,96 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 253 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tasque

Poloha

Obec má rozlohu 10,02 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 244 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dives-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 6,46 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5935 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ménil-Hubert-sur-Orne

Poloha

Obec má rozlohu 10,68 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 423 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rozpor (hudobná skupina)

História

Kapela začala hrať v máji 1999. Členovia sa zhodli na tom, že nemajú radi mudrlantov a pseudointelektuálov, ktorými bola vtedajšia početná bratislavská anarcho-punková a crustcoreová scená zahltená. Kapela nechcela texty o nadnárodných spoločnostiach, treťom svete, pretože sa im tieto zdali vzdialené od ich životov. Ich plánom bolo spievať texty o veciach, ktoré poznali, a ktoré sa ich priamo dotýkali a na ktorých im záleží. Kapela sa takisto chcela vyhnúť trápnemu klišé o policajtoch, neonacistoch a systéme. Kapela vznikla ako odpoveď na absenciu kapiel podobného razenia v regióne. V roku 2000 si na vlastné náklady vydala debutový album/demo „Nezabudneme!“ Album „Ilegálna spravodlivosť“ z roku 2002 znamenal pre kapelu nie len účasť na punkových kompiláciách a intenzívne koncertovanie v rámci Československa a blízkeho okolia, ale aj tvorivú dekádu ďalších nahrávok, ktoré od začiatku vychádzajú pod hlavičkou „Žiadna značka – No Label“, čím kapela zdôrazňuje princíp DIY (Do It Yourself).
Kapela sa dostala do povedomia takisto vďaka svojej vášnivej a v začiatkoch aj originálnej pódiovej šou, ako aj v dôsledku častých výtržností, sprevádzajúcich vystúpenia kapely a násilnej povahe mnohých fanúškov skupiny.
Kroj

Kroj alebo ľudový odev označoval oblečenie ľudu žijúceho na dedinách, ktorý sa v minulosti zaoberal prevažne roľníctvom a pastierstvom. Kroj slúžil ako ochrana proti klimatickým zmenám.
Na vznik a vývoj kroja vplývali najmä domáce suroviny, druh práce a zamestnania, spoločenská a triedna príslušnosť, náboženstvo a svetonázor, styk s cudzinou a s historickou módou vyšších spoločenských vrstiev. Okrem toho naň pôsobili i spoločenské funkcie – odlišoval sa odev pracovný, sviatočný, obradový i na iné príležitosti. Význam mali aj biologické znaky, príslušnosť k pohlaviu (muži, ženy), vek (deti, mládež, dospelí), stav a zadelenie do rodiny (slobodní, vydaté, ženatí, vdovy). Spojitosť viacerých faktorov vplývala aj na postupné utváranie krajových charakteristík kroja.
Materiál na zhotovenie kroja určovali prírodné podmienky a potreby. Spracúvali sa kože a kožušiny; z ľanu, konopí a z ovčej vlny sa dorábala priadza, z ktorej sa tkali alebo plietli textílie. Najstaršie dokumenty (9. – 11. storočie) o využití a spracúvaní týchto a iných surovín (kov, drevo) na odev, ako aj predstavy o jeho formách nám poskytujú archeologické, historické, jazykové a iné pramene. Odev obyvateľstva zostal nositeľom istých archaických foriem, ktoré sa v priebehu stáročí takmer nemenili.
Medzi vývojovo najstaršie časti mužského odevu patrí plátenná košeľa a gate, súkenné nohavice a rozličné druhy trojštvrťových a dlhých kabátov (kabanica, čuha, halena, širica, guba a pod.), z kožušín kožúšky, kožuchy, peleríny, čiapky. V ženskom odeve plátenná spodnica (rubáš), oplecko (rukávce), košeľa, zástera (obruštek), sukňa, čepiec, vlnené zástery, súkenné trojštvrťové kabátiky (kabanica, čužka), kožúšky a kožuchy. Sem patrí aj obuv a účesy.
Kroje sú dôkazom diferenciácie a drobenia predtým väčších regiónov na menšie podregióny, resp. ich varianty a podvarianty. Nositeľom týchto krajových alebo lokálnych špecifík je popri iných výzdobných prvkoch výšivka, jej techniky, ornamentika, farebnosť, kompozícia. 
Na prelome 19. a 20. storočia mal slovenský kroj okolo 60 variantov a podvariantov. Líšili sa podľa množstva dekoratívnych prvkov, ktoré sa umiestňovali na mužskom i ženskom kroji, a to vo výšivke, v tkanivách, čipkách, šnurovaní a pod., v ich technikách, ornamentike, farebnosti.
Meniace sa hospodárske, spoločenské a politické podmienky v 20. storočí, no najmä obidve svetové vojny a ich dôsledky urýchlili postupný prechod od tradičného kroja k mestskému odevu, ktorý v polovici 20. storočia prenikol do všetkých oblastí Slovenska. Dnes je mestský odev prevládajúcim typom oblečenia aj na dedinách.
Okazionalizmus

