google/wiki40b huggingface dataset:
Európska cesta 77

Priebeh

Významná severojužná cestná komunikácia E77 začína v západoruskom meste Pskov. Pokračuje cestou A-212 na juhozápad k hraničnému prechodu Kašino, kde prechádza do Estónska. 
  Po ceste číslo 7 vedie mestom Misso a následne prechádza na územie Lotyšska.
  Tu nadväzuje cesta A2, smerujúca do Rigy. Obchvatom mesta pokračuje cestou A8 cez mesto Jelgava k litovskej hranici.
  V Litve pokračuje v trase cesty A12 cez Joniškis a Šiauliai k hraničnému mestu Sovetsk. 
  E77 sa tu vracia na ruské územie a po komunikácii A216 po Talpaki a A229 vedie do Kaliningradu.
  Trajektovým úsekom sa trasa E77 presúva do poľského mesta Gdansk, kde pokračuje po ceste číslo 7 k mestu Elblag, Ploňsk a Varšava. Pokračuje cez mestá Grójec (tu začína budovaná rýchlostná cesta S7), Radom, Kielce a Krakov (tu pretína E40) k hraničnému prechodu Chyžné .

E77 na území Slovenska

Pokračovaním komunikácie na prechode Trstená je cesta I/59, ktorá v smere na Dolný Kubín prechádza kratšími úsekmi budovanej R3. Pokračuje do mesta Ružomberok, kde križuje E50 a horským prechodom Donovaly do Banskej Bystrice. Tu nadväzuje na cestu I/66 (po Zvolen (kde križuje E58 a E571) po R1) a cez Krupinu pokračuje na hraničný prechod Šahy.
Na úseku Dolný Kubín – Zvolen bude v budúcnosti E77 vedená v trase R3 cez Kraľovany, Martin, Kremnicu a Žiar nad Hronom.
  V Maďarsku nadväzuje cesta číslo 2 a diaľnica M2, ktorá privádza E77 do Budapešti.
Sainte-Colombe (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,16 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 786 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fleix

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 157 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sherlock (seriál)

Dej

Seriál sleduje detektíva konzultanta Sherlocka Holmesa (Benedict Cumberbatch) ako rieši rožličné záhady v modernom Londýne. Pomáha mu jeho spolubývajúci a priateľ, doktor John Watson (Martin Freeman), ktorý sa vrátil z vojenskej služby v Afganistane, kde pracoval pre zdravotnícky oddiel britskej kráľovskej armády. Holmes často na prípadoch spolupracuje aj s mestským detektívom inšpektorom Gregom Lestradom (Rupert Graves). Watson o ich dobrodružstvách píše blog, vďaka ktorým sa Holmes stane celebritou a o jeho prípadoch a súkromnom živote začnú písať aj médiá. O jeho pomoc žiadajú obyčajný ľudia, ako aj britská vláda.
V seriáli je vykreslených mnoho rôznych prípadov, no opakujúcim sa motívom je Sherlockov konflikt s Jimom Moriartym (Andrew Scott), ktorý je Sherlockovým úhlavným nepriateľom. Molly Hooperová (Louise Brealey), ktorá pracuje v nemocnici sv. Barta, tiež príležitostne asistuje v Holmesových prípadoch. Medzi ďalšie vedľajšie postavy patrí pani Hudsonová (Una Stubbs), Holmesova a Watsonova domovníčka a Sherlockov brat Mycroft (Mark Gatiss).

Budúcnosť

V januári 2014 Moffat potvrdil, že so spolutvorcom Gatissom začali plánovať aj piatu sériu, avšak v čase vysielania štvrtej série v januári 2017 ešte neboli rozhodnutí, či ju nakrútia. Cumberbatch a Moffat vyjadrili záujem pokračovať niekedy v budúcnosti, no zatiaľ bez konkrétnych plánov. Gatiss sa vyjadril, že kvôli časovej vyťaženosti Cumberbatcha a Freemana, je potenciálna piata séria v nedohľadne.

