google/wiki40b huggingface dataset:
Omicourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,36 km². Najvyšší bod je položený 300 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 48 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lons-le-Saunier (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 7,68 km². Najvyšší bod je položený 415 m n. m. a najnižší bod 243 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 17 496 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Henri Bienvenu

Cotonsport Garoua (2003-2005)

Svoju kariéru začal v kamerúnskom klube Cotonsport Garoua, kde hral 55 zápasov a strelil 29 gólov.

CA Bizerte (2005-2007)

Jeho ďalšie kroky smerovali do tuniského CA Bizerte, kde celkovo strávil dva roky (49 zápasov, 28 gólov)

Espérance Sportive de Tunis (2007-2009)

V januári 2008 podpísal dvojročnú zmluvu s Espérance Sportive de Tunis (31 zápasov, 17 gólov)

BSC Young Boys (2010- )

20. januára 2010, podpísal zmluvu zo švajčiarskym BSC Young Boys, kde má kontrakt do roku 2013 (8 zápasov, 5 gólov).
Château-Bréhain

Poloha

Obec má rozlohu 6,11 km². Najvyšší bod je položený 335 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gugnécourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,11 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 335 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazídiové huby

Bazídiové huby alebo bazídiomycéty (lat. Basidiomycota, staršie Basidiomycotina, sporné synonymum Bysidiomycetes) je veľký, morfologicky aj ekologicky rôznorodý taxón (oddelenie) húb. Základným spoločným znakom je bazídium (jednobunkový alebo viacbunkový zhrubnutý koniec hýfy, na ktorom sa tvoria bazídiospóry). Ďalšie spoločné znaky sú ultraštrukturálne: niekoľkovrstvová bunková stena, myceliálna vegetatívna stielka, septum s dolipórom a parentozómom (s výnimkou radov Uredinales – hrdze a Ustilaginales – snete),...

Plodnica

Plodnice sa tvoria len pri najvyššej triede Basidiomycetes. Vznikajú pri vhodných podmienkach (dostatočná vlhkosť a teplota). Plodnica sa skladá z hlúbika, klobúka, hyménia a hymenofóra. Vnútro je vyplnené dužinou. Prítomný môže byť prsteň a pošva.
Typy klobúkov – klenutý (kozáky), plocho klenutý (muchotrávky), rozprestretý (staršie pečiarky), vtlačený (plávky), kužeľovitý (hnojníky), lievikovitý (kuriatko), zvoncovitý (prilbičky),....
Hymenofór – časť plodnice, ktorá nesie hyménium.
Typy hymenofórov – lupenité (muchotrávky), rúrkovité/pórovité (suchohríby), lištovitý (kuriatka), ostnitý (jelenkovce), hladký (trúdnikovce).
Hyménium – nesie sety, fertilné bazídie a sterilné bazidioly a cystidy.

Ekológia

Bazídiové huby žijú symbioticky (mykoríza) s koreňmi vyšších rastlín (ako hríb smrekový (Boletus edulis) s koreňmi smreka (Picea sp.) alebo paraziticky (hliva, trúdnikovec, leskokôrovka,...).
Huby sú dôležitou potravinou pre zvieratá, ale aj ľudí. Podľa jedlosti rozdeľujeme huby na jedlé (niektoré huby sú za surova jedovaté (hríb siný) a až po uvarení jedlé), nejedlé a jedovaté (spôsobujú priamu otravu alebo mutagénne, často letálne zmeny genetickej štruktúry bunky spôsobujúce rakovinové bujnenie (čechračka podvinutá)). Na Slovensku vyskytujúce sa najnebezpečnejšie druhy jedovatých húb sú muchotrávka zelená (Amanita phalloides), muchotrávka tigrovaná (Amanita pantherina), muchotrávka biela (Amanita verna), hodvábnica veľká/zvonovec olovnatý (Entoloma lividum).
Huby však majú aj liečivé účinky, ktoré boli známe už v starovekej Číne. Medzi známe liečivé huby patrí napr. húževnatec jedlý (šii-take), žezlovka čínska (Cordiceps sinensis), hliva ustricová (Pleurotus ostreatus) alebo uchovec bazový (judašovo ucho, Hirneola auricula-judae).
Aj jedlé huby sa môžu stať jedovatými. Po nesprávnom uskladnení sa môže začať tvoriť baktéria Clostridium botulinum, ktorá produkuje nebezpečný botulotoxín. Preto musia byť huby uskladnené v chladničke a priedušne (nie v igelitovom obale).
Arónia jahodovolistová

Arónia jahodovolistová (Aronia arbutifolia, Photinia pyrifolia) je druh rastliny z čeľade ružovité. dorastá do výšky 2 - 4 m, výnimočne až do 6 metrov. Listy sú 5-8 cm široké a husto pubertálne na spodnej strane. Kvety sú biele alebo svetlo ružové, 1 cm široké, s kališnými lístkami žliaz. Plody sú červené, 4 - 10 mm široké, pretrvávajúce do zimy, jedlé.
Michail Borisovič Kornijenko

Mladosť

Michail Kornijenko pochádza zo Syzrane v Kujbyševskej (dnes Samarskej) oblasti, žil v Moskve, neskôr v Čeľabinsku, tu tiež roku 1977 absolvoval strednú školu. Dva roky (1978 - 1980) základnej vojenskej služby strávil u 104. gardovej výsadkovej divízie, posádka pri Kirovabade v Azerbajdžane. V rokoch 1980 - 1986 slúžil v moskovskej polícii. Súčasne diaľkovo študoval na Moskovskom leteckom inštitúte, kde roku 1987 získal diplom inžiniera so špecializáciou na raketové motory na kvapalné pohonné látky. V rokoch 1986 - 1991 pracoval v Konštrukčnej kancelárii všeobecného strojárstva (KBOM). Od októbra 1991 bol riaditeľom výrobno-technického oddelenia spoločnosti Transvostok (rus. ООО Трансвосток), od decembra 1992 bol generálnym riaditeľom spoločnosti ESTE (rus. ТОО ЭСТЭ). V apríli 1995 nastúpil do RKK Energija do oddelenia prípravy kozmonautov k výstupom do otvoreného vesmíru.

Kozmonaut

Prihlásil sa na kosmonautický výcvik, prešiel lekárskymi prehliadkami v IMBP, ale v júli 1997 firemná komisia zadržala jeho spis, nespĺňal totiž podmienku minimálne trojročného zamestnania v RKK Energija. Štátna medzirezortná komisia ho preto až 24. februára 1998 odporučila do oddielu kozmonautov RKK Energija, formálne zaradený do Energie na pozíciu kandidáta na kozmonauta bol 23. marca 1998, s platnosťou od 10. apríla 1998 (tretie výročie nástupu do zamestnania). Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu vo Stredisku prípravy kozmonautov J. A. Gagarina (CPK) a 1. decembra 1999 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Od februára 2000 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa v CPK na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V auguste 2001 bol menovaný do záložnej posádky Expedície 8. Vo februári 2003 po havárii Columbie, bol program letov obmedzený a posádka rozpustená.
V júli 2005 bol zaradený do skupiny 15/16/17, z ktorej členov sa zostavovali posádky Expedícii 15 až 17. V máji 2006 bol predbežne, v júni 2006 definitívne, začlenený do záložnej posádky Expedície 15 (štartovala v marci 2007). V auguste 2007 bol predbežne vymenovaný do základnej posádky Expedície 20, v júli 2008 bol preradený do Expedície 23, oficiálne bolo toto zaradenie oznámené v septembri 2008.
Na svoju prvú kozmickú výpravu odštartoval z kozmodrómu Bajkonur v Sojuze TMA-18 ako palubný inžinier lode spolu s Alexandrom Skvorcovom a Tracy Dysonovou dňa 2. apríla 2010 o 04:04 UTC.
Luzy-sur-Marne

Poloha

Obec má rozlohu 16,11 km². Najvyšší bod je položený 412 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 266 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aucasaurus

V populárnej kultúre

Aucasaurus sa objavuje v jednom diele dokumentu Dinosaur Planet (Planéta Dinosaurov) z roku 2003 (epizóda Alpha's Egg). Tento teropód je tu zobrazený ako svorkový lovec, útočiaci na sauropódy rodu Saltasaurus.
Salles-sur-Garonne

Poloha

Obec má rozlohu 5,68 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 510 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavol Šajgalík

Životopis

Pavol Šajgalík získal vysokoškolské vzdelanie v odbore experimentálna fyzika na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave. Štúdium ukončil v roku 1979. Odvtedy pôsobí na Ústave anorganickej chémie SAV. Titul RNDr. získal v roku 1981 na svojej alma mater, CSc. v roku 1987 na Fyzikálnom ústave SAV, DrSc. v roku 1996 na Ústave anorganickej chémie SAV, doc. v roku 1998 na Hutníckej fakulte TU v Košiciach a titul profesor na Trenčianskej univerzite Alexandra Dubčeka v Trenčíne. Od roku 1999 do roku 2013 pôsobil ako riaditeľ Ústavu anorganickej chémie SAV.
Jeho oblasť výskumu je: materiálový výskum, konštrukčná keramika, keramické nano-kompozity, fázová transformácia a mikroštruktúra. Naďalej pôsobí ako vedúci oddelenia keramiky na Ústave anorganickej chémie.
Európska cesta 38

Priebeh

E38 sa pri meste Hluchiv odpojením od M02, prechádza do Ruska ako P199, v meste Kursk sa križuje s E105 a napája sa na ruskú M2. Neskôr sa v meste Voronež križuje s E115 a napája sa na M4. Po 639 km od začiatku E38 sa križuje s E119 a prechádza na M6. Po prechode do Kazachstanu sa križuje s E121 pri meste Oral. V meste Kyzylorda sa od E38 odpája E004 a E38 pokračuje po jednej trase s E123. Cesta E38 sa končí v Šimkente kde sa od nej odpája E123 a križuje sa E40.
Nantiat

Poloha

Obec má rozlohu 25,42 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 577 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteauneuf-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 16,92 km². Najvyšší bod je položený 725 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 297 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mandelbrotova množina

Súvislosť s Juliovou množinou

Mandelbrotova množina tvorí akúsi mapu Juliových množín. Každému bodu odpovedá Juliova množina. Pre body vnútri Mandelbrotovej množiny odpovedajú súvislé Juliove množiny, bodom mimo zas nesúvislé a pre hraničné body sú na hranici spojitosti. Vizuálne najzaujímavejšie sú body v okolí hranice Mandelbrotovej množiny. Tvar Juliovej množiny pripomína okolie korešpondujúceho bodu v Mandelbrotovej množine.
Tyranosaury

Systematika

Rozoznávame dve podčeľade tyranosauridov- ľahko stavané Albertosaurinae a mohutnejšie Tyrannosaurinae.
Ignác Jurčák

Životopis

Pochádzal z oravskej roľníckej rodiny. Roku 1762 vstúpil v Trenčíne do jezuitského rádu. Filozofiu a teológiu študoval na univerzite v Trnave, kde začas pôsobil ako profesor rétoriky. Po rozpustení rádu pravdepodobne duchovný v Banskobystrickej diecéze. Autor oslavnej básne na prvého banskobystrického biskupa Františka Berchtolda.
Diane Keaton

Životopis

Narodila sa v roku 1946 v Kalifornii inžinierovi a fotografke. Tam aj študovala, venovala sa divadlu a do roku 1967 spievala aj v rockovej skupine Roadrunners. O rok neskôr prerazila na Broadwayi, kde získala najväčší úspech v rockovom muzikáli Vlasy a v divadelnej inscenácii podľa komédie Woodyho Allena Zahraj to znova, Sam. Podľa tohto predstavenia bol tiež neskôr natočený rovnomenný film s Woody Allenom, v ktorom s ním hrala hlavnú úlohu. Najväčší úspech jej ale priniesol film Francisa Forda Coppolu Krstný otec. Ten sa stal do tej doby najvýnosnejším filmom, získal Oscara a dodnes patrí medzi najuznávanejšie filmy.
Po tomto úspechu jej sláva veľmi rástla. Zahrala si v ďalšej komédii Woodyho Allena Sleeper, pokračovaní Krstného otca Krstný otec II, ktoré bolo rovnako ako prvý diel veľmi úspešne. V roku 1977 získala svoju životnú rolu vo filme Annie Hall, za ktorú získala Oscara, Zlatý glóbus, cenu BAFTA a ďalšie ceny. V 70. rokoch natočila ďalšie filmy Woodyho Allena ako Love and Death, alebo Manhattan. V 80. rokoch síce dostala nomináciu na Oscara za film Červení, ale celkovo to pre ňu bolo slabé obdobie.
V roku 1990 sa vrátila na scénu vo filme Krstný otec III, ktorý sa stal opäť kasovým trhákom a bol tiež nominovaný na Oscara. V 90. rokoch bola opäť úspešná. Zahrala si vo dvoch dieloch komédie Hlava rodiny so Stevom Martinom, v ďalšom filme Woodyho Allena Tajomná vražda na Manhattane, vo filme Marvinova izba hrala spolu s Meryl Streepovou a Leonardom DiCapriom a získala zaň ďalšiu nomináciu na Oscara. Komerčne úspešný bol film Klub odložených žien.
Jej prvým filmom v novom tisícročí bol Zaveste, prosím s Meg Ryan a Lisou Kudrowovou. V tomto filme sa zároveň ujala réžie. Ďalšiu nomináciu na Oscara jej vyniesol film z roku 2003 Lepšie neskoro ako nikdy, kde si zahrala spolu s Jackom Nicholsonom.
Hodolany

Rolsberk

Roku 1785 bol rozparcelovaný tunajší kapitulný dvor a vzniknuté pozemky boli rozdelené medzi 28 familiantských rodín, vďaka čomu vznikla pri ceste k Holici malá osada Rolsberk (Rollsberg). Nazvaná bola podľa probošta kapituly Jana Matěje Butze z Rolsbergu. Osadníci boli zväčša Nemci, ktorý sa však po troch generáciách počeštili. Po získaní obecnej samosprávy v roku 1850 sa celá obec nazývala Hodolany-Rolsberk, ktorá mala spoločnú obecnú radu, ale finančné záležitosti sa prerokúvali oddelene a tiež katastry Hodolan a Rolsberku boli až do roku 1935 evidované samostatne. Dnes po osade zostal len názov Rolsberská ulice.
Gendreville

Poloha

Obec má rozlohu 8,08 km². Najvyšší bod je položený 480 m n. m. a najnižší bod 312 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Val-Maravel

Poloha

Obec má rozlohu 21,6 km². Najvyšší bod je položený 1 690 m n. m. a najnižší bod 776 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 42 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salailua

Geografia

Dedina sa nachádza na juhozápadnom pobreží ostrova Savai’i. Na západ sa nachádza dedina Satuiatua.
Mláky (potok)

Vznik

Mláky sú jedným z vodných tokov, ktoré vznikajú bifurkáciou. Oddeľuje sa od koryta Belianskeho potoka v Tatranskom podhorí južne od osady Tri studničky v nadmorskej výške približne 1 118 m n. m., na katastrálnom území Štrbské Pleso.

Opis toku

Od Troch studničiek tečie najprv smerom na juhozápad cez lokalitu Mláky, esovito sa stáča, zľava sa oddeľuje vedľajšie koryto (tečie najprv na juh, potom na juhovýchod a južne od lokality Mláky sa spája s korytom Belianskeho potoka) a Mláky tečú smerom na juh, pričom vtekajú do Liptovskej kotliny. Tu potok najprv priberá krátky pravostranný prítok od Pálenice (985 m n. m.), následne vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ, zároveň tečie súbežne s korytom Grúňového potoka na ľavom brehu, a spoločne z troch strán obtekajú masív Hrubého grúňa (973,3 m n. m.) na východe. Južne od Hrubého grúňa tečie okrajom lokality Čierťaž na pravom brehu, vzďaľuje sa od koryta Grúňového potoka a koryto sa esovito ohýba na východ. Ďalej sa potok prudko stáča na juhozápad, podteká teleso diaľnice D1, koryto mení smer toku viac na juhojuhozápad a preteká intravilánom obce Východná. Pod obcou sa opätovne stáča, na krátkom úseku tečie na juh a JJZ od stredu Východnej sa vlieva do Bieleho Váhu.

Prítoky

Nepriberá žiadne významné prítoky s výnimkou jediného krátkeho pravostranného potoka na hornom toku z oblasti Pálenice.

Ústie

Do Bieleho Váhu ústi juhojuhozápadne od stredu obce Východná v nadmorskej výške 706,6 m n. m.
Lomnianska vrchovina

Vymedzenie

Podcelok zaberá severnú časť Javoria a od zvyšku pohoria ho na juhovýchode oddeľuje Podlysecká brázda. S Javorianskou hornatinou susedí v údolí Krupinice v južnej časti. Severným smerom nadväzuje Zvolenská kotlina a jej podcelky Slatinská kotlina, Zvolenská pahorkatina a Sliačska kotlina, severozápadným smerom sa Javoria dotýkajú Kremnické vrchy s podcelkom Turovské predhorie. Západným smerom územie klesá do Pliešovskej kotliny a na juhu na Lomniansku vrchovinu nadväzuje Závozská vrchovina, ktorá je súčasťou Krupinskej planiny.

Turizmus

Severná časť Javoria je turisticky najvyhľadávanejšou časťou pohoria, nakoľko veľmi atraktívnymi sú ruiny Pustého hradu v blízkosti Zvolena. V okolí mesta je viacero turistických chodníkov a v údolí Ľubice je prírodná rezervácia Prosisko.
Luis Posada Carriles

Luis Clemente Faustino Posada Carriles (* 15. február 1928) je kubánsky protikomunistický militant, bývalý agent CIA. Bol organizátorom množstva teroristických útokov proti Kube, vrátane bombového útoku na let 455 kubánskych aerolínii, pri ktorom zahynulo 73 ľudí, podieľal sa aj na niektorých pokusoch o atentát na Fidela Castra. V súčasnosti žije v USA, kde za tieto činy doteraz nebol súdený.

Život

Narodil sa v kubánskom meste Cienfuegos a v počiatkoch Kubánskej revolúcie bol údajne podporovateľom Fidela Castra. Po víťazstve revolúcie sa však pridal k proticastrovskej opozícii a odišiel z Kuby. V r. 1961 sa v USA stal agentom CIA a na vojenskej základni Fort Benning absolvoval tréning v organizovaní sabotáží a výrobe bômb. Zúčastnil sa na príprave nevydarenej invázie v Zátoke svíň a aj na mnohých ďalších vtedy utajených akcii CIA proti kubánskemu režimu, ako napr. na Operácii 40, či na viacerých bombových útokoch. V r. 1968, keď vyšli najavo jeho blízke vzťahy s mafiou, odišiel z USA do Venezuely, stal sa jej občanom a zakrátko veliteľom operácii venezuelskej tajnej služby DISIP. Stále spolupracoval so CIA a nadviazal styky s ďalším kubánskym exulantom a teroristom, Orlandom Boschom. Spolu s ním pokračoval z Venezuely v organizovaní akcii proti Kube, ktoré zahŕňali napr. sériu bombových útokov na kubánske ambasády v rokoch 1974 - 1976 a ktoré vyvrcholili bombovým útokom na lietadlo kubánskych aerolínii zo 6. októbra 1976, pri ktorom zahynulo všetkých 73 pasažierov. V tom čase už údajne nespolupracoval so CIA (s ktorou sa rozišiel hlavne pre jeho obchody s drogami), ale konal na vlastnú päsť. Za útok na lietadlo bol vo Venezuele aj väznení, podarilo sa mu však s pomocou kubánskych exulantov z USA v r. 1985 ujsť. Odišiel do Strednej Ameriky, kde sa, opäť v spolupráci so CIA, podieľal na operáciách proti miestnym ľavicovým hnutiam (hlavne v Nikaragui, Paname a Hondurase), bol zapojený aj v známej afére Irán-Contras.
V r. 1997 bol zapojený v sérii bombových útokov, ktoré boli namierené proti turistickým hotelom na Kube. Výsledkom týchto akcii bol jeden mŕtvy a 11 zranených turistov. Účasť na týchto útokoch sám priznal v interview pre noviny The New York Times. V novembri 2000 bol zadržaný s takmer 100 kg výbušnín v Paname a obvinený z pokusu o atentát na Fidela Castra, ktorý tam bol v tom čase na návšteve. Bol spolu s ďalšími troma komplicmi uznaný vinným, v auguste 2004 však dostal amnestiu od vtedy dosahujúcej prezidentky Mireyi Moscosovej. V r. 2005 odišiel do USA, kde požiadal o politický azyl. Zakrátko tam bol zatknutý pre nepovolený vstup na územie USA, neskôr však bol prepustený. USA nevyhovelo žiadostiam Kuby ani Venezuely o jeho vydanie a ani ho nepostavili pred súd pre jeho teroristické aktivity. Do apríla 2011 tam s ním prebiehal súdny proces iba pre jeho nepovolený vstup na územie USA a klamanie migračným úradom, pričom bol nakoniec od týchto obvinení oslobodený.
Lesnícky skanzen Vydrovo

Lesnícky skanzen Vydrovo je jedinečné lesnícke múzeum v prírode, situované vo Vydrovskej doline pri Čiernom Balogu. Skanzen bol založený v roku 2002 a zriaďovateľom bol štátny podnik Lesy SR. Popri cca 4 km dlhom náučnom chodníku sa nachádza 75 zastávok, prezentujúcich históriu, pestovanie, ochranu a význam lesa, jeho životadárne funkcie a krásy, ale i prácu lesníkov, ktorí ho chránia a využívajú.

Poloha a prístup

Expozícia sa nachádza v centrálnej časti Veporských vrchov, na južnom okraji obce Čierny Balog v okrese Brezno. Skanzen je situovaný vo Vydrovskej doline, kde sa popri ceste a Vydrovskom potoku tiahne náučný chodník. Jedinečný prístup zabezpečuje jedna z vetiev Čiernohronskej železnice, ktorá má v areáli skanzenu dve zastávky. Poloha pri hlavnej ceste z Brezna na Hriňovú zabezpečuje pohodlný a jednoduchý prístup aj pre motoristov, ktorí môžu využiť parkovisko pri hlavnej budove. Prístupný je v lete i v zime.

Popis

Návštevníkom ponúka oddych, poučenie a zábavu prostredníctvom exponátov popri viac ako 4 km dlhom náučnom chodníku. Vystavené exponáty sa viažu na prácu lesných robotníkov a tak nechýbajú horáreň, kaplnka, dočasné príbytky a prístrešky, maringotky, mechanizmy a zariadenia využívané pri ťažbe dreva, parná lokomotíva so súpravou vagónov, no i vodná píla, lesná škôlka a edukačné centrum. Správa skanzenu sa nachádza pri vchode do areálu, kde je zastávka železničky a parkovisko, no tiež zariadenia občerstvenia, infocentrum s predajom suvenírov, amfiteáter a detské ihrisko. Zastávky obsahujú informačné tabule v slovenskom a anglickom jazyku a vedomosti preverujú náučné tabuľky s hádankami.
Volejbalová extraliga mužov 2018/19

Systém súťaže

Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže (nadstavbovej) rozdelili na 2 skupiny, o 1. – 4. a o 5. – 10. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti, v ktorej odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a vonku. Družstvá na 1. až 8. mieste (okrem tímu COP Trenčín, ktorý v play-off nesúťaží) po nadstavbovej časti postúpili do štvrťfinálových zápasov play-off. Štvrťfinálové duely play-off sa hrali na 2 víťazné zápasy, semifinálové duely a duel o 3. miesto na 3 víťazné zápasy, duely o umiestnenie na 2 hrané zápasy a finálový duel na 4 víťazné zápasy. Zo súťaže priamo nevypadlo žiadne družstvo; družstvo na 10. mieste po nadstavbovej časti odohralo prelínaciu súťaž s dvoma účastníkmi 1. ligy.
Malá Bytča

Dejiny

Prvá historická zmienka o obci je z roku 1250, podľa ktorej ju uhorský kráľ Belo IV. spolu s Hvozdnicou daroval po ničivom vpáde Mongolov bánovi Filipovi a potom jeho synom. Samotný názov Malá Bytča sa prvý raz spomína v listine, ktorú vydal považskobystrický dedičný richtár Blažej v roku 1409.
Rouffiac (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 23,12 km². Najvyšší bod je položený 685 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Matthew Davis

Osobný život

Narodil sa v Salt Lake City v Utahu. Navštevoval Woods Cross High School a The University of Utah. V roku 2008 bol krátko ženatý s herečkou Leelee Sobieski.

Kariéra

Matt je známy ako Warner Huntington III., priateľ Elle Woodsovej v komédii Pravá blondínka. Ďalšie známe filmy v ktorých účinkoval sú Blue Crush (2002), Tigerland (2000) a BloodRayne (2005).
V seriáli Upírske denníky hral stredoškolského učiteľa a lovca upírov Alarica Saltzmana a v dramatickom seriáli What About Brian rolu Adama Hillmana.