Okazionalizmus (z lat. occasio - príležitosť) je učenie o príležitostnom charaktere príčin založené A. Geulincxom. Významný predstaviteľ bol Johannes Clauberg. Okazionalizmus zaraďujú do kartezianstva.
Lykaithos (syn Hippokoóna)

Lykaithos (starogr. Λύκαιθος – Lykaithos) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Hippokoóna.
Lykaithos bol syn Hippokoóna z Amyklaie, ktorý mal okrem neho ešte ďalších jedenásť synov, Doryklea, Skaia, Enarofora, Euteicha, Boukola, Tebra, Hippothoa, Euryta, Hippokorysta, Alkinoa a Alkóna. Jeho otec Hippokoón sa stal kráľom Sparty, keď svojho brata Tyndarea vyhnal z krajiny.
Jedného dňa prišiel do Sparty hrdina Hérakles s bratrancom Oiónom a pri dome Hippokoóna ich napadol strážny pes, ktorého Oiónos v sebaobrane zabil. Lykaithos so svojimi bratmi stáli obďaleč a keď to uvideli, na Oióna a Hérakla zaútočili. V tejto bitke potom Oiónos zomrel a zranený Hérakles bol nútený ustúpiť. Héraklova pomsta ale nenechala na seba dlho čakať. Po prvých ešte nepodarených útokoch, keď zomrel aj Héraklov brat Ifikles, Hérakles Hippokoóna a všetkých jeho synov pobil a Tyndareós sa mohol vrátiť do Sparty a ujať sa vlády.
Croissy-Beaubourg

Poloha

Obec má rozlohu 11,63 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 037 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrudimka

Priebeh toku

Pramení v Žďárskych vrchoch, juhovýchodne od osady Filipov, v nadmorskej výške 680 m n. m. a tečie severným smerom okresmi Chrudim a Pardubice. Horná a stredná časť toku Chrudimky je obklopená malebnou prírodou Žďárskych vrchov a Železných hôr, dolná časť toku preteká Chrudimskou tabuľou a Pardubickou kotlinou. Od prameňa často mení smer toku, preteká cez Hlinsko a potom opäť hlbokým údolím s viacerými priehradami až po Chrudimskú tabuľu s málo členitým povrchom. Preteká mestom Chrudim, prírodnou rezerváciou Ptačí ostrovy a Nemošická stráň a už ako regulovaný tok s množstvom slepých ramien smeruje k Pardubiciam, kde sa v nadmorskej výške 216 m vlieva do Labe.

Prítoky

Najväčším prítokom Chrudimky je rieka Novohradka s dĺžkou 49,2 km, ostatné prítoky sú už oveľa menšie. Priemerná hustota riečnej siete rieky predstavuje 1,25 km/km² a celkovo sa v jej povodí nachádza 999 vodných tokov s dĺžkou do jedného kilometra a 271 vodných tokov s dĺžkou 1 až 10 km. Potoky dlhé 10 až 20 km sú v povodí tri, rovnako ako potoky od 20 do 40 km, ktoré sú rovnako tri. Najvýznamnejšie sú Slubice, Dlouhý potok, Okrouhlický potok a Novohradka.
Maringá

Ekonomika

Priemyselný sektor má v meste viaceré odvetvia, strojárstvo, poľnohospodárstvo, textil. Priemysel zatiaľ vo význame neprevýšil poľnohospodárstvo, ale jeho význam rastie. V meste sú veľké spoločnosti, ako Cocamar, Coca-Cola, Noma, ktoré majú svoje pobočky aj v priľahlých mestách. kovoobrábací priemysel zásobuje rozsiahlou škálou výrobkov celú krajinu a časť výroby vyváža.
Mesto je strediskom módy na juhu krajiny. Nachádza sa tu najväčšie veľkoobchodné centrum (mall) v Latinskej Amerike, Mercosul. Sídli tu tiež významná softvérová firma APL.
Mesto disponuje letiskom Sílvio Name Júnior Regional Airport.
Ralph Tegtmeier

Minulosť

V rokoch 1979–1981, počas svojho pobytu v Bonne, mal otvorené okultné kníhkupectvo Horus, ktoré sústreďovalo záujemcov o okultúru. Z časti z nich sa sformovala tzv. Bonnská skupina. V tomto období Tegtmeier preložil do nemčiny a vydal Liber Null Petra J. Carrolla pod svojou značkou Edition Magus. Pravdepodobne pri tejto príležitosti sa Tegtmeier osobne spoznal s Carrollom. Rozhodli sa premeniť v tom čase neformálnu okultnú skupinu Iluminátov z Tanatera (Illuminates of Thanateros, IOT) na formálny magický rád, ako je to načrtnuté v knihe Liber Pactionis.
V druhej polovici osemdesiatich rokov 20. storočia, počas aktívnej práce v ráde, vyvinul koncept tzv. kyber mágie, o niečo neskôr koncept tzv. ľadovej mágie. V roku 1995 pomáhal založiť Ordo Templi Orientis Foundation, ako alternatívu k americkému, tzv. kalifovskému Ordo Templi Orientis.

Schizma v IOT

Začiatkom deväťdesiatych rokov sa zaplietol do schizmy v ráde IOT, tento konflikt sa nazýva „vojna ľadovej mágie“. Počas neho bol obvinený z vytvorenia „ultrapravicového krídla“, čo vždy dôrazne popieral. Odvtedy sa Tegtmeier nezúčastňoval na aktivitách IOT a neskôr sa formálne dištancoval od chaos mágie, reprezentovanej Carrollom. Jeho vlastný pohľad na udalosti bol verejne prezentovaný až roku 2006 v britskom The Oracle Occult Magazine V ňom potvrdil skutočnosť, že predtým, ako vznikol spor medzi ním a Carrollom, a následná schizma, nejaká „vojna ľadovej mágie“ neexistovala. Podľa Tegtmemeira to bol prelud a existoval len v Carrollovej mysli. Okrem toho spomenul, že počas schizmy odišlo z rádu 80% členov, čo vyvoláva pochybnosti o Carrollovom tvrdení, že rád je dnes „zachránený“.

Súčasnosť

Vo svojej knihe Ľadová mágia. Prvý náhľad Tegtmeier podáva radikálne kritický pohľad na konvenčnú mágiu a jej nedostatky, a volá po dekonštruktívnom prístupe, odbremenenom od kultúrnych, historických a spoločenských skreslení. Tu predstavil aj alternatívnu definíciu mágie ako „konanie nemožného“. Dnes je CEO súkromnej belgickej spoločnosti, ktorá sa špecializuje na vývoj softvéru generujúceho prirodzený jazyk, a optimalizáciu softvérových vyhľadávačov.
Thoirette

Poloha

Obec má rozlohu 8,77 km². Najvyšší bod je položený 635 m n. m. a najnižší bod 275 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 664 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mandeville-en-Bessin

Poloha

Obec má rozlohu 8,83 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Coquille (Dordogne)

Poloha

Obec má rozlohu 22,37 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 364 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE