google/wiki40b huggingface dataset:
Gejša

Gejša (芸者) alebo gejko (芸妓) je tradičná japonská spoločníčka, ktorá ovláda mnohé japonské umenia, ako klasická hudba a tanec. Na rozdiel od rozšírených povier, gejša nie je prostitútka. Toto povolanie sa zrodilo v 17. storočí

Onsen Gejše

Povolanie gejš je už v dnešnej dobe na ústupe - tradičné Gejše nahrádzajú tzv. Onsen Gejše čo sú japonské prostitútky.

Maiko

Maiko (jap. 舞妓さん) sú učnice za Gejše. Nájdeme ich výhradne v Kjóte, a to predovšetkým v "štvrti Gejš" Gion.

Oblečenie Maiko

Iba v Kjóte si mladé Maiko češú vlasy do pre nich charakteristického účesu, nosia Kimono s pásom Obi a vysoké dreváky koppori.
VV60LF

História

Brniansky dopravný podnik pomerne dlho hľadal optimálny variant na obnovu svojho vozňového parku. Okrem iného sa uvažovalo aj o nákupe nových, moderných, čiastočne nízkopodlažných električkových vlekov. V roku 2001 si nechal dopravný podnik spracovať vo Výskumnom ústave koľajových vozidiel v Prahe štúdiu relizovateľnosti prevádzky modernizovaných električiek Tatra T3 s vlečnými vozňami. Štúdia potvrdila reálnosť týchto úvah. Preto bola do novostavieb vozňov Tatra T3R.EV zabudovaná asynchrónna elektrická výbava TV Europulse, ktorá vďaka vyššiemu výkonu ako pri obyčajnej výbave, umožňuje prevádzku vlečných vozňov. Podobne sa postupovalo aj v Ostrave.

Konštrukcia

Ide o jednosmerný štvornápravový bežný vlečný električkový vozeň. Typové označenie VV60LF odkazuje na fakt, že je čiastočne nízkopodlažný (vlečný vozeň so 60% nízkej podlahy – anglicky low floor), podlaha vo výške 350 nad temenom koľajnice. Sedadlá nad podvozkami sú umiestnené na vyvýšených podestách, teda celé vozidlo je priechodné po nízkej podlahe. V pravej bočnici sa nachádzajú dvoje dvere. Interiér je zladený s električkami T3R.EV.
Vozeň je určený na prevádzku v súprave s električkou T3R.EV buď spriahnutý s jedným (MV+VV) alebo s dvoma (MV+MV+VV alebo MV+VV+MV) motorovými vozňami.
Žilinská pahorkatina

Vymedzenie

Rozkladá sa v centrálnej časti Žilinskej kotliny a zaberá oblasť mesta Žilina a mierne zvlnenú krajinu západným, južným a východným smerom. Na severe hraničí s podcelkom Kysucké bradlá, patriacim do Kysuckej vrchoviny, západnejšie na krátkom úseku s Nízkymi Javorníkmi, ktoré sú súčasťou Javorníkov. Západ ohraničujú Súľovské vrchy s podcelkami Manínska vrchovina, Súľovské skaly a Skalky, južným smerom pokračuje Žilinská kotlina podcelkom Rajecká kotlina. Juhovýchodný okraj vymedzuje výrazný okraj Malej Fatry, konkrétne podcelku Lúčanská Fatra a na východe nadväzuje Varínske podolie.

Vodstvo

Východo-západným smerom preteká rieka Váh, do ktorej v Žiline ústí rieka Kysuca a Rajčanka. Vo východnej časti pahorkatiny je vybudované Vodné dielo Žilina s rastúcim rekreačným využitím.

Osídlenie

Územie pahorkatiny je osídlené už od doby kamennej, čo dokladá množstvo nálezov na území Žiliny i v okolitých obciach. Nachádza sa tu Žilinská aglomerácia, v ktorej žije okolo 110 tisíc obyvateľov.

Pamiatky

Husto urbanizované územie ponúka množstvo atraktívnych lokalít, medzi nimi Lietavský, Budatínsky a Strečniansky hrad, kostol svätého Štefana Kráľa v Závodí, drevený kostol svätého Juraja, či katedrála Najsvätejšej Trojice v Žiline.

Doprava

Žilina na križovatke ciest z východu, severu, západu i juhu bola oddávna významným dopravným uzlom. Po vybudovaní ciest údoliami riek v stredoveku a neskôr i železnice sa tieto komunikácie križovali práve v Žiline. Súčasné koridory nadnárodného významu obchádzajú centrum mesta. Južným okrajom pahorkatiny sa buduje diaľnica D1 (Bratislava – Trenčín – Žilina – Ružomberok – Košice), na severozápade vedie diaľnica D3 na Kysuce a do Poľska. Mestom vedú medzinárodné cesty E 50, E 75 a E 442 a križujú sa tu cesty I/11, I/18, I/61 a I/64. V železničnej stanici Žilina sa križujú trate z Bratislavy, Rajca, Ostravy a Košíc.
Bane Vyšné - Nižné Rudno v Ľubochnianskej doline

Bane Vyšné a Nižné Rudno v Ľubochnianskej doline je lokalita bývalých železných baní.
Nachádzal sa na mieste dnešnej Ľubochnianskej píly. Erárna železná huta s hámrom tu fungovala pred rokom 1806. Spracovávalo sa tu hlavne surové železo, vyrobené najmä erárnou hutou v Liptovskom Hrádku, no aj železo z miestnych hôr. To sa ťažilo v lokalitách Vyšné a Nižné Rudno (niekedy Rudné alebo Rudnô). Dátum ich vzniku nie je známy. V iných častiach doliny sa podľa Mateja Bela a jeho Notícií ťažilo zlato, no dnes nie je známe, kde (niektorí historici dokonca považujú túto informáciu za pochybnú).

Poloha

Nachádza sa asi 3 km vo vnútri doliny na mieste s názvom Huty. Budova je v súčasnosti využívaná ako horáreň. Strmou cestou hore popri záreze potoka, erodujúcom najmä červené, menej zelenkavé a žlté usadeniny karpatského keuperu možno prejsť k lokalite Vyšné Rudno. Južne od vrcholu Tlstého dielu (990,4 m n. m.) sa nachádza stará pinga', ktorá je dnes už veľmi zarastená. Podľa všetkého ide o povrchový lom. Severovýchodne od tohto miesta je malá plošina a v nej asi 0,5 m hlboký prepadový otvor do hlbšieho zasypaného priestoru. Asi 40 metrov nižšie je zavalená štôlňa.

Horniny a minerály lokality

Štôlňa bola vykopaná medzi vrstvami karpatského keuperu, fatranského súvrstvia a piesočnatého spodného liasu. Na piesočnatých vápencoch nájdeme tu ojedinelé vrstvičky limonitu. Obsah železa je vo zvyškovej hornine nízky a ekonomicky nerentabilný pre ťažbu.
Fleurieux-sur-l’Arbresle

Poloha

Obec má rozlohu 9,51 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 227 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Byssa (mytológia)

Byssa (starogr. Βύσσα – Byssa) je v gréckej mytológii dcéra Euméla z ostrova Kós.
Sestry Byssa a Meropis a ich brat Agrón žili na ostrove Kós. Ostrov bol každoročne obdarený bohatou úrodou, lebo usilovne pracovali a uctievali svoju bohyňu. To sa však malo onedlho zmeniť, lebo spyšneli, začali sa vyhýbať spoločnosti a nechodili do susedných miest a to ani počas sviatkov, keď mali iným bohom priniesť obetné dary. Navyše sa o bohoch vyjadrovali rúhavo a to zvlášť ich brat Agrón, ktorý tvrdil, že nemá rád bohyňu Aténu so svetlými očami pripomínajúce oči sovy, pretože jeho sestry na rozdiel od nej majú pekné čierne oči (sova bola posvätným vtákom bohyne Atény). Počas sviatku na počesť bohyne Artemis, povedal, že nenávidí bohyňu, ktorá sa potuluje po nociach. Artemida bola totiž často stotožňovaná s Hekatou, strážkyňou rázcestí, a to najmä v noci. Keď ho pozývali, aby priniesol obetné dary na počesť boha Herma, povedal, že neuctieva boha zlodeja (Hermes bol aj patrónom zlodejov).
Bohovia unavení z neustálych urážok sa nakoniec rozhodli potrestať jeho rodinu. Jedného dňa sa Aténa, Artemis a Hermes zjavili pri dverách ich domu, Byssu premenili na čajku (alebo iného morského vtáka) a jej súrodencov čakal podobný osud.
Mary Cleavová

Životopis

Vyštudovala biológiu na univerzite v Colorade, titul doktorky potom získala po ďalšom štúdiu na univerzite v Utahu.
Po letoch na obežnú dráhu Zeme v raketopláne sa do NASA vrátila, od 1. augusta 1993 pracovala v Goddardovom vesmírnom stredisku.
Pierrevert

Poloha

Pierrevert má rozlohu 27,9 km². Najvyšší bod je položený 618 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Pierrevert má 3651 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Montcel (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 9,43 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 368 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magdalénske práčovne

Magdalénske azyly boli domovy pre „padlé“ ženy, najviac z nich bolo prevádzkovaných rôznymi rímskokatolíckymi kostolmi. Odhadovalo sa, že bolo prijatých 30 000 žien počas 150-ročnej histórie týchto inštitúcií, často i proti ich vôli. Posledný Magdalénsky azyl v Írskej republike zatvorili 25. septembra 1996.

Odhalenie

Existencia azylov bola málo známa až do roku 1993, kedy mníšsky rád v Dubline predal časť svojich kláštorných nehnuteľností. Pozostatky 155 chovaníc, ktoré boli zahrabané v neoznačených hroboch, boli exhumované a, okrem jedného tela, spopolnené a znovu pochované v masovom hrobe. To vyplavilo na povrch škandál, ktorý sa dostal do miestnych i národných správ. V roku 1999 Mary Norrisová, Josephine McCarthyová a Mary-Jo McDonaghová, všetko chovankyne azylu, opísali ich „liečbu“. V roku 1998 televízna stanica Kanál 4 spravila rozhovory s bývalými chovankyňami Magdalénskych azylov, ktoré dosvedčili pretrvávajúce sexuálne, psychologické a fyzické násilie, pokým boli izolované od vonkajšieho sveta. Stav kláštorov a zachádzanie s chovankyňami bolo opísané vo filme The Magdalene Sisters (2002), ktorý napísal a režíroval Peter Mullan.
Podrobné príklady o zneužívaní boli ohlásené v írskych priemyselných školách. Celá skupina týchto inštitúcií bola vyobrazená v sériách televízie RTÉ spravodajkyňou Mary Rafteryovou v roku 1999. Vďaka írskej vláde sa pokusy o získanie náhrady pre obete systému ukázali ako frustrujúce.

Dedičstvo

Vznikla hra o práčovniach, ktorú napísala Valerie Goodwinová a uviedla Coolmine Drama group v Draiocht Arts Centre v Dubline v roku 2002. 
Joni Mitchell má pieseň o krutostiach viažúcich sa k Magdalénskym práčovniam na svojom albume „Turbulent Indigo“.
Rimbez-et-Baudiets

Poloha

Obec má rozlohu 32,84 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cambligneul

Poloha

Obec má rozlohu 4,69 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 330 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Starianka

Prameň

Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Humenské vrchy, na juhovýchodnom svahu Jakovca (389,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 242 m n. m.
Adriers

Poloha

Obec má rozlohu 68,09 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 725 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Espinasses

Poloha

Espinasses má rozlohu 13,86 km². Najvyšší bod je položený 1 730 m n. m. a najnižší bod 637 m n. m.

Obyvateľstvo

Espinasses má 665 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Krivský potok (prítok Oravy)

Prameň

Pramení v Skorušinských vrchoch, v podcelku Kopec na severovýchodnom svahu vrchu Blato (1 138,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 030 m n. m.
Ruská mafia

Činnosť

Aktivity ruskej mafie zahrňujú obchod s drogami, zbraňami, nebezpečnými látkami, kupliarstvo, pranie špinavých peňazí, falšovanie, násilné trestné činy, lúpeže a krádeže. Ďalej je to podnikanie, ktoré navonok vyzerá ako legálne, ale má zakryť finančnú trestnú činnosť.
Cieľom je nielen peňažný zisk, ale tiež zaistenie vplyvu a možnosť rozhodovania v strategicky významných ekonomických odvetviach, dosadenie vlastných ľudí do štátnej správy a významných podnikov.
V rámci Európy je ruskojazyčný organizovaný zločin jedným z najbohatších. Ročný obrat sa odhaduje na 200 miliárd dolárov.
Jedným z dôležitých príjmov ruskej mafie je vydieranie podnikateľov (tzv. výpalné, reket, racket, racketeering) a potom inkasovanie poplatku za „ochranu“ a za umožnenie podnikateľovi prevádzkovať jeho činnosť (tzv. kryša, kriša).
Z hľadiska krutosti, brutality a násilných trestných činov sú v ruskojazyčnom organizovanom zločine na prvom mieste Čečeni, za nimi Ukrajinci a Rusi.

Štruktúra

Postsovietsky organizovaný zločin sa vyznačuje hierarchickou štruktúrou (aj keď tá nie je tak dôsledne dodržiavaná ako u klasickej mafie), tradíciami, disciplinovanosťou a poriadkom.
Na vrcholu pomyselnej pyramídy je vždy tzv. vor v zákone (zlodej zo zákona, zlodej podľa zákona, zlodej podľa práva). Je to profesionálny zločinec, starší a skúsený, ktorý si svoje postavenie vydobyl svojou kriminálnou kariérou. Nikdy nebude spolupracovať s políciou, ostatní ho rešpektujú a svoju funkciu vykonáva až do svojej smrti (niekedy predčasnej). Je tu tiež rada vorov. Pod nimi je autorita, ktorá riadi staršiny. Staršinovia už majú na starosti organizovanie konkrétnych činností, spolupracujú s vedúcimi skupín, ktoré vykonávajú akcie (pašovanie, vydieranie, obchod), sú v kontakte s právnikmi, rôznymi poradcami a pešiakmi, vojakmi, vykonávateľmi.
Príkazy sa vydávajú sprostredkovane z dôvodu utajenia. Jednotlivé články reťazca by o sebe teda nemali vedieť. To potom sťažuje prácu polícii pri odkrývaní ich trestnej činnosti. Ruská mafia tiež často využíva prostredníkov na nákup nehnuteľností a iného majetku – a tak sú sídla firiem, byty alebo autá napísané na tretiu osobu a hlavní aktéri sú ťažko postihnuteľní.
Rossov ostrov

Geografia

Rozloha ostrova je 2 460 km², z toho len malá časť nie je pokrytá ľadom a snehom. Sir James Clark Ross objavil ostrov v roku 1841, neskôr bol na jeho počesť pomenovaný Robertom F. Scottom. Ostrov tvorí vyhasnutá sopka Mount Terror (3 230 m n. m.), najjužnejšie ležiaca činná sopka na svete Erebus (3 794 m n. m.) a menšia Mount Bird (1 765 m n. m.) na severe ostrova a Abbott Peak medzi Mount Bird a Mount Erebus. Vyššie dva vrcholy nesú meno lodí Rossovej výpravy HMS Erebus a HMS Terror.

Využitie

Rossov ostrov slúžil mnohokrát ako základňa pre expedície do Antarktídy. Bol a je totiž najjužnejšie položeným ostrovom dosiahnuteľným po mori. Budovy postavené Scottovou a Shackletonovou výpravou sú dodnes chránené ako historické sídla.
V súčasnosti je na juhu Rossovho ostrova novozélandská Scottova základňa, a najväčšia americká stanica v Antarktíde, McMurdo Station. Greenpeace tu mal svoju základňu World Park Base v období rokov 1987 až 1992.

Fauna

Na ostrove žije kolónia asi pol milióna tučniakov okatých.
Courdimanche-sur-Essonne

Poloha

Obec má rozlohu 5,62 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dark & Wild

Vydanie albumu

Na hlavnej stránke Big Hit Entertainment boli 30. júla 2014 zahájené tzv. „countdown clock“ a 5. augusta bol na YouTube zverejnený trailer, ktorý obsahoval kontrastné scény. Jedna zo scén v traileri sa odohrávala v lesnom raji, kým tá druhá ukázala čiernobiele opustené budovy sprevádzané textom jedného z člena skupiny, lídra RM. O 2 dni neskôr boli zverejnené aj prvé fotky či koncept, ktorým sa nový album mal uberať. Skupina predom uverejnila aj jednu zo skladieb v novom albume „Let Me Know“, ktorú napísal jeden z členov - SUGA. Neskôr bol zverejnený aj zoznam skladieb a bolo potvrdené, že skupina sa vráti zo 14 novými skladbami. BTS neskôr uverejnilo krátku ukážku z ich nového albumu, ktorá obsahovala skladby s hard hip hop, R&B či elektronica.

Hudobné klipy

Videoklip ku skladbe „Danger“ bol vydaný 19. mája 2014 na YouTube, a prestavili sa v ňom členovia skupiny oblečený celý v čiernom, tancujúci dynamickú choreografiu v tuneli metra. 21. októbra bol na YouTube zverejnený aj druhý videoklip ku skladbe „War of Hormone“, ktorí ukázal členov skupiny oblečených v retro outfitoch a tancujúcich vo vonkajšom prostredí. O videoklip ku skladbe „Danger“ sa postaral Lumpens a GDW, kým videoklip ku skladbe „War of Hormone“ zrežíroval ZanyBros. Choreografiu mal opäť na starosti Son Songdeuk.

Komerčné vystúpenia

Obidvom singlom sa podarilo vstúpiť do prestížneho amerického rebríčka Billboard World Digital Songs. Nezaostával ani samotný album, ktorý sa už po druhýkrát dostal do rebríčka Billboard World Albums Charts, kde zostal dlhých 11 týždňov. Album bol úspešný aj na domácich rebríčkoch, kde na Gaon Weekly Chart obsadil tretiu priečku. DARK & WILD sa dokonca stal štrnástym najviac predávajúcim albumom roka 2014 na juhokórejskom hudobnom rebríčku Gaon Album Chart.
Stuhleck

Stuhleck (1 782 m n. m.) je vrch a lyžiarske stredisko v Alpách v rakúskom Štajersku, medzi obcami Spital am Semmering a Rettenegg.
Stredisko obsahuje 2 štvorsedačkové lanovky, 2 šesťsedačkové lanovky a 5 vlekov, t. j.-kotvy.
Mešita Taš kjuprju

Charakteristika

Mešita, ktorá má štatút kultúrnej pamiatky bola postavená v roku 1860, aby slúžila moslimským veriacim v miestnej časti Maraša a pôvodne mala aj minaret. Budova bola poškodená a minaret úplne zničený pri tzv. Čirpanskom zemetrasení v roku 1928. Z tohto dôvodu bola mešita predaná v roku 1939 do súkromných rúk, keďže kupec plánoval budova a minaret zrekonštruovať. Plánovaná rekonštrukcia sa z dôvodu vypuknutia druhej svetovej vojny neuskutočnila, no budova bola zreštaurovaná aspoň čiastočne. V roku 1948 bola budova znárodnená a používaná ako sklad. Po udalostiach roku 1989 sa vrátila do súkromných rúk, bola znovu zreštaurovaná a nejaký čas sa využívala ako reštaurácia. V roku 2009 sa islamskí predstavitelia pokúsili získať budovu naspäť do ich správy, žiadosť však bola súdom zamietnutá. V súčasnosti je budova prázdna a nevyužívaná.
Ålesund

Ålesund je mesto v Nórsku rozkladajúce sa na troch ostrovčekoch navzájom prepojených mostami. Žije tu 45 220 obyvateľov (31. 3. 2013).
Mestský znak je tvorený rybárskou loďou a tromi rybami, čo odkazuje na jeho minulosť úspešného obchodného a rybárskeho mesta. Je tiež najväčším rybárskym prístavom v Nórsku a jedným z najväčších vývozcov solených a sušených rýb.

Dejiny

Prvým významným obyvateľom mesta bol vikingský vodca Rollo, prvý normanský vojvoda a predok Viliama I. Dobyvateľa.

V roku 1027 navštívil oblasť sv. Olaf, ktorý po celej zemi šíril kresťanstvo. Už v 12. storočí v meste postavili kamenný kostol ako jeden z prvých v Nórsku. Štatút mesta dostal Ålesund až v roku 1848, okrem iného preto, že konkurenčné rybárske mestá Bergen a Trondheim nechceli, aby sa Ålesund toľko rozvíjal, a tak jeho vývoj cieľavedome brzdili. V tej dobe tu žilo 1 100 obyvateľov.
Obyvatelia mesta často používajú frázu: „To sme ešte od požiaru v Ålesunde nezažili“. Myslia tým pohromu, ktorá mesto postihla z 23. na 24. januára 1904 počas mohutnej búrky. 10 000 ľudí sa náhle ocitlo bez prístrešia, ale vďaka rýchlym a obetavým záchranným akciám a významnej pomoci od nemeckého cisára Viliama II. bolo mesto v krátkej dobe obnovené. Dostalo úplne nový vzhľad v podobe vtedajšieho secesného štýlu. Podoba mesta sa dochovala dodnes, preto je Alesund svetovou raritou secesnej architektúry.
Na vrchu Aksla, vysokom 189 m, je vyhliadka na celé mesto a okolité ostrovy. Prístup je po ceste, alebo schodiskom so 418 schodmi. V parku je pamätník Viliama II.
Matej Lepáček

Životopis

Kráľovský horársky lekár v Banskej Bystrici.
La Ferté-Villeneuil

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 403 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brouderdorff

Poloha

Obec má rozlohu 4,75 km². Najvyšší bod je položený 355 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 930 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sauvagnat-Sainte-Marthe

Poloha

Obec má rozlohu 6,41 km². Najvyšší bod je položený 605 m n. m. a najnižší bod 349 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 512 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quai des Orfèvres

Poloha

Nábrežie vedie po južnom okraji ostrova pozdĺž Seiny od mostu Saint-Michal na križovatke s Boulevard du Palais, kde proti prúdu nadväzuje Quai du Marché-Neuf a končí pri moste Pont Neuf na námestí Place du Pont-Neuf na západnom cípe ostrova.

Dejiny

Ulica medzi Pont Neuf a bývalou ulicou Rue de Jérusalem vznikla v rokoch 1580 – 1643 a od začiatku sa nazývala Quai des Orfèvres, lebo sa tu sústreďovali dielne zlatníkov, klenotníkov a šperkárov.
Počas Francúzskej revolúcie bolo nábrežie premenované na Quai du Midi (Stredné nábrežie) a svoj pôvodný názov získalo späť za vlády Napoleona I. Domy v ulici stojace na strane rieky boli zbúrané na základe vyhlášky zo 7. júla 1807, aby tu vzniklo otvorené nábrežie.
V rokoch 1875 – 1880 bola na nábreží postavená budova do ktorej sa presťahovala Policajná prefektúra, ktorá dovtedy sídlila v bývalom paláci prezidentov Parížskeho parlamentu (neskôr Odvolacieho súdu v Paríži). K sťahovaniu prišlo vinou požiaru Justičného paláca počas Parížskej komúny, takže Policajná prefektúra musela byť preložená do domu č. 36.

Významné stavby

Dom č. 36 je sídlom Policajnej prefektúry a jej kriminálneho riaditeľstva a je preslávený hlavne vďaka detektívnym románom s komisárom Maigretom.
Jaromír Bázlik

Životopis

Pôsobil na Okresnom a Krajskom súde v Banskej Bystrici v rôznych funkciách. Znalec histórie a kultúrnych tradícií mesta Banská Bystrica. Stál pri zrode Kruhu priateľov hudby v Banskej Bystrici. Spieval v učiteľskom spevokole Hron. Odborný spolupracovník Literárneho a hudobného múzea v Banskej Bystrici a Matice slovenskej v Martine, hlavne v otázkach literárnej a hudobnej kultúry mesta za rakúsko-uhorskej monarchie a z čias I. ČSR. Prekladateľ archívnych dokumentov z maďarčiny, nemčiny, poľštiny, a latinčiny. Autor článkov v regionálnych periodikách.
Cindruška

Cindruška (iné názvy: cipovička, cipuruška, cipurušky) je druh dievčenského ľudového tanca, ženský náprotivok odzemku (poskakovanie v drepe na melódie veľmi podobné odzemkovým), v malých obmenách rozšírený na strednom Slovensku, najmä na severe, prípadne iba Liptove.
Najčastejšie sa objavoval na priadkach, pri páraní peria a pod., keď boli dievčatá usedené a chceli sa rozhýbať. Tancoval sa ako sólo v dvojiciach, do kríža vo štvorici. Zriedkavejšie podoby bol kolektívny tanec a iba výnimočne s chlapcom. Na Liptove sa praktikoval ešte v prvej polovici 20. storočia.
Sonáta

Sonáta (z tal. s(u)onare – hrať) je dielo z oblasti klasickej hudby určené pre sólový nástroj (predovšetkým klavír), duo sólového nástroja (najmä sláčikového) a klavíru, ale tiež pre duo alebo trio iných nástrojov. 
Sonáta pozostáva zvyčajne zo štyroch častí, ktoré formálne reprezentujú sonátový cyklus. Veľmi časté sú aj trojčasťové sonáty, v ktorých je zvyčajne vynechaná tretia, tanečná časť. 
Sonáta sa uplatnila najmä v nemeckej hudbe, ale tiež vo francúzskej a v 20. storočí aj ruskej hudbe. Najvýznamnejšími skladateľmi sonát boli Ludwig van Beethoven, Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Fryderyk Chopin, Johannes Brahms, Alexandr Nikolajevič Skriabin, Sergej Sergejevič Prokofiev a ďalší.
Atika (kraj)

Atika alebo Attiki (po grécky Attiki) je kraj (perifereia), decentralizovaná správa a oficiálny geografický región v Grécku (do roku 2010 aj okres-nomos) ležiaci prevažne na rovnomennom polostrove. Hlavným mestom sú Atény. Počet obyvateľov v roku 2005 bol: 3 841 408.
Jana Borguľová

Životopis

Študovala na SVŠ v Banskej Bystrici (1966 – 1969), absolvovala štúdium na PF v Banskej Bystrici, odbor slovenský jazyk a anglický jazyk (1969 – 1973), 1981 PaedDr. Pracovne navštívila Spojené kráľovstvo, Francúzsko a Belgicko. Pôsobila na PF v  Banskej Bystrici ako odborná asistentka (1973 – 1982), v Literárnom a hudobnom múzeu ako riaditeľka a samostatná odborná pracovníčka (od roku 1982). Vo volebnom období 1998 – 2002 vykonávala funkciu zástupkyne primátora Mestského úradu Banská Bystrica. Je členkou Slovenskej literárnovednej spoločnosti pri SAV v Bratislave (od roku 1975); Matice slovenskej v Martine (1990); tajomníčkou odbočky Spolku slovenských spisovateľov v Banskej Bystrici (od roku 1993) a členkou Správnej rady Komunitnej nadácie Zdravé mesto Banská Bystrica. Publikuje štúdie v odbore muzeológie a literatúry, je autorkou scenárov výstav, expozícií a zostavovateľka literárnych zborníkov.
Saint-M’Hervon

Poloha

Obec má rozlohu 2,46 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Velký Pavlovický rybník

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie vodných a mokraďových ekosystémov ako významných biotopov pre hniezdiace a migrujúce vtáctvo, obojživelníky a ďalšie významné druhy mokraďových spoločenstiev a kunky červenobruchej (Bombina bombina).