google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Genès-Champespe

Poloha

Obec má rozlohu 32,33 km². Najvyšší bod je položený 1 056 m n. m. a najnižší bod 858 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Abrhám

Životopis

Otec bol Čech a matka Slovenka, dcéra slovenského dramatika, prozaika a evanjelického farára Jozefa Hollého. Herectvo začal študovať na VŠMU v Bratislave, ale po dvoch rokoch prešiel na DAMU, ktorú absolvoval v roku 1962.

V rokoch 1965 - 1992 člen Činoherního klubu v Prahe a od roku 1993 angažovaný v Národním divadle v Prahe.
V jeho tvorbe sa prelína intelektuálny nadhľad so spontánnou komediálnosťou. Z rolí: Trofimov (A. P. Čechov: Višňový sad), Mulligan (S. O’Casey: Penzión pro svobodné pány), Macheath (V. Havel: Žebrácká opera). Hrá v televízii, preslávil sa najmä titulnou postavou v komédii Vrchní, prchni! a rolou doktora Blažeja v populárnom seriáli Nemocnice na kraji města.
Je manželom herečky Libuše Šafránkovej.
Rothbach

Poloha

Obec má rozlohu 7,99 km². Najvyšší bod je položený 375 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Nizier-d’Azergues

Poloha

Obec má rozlohu 24,23 km². Najvyšší bod je položený 903 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 690 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chammurapiho zákonník

Chammurapiho/Chammu-rapiho zákonník alebo Chammurabiho/Chammu-rabiho zákonník je zbierka právnych ustanovení, ktoré dal na 2,25 m vysokú stélu z čierneho dioritu klinovým písmom vytesať Chammu-rabi. Zbierka sa dotýka rôznych oblastí života babylonskej spoločnosti. Dnes sa nachádza v Louvri.
Či a do akej miery boli predpisy tohto zákonníka napĺňané v bežnej súdnej praxi, nie je známe. Pochádza cca z roku 1800 alebo 1760 alebo 1686 pred Kr. Je štvrtým najstarším zachovaným mezopotámskym zákonníkom, dlho bol považovaný za najstarší. 
Stélu našli pri archeologických prácach v priestore starovekého mesta Súzy (dnes v Iráne) začiatkom 20. storočia. 
Monolit býval zasadený do zeme a vystavený na verejnom mieste v Babylone, zaručoval tak prístup k právnemu poriadku komukoľvek (gramotnému).

Ukážky

5. Keď sudca rozhoduje spor, dosiahne rozhodnutie a vydá ho písomne, keď sa neskôr ukáže omyl v jeho rozhodnutí, a to kvôli jeho chybe, nech zaplatí dvanásťnásobok pokuty, ktorú udelil, potom nech je verejne zbavený úradu a už nikdy viac sa nestane sudcom.
15. Keď niekto unesie otroka alebo otrokyňu patriacu súdu alebo otroka alebo otrokyňu patriacu slobodnému za mestské brány, nech bude usmrtený.
45. Keď majiteľ prenajme svoju pôdu nájomcovi za stanovenú rentu a táto renta mu je vyplácaná, ale príde zlé počasie a zničí úrodu, následky ponesie nájomca pôdy.
138. Keď sa muž rozhodne odlúčiť od svojej ženy, ktorá mu nedala dieťa, nech jej vyplatí peniaze, ktoré vniesla do manželstva, vráti jej veno, ktoré priniesla od otca a prepustí ju.
165. Keď otec dá svojmu obľúbenému synovi pole, záhradu alebo dom a vydá mu o tom doklad, tak po jeho smrti, keď si budú bratia deliť majetok, nech najprv tento dar pripadne tomuto synovi a on nech ho prijme a potom nech si zvyšok pozostalosti rozdelia ostatní bratia.
273. Keď zamestnávateľ zamestná nádenníka, nech mu v čase od Nového Roka do piateho mesiaca roka, keď sú dni dlhé a práca ťažká, platí šesť gerahov na deň a od šiesteho mesiaca do konca roka nech platí päť gerahov na deň.
Život je sen

Život je sen (špa. La vida es sueño) je baroková dráma, ktorej autorom je Pedro Calderón de la Barca. Dielo bolo napísané v rokoch 1631 – 1632. Patrí k vrcholným autorovým dielam. Je to veršovaná, filozofická dráma o zmysle života a existencie človeka, o slobode a osudovosti.

Myšlienka diela

Ústrednou postavou je princ Segismundo, ktorý je uväznený vo veži ako zločinec kvôli veštbe. Segismundo je synom poľského kráľa Basilia. Segismundo prejde poznaním života, premýšľaním o sebe samom. Stáva sa tvorcom svojho osudu. Získa životné skúsenosti a dospeje ku kresťanskej cnosti. Dôjde k záveru, že život, ktorý človek prežíva je len prchavý sen a zdanie.
Metrosexuál

Metrosexuál je pojem, ktorý vznikol zhruba v polovici 90. rokov 20. storočia. Označuje mužov, ktorí žijú v meste a vydávajú podstatnú časť zo svojho platu na značkové a módne oblečenie, kozmetiku a návštevy solárií. Metrosexuáli sa často v starostlivosti o svoj zovňajšok vyrovnajú ženám alebo dokonca ich prevyšujú. Používanie pleťových krémov, mastí, holenie ochlpenia na intímnych partiách v podpazuší, a pod. sú pre nich každodenné potešenie, ktorým sa zaoberajú každý večer po kúpeli. Metrosexuáli taktiež veľmi obľubujú vône a parfumy, v ktorých si skutočne vyberajú.
Odporcovia metrosexuálov ich pokladajú za homosexuálov hlavne kvôli zvýšenej starostlivosti o zovňajšok, ide však len o istú záľubu (ktorá doteraz nebola známa masám) rovnako ako keď sa niekto zaujíma viac o techniku alebo športy. Metrosexuáli sú živnou pôdou hlavne pre módne časopisy, ktoré ich zobrazujú ako ideál krásy súmernosti a mužnosti nového storočia.
AIKA Online

Rasy v AIKA Online

Sú Alethius, Feonir, Lenaria, Vanov, a Ostyrion. Každá rasa má svoj vlastný príchod do sveta Arcane, ale všetky rasy zdieľajú rovnakú mapu a môžu plniť rovnaké úlohy (questy). Rasu si hráči v AIKA Online nevyberajú ešte pred začatím hry, ale až po splnení úlohy na 10-tej úrovni. Vtedy sa stávajú príslušníkmi jednej z národností. Na začiatku hry sa volí iba funkcia a mužská / ženská postava.
Mont-Saxonnex

Poloha

Obec má rozlohu 26,28 km². Najvyšší bod je položený 2 433 m n. m. a najnižší bod 580 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 555 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Paramušir

Cunami (1952)

Oblasť severného Pacifiku zasiahlo 5. novembra 1952 ničivé cunami, vzniknuvšie po silnom zemetrasení pri juhovýchodnom pobreží Kamčatky. Cunami najtvrdšie zasiahlo práve Paramušir. Zničilo mnoho pobrežných sídel na ostrove vrátane Severo-Kuriľska, ktorý bol ako jediný zo zničených sídel znovuobnovený. Vlny dosahovali 4 až 18,4 metra. Len na ostrove Paramušir zahynulo približne 3 000 ľudí.

Geografia a poloha

Paramušir má rozlohu 2 053 km², je tak druhým najväčším ostrovom celého Kurilského súostrovia po Iturupe. Na ostrove sa nachádza jazero Zerkaľnoje. Paramušir je podobne ako ostatné ostrovy Kuríl vulkanického pôvodu, na ostrove sa nachádza viacero sopiek, pričom päť z nich je činných, resp. potenciálne činných.
V blízkosti ostrova sa nachádza niekoľko menších ostrovov a skál: ostrovy Ptiči (Bratia), ostrovy Čajkiny, skala Opasnaja, ostrov Kit, Ptenec, Bazarnyj, Bariernyj, Dym, skala Penistyje a ďalšie.
Paramušir je oddelený prielivom Alaid od Ostrov Atlasova, nachádzajúceho sa 20 km severne; Druhým Kurilským prielivom od ostrova Šumšu, nachádzajúceho sa 2 km severovýchodne; prielivom Lužina (Tretím Kurilským) od Ostrova Anciferova, nachádzajúceho sa 15 západným smerom a nakoniec Štvrtým Kurilským prielivom od ostrova Onekotan, ktorý sa nachádza 54 km juhozápadne.
Buffières

Poloha

Obec má rozlohu 12,13 km². Najvyšší bod je položený 553 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heinkel He 51

Vznik a vývoj

He 51 bol klasický dvojplošník, prvýkrát vzlietol roku 1933, kedy ešte Luftwaffe musela byť utajená. Dodávky začali v júli 1934. Lietadlo bolo zamýšľané ako náhrada za Arado Ar 65 a Arado Ar 68, ale všetky tri typy boli vyradené rovnako. He-51 bol zastaraný už na začiatku výroby a po vyrobení 75ks bola výroba zmenená na verziu B-2 {prieskumný hydroplán 80ks} a potom na verziu C-1 (ľahké bojové lietadlo, 79 ks).

Operačné nasadenie

6.8.1936 poslali Nemci do Španielska 6 týchto lietadiel. Po dovezení 12 lietadiel boli sformované 3 letky; Légia Kondor bola sformovaná v novembri. Dodávky pokračovali až do konca  občianskej vojny, v ktorej He-51 stáli proti starším dvojplošníkom.
Výhoda týchto strojov však netrvala dlho. Stretnutia s I-15 a jednoplošníkmi I-16 boli beznádejné. HE-51 boli preto presunuté na podporu pozemných vojsk a potom na cvičné účely. 
46 strojov ktoré prežili vojnu bolo presunutých k novým 15 a v Španielsku slúžili viacúčelovo až do roku 1952.
Po skúsenostiach zo Španielska bolo jasné, že dvojplošníky vo letectve končia. Aj keď dvojplošníky Fiat boli lepšie ako Heinkel, na rýchle I-16 však šancu nemali. Všetci prítomní sa poučili, že rýchlosť prevažuje nad obratnosťou. 
V 2. svetovej vojne už žiaden HE-51 neslúžil ako stíhač. Používali sa ako cvičné a viacúčelové stroje.
Štátna rada Slovenskej republiky

Štátna rada Slovenskej republiky bola ustanovená podľa ústavného zákona v júli 1939. Mala byť zložená z najváženejších ľudí štátu a slúžiť prostredníkom medzi prezidentom, snemom, vládou a politickými stranami. Rada mala rozhodovať o zložení snemu a zbavovaní poslancov poslaneckého mandátu. Jej úlohou bolo aj vykonávať funkciu najvyššieho ústavného súdu v prípadoch, keby snem podal žalobu na prezidenta, členov vlády alebo členov snemu. Štátna rada nemala vlastnú moc, sama nemohla nikoho obžalovať. Vo vážnych otázkach celoštátneho charakteru mohla podávať všetkým orgánom štátu odporúčania, ale čisto nezáväzné.
Prvé ustanovujúce zasadanie Štátnej rady bolo stanovené na 6. augusta 1940. Konalo sa v prezidentskom paláci. Zasadanie otvoril a viedol prezident Dr. Jozef Tiso. Po zložení sľubu všetkých členov sa konala voľba predsedu. Zvolený bol Dr. Viktor Ravasz, podpredsedami sa stali Dr. Jozef Škultéty z Matice slovenskej a Mons. Ján Vojtaššák, spišský biskup. Za členov boli vymenovaní Dr. Ján Balko, generál Ferdinand Čatloš, Dr. Bohuslav Klimo, generálny inšpektor ev. a. v. cirkvi z Liptovského Hrádku, Dr. Ferdinand Klinda z Bratislavy, Franz Karmasin za Nemcov, univerzitný profesor Dr. František Šubík-Žarnov, Mons. Andrej Marsina z Trenčína, Mons. Ján Pöstényi za Spolok sv. Vojtecha z Trnavy a Dr. Martin Sokol, predseda snemu Slovenského štátu. Členstvo v Štátnej rade nebolo honorované, bola to čestná funkcia. Jedinou výhodou bol ročný voľný lístok na cestovanie železnicou.
Jan Opletal

Životopis

Jan Opletal zmaturoval v roku 1934 na gymnáziu v Litoveli a od roku 1936 začal štúdium na Karlovej univerzite. Dňa 28. októbra 1939, v deň výročia založenia Česko-Slovenskej republiky, sa v Prahe uskutočnili demonštrácie študentov proti nemeckej nacistickej okupácii, počas ktorých na neho strieľali. O niekoľko dní neskôr, 11. novembra 1939, na následky týchto zranení zomrel.
Na jeho pohreb prišlo tisíce študentov a následne prerástol na ďalšiu protinacistickú demonštráciu. V jej dôsledku 17. novembra 1939 nariadil ríšsky protektor Konstantin von Neurath zatvorenie všetkých českých univerzít a internátov. Deväť študentov bolo popravených a viac ako 1 000 študentov bolo deportovaných do koncentračného tábora Sachsenhausen.
V roku 1996 mu bol prepožičaný in memoriam Rád T. G. Masaryka I. triedy.

Následky

Pozostatky Jana Opletala boli prevezené do jeho rodného mesta a vztýčili mu tam aj pamätník. V mnohých českých mestách boli po ňom pomenované ulice, napr. v Prahe je po ňom pomenovaná ulica susediaca s Václavským námestím. Na základe tejto udalosti, bol tento deň vyhlásený za svetový deň študentstva.
Usseau (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 18,95 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 650 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amfidamas (syn Alea)

Amfidamas (starogr. Ἀμφιδάμας – Amfidamas) je v gréckej mytológii syn Alea, kráľa arkádskej Tegee a jeho manželky Kleobulé.
Amfidamas sa do mýtov zapísal ako účastník nebezpečnej výpravy Argonautov. Podľa antického autora Hygina sa synovia kráľa Alea, Amfidamas a Kéfeus pod vedením Iasóna vypravili spolu s ďalšími gréckymi hrdinami do ďalekej Kolchidy za zlatým rúnom. Účastníci tejto slávnej výpravy potom nielenže dosiahli svoj cieľ, ale sa aj všetci šťastne vrátili domov.
Sveti Lovreč

Členenie obce

Obec Sveti Lovreč sa delí na 24 častí (naselja): Čehići (Villa Cecchi), Frnjolići (Pertinazzi), Heraki (Cheriachi), Ivići (Ivici), Jakići I (Iacchi), Jurcani (Iurzani), Kapovići (