google/wiki40b huggingface dataset:
Nesploy

Poloha

Obec má rozlohu 12,87 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aix-en-Pévèle

Poloha

Obec má rozlohu 6,55 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 113 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jarmila Lajčáková-Hargašová

Život a kariéra

Svoju kariéru začínala v denníku Práca, neskôr prešla do Slovenského rozhlasu. Odtiaľ smerovali jej kroky do Rock FM rádia a Rádia Okey. Bola priekopníčkou medzi ženami ako športovými moderátorkami. Ako prvá moderovala športové spravodajstvo v televízii Markíza. Moderovala talkshow Nočné lampy v rokoch 2000-2002 v TV Markíza. V roku 2007 moderovala vo vtedajšej STV retroshow Hit storočia a následne show Môj najmilší hit. Do septembra 2011 bola moderátorkou Správ verejnoprávnej RTVS. Od septembra 2011 do decembra 2011 moderovala talkshow Tandemy na verejnoprávnej RTVS.V súčasnosti moderuje v RTVS Góly - body - sekundy.
Je vydatá za ministra zahraničných vecí Miroslava Lajčáka. Má dve dcéry – Vanesu a Laru.
USTA Billie Jean King National Tennis Center

USTA Billie Jean King National Tennis Center (Národné tenisové centrum Billie Jean Kingovej) sa nachádza v parku Corona Flushing Meadows v štvrti Queens mesta New York. Tradične je na prelome augusta a septembra dejiskom posledného tenisového grandslamu sezóny US Open.
V samotnom areáli sa nachádza dvadsať dva dvorcov, v priľahlom parku ďalších jedenásť. Tri hlavné štadióny komplexu patria k najväčším tenisovým arénam sveta, ktorých rebríček vedie Arthur Ashe Stadium s kapacitou 22 547 divákov. Všetkých 22 kurtov má tvrdý akrylový povrch Decoturf, a to už od postavenia nového areálu v roku 1978.
Národné centrum je umiestnené v susedstve Citi Field, domovského štadiónu bejzbalového tímu New York Mets. Tenis je na ňom hraný jedenásť mesiacov v roku, uzavretý býva iba pri nepriaznivom počasí a v priebehu grandslamu. Okrem členov klubu je areál otvorený tiež pre verejnosť.
28. augusta 2006 získalo centrum názov po americkej tenistke Billie Jean Kingovej. Ceremoniálu sa zúčastnili súčasní aj bývalí vynikajúci hráči vrátane Martiny Navrátilovej, Venus Williamsovej, Chris Evertovej, Johna McEnroea a Jimmyho Connorsa. Jedná sa o najväčší športový areál na svete pomenovaný po športovkyni.

Vznik

Myšlienka zrodu tenisového centra vznikla okolo januára 1977, keď nastupujúci prezident Amerického tenisového zväzu (USTA) WE Hester uvidel z okna lietadla pristávajúceho na newyorskom letisku LaGuardia nevyužívaný starý štadión Singer Bowl, ktorý bol následne zrekonštruovaný a zväčšený na nový Louis Armstrong Stadium. Tým sa získalo miesto pre výstavbu nového národného tenisového centra, ktoré vzniklo v okolí Armstrongovho štadiónu. K otvoreniu areálu došlo v auguste 1978.

Rozšírenia

Úvahy o presune dejiska grandslamu do San Diega viedli v roku 1995 na začatie veľkej modernizácie a rozšírenia tenisového centra. Tenisový zväz prikúpil okolité pozemky a štadión Arthurs Ashe s kapacitou cez 22 000 divákov nahradil štadión Louisa Armstronga vo funkcii centrálneho dvorca. Kapacita Armstrongovej arény bola znížená z osemnástich na desať tisíc divákov. Spoločnosť Rossetti Architects navrhla štadión Arthur Ashe, tak aby sa stal najväčším tenisovým dvorcom na svete.

Basketbal na tenisovom dvorci

19. júla 2008 sa na štadióne Arthura Asha konala prvá netenisová akcia, keď basketbalové profesionálne tímy WNBA New York Liberty a Indiana Fever tu odohrali zápas v rámci prvého ročníka súťaže "Liberty Outdoor Classic". Jednalo sa historicky o prvý regulárny ročník profesionálnej basketbalovej súťaže v USA hranej vonku. Indiana Fever zvíťazili pomerom 71-55. Stretnutiu prizeralo 19 393 divákov.

Stredoškolský tenis

Národné tenisové centrum je tiež miestom každoročného turnaja stredných škôl New York State High School, konaného v máji.
Starý židovský cintorín (Praha)

Starý židovský cintorín, ležiaci v Josefove v mestskej časti Starom Meste, Praha 1 fungoval od roku 1478 do roku 1786 a je tretím známym židovským cintorínom (prvý sa nachádzal zrejme na Újezde, druhý – predchodca Starého židovského cintorína prezývaný tiež Židovská záhrada – bol pri Vyšehradskej ceste na Novom Meste). Od roku 1995 je národnou kultúrnou pamiatkou.

Poloha

Každá židovská obec mala svoju svätyňu (synagógu) a pri nej aj svoj cintorín, no väčšina židovských cintorínov sa nachádzala na neobývanom území. Pražský Starý židovský cintorín je v tomto výnimkou, pretože sa nachádza na malom, uzavretom území, takže sa stal súčasťou zahusťujúceho sa mesta. Jeho presné umiestnenie je medzi ulicami U starého hřbitova, Břehová, 17. listopadu a Široká.

Opis

Cintorín má nepravidelnú, no pomerne rozsiahlu plochu (o určité pozemky prišiel počas pražskej asanácie Starého Mesta). Je uzavretý medzi obvodovými múrmi, ktoré boli postavené v roku 1911 a je osadený stromami (javor, jaseň, agáty a i.). Cintorín obsahuje 12 000 náhrobných kameňov a náhrobných domčekov, ktoré vznikali najmä v období baroka. Je tiež jediným cintorínom Európe, na ktorom sa zachovalo tak veľké množstvo týchto náhrobných domčekov. Všetky náhrobky sú kamenné (zo žuly, pieskovca a mramoru) a vznikali od obdobia gotiky až do neskorého baroka. Na náhrobkoch sa v neskorších rokoch objavujú i rôzne motívy zo židovskej tradície, ako napr. strapec hrozna (symbol plodnosti a múdrosti), pokladnička (symbol dobročinnosti) alebo šesťcípa Dávidova hviezda, no objavujú sa tiež symboly pôvodu (napr. pri potomkoch chrámových kňazov), rodinné symboly alebo symboly povolaní (napr. nožničky pri krajčírovi alebo husle pri hudobníkovi). 
Najstarší náhrobok pochádza z roku 1439. I vďaka tomu, že bol jediným židovským cintorínom, jeho kapacita nemohla postačovať tak rozsiahlej židovskej komunite, ako žila v Prahe, preto sa mŕtvi pochovávali vo vrstvách nad sebou. Dnes sa tu nachádzajú hroby, ktoré majú aj 12 vrstiev hrobov nad sebou. Vedľa cintorína je tiež postavená obradná sieň v novorománskom štýle, ktorú postavili podľa projektov J. Gerstla v rokoch 1906 – 1908.

História

Starý židovský cintorín bol založený niekedy v 1. polovici 15. storočia a od 70. rokov 15. storočia bol jediným židovským cintorínom v Prahe. Jeho predchodcom bol cintorín z Nového Mesta nazývaný Židovská záhrada. V 16. a 17. storočí sa niekoľkokrát rozširoval a pochovávalo sa na ňom až do roku 1787. V tomto roku vyšlo nariadenie cisára Jozefa II., podľa ktorého sa nesmelo pochovávať vo vnútri mesta. Po jeho uzavretí začala využívať židovská komunita dva menšie cintoríny v Prahe na Žižkove. V súčasnosti je používaný iný cintorín neďaleko Olšanských cintorínov. Ostatné pražské cintoríny sú ponechané ako nemí svedkovia dávnych dní.
Saint-Bonnet-de-Mure

Poloha

Obec má rozlohu 16,34 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 342 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Space Jam

Space Jam je americký film štúdia Warner Bros. z roku 1996, v ktorom hral aj basketbalista Michael Jordan.

Dej

Michael Jordan ako malý chlapec sníva o tom, že sa raz stane profesionálnym basketbalistom. Jeho sen sa splní, a ako dospelý muž sa stane svetovou jednotkou v NBA. Vo vesmíre žijú malí mimozemšťania, ktorí majú na starosti vesmírny lunapark, ibaže všetci jeho zákazníci sa na jeho kvalitu sťažujú. Ich šéf ich vyšle na Zem, aby našli kreslené postavičky zajka Buggsa, ktoré by mali vystupovať v ich lunaparku ako atrakcie. Keď ich malí mimozemšťania prepadnú, zajko Buggs sa so svojimi priateľmi rozhodne, že ich vyzvú na basketbalový zápas. Mimozemšťania súhlasia, a rozhodnú sa preto ukradnúť schopnosti najlepším hráčom v NBA. Potom sa premenia na obrovské a nespútané príšery. Zajko Buggs a ostatné kreslené postavičky sa začnú obávať najhoršieho: že ich mimozemšťania porazia a stanú sa otrokmi vo vesmírnom lunaparku. Zavolajú si preto na pomoc najlepšieho hráča basketbalu Michela Jordana. Nakoniec všetko dobre dopadne: mimozemšťania opäť vrátia schopnosti hráčom a svojho zlého šéfa priviažu na raketu a pošlú späť do vesmíru.
Tokamak

Tokamak je typ fúzneho reaktora. Slovo pochádza z ruského токамак, čo je skratka výrazu "тороидальная камера в магнитных катушках" /'tɔraidalʲnaia kamʲɛra v magnitnʌih katuʃkah/. Význam doslovného prekladu je toroidná komora v magnetických cievkach .

Princíp

Cieľom je vytvoriť prstenec plazmy s teplotou mnoho miliónov stupňov, čím by sa naštartovala jadrová fúzia. Plazma je ionizovaná, preto sa dá udržovať v tvare prstenca za pomoci silných magnetických cievok. Ďalšie alebo tieto isté cievky sa súčasne dajú použiť na odoberanie vyrobenej energie.

Použitie

Perspektívne sa uvažuje o použití tokamaku ako bezpečnej jadrovej elektrárne. Problém je, že zatiaľ všetky postavené exempláre spotrebujú viac energie ako vyrobia.
Andrej Mráz

Andrej Mráz (* 1904 - † 1964) bol slovenský literárny a divadelný historik a kritik. Od roku 1948 šéfredaktor týždenníka Kultúrny život.
Colombier-le-Cardinal

Poloha

Colombier-le-Cardinal má rozlohu 2,5 km². Najvyšší bod je položený 392 m n. m. a najnižší bod 311 m n. m.

Obyvateľstvo

Colombier-le-Cardinal má 269 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Volodar (Polacké kniežatstvo)

Volodar Glebovič (po bielorusky: Валадар Глебавіч) (* 1090 - † po 1167), minské (1151 - 1158 a 1162) a polacké knieža (1167), syn minského kniežaťa Gleba Vseslaviča a brat Rastislava Gleboviča.
Dňa 5. júna 1135 sa oženil s dcérou Boleslava III. Krivoústeho (vdovou švédskeho kráľa Magnusa Silného). Podľa jednej z vezii bol tento manželský zväzok uzatvorený s cieľom uzatvoriť zväz polackých kniežat s Boleslavom III. proti dánskemu kráľovi Erikovi II. a následníkom kyjevského kniežaťa Vladimíra Monomacha.
Trézelles

Poloha

Trézelles má rozlohu 18,14 km². Najvyšší bod je položený 330 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Trézelles má 385 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hviezdicový motor