Nakrúcanie

Prvú časť "A Study in Pink (Štúdia v ružovom)" pôvodne režírovala Coky Giedroyc a bola to 60-minútová časť, ktorú plánovalo BBC odvysielať ešte v roku 2009. V BBC však rozhodli vyrobiť nanovo tri 90-minútové časti, ktoré boli nakrútené v opačnom poradí než v akom boli nakoniec odvysielané kvôli Moffatovej práci na seriáli Doctor Who. Nakrúcanie prvej série začalo v januári 2010. 10. augusta 2010 bola potvrdená druhá séria, ktorá sa pôvodne mala začať vysielať ešte v roku 2011, no bola posunutá na január 2012. Po odvysielaní poslednej časti druhej série oznámili Moffat s Gatissom na Twitteri, že seriál bude pokračovať aj treťou sériou. Tretiu sériu začali nakrúcať v marci 2013 a odvysielaná bola presne dva roky po druhje sérii, v januári 2014. 2. júla 2014 bolo oznámené, že medzi treťou a štvrtou sériou bude nakrútená špeciálna časť. Špeciál "The Abominable Bride (Ohavná nevesta)" sa nakrúcal od 5. januára do 10. februára 2015 a bol odvysielaný 1. januára 2016. Štvrtá séria sa nakrúcala od 4. apríla do 5. augusta 2016 a začala sa vysielať už tradične 1. januára 2017.
Martin Porubjak

Divadelné hry

Goldoniáda - pôvodne uvádzaným autorom bol Vladimír Strnisko, keďže pod Porubjakovým menom by sa za socializmu nemohla uvádzať
Champigneulles

Poloha

Obec má rozlohu 23,99 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 769 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Quatre-Routes-du-Lot

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 679 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gibonorodé

Výskyt

Dnes žijú v juhovýchodnej Ázii (Zadná India) a Malajzii (Sundské ostrovy), v pleistocéne žili tam, kde dnes, a navyše v Číne, Vietname, Laose, Indonézii a inde.
Obývajú daždové a horské lesy až do výšky 2 000 m n. m.
Najbežnejší je gibon lar (na obrázku) so svetlými končatinami. Najväčší je gibon siamang, najhlučnejší je gibon hulok.
Všetky gibony sú ohrozené vyhynutím v dôsledku odlesňovania a prenasledovania ľudmi.Medzi najohrozenejšie druhy patrí napr. gibon čiapočkový (výskyt:juhovýchodné Thajsko, Kambodža) a gibon striebristý (výskyt: Jáva).

Sociálna štruktúra

Žijú v skupinách („rodinách“) pozostávajúcich zo samca, samice a mláďat rôzneho veku (často aj 3 – 4), ktoré zostávajú v skupine, až kým nedospejú. Kedysi sa myslelo, že gibony sú monogamné, v skutočnosti uzatvárajú viacero zväzkov alebo sú polygamné. O mláďatá sa obaja rodičia obetavo starajú. Mláďatá sa ovinú matke okolo pása, keď sa šplhá po stromoch.
Približne 15 minút denne venujú partneri vzájomnému čisteniu srsti.
Samec a samica majú svoje „teritórium“ v korunách stromov a vyznačujú ho v niektoré rána hlasitým spevom alebo tiež duetom, v ktorom hrá hlavnú úlohu samička a samec ju v prestávkach doplňuje kratšími a menej spevnými úsekmi melódie. Tento duet slúži aj na utuženie partnerského vzťahu. Ak jeden pár začne, ostatné páry v lese sa reťazovito pripájajú, aby aj oni oznámili, kde leží ich „teritórium“.

Rozmnožovanie

Obdobie rozmnožovania trvá celý rok. Samice sú gravidné približne 7 – 8 mesiacov (208 – 235 dní), pričom intervaly pôrodov trvajú 2 až 3 roky. Rodí sa jedno mláďa, ktoré matka kojí asi 18 mesiacov a je od nej závislé dva roky. Pohlavná dospelosť mláďat nastáva podľa druhu v 6. – 9. roku. V tomto období začínajú byť agresívne, rodičia ich vyháňajú a zakladajú si vlastné páry.
Sponzor

Sponzor je osoba (fyzická alebo právnická) alebo spoločnosť, ktorá financuje náklady určitej akcie, činnosti či vysielania odmenou za nejakú formu návratnosti tohto financovania, spravidla za poskytnutie reklamy a pod. V širšom zmysle je to osoba, ktorá na seba preberá zodpovednosť za akciu, činnosť či vysielanie z morálnej a materiálnej stránky, podporovateľ, mecenáš. Činnosť sponzora sa nazýva sponzorstvo alebo sponzoring.
V športe je sponzor podporovateľ športu v ekonomickej oblasti. Ako protihodnotu sponzorskej činnosti (sponzorstvo) zabezpečujú športovci a športové kluby reklamu daného sponzora. Vo vyspelých krajinách vychádza štát sponzorom v ústrety tým, že ich daňovo zvýhodňuje.
Paul Cartledge

Životopis

V mladosti navštevoval školu St Paul's v Londýne. V štúdiu pokračoval na vysokej škole New College v Oxforde, kde prijal svoj prvý titul a dokončil svoju dizertačnú prácu na tému: „Staroveká Sparta v rokoch 950-650 pred Kr. archeologické a historické štúdia“ pod vedením profesora Sira Johna Boardmana. V roku 1972 prednášal na univerzite University of Ulster v Severnom Írsku, v rokoch 1972 – 77 na prestížnej univerzite Trinity College v Dubline a v roku 1978 na univerzite University of Warwick v grófstve West Midlands. V októbri 1979 sa presťahoval do Cambridge, kde je členom Clare College a na univerzite pôsobí ako profesor gréckej histórie dodnes. Dr. Cartledge prednášal ako hosťujúci profesor na mnohých univerzitách v Európe i Amerike, nedávno v nemeckom Heidelbergu a na Princetonskej univerzite v štáte New Jersey v USA.
Dr. Cartledge je vo svete známy ako „lakonofil“ (obdiv ku Sparte) a ako expert histórie antickej Sparty a Atén bol hlavným konzultantom pri natáčaní historického seriálu BBC The Greeks (Gréci) a trojdielneho historického dokumentárneho seriálu The Spartans (Sparťania) vysielanou televíziou Channel 4. V roku 2002 bol Dr. Cartledge vyznamenaný prezidentom Gréckej republiky Radom Zlatého kríža a v roku 2004 bol zvolený čestným občanom mesta Sparty. Dr. Cartledge je autorom, spoluautorom a editorom mnohých kníh známych po celom svete.
Saint-Rémy (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 8,98 km². Najvyšší bod je položený 486 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 315 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filippikos

Filippikos pôvodným menom Bardanes (* † 714) bol byzantský cisár arménskeho pôvodu, ktorý vládol od novembra 711 do júna 713.
Na cisársky trón vyniesla Bardana (ako znelo jeho pôvodné meno) všeobecná nespokojnosť s režimom Justiniána II., ktorý sa vyznačoval početnými popravami domnelých aj skutočných panovníkových nepriateľov. Bardanes, vyhlásený za cisára v Chersone, síce dokázal pomerne rýchlo ovládnuť ríšu, ale riešenie jej pálčivých problémov bolo nad jeho sily. Na Byzanciu za jeho vlády dopadala rana za ranou – na východe postupovali vpred Arabi vedení emirom Maslamom a Abbásom ibn Valídom, na západe plienili oblasť Trácie oddiely bulharského chána Tervela.
Ani vnútropoliticky nebola Bardanova vláda pokojným obdobím, predovšetkým preto, že cisár bol rozhodným prívržencom monotheletizmu, ktorý vyhlásil za jediné ortodoxné učenie. Výsledkom bol konflikt s pápežom a s mnohými biskupmi na východe, aj keď časť z nich obrat privítala. Okrem toho sa novému režimu vytýkala márnotratnosť, pretože cisár sa oddával nákladným zábavám.
Nespokojnosť s Bardanovou politikou vyvrcholila v júni 713, kedy časť vojska povstala, zvrhla cisára, dala ho oslepiť a na jeho miesto dosadila vysokého úradníka Artemia ako cisára Anastasia II. Sám Bardanes zomrel už v januári v nasledujúcom roku v exile.
Vedecký park

Vedecký park alebo vedeckotechnický park je oblasť s komplexom budov venovaná vedeckému výskumu na obchodnej úrovni a podnikateľská infraštruktúra prispievajúca k rastu ekonomickej úrovne regiónu prostredníctvom podpory rozvoja a rastu firiem so zaujímavým nápadom a zameraním. Existuje mnoho približných synoným pre termín vedecký park, napríklad výskumný park, technologický park, Technopolis alebo biomedicínsky park. Vhodný termín závisí od typu vedy a výskumu, do ktorého sú zapojené subjekty parku. Parky bývajú prepojené alebo prevádzkované s vedeckými inštitúciami vyššieho vzdelávania (vysoké školy a univerzity). Dochádza k rýchlemu prenosu informácií z výskumných pracovísk do firmy.
Kazimír III. (Poľsko)

Založenie univerzity

V roku 1364 Kazimír Veľký založil Krakovskú univerzitu podľa vzoru Bolonskej univerzity a Padovskej univerzity. Bola to prvá univerzita na území Poľska a druhá najstaršia v strednej Európe.
Légny

Poloha

Obec má rozlohu 3,97 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 571 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zadky

Geografia

Zadky sa nachádzajú približne 2,5 kilometra juhozápadne od Neplachovíc, a približne 9,5 kilometra severozápadne od okresného mesta Opava.

História

Zadky boli založené v roku 1779.
Kresťanská mystika

Kresťanská mystika je súčasť európskej kultúry a kresťanskej kultúry. Má bohatú tradíciu, na ktorú sa možno pozerať ako na formu platónskeho kontemplatívneho asketizmu, sprevádzaného zbožnými a často liturgickými činnosťami.
Vo svojom historickom bohatstve zahrnuje kresťanský mysticizmus takmer celú možnú mystickú fenomenológiu, pričom však kladie dôraz skôr na extázu než na introspekciu.
Mystická skúsenosť má sklon k zjednoteniu s Bohom v úplnom zabudnutí tela a sveta. Tejto skúsenosti dodal výkladový rámec ako prvý Origenes, neskôr však nasiakla novoplatonizmom, bez toho, že by stratila charakteristickú dimenziu lásky, ktorá ju odlišuje od novoplatonizmu.
V rámci kresťanskej mystiky sa rozlišuje je západná kresťanská mystika je východná kresťanská mystika
Bátonyterenský obvod

Bátonyterenský obvod (maď. Bátonyterenyei kistérség) je administratívna jednotka, obvod, v Maďarsku v Novohradskej župe. Jeho sídlom je mesto Bátonyterenye.
Elizabeth Barrettová Browningová

Životopis

Elizabeth bola najstaršia z trinástich detí Edwarda Moultona Barretta, ktorého rodina nadobudla obrovské bohatstvo z rozsiahlych plantáží, patriacich rodine na Jamajke.
Od detstva bola nadaná a pozorná, spolu s bratom chodila na hodiny súkromného vyučovania, na ktorých sa pripravoval na univerzitné štúdium. Učila sa po latinsky, nemecky, francúzsky, grécky, taliansky a vzdelávala sa v histórii a filozofii. Keď mala 15 rokov, začali sa u nej prejavovať vážne následky zranenia chrbtice, ktoré utrpela po páde z koňa. Zdravotné problémy ju trápili po celý život, obmedzovali ju a vďaka nim prežila takmer celý život vo svojej izbe, kde viedla samotársky, duchovný život. Ten prehĺbila aj tragická smrť jej milovaného brata Edwarda, ktorý sa ešte ako mladý utopil. Svoj život prežila striedavo v Devone a v Londýne, citovo závislá na svojom dominantnom otcovi.

V jednej zo svojich básnických zbierok priaznivo spomenula dielo anglického básnika Roberta Browninga, čo viedlo k tomu, že sa v roku 1845 stretli a toto stretnutie vyústilo do hlbokého a trvalého vzťahu, ktorý v roku 1846 spečatili tajnou svadbou. S manželom hneď po svadbe odcestovala proti otcovej vôli do Talianska, kde napriek svojim zdravotným problémom prežila - s výnimkou niekoľkých ciest po Európe - zvyšok života. Pobyt v Taliansku jej zdraviu napokon len prospel a v roku 1849 sa jej tu narodil syn Robert. V roku 1856 zomrel jej otec, ktorý svojej dcére nikdy odchod z Anglicka neodpustil, ale so svojou rodinou sa už nikdy nezmierila. Jej životné príbehy a osobité zvyky sa stali preslávenými už počas jej života a poslúžili ako námet na rôzne literárne spracovania.

Tvorba

Už vo veľmi mladom veku začala publikovať svoje básne a preklady, ktoré uverejňovala ako v časopisoch, tak i knižne. Tvorbou sa zaradila medzi romantických básnikov, prichádzajúcich v období po Veľkej francúzskej revolúcii. Venovala sa milostnej a ľúbostnej lyrike, ale tiež veľmi pokrokovým myšlienkam emancipácie, boja proti otrokárstvu a taktiež sociálnym a politickým otázkam (ostro vystupovala za slobodu Talianska a proti otrokárstvu). Svoje básne stavala na spontánnosti, voľne tryskajúcich emóciách, a vďaka tomuto všetkému sa stala veľmi obľúbenou, známou a čítanou spisovateľkou už počas svojho života, dokonca dosiahla väčšie úspechy, než jej manžel.
Vladimír Bágeľ

Životopis

Do roku 1914 žil v Chmeľnickom na Ukrajine, 1924 – 1928 študoval na Št. učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. Od r. 1930 pôsobil ako učiteľ na ľud. školách, 1941 – 1945 v Hornej Lehote, 1945 – 1974 redaktor, hl. redaktor, šéfredaktor, metodik Hl. redakcie pre deti a mládež Čs. rozhlasu v Bratislave. V r. 1941 – 1944 účastník ilegálneho protifašistického odboja, v SNP príslušník 1. čs. armády na Slov. Na učiteľských pôsobiskách organizátor osvetovej činnosti. Publikoval v časopisoch. V Čs. rozhlase spolutvorca seriálov a relácií pre deti a mládež (Deti a svet, Na modrej vlne a i.).  Prekladateľ divadelných hier z ruš. Funkcionár Zväzu slov. novinárov.
Strnádka čiernohlavá

Výskyt a stav na Slovensku

Ekosozologický status v roku 1995 aj v roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC2 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Chur

Dejiny

V dobe rímskej známy pod menom Curia Raetorum, bol Chur centrom rímskej provincie Raetia. V roku 452 sa prvý raz spomína ako sídlo biskupstva, v stredoveku biskupi vládli mestu a od roku 1170 boli aj princami Svätej ríše rímskej.
ISO 3166-2:LU

Kódy ISO 3166-2 pre Luxembursko identifikujú 3 okresy. Prvá časť (LU) je medzinárodný kód pre Luxemburg, druhá časť pozostáva z jedného veľkého písmena identifikujúceho okres.
Lovinobanská brázda

Polohopis

Územie Lovinobanskej brázdy sa nachádza v západnej časti Revúckej vrchoviny a rozdeľuje na dve časti podcelok Cinobanské predhorie. Rozkladá sa na hornom toku Krivánskeho potoka a v oblasti jeho prítokov, Budínskeho a Dobročského potoka. V strednej časti je vybudovaná vodná nádrž Ružiná a celá oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ. Zo sídiel tu leží Divín, Lovinobaňa, Mýtna, Podrečany, Ružiná, Dobroč, Kotmanová a Píla.
Lovinobanskú brázdu obklopuje zo západu a východu materský podcelok, severozápadne nadväzuje pohorie Ostrôžky, severne susedí Sihlianska planina, podcelok Veporských vrchov, severovýchodne aj Málinské vrchy, podcelok Stolických vrchov. Údolie Krivánskeho potoka pokračuje južným smerom do Lučenskej kotliny, kde ležia Novohradské terasy a Poltárska pahorkatina.

Chránené územia

Západný okraj Revúckej vrchoviny leží mimo veľkoplošných chránených území. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít sa tu nachádza prírodná rezervácia Ružinské jelšiny a Príbrežie Ružinej. Na hornom toku Krivánskeho potoka (už mimo Lovinobanskej brázdy) je rovnomenná prírodná pamiatka.

Turizmus

Okrajová časť Revúckej vrchoviny patrí medzi najatraktívnejšie oblasti regiónu. Predovšetkým okolie obcí Divín a Ružiná ponúka na pobreží vodnej nádrže Ružiná množstvo ubytovacích a rekreačných kapacít. V blízkosti sa nachádzajú aj ruiny Divínskeho hradu, ako aj kalvária s krížovou cestou pri obci Ružiná.
NGOizmus

NGOizmus je slangový hanlivý výraz českého pôvodu označujúci spôsob presadzovania politického názoru nevládnymi organizáciami (angl. NGO) mimo štandardnú demokratickú cestu (voľby), chápaný ako určitá forma nátlaku na spoločnosť.
Autorom pojmu je Václav Klaus, druhý prezident Česka. NGOizmus si podľa neho dáva za svoj cieľ presadzovanie politických myšlienok, ktoré sú často radikálne a zastáva ich iba malá skupina ľudí, ktorá by svoj názor nemohla presadiť „štandardnou cestou“ (bráni tomu napr. volebná klauzula). Tento spôsob je presadzovaný predovšetkým feminizmom, radikálnym ekologizmom alebo rôznymi hnutiami za „rovnoprávnosť“ a „politickú korektnosť“.
Džoser

Meno

Meno Džoser sa vyskytuje až v textoch zo Strednej ríše a pôvodne to bol epiteton legendárneho faraóna. Spomína sa aj na Turínskom zozname kráľov ako Džoser-it (staroeg. ḏsr-jt – „Zbožný vládca“) a v Manetónových Aigyptiakach v gréckej podobe Tosorthros. Za života bol známy pod menom Necerichet. Aj Manetó spomína istého Necherofa, v Turínskom zozname kráľov ako Nebka, ktorý by mal byť prvým vládcom dynastie. Mnohí egyptológovia sa dnes domnievajú, že Džoser bol prvým faraónom dynastie a upozorňujú na to, že poradie, v ktorom sú spomínaní Chufuovi predchodcovia na Westcarovom papyruse, naznačuje, že Nebka by mal byť umiestňovaný medzi Džosera a Huneja, nie pred Džosera. V nedávnej dobe poukázal anglický egyptológ Toby Wilkinson na fakt, že na pohrebných pečatiach na vstupe do hrobky faraóna Chasechemueja, posledného vládcu predchádzajúcej 2. dynastie, sa objavuje meno Džosera, nie Nebky. To by znamenalo, že Chasechemueja pochoval, a teda jeho nástupcom sa stal, Džoser.

Dĺžka vlády

Podľa Manethóna Džoser vládol Egyptu 29 rokov, zatiaľ čo Turínsky zoznam kráľov uvádza len 19 rokov. Pretože za Džoserovho života boli uskutočnené niektoré náročné stavebné projekty, najmä v Sakkáre, podľa niektorých musel faraón vládnuť aspoň po tri desaťročia. Manethónov údaj sa javí ako presnejší s ohľadom na Wilkinsonove dáta získané roku 2000 z Palermskej dosky, ktoré spomínajú začiatok aj koniec Džoserovho panovania. Wilkinson uvádza, že podľa Palermskej dosky vládol panovník „28 úplných alebo čiastočných rokov“.

Rodina

Pretože manželka faraóna Chasechemueja, kráľovná Nimaethap, ako sa zdá, mala titul „Kráľova matka“, podľa niektorých bol Džoser jej synom a Chasechemuej bol jeho otcom. Z obdobia panovania Džosera sú známe tri ženské mená: Inetkaus, Hetefernebti a tretie, ktoré je na záznamoch nečitateľné. Jedna z týchto žien mohla byť jeho manželka, posledná jeho údajná matka Nimaethap.

Život

Džoser vyslal niekoľko vojenských výprav na Sinajský polostrov, ktorými si podmanil miestne obyvateľstvo. Rovnako tu ťažil tyrkys a meď. Je možné, že tiež ustálil južnú hranicu Egypta na prvom nílskom katarakte.
Niekoľko zlomkov nájdených v Iunu (Héliopolis) a Per-Hathore (Pathyris) spomína Džoserovo meno v súvislosti s výstavbou v týchto mestách. Ďalší nápis, ktorý tvrdí, že pochádza z Džoserových čias, ale v skutočnosti sa datuje iba do doby Ptolemaiovcov, rozpráva o tom, ako Džoser prestaval Chnumov chrám na ostrove Abu (Elefantiné), čím ukončil sedemročný hladomor v Egypte. Podľa niektorých ide iba o povesť, každopádne ale dokazuje, že aj dve tisícročia po faraónovej smrti si Egypťania pamätali na veľkého panovníka. Jeho najznámejšou pamiatkou je Stupňovitá pyramída, prvá svojho druhu, ktorá slúžila ako vzor pre ďalších faraónov.
Maľovaná vápencová socha faraóna Džosera v Egyptskom múzeu v Káhire je najstaršia známa egyptská socha životnej veľkosti. Bola objavená počas vykopávok v Sakkáre v rokoch 1924 – 1925. Dnes je na jej mieste v Sakkáre umiestnená kópia zo sadry.
Čang Caj

Čang Caj (* 1020 – † 1077) bol čínsky filozof, jeden zo zakladateľov novokonfuciovstva.
Podľa neho všetko, čo jestvuje na svete, vzniká z prahmoty - čchi, ktorej vlastnosťami sú pohyb a pokoj. Prvotným stavom čchi je veľké prázdno a proces jej koncentrácie sa podobá premene vody na ľad. Zhusťovanie a rozptyľovanie čchi podmieňuje vznik a zánik všetkých javov a vecí. Proces premien čchi sa nazýva tao. Pohyb a zmeny prahmoty sú dôsledkom vzájomného pôsobenia jang jin. Ich jednotou je tao, ktoré Čang Caj chápal ako veľkú harmóniu. Pohyb v prírode je určovaný zákonom li, ktorý je imanentný samej prahmote čchi.
Zdrojom poznania sú pocity, ktorých prostredníctvom sa človek spája s vonkajším svetom, no poznanie tao sa na nich nezakladá.
Mehun-sur-Yèvre (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 24,45 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 829 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE