google/wiki40b huggingface dataset:
Joachim Peiper

Život

Narodil sa 30. januára 1915 v rodine pruského dôstojníka, ktorý počas prvej svetovej vojny bojoval v Afrike. V roku 1933 sa dostal do Hitlerjugend a o rok neskôr vstúpil do Waffen SS. V roku 1936 nastúpil na dôstojnícky výcvik a po jeho ukončení sa stal dôstojníkom SS. V rokoch 1938 - 1941 slúžil ako Himmlerov adjutant. V tejto funkcii po vpáde nacistov do Sovietskeho zväzu Himmlerovi pravidelne podával hlásenia o činnosti jednotiek Einsatzgruppen. Koncom roku 1941 bol prevelený k jednotke Leibstandarte SS Adolf Hitler. Stal sa veliteľom jej 11. roty. Účastnil sa bojov pri Mariupoli a Rostove nad Donom. Jeho jednotka utrpela v bojoch aj v dôsledku jeho agresívnej taktiky vysoké straty. Podieľal sa na fyzickej likvidácii sovietskych zajatcov, ktorých jeho vojaci v bojoch zajali.
Po stiahnutí jednotky z frontu na doplnenie a reorganizáciu v máji 1943 do Francúzska bol poverený vedením 3. práporu. 30. januára 1943 bol povýšený do hodnosti SS-Obersturmbannführer. Jednotka bola následne nasadené na likvidáciu sovietskeho prielomu pri Charkove, ktorý sa po bitke pri Stalingrade sovietom podarilo vytvoriť. Úspešne viedol protiútok svojho práporu, ktorým sa podarilo vyslobodiť obkľúčenú 320. pechotnú divíziu. 9. marca 1943 bol vyznamenaný Rytierskym krížom. V máji 1943 bol za svoje úspechy vyznamenaný Nemeckým krížom v zlate. V týchto bojoch si vybudoval dobrú povesť ako vojak a dôstojník. Neskôr sa zúčastnil bojov v Kurskom oblúku. Po nemeckých neúspechoch bola divízia SS Leibstandarte Adolf Hitler stiahnutá na Sicíliu aby vzdorovala Spojeneckému vylodeniu. V tejto oblasti bol zodpovedný za vraždu asi 20 civilistov v talianskej dedine Boves.
Na jeseň bola jeho jednotka opäť presunutá na východný front, kde bojval v oblasti Žitomiru.
V lete 1944 bola divízia stiahnutá do Francúzska. Počas spojeneckého vylodenia sa však nervovo zrútil a bol hospitalizovaný, oficiálne v dôsledku žltačky. V čase Ardenskej ofenzívy mal hodnosť podplukovníka a bol poverený vedením hlavného útoku ofenzívy. Velil údernej jednotke, ktorá sa stala nechválne známa práve pod jeho menom - Kampfgruppe Peiper. Podarilo sa mu uskutočniť najrýchlejší postup zo všetkých zúčastnených jednotiek, keď za 72 hodín postúpil o 100 km. Napriek tomu sa nevyhol obkľúčeniu, pričom jeho jednotka prišla o všetku ťažkú výzbroj a stratila vyše tri štvrtiny mužov.
Po kapitulácii Nemecka bol zajatý a súdený v Dachau. Prijal plnú zodpovednosť za svoje činy, vrátane Malmédskeho masakru. Napriek tomu nebol odsúdený na smrť a z väzenia ho prepustili v roku 1956. Bol tiež obžalovaný z vojnových zločinov spáchaných v Taliansku.
Zahynul 13. júla 1976 pri požiari svojho domu vo Francúzsku. Išlo o podpaľačský útok zápalnými fľašami. K útoku sa nikto neprihlásil a ani oficiálne vyšetrovanie nezistilo, kto bol vinníkom. Predpokladá sa, že bol uskutočnený francúzskymi odbojármi z 2. svetovej vojny, ktorí sa nechceli zmieriť s jeho prepustením na slobodu.
Tarentský záliv

Tarentský záliv (taliansky Golfo di Taranto, latinsky Sinus Tarentinus) je záliv v Iónskom mori pri juhovýchodnom pobreží Talianska.
Záliv má približne štvorcový tvar so stranami dlhými 140 km a je ohraničený mysmi Santa Maria di Leuca na východe (Apúlie) a Colonna (staroveký názov Cape Lacinium) na juhu pri severnom pobreží Kalábrie. Pobrežie zasahuje do troch talianskych oblastí – Apúlie, Basilicaty a Kalábrie. Najvýznamnejšie mestá na pobreží sú Tarent a Gallipoli.
Celá plocha zálivu patrí vďaka jeho geografickej polohe a rozlohe do talianskych výsostných vôd.
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách

Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach, ktorý sa konal v rámci multišportového podujatia Panamerických hier. Organizovala ho Panamerická konfederácia kolieskových športov (CPRS) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 8. panamerických hrách v roku 1979 v portorickom San Juane. Turnaj sa organizoval iba v mužskej kategórii. Štvrtý a zároveň posledný turnaj sa uskutočnil na Panamerických hrách v roku 1995 v argentínskom meste Mar del Plata. Na nasledujúcich hrách ho nahradil inline hokej. Na všetkých turnajoch zvíťazilo družstvo Argentíny.
Henrich I. (Francúzsko)

Život

Narodil sa ako druhý syn Róberta II. a Konstancie z Arles.
Od roku 1017 bol vojvodom burgundským a po smrti staršieho brata Huga sa stal v roku 1025 následníkom trónu. Počas svätodušných sviatkov roku 1027 bol korunovaný v Remeši a stal sa tak spolukráľom svojho otca až do jeho smrti († 1031).
Gazost

Poloha

Obec má rozlohu 40,6 km². Najvyšší bod je položený 2 350 m n. m. a najnižší bod 545 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bahniatko

Bahniatko je vŕbový prútik, ktorý sa svätí pri bohoslužbách na Kvetnú nedeľu.
Tento tento zvyk pochádza z konca 7. storočia, používanie vŕbových ratolestí ako symbola jari je však zaužívané u Slovanov a iných európskych národov dávnejšie. Od 12. storočia sa na Popolovú stredu používa pomazanie popolom z minuloročných jahniatkok na znamenie kajúcosti.

Názvy

Medzi iné názvy patria: jahňada, maňuška; nárečovo: bahňatko, bahňátko, bahnátko, bániatko, babuliatko, babulátko, baburiatko, baburátko, baburka, jarabiatko, jaburátko, jabrátko, kočička, macuška, macúška, majcika, maňka. Väčšina uvedených tvarov sa používa obyčajne v množnom čísle.

Bahniatko v ľudovej kultúre

V slovenských ľudových zvykoch sa bahniatka po príhode z kostola na Kvetnú nedeľu zvykli odložiť za obrazy alebo za hradu na povale. Pri búrkach sa kúsok z nich vkladal do okna alebo hodil do ohňa ako ochrana proti blesku. Pri chorobách nimi okiadzali chorých, pri prvej jarnej orbe sa bahniatko vkladalo do prvej brázdy alebo aj k prvému zasadenému zemiaku. Niekedy a dávajú aj na hroby.
Podobné zvyky existovali aj v Česku.
Chalonnes-sur-Loire (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 38,56 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 551 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Bibza

Životopis

V roku 1982-1990 navštevoval ZŠ v Senici, 1990-1993 študoval na Vojenskom konzervatóriu v Roudnici nad Labem (ČR), 1993-1994 na Konzervatóriu v Košiciach a 1994-1999 v Žiline. Od 1999 študuje na Akadémii umení v Banskej Bystrici. Od 1994 pôsobí vo Vojenskej hudbe vzdušných síl Armády SR v Banskej Bystrici ako orchestrálny hráč a od 1. januára 2000 ako dirigent. So speváckym zborom Hron sa umiestnil na 1. mieste v súťaži speváckych zborov v Námestove a na 1. mieste v súťaži Music World v talianskom Fivizzane (2001). Skomponoval skladby pre miešaný zbor Otče náš, Kyrie, upravil vianočné koledy Zdravia šťastia, Hej, Hej, Kubíčku.
1. januára 2011 sa stal veliteľom Vojenskej hudby Banská Bystrica (po odchode kpt. Mgr. art. Dušana Mišuru). Od roku 1994 tam účinkoval ako orchestrálny hráč, v rokoch 1997 až 1999 bol orchestrálnym hráčom Vojenskej hudby 3. zLaPVO GŠ. Neskôr bol zástupca veliteľa a veliteľ hudby - hlavný dirigent Veliteľstva vojenskej hudby Vzdušných síl. V rokoch 2004 až 2009 bol veliteľom Vojenskej hudby Banská Bystrica. V období 1. júla 2009 až 31. októbra 2010 tam pôsobil ako starší dôstojník - dirigent.
Od januára 1998 je dirigentom a umeleckým vedúcim speváckeho zboru Hron. Od septembra 2017 vedie študentský spevácky zbor z Evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici.
Lopigna

Poloha

Obec má rozlohu 19,53 km². Najvyšší bod je položený 1 038 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Keltské jazyky

Keltské jazyky sú jednou z vetiev indoeurópskej jazykovej rodiny, jazyky Keltov. Na prelome letopočtu nimi hovorila veľká časť západnej, strednej a juhovýchodnej Európy, vrátane dnešného Slovenska. Dodnes však prežili len 4 z nich (írčina, gaelčina, bretónčina, waleština), ktoré sa používajú ostrovkovito v Bretónsku a na britských ostrovoch. Všetky štyri sú menšinovými jazykmi a sú vystavené veľkému tlaku angličtiny alebo francúzštiny.

Dejiny

Na začiatku letopočtu boli Keltiberi aj Gali postupne romanizovaní a asimilovaní. V 6. storočí - 8. storočí sa stará britčina rozpadla na jednotlivé britské jazyky. V 12. storočí - 13. storočí mala podobný osud goidelčina. Koncom 18. storočia zanikla kornčina, v 20. rokoch 20. storočia mančina.

Charakteristika

Zložité hláskoslovie a zložité pravidlá výslovnosti, spôsobené archaickým pravopisom. Pôvodne flexívny charakter sa zachoval len v niektorých jazykoch, zostalo najmä zložité časovanie slovies. Slovosled je typu VSO, čiže prísudok - podmet - predmet.

Písmo

Všetky keltské jazyky používajú latinku, írčina však charakteristicky oblo upravenú (už od 5. storočia). Ešte pred prechodom k latinke vyvinuli Kelti na britských ostrovoch pod vplyvom latinky vlastné písmo Ogam.
Rudolf Machovič

Životopis

Základnú a strednú školu navštevoval v Banskej Bystrici. Ako redaktor literárno dramatického oddelenia Československého rozhlasu štúdio Banská Bystrica (2. pol. 60 rokov-1972), spoluzakladateľ relácie Rádiovíkend a Sobotník. Venoval sa aj výtvarnému umeniu a ochotníckemu divadlu. Člen a predseda porôt prehliadok ochotníckych divadiel, speváckych súťaží v Banskej Bystrici Sládkovičova Radvaň, Bystrické zvony, festivaly džezovej hudby a i. Podieľal sa na org. Slovenských gagov v Kremnici.
Člen literárno-umeleckej skupiny Bója a Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Autor poézie, krátkych próz, scenárov,literárno-umeleckých pásiem, krátkych humoristických a satirických žánrov, textov piesní. Prispieval do almanachov, zborníkov, odbornej tlače a denníkov. Fragmenty jeho tvorby vydala Bója pod názvom Báseň a slza, kompletná zbierka básní Letokruhy vyšla posmrtne.
Počas normalizácie stratil pôvodné zamestnanie (od roku 1972).
Revolta

Revolta je prejav rozhodného odporu resp. vzbura, a to spravidla menšieho rozsahu a intenzity – najčastejšie ide len o spontánnu a izolovanú akciu menšej skupiny ľudí (alebo jednotlivca) s neveľkým cieľom. Tento odpor (vzbura) môže byť v ľubovoľnej vecnej súvislosti – proti režimu, nadriadenému, ustáleným zvyklostiam, v psychológii atď. Slovo sa často používa voľne ako synonymum výrazov vzbura či odboj, prípadne aj povstanie. V najužšom zmysle sa revoltou myslí len ozbrojený pokus skupiny ľudí o násilné zvrhnutie vlády či režimu v krajine.

Vzťah k revolúcii

Revolta často tvorí začiatok revolúcie alebo je jedným z prvkov priebehu revolúcie.
Príklad použitia: Zachoval sa citát z rozhovoru medzi vojvodom z Liancourtu, prinášajúcim správu o dobytí Bastily, a francúzskym kráľom Ľudovítom XVI., kde kráľ na informáciu o dobytí povedal: „Je to revolta?“ a vojvoda reagoval „Nie, Veličenstvo, to je revolúcia!“

Etymológia

Slovo pochádza z nem. slova Revolte (revolta), ktoré vzniklo v 17. stor. z francúzskeho slova révolte (revolta). Toto francúzske slovo je prvýkrát doložené z roku 1501 a vzniklo zo slovesa révolter (pobúriť; otočiť). Toto francúzske sloveso vzniklo z talianskeho slovesa rivoltare (otočiť; pobúriť), ktoré vzniklo z ľudovolatinského slovesa *re-vol(vi)tare (otočiť späť), čo je intenzívum k latinskému slovesu revolvere (otočiť späť). Z rovnakého latinského slovesa (revolvere) pochádza mimochodom aj slovo revolúcia.
Apatosaurus

Znaky

Stavbou tela značne pripomínal rod Diplodocus, no disponoval mohutnejšou stavbou tela. Podobne ako ostatní zástupcovia čeľade Diplodocidae ani Apatosaurus nedokázal dvíhať krk nad úroveň pliec, ďalej disponoval podlhovastou hlavou s nozdrami vysoko na lebke a mal bičovitý nadstavec na konci chvosta, ktorým sa členovia čriedy medzi sebou azda dorozumievali, prípadne sa bránili pred dravcami.
V priemere boli zástupcovia druhov rodu Apatosaurus 18 až 21 m dlhí a vážili 15 až 20 ton. Druh Apatosaurus ajax dosahoval dĺžku až 25 metrov a vážil skoro 30 ton.

Brontosaurus

Apatosaurus excelsus, teda jeden z druhov, ktoré dnes zaraďujeme pod rod Apatosaurus, bol spočiatku, t. j. v rokoch 1879 až 1903, klasifikovaný ako Brontosaurus excelsus, čiže ako samostatný rod Brontosaurus (doslova „hromový jašter“). V roku 1903 sa však zistilo, že patrí do rovnakého rodu ako starší nález Apatosaurus ajax, čiže do rodu Apatosaurus. Podľa taxonomických pravidiel priority sa teda od roku 1903 tento druh správne volal Apatosaurus excelsus a názov Brontosaurus sa tak stal mladším synonymom názvu Apatosaurus. Napriek tejto zmene sa v literatúre ešte dlhé roky označoval Apatosaurus excelsus ako Brontosaurus (excelsus).
K nalezom Brontosaura excelsa, spočiatku nebola nájdená hlava. Preto dochádzalo až do 70. rokov 20. storočia pri prezentácii kostier tohto druhu v múzeách (a následne aj na obrázkoch v knihách a podobne) k chybe spočívajúcej v tom, že druh mal nasadenú (zobrazenú) nesprávnu hlavu, a to najčastejšie hlavu rodu Camarasaura. Tento omyl spustil autor pôvodného opisu Brontosaura excelsa, ktorý v jednom múzeu v USA prezentoval druh doplnený o takúto chybnú hlavu, bez toho, aby uviedol, že tak urobil.
Apatosaura aj Brontosaura pomenoval Othniel Charles Marsh na základe dvoch, relatívne kompletných nálezov, na konci 70. rokov 19. storočia.
Podľa štúdie z roku 2015 je však rod Brontosaurus predsalen platný samostatný rod (teda ho treba klasifikovať oddelene od rodu Apatosaurus) a patria doňho tri druhy Brontosaurus excelsus (predtým nazývaný: Apatosaurus excelsus), Brontosaurus yahnahpin (predtým nazývaný: Eobrontosaurus yahnahpin alebo Apatosaurus yahnahpin) a Brontosaurus parvus (predtým nazývaný: Elosaurus parvus alebo Apatosaurus parvus).
Za synonymá rody Apatosaurus a Brontosaurus vyhlásil Elmer Samuel Riggs, za samostatné rody ich znova vyhlásil Tschopp et al. 2015.

Popularita

Dlhé desaťročia bol Brontosaurus bezkonkurenčne najpopulárnejší dinosaurus, ktorý sa často objavoval v rôznych filmoch a publikáciách o praveku. Objavil sa napr. už v nemom filme Willisa O'Briena Stratený svet (1925) a nedávno napr. v remaku King Konga z roku 2005. Štafetu najpopulárnejšieho dinosaura prevzal po brontosaurovi vďaka úspechu filmu Jurský park tyranosaurus.
Pélegón

Pélegón (starogr. Πηλεγών – Pélegón) je v gréckej mytológii syn riečneho boha Axia a Periboie, dcéry Akessamena.
Starogrécky epický básnik Homér v dvadsiatom prvom speve Iliady uvádza, že Pélegón bol syn riečneho boha Axia a Periboie, najstaršej dcéry Akessamena, kráľa Pierie. Pélegón sa stal otcom slávneho Asteropaia, ktorý ako spojenec trójskeho kráľa Priama bojoval v trójskej vojne proti Achájcom.
Frolois

Poloha

Obec má rozlohu 9,4 km². Najvyšší bod je položený 327 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 671 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auterive (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 36,54 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 191 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Kubis

Životopis

Do roku 1929 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, do 1934 chémiu na Prírodovedeckej fakulte KU v Prahe, 1934 RNDr, 1950 docent, 1960 univerzitný profesor. Po štúdiách asistent Ústavu pre anorganickú a súdnu chémiu KU v Prahe, vedúci chemického oddelenia. Št. rafinérie minerálnych olejov v Dubovej, 1948 – 1978 vedúci ústavu a Katedry lekárskej chémie Lekárskej fakulty UK v Bratislave.
Vo svojej vedeckej práci sa zameral na problémy lekárskej chémie, najmä na toxikológiu a súdnu chémiu. Zaoberal sa aj mikrochémiou pre potreby medicíny. Autor vysokoškolských učebníc, okolo 20 štúdií a článkov. Funkcionár Československej chemickej spoločnosti, člen Societé chimique de France. Účastník protifašistického odboja.
Bystričany

Poloha

Obec sa nachádza v centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny na úpätí Drieňového vrchu v najjužnejšej časti Nitrických vrchov. Obcou preteká rieka Nitra a v severnej časti miestnej časti Chalmová sa nachádzajú kúpele.

Dejiny

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1388, no predpokladá sa staršie osídlenie lokality. V časti Chalmová sa zachoval pôvodne románsky kostol svätej Anny z 12. storočia, neskoršie rozšírený.
Súkvetie

Súkvetie (alebo skôr zastarano alebo nesprávne [bohemizmus] kvetenstvo) je súbor kvetov na spoločnej stonke, opak jednoduchého kvetu. Súkvetia sa rozdeľujú podľa viacerých kategórií a spoločných resp. odlišných znakov, uvedených nižšie.

Fylotaxia

Podobne ako u listov, kvety môžu byť usporiadané na stonke podľa rôznych vzorov.

Metatopia

Metatopia je rozmiestnenie orgánov rastiliny mimo ich bežne očakávaného umiestnenia. Metatopia sa bežne vyskytuje u súkvetí s nerovnakou rýchlosťou rastu.
Cargèse

Poloha

Obec má rozlohu 45,99 km². Najvyšší bod je položený 705 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 212 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Val-Saint-Père

Poloha

Obec má rozlohu 11,1 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 887 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
BTS

BTS je juhokórejská 7 členná skupina. Členovia V,Jungkook,Jimin,Jin,Namjoon(Rap monster)Suga,J-Hope sú najtalentovanejší,profesionálni tanečníci a speváci,ktorý sú na vrchole slávy a ich osobnému rekordu...Sú to najlepší ľudia na svete...Viacej si o nich zisti inde a ak ich budeš urážať bez toho aby si ich poznal alebo si vypočul ich pesničku,až potom o nich môžeš povedať niečo zlé :33
Patara (Lýkia)

Dejiny

Mesto založil grécky kmeň Dórov z Kréty. Lýkia dlho patrila do Perzskej ríše, v 3. stor. ju oslobodil Alexander Veľký. V helenistickom období patrila Patara medzi najvýznamnejšie mestá Lýkijskej federácie, nakoniec ho však ovládol mocný Rodos. Nachádzala sa tu aj druhá najvýznamnejšia Apollónova veštiareň, po Delfách. Mesto bolo obliehané aj ponstkým kráľom Mithridatom IV. v roku 88 pred Kr., keďže stálo na strane Rimanov. Síce rímskej vláde podliehala už od 1. stor pred Kr. definitívne bola Patara Rimanmi anektovaná až v roku 43 po Kr. Mesto navštívili aj Apoštol Pavol a Apoštol Lukáš. V meste sa začína rýchlo rozširovať kresťanstvo. Koncom 3. stor. sa tu miestnej bohatej kresťanskej rodine narodil Sv. Mikuláš, ktorý sa neskôr stal biskupom v susednej Myre. Patara bolo významnejšie mesto aj počas Byzantskej doby, no definitívny úpadok nastal počas bojov so Seldžuckými Turkami, kedy mesto úplne zaniklo. V blízkosti boli už len dediny obývané Grékmi, ktorí v roku 1923 počas Grécko-tureckej výmeny obyvateľstva odišli do Grécka.
Walter Ciszek

Život

Narodil sa v baníckom mestečku Shenandoah poľským emigrantom. Bol divokým výrastkom, bitkárom a členom gangu. Jedného dňa preto šokoval svojich rodičov tvrdením, že sa chce stať kňazom.
Do jezuitského noviciátu vstúpil v Spojených štátoch v roku 1928. V nasledujúcom roku hľadal pápež Pius XI. rehoľníkov, ktorí by boli ochotní sa vydať do Sovietskeho zväzu, aby tam v utajení vykonávali misionársku prácu. Ciszek sa prihlásil. V roku 1934 odcestoval najprv do Ríma, kde v pápežskej koľaji Russicum študoval ruštinu, ruskú históriu a liturgiu. Dňa 24. júna 1937 bol v Ríme vysvätený za kňaza v byzantskom rítu a prijal meno Vladimir.
Druhá svetová vojna ho zastihla v poľskej oblasti obsadené Červenou armádou. V roku 1940 ho zatkli, obvinili zo špionáže pre Vatikán a ďalších 23 rokov v Rusku väznili. Pätnásť rokov z tejto doby strávil na Sibíri. Jeho príbuzní ani spolubratia o ňom počas jeho väznenia nedostali žiadnu správu, považovali ho tak za dávno zosnulého.
Jeho trest v gulagu skončil v apríli 1955. Prepustili ho do Noriľska, ale slobodu nezískal. O tri roky neskôr mu KGB nariadila presun do Krasnojarsku. Kvôli tajnému kňazskému pôsobeniu bol násilne odvlečený do Abakanu, kde potom štyri roky pracoval ako automechanik.
Do Spojených štátov sa mohol vrátiť až v roku 1963. O dva roky neskôr začal prednášať na John XXIII Center na Fordham University v Pensylvánii.
Anatolij Jakovlevič Soloviov

Životopis

Narodil sa v Rige. Pôvodne študoval na matematicko-fyzikálnej fakulte Litovskej štátnej univerzity, neskôr prešiel na vojenskú leteckú školu a stal sa profesionálnym vojenským pilotom, pričom dosiahol hodnosti poručíka a na rôznych lietadlách nalietal vyše 1 500 hodín. 
V roku 1976 absolvoval výcvik v Stredisku prípravy kozmonautov J. A. Gagarina a stal sa členom vojenského oddielu kozmonautov CPK, pričom pôvodne sa pripravoval ako pilot raketoplánu Buran. Svoj prvý kozmický let absolvoval v júni 1988 ako veliteľ medzinárodnej sovietsko-bulharskej misie Sojuz TM-5 na stanicu Mir. Jeho druhou misiou bol dlhodobý let na stanicu Mir v lodi Sojuz TM-9 v roku 1990, pričom ako veliteľ základnej posádky na nej strávil 179 dní. Tretia misia v lodi Sojuz TM-15 roku 1992 - 1993 predstavovala opäť dlhodobý let na stanicu, pričom tentokrát na nej Soloviov strávil 188 dní. V roku 1995 bol členom letu STS-71 raketoplánu Atlantis, ktorý sa prvýkrát spojil so stanicou Mir. Soloviov ako člen základnej posádky prestúpil na stanicu a po 75 dňoch pobytu na nej sa vrátil na Zem v lodi Sojuz TM-21. Jeho poslednou vesmírnou misiou bol 197 dňový pobyt na Mire, na ktorý štartoval aj pristál loďou Sojuz TM-26, pričom počas neho absolvoval 7 výstupov do otvoreného vesmíru.
Počas svojich vesmírnych misii Soloviov absolvoval celkovo 16 kozmických vychádzok a stal sa tak rekordmanom v ich počte a v súhrnnom čase strávenom v otvorenom vesmíre, ktorý činí 82 hodín a 22 minút.
Krewská únia

Krewská únia alebo krevská únia bola personálna únia Poľského kráľovstva s Litovským veľkokniežatstvom uzavretá 14. augusta 1385.

Pozadie

Potreba poľsko-litovského spojenia vzišla z dôvodu ohrozenia, ktoré pre obe krajiny predstavoval na prelome 14. a 15. storočia rád nemeckých rytierov. Únia z Krewa (dnes Kreva v Bielorusku) bola prvou zo šiestich úniových zmlúv uzavretých medzi Poľskom a Litvou.

Ustanovenia

Zmluva predpokladala manželstvo litovského veľkokniežaťa Jogailu s poľským kráľom (sic!) Hedvigou I. (Jadwigou), za čo mal získať poľský trón, pritom sa Jagielo zaviazal prijať krst a dovoliť christianizáciu Litvy, prepustenie poľských zajatcov, vyplatenie odškodnenia Habsburgovcom za porušenie manželstva sponsalia de futuro (záväzok budúceho uzavretia manželstva v prípade ak sú obaja alebo jeden snúbenec maloletý) s Wilhelmom Habsburským, získať späť všetky zeme stratené Korunou. V poslednom odseku dohody knieža Jagielo "prisľubuje pripojenie svojich litovských a ruských území na večné časy ku Korune Poľského kráľovstva".

Dochovaný dokument

Zachoval sa pergamenový dokument krewskej únie, ktorý je uchovávaný v krakovskom archíve metropolitnej kapituly. Text nevzbudzoval emócie medzi bádateľmi až do začiatku 19. storočia, kedy Michał Wiszniewski zverejnil jeho obsah vo svojich Pomnikach historii i literatury polskiej, čím značne uľahčil prístup k textu a spôsobil tak vypuknutie živej diskusie o pravosti, význame a hodnote dokumentu. Vďaka rozvoju chemických metód sa podarilo vyvrátiť všetky pochybnosti o autenticite dokumentu.
Gœrsdorf

Poloha

Obec má rozlohu 13,14 km². Najvyšší bod je položený 463 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 127 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hardfest

Hardfest je hudobný festival, ktorý sa koná každoročne od roku 2007 v amfiteátri v Jaslovských Bohuniciach. Je zameraný na tzv. „tvrdú hudbu“ (z angl. hard = tvrdý).
Organizátori sa pri výbere kapiel zameriavajú na legendy rockovej scény, pozývajú známe rockové, metalové a punkové kapely. Hardfest je však festivalom pre viaceré žánre, zahrali si na ňom už aj kapely, ktoré hrajú Ska, hardcore punk, pop rock. V rámci tvrdej hudby sa teda nezameriava iba na jeden konkrétny žáner, ale z tohto hľadiska je multižánrový, otvorený viacerým prúdom undergroundovej gitarovej hudby.