Hviezdicový motor je jednohriadeľový piestový spaľovací motor s valcami usporiadanými pravidelne okolo kľukového hriadeľa v jednej alebo viac rovinách kolmých na os kľukového hriadeľa. Hviezdicový motor musí mať najmenej 3 valce, väčšinou je počet valcov v jednej hviezdici (rovine) nepárny. Ak má motor valce usporiadané len v jednej rovine, ide zároveň o plochý motor.
Ak sú valce usporiadané vo viacerých rovinách, potom sa motor nazýva podľa počtu týchto rovín: dvojhviezdicový, trojhviezdicový,štvorhviezdicový, atď.
Pripojenie ojníc ku kľukovému hriadeľu nie je rovnaké. jeden valec je pripojený priamo hlavnou ojnicou, ktorá má závesné oko. Ostatné ojnice sú pričapované k závesnému oku hlavnej ojnice.
Saint-Maurice-la-Clouère

Poloha

Obec má rozlohu 39,6 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 214 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Broxeele

Poloha

Obec má rozlohu 3,77 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 304 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fides et ratio (ocenenie)

Fides et ratio je ocenenie zriadené Konferenciou biskupov Slovenska (KBS) od roku 2010.

História

KBS každoročne udeľuje ocenenie Fides et ratio pri príležitosti výročia vydania encykliky pápeža sv. Jána Pavla II. Fides et ratio (Viera a rozum). Katolícka cirkev ocenením vyjadruje úctu vedcom, ktorí svojím pôsobením a vedeckou činnosťou prispievajú k dialógu vedy a viery. Zmyslom je motivovať ich pre výnimočné kresťanské svedectvo v tejto oblasti a vyjadriť dialóg vedy a viery, či viery a rozumu, ako vyplýva z názvu pápežskej encykliky, podľa ktorej je ocenenie pre vedcov pomenované.
Boldva

Poloha

Boldva sa nachádza v strednej časti Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy, neďaleko pohoria Cserehát, v údolí rieky Bodva, od ktorej je odvodený aj názov obce. Do obce sa je prístup pomocou ciest číslo 26 a číslo 3.

História a pamätihodnosti

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1203, no archeologické výskumy dokázujú, že toto územie je obývané od mladšej doby kamennej.
V období rokov 1175 až 1180 tu kráľ Belo III. postavil benediktínske opátstvo, z ktorého sa až dodnes zachoval gotickými časťami doplnený románsky kostol. Prvý vedecký prieskum a opis kostola urobil v roku 1888 Viktor Miškovský, zakladateľ pamiatkovej starostlivosti v Uhorsku. V opátstve vzniklo prvé súvislé písomné dielo Pohrebná kázeň a modlitba (Halotti Beszéd és Könyörgés), ktoré bolo nájdené v Prayovom kódexe. Tento kódex sa následne dostal do obce Diakovce v okrese Šaľa a odtiaľ do knižnice bratislavskej kapituly. Toto dielo je dnes drahocenným pokladom Maďarskej národnej knižnice. Opátstvo bolo spustošené pri tatárskej okupácií v roku 1285. Mnísi sa presťahovali na Somogyvár (v Šomoďskej župe), kostol ostal v rukách dediny. Jeho základy sa našli v roku 1976, kedy odkryli aj rotundu z doby Arpádovcov. Obec, ktorá bola v tomto období kalvínska, prežívala ťažké obdobie tureckej okupácie. Koncom 17. storočia sa sem presídlili evanjelici z Pribyliny.
Na začiatku 18. storočia sa väčšia časť dediny dostala do rúk Ádáma Szathmáry Királya, panoša Františka II. Rákociho. Szathmáryho náhrobný kameň stojí dodnes na tunajšom cintoríne.
Obecný rímskokatolícky kostol bol postavený v klasicistickom štýle v rokoch 1938 až 1939. Z ďalších pamätihodností sú významné kúrie a viaceré verejné budovy postavené na prelome 19. a 20. storočia.
Pavol Fábry

Životopis

V roku 1662-l665 študoval v Banskej Bystrici. Od 1673 organista, 1682 podnotár, 1686 notár, 1695 richtár v Ľubietovej.
Val-des-Prés

Poloha

Val-des-Prés má rozlohu 44,77 km². Najvyšší bod je položený 2 761 m n. m. a najnižší bod 1 338 m n. m.

Obyvateľstvo

Val-des-Prés má 518 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Jehuda ben Jicchak Abravanel

Jehuda ben Jicchak Abravanel (hebr. יהודה בן יצחק אברבנאל) alebo Abrabanel, známejší pod latinským menom Leo Hebræus alebo jeho ekvivalentmi Leone Ebreo v taliančine, León Hebreo v španielčine a Leão Hebreu v portugalčine (* okolo 1460, Lisabon – † okolo 1520, Benátky), bol židovský lekár, básnik a novoplatónsky renesančný filozof.
Bol najstarším synom filozofa, štátnika a teológa Jicchaka Abravanela (* 1437– † 1508).
Jeho dielo malo veľký vplyv na filozofov 17. storočia, predovšetkým na Giordana Bruna a Barucha Spinozu.
Ivan Ľupták

Vzdelanie a profesionálna kariéra

Študoval na Strednom odbornom učilišti chemickom. V rokoch 1962 – 1963 pracoval v závode Bučina Zvolen. Následne až do roku 1990 pracoval vo Východoslovenských železiarňach Košice.

Poslanec

V prvých slobodných voľbách v roku 1990 bol zvolený za poslanca Slovenskej národnej rady za VPN vo východoslovenskom volebnom obvode. Na ustanovujúcej schôdzi ho poslanci zvolili za predsedu Národohospodárskeho a rozpočtového výboru a člena Predsedníctva SNR. Po rozkole vo VPN, kedy sa sformovala platforma Za demokratické Slovensko (neskôr HZDS) vytvoril spolu s niekoľkými poslancami SNR a FZ za VPN tretiu platformu, Iniciatívu stredu. Ako člen Predsedníctva SNR hlasoval 23. apríla 1991 proti odvolaniu Vladimíra Mečiara z postu predsedu vlády. Neskôr sa pripojil k novovzniknutému HZDS a v júli 1991 bol zvolený za člena Politického grémia HZDS.
V parlamentných voľbách v roku 1992 bol zvolený po druhý raz za poslanca Slovenskej národnej rady, tentoraz už za HZDS (bol „dvojkou“ na kandidátnej listine vo východoslovenskom volebnom obvode). V parlamente pôsobil v zahraničnom výbore. 17. júla 1992 zahlasoval za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR a 1. septembra 1992 svojím hlasom podporil aj Ústavu SR.
V parlamente zotrval až do predčasných parlamentných volieb na jeseň 1994. V nich opäť kandidoval za HZDS, ktoré išlo do volieb v koalícii s RSS. Do tretice kandidoval vo východoslovenskom volebnom obvode, no tu koalícia HZDS – RSS získala 14 mandátov a Ľupták sa z 26. miesta na kandidátke už poslancom nestal. Avšak po vymenovaní novej vlády 13. decembra 1994, vzhľadom aj na značný počet preferenčných hlasov, sa mal stať poslancom namiesto Jozefa Zlochu, ktorý sa stal ministrom životného prostredia. No pre údajné spory s predsedom ZRS Jánom Ľuptákom, lídrom koaličného partnera HZDS, do NR SR nenastúpil.
21. decembra 1994 ho NR SR zvolila za člena prezídia FNM. Opäť pôsobil vo VSŽ a v roku 1995 sa stal riaditeľom tamojšieho odboru pre styk s verejnou správou. Z pozície vo FNM bol po parlamentných voľbách v roku 1998 odvolaný. V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku II. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.
Brokolica (stonková a karfiolová)

Brokolica je súhrnné označenie pre tie kultivary kapusty obyčajnej, ktoré taxonomicky vo väčšine systémov zodpovedajú jednak taxónu kapusta obyčajná špargľová (= brokolica v užšom zmysle; Brassica oleracea var. italica) a jednak časti taxónu kapusta obyčajná karfiolová (Brassica oleracea var. botrytis), pričom spomínanou časťou sa presnejšie myslí prakticky celý taxón Brassica olearacea var. botrytis okrem klasického karfiolu. Niekedy sa takto definovaná brokolica delí na brokolicu stonkovú (=brokolica výhonková, stonková/výhonková brokolica)  a brokolicu karfiolovú (=karfiolová brokolica) , pričom tieto pojmy sa používajú buď ako slovenské názvy pre taxóny uvedené v prvej vete (teda Brassica oleracea var. italica = brokolica stonková; „brokolicová časť“ Brassica olearacea var. botrytis = brokolica karfiolová), alebo ako označenie pre brokolicu bez jedinej kompaktnej centrálnej ružice (=brokolica stonková) a brokolicu s jedinou kompaktnou centrálnou ružicou (=brokolica karfiolová).
Podrobnosti pozri nižšie a pozri aj článok brokolica.

Brokolica karfiolová (čiže “brokolicová časť” taxónu Brassica oleracea var. botrytis)

Nasleduje charakteristika brokolice karfiolovej definovanej podľa prvého z vyššie uvedených možných delení. Brokolica karfiolová predstavuje prechod medzi brokolicou stonkovou (kapustou obyčajnou špargľovou) a klasickým karfiolom. Je to jednoročná alebo dvojročná rastlina. Má vysoký hlúb, na ktorom je jediná ružica. Ružica sa podobá ružici karfiolu. Je prevažne biela, zriedkavejšie zelenkastá, žltkastá či fialovastá. Má hrubo zrnitý povrch až s výraznými hrbolmi, ktorú sú aj pravidelne rozmiestnené. Ružicu objímajú listy. Vysádza sa v prímorskom Stredomorí, v Bretani a v Anglicku v lete, do zimy sa vyvinú vegetatívne orgány, po zime sa rýchle vytvoria ružice, ktoré sa čoskoro zberajú.
BA-CA Tennis Trophy

BA-CA TennisTrophy je tenisový turnaj mužov, ktorý sa koná vo Viedni v Rakúsku. Turnaj je zaradený do International Series Gold a patrí do ATP Tour. Toto podujatie sa začalo hrať od roku 1974 na tvrdom povrchu vo viedenskej hale Wiener Stadthalle.
Leóchares (sochár)

Leóchares (starogr. Λεωχάρης) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr..
Sochár Leóchares pochádzal pravdepodobne z Atén a bol žiakom slávneho sochárskeho majstra Skopu. Už za svojho života bol uznávaným umelcom. Staroveký autor Plínius uvádza, že aténski sochári Leóchares, Bryaxis, Timotheos a Skopas pracovali na výzdobe Mauzólea v Halikarnasse, jedného zo siedmich divov starovekého sveta, ktorý dala vystavať Artemisia na pamiatku svojho manžela Mausóla, kráľa v Kárii.
Na čele tejto skupiny aténskych umelcov stáli Leóchares a Skopas. Leóchares vyzdoboval západné priečelie, Bryaxis severné, Timotheos južné a Skopas východné. Toto majstrovské dielo sa stalo pomníkom ich slávy. Zrúcaniny mauzólea preskúmal roku 1857 britský archeológ Charles Newton, ktorý objavil zvyšky vlysov zo skulptúr na podstavci, úlomky štvorzáprahu a sochy Mausola a Artemisie.
Odborníci medzi Leócharove diela pripisujú aj mramorové kópie bronzových originálov sôch Artemidy a Apolóna, umiestnených v Musée du Louvre v Paríži. Leóchares dal týmto božstvám krásnu podobu v zhode so svojimi predstavami o ich nadprirodzených činoch a ich zázračnej existencii. Postavy sú zachytené v pohybe, Artemis vyťahuje šíp z tulca, Apolón napína luk s hlavou zľahka naklonenou, čím sa vyvažuje poloha nôh a zdôrazňuje vzdušná plynulosť postojov. Obidve sochy vyžarujú krásu, silu, mladosť a dynamizmus.
Leócharovým dielom je aj súsošie, nazvané Ganymédes unášaný orlom, ktorého kópia je vo Vatikánskych múzeách. Zábavný a pitoreskný detail tohto súsošia je pes čo breše, keď vidí svojho pána vo vzduchu. Bol to zrejme odraz nového záujmu sochárov tohto obdobia o prírodu, ktorý je známy už aj u Praxitela.
Pausanias zaznamenal, že macedónsky kráľ Filip II. po svojom najväčšom víťazstve pri Chairóneii dal v olympijskej Altide vybudovať budovu zvanú Filippeion a jej výzdobu zveril aj Leócharovi. Pausanias o tom uvádza: „Je tam umiestnený Filippos, Alexandros, s nimi aj Amyntas, otec Filippov. Taktiež tieto diela sú Leócharove, a to zo slonoviny a zo zlata, rovnako potom sú tu aj sochy Olympiady a Eurydiky.“
Letanovce

Polohopis

Obec sa nachádza v západnej časti Hornádskej kotliny na brehoch potoka Brusník a na severných svahoch Slovenského raja.

Susedné obce

Hrabušice, Smižany, Spišské Tomášovce, Spišský Štvrtok, Stratená

Ulice

Slovenského raja, Slobody, Staničná, Školská, Hanulova, Nábrežná, Štúrova, Malá, Krátka, Poľná, Záhradná, Michalská, Slovenského národného povstania, Tatranská, Cintorínska, Okružná

Vodné toky

Brusník

Symboly obce

https://www.letanovce.sk/symboly-obce

Pravidelné podujatia

Každú druhú augustovú nedeľu v roku sa na Kláštorisku v Slovenskom raji koná oslava Dňa Slovenských hôr.
Každý rok posledný júlový víkend sa konajú folklórne slávnosti „Pod lipami“.

Farský úrad

Rímskokatolícky - Slovenského raja 26 
Správca farnosti: Mgr. Marián Sivoň
Kaplán: Mgr. Štefan Belko
Encsský obvod

Encsský obvod (maď. Encsi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Encs. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Greffeil

Poloha

Obec má rozlohu 13,67 km². Najvyšší bod je položený 640 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charbonnat

Poloha

Obec má rozlohu 22,23 km². Najvyšší bod je položený 472 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 245 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Audinghen

Poloha

Obec má rozlohu 13,09 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 584 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:BT

ódy ISO 3166-2 pre Bhután identifikujú 20 krajov. Prvá časť (BT) je medzinárodný kód pre Bhután, druhá časť pozostáva z dvoch čísel alebo dvoch písmen identifikujúcich kraj.

Zoznam kódov

BT-11 Paro (Paro)
BT-12 Chhukha (Chhukha)
BT-13 Ha (Ha)
BT-14 Samchi (Samchi)
BT-15 Thimphu (Thimphu)
BT-21 Chirang (Damphu)
BT-22 Daga (Daga)
BT-23 Punakha (Punakha)
BT-24 Wangdi Phodrang (Wangdi Phodrang)
BT-31 Geylegphug (Geylegphug)
BT-32 Tongsa (Tongsa)
BT-33 Bumthang (Jakar)
BT-34 Shemgang (Shemgang)
BT-41 Tashingang (Tashingang)
BT-42 Mongar (Mongar)
BT-43 Pemagatsel (Pemagatsel)
BT-44 Lhuntshi (Lhuntshi)
BT-45 Samdrup Jongkhar (Samdrup Jongkhar)
BT-GA Gasa (Gasa)
BT-TY Tashi Yangtse (Tashi Yangtse)
Mireval-Lauragais

Poloha

Obec má rozlohu 10,32 km². Najvyšší bod je položený 346 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 164 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš Wihl

Životopis

Staviteľ v Banskej Bystrici na Tehelnej ulici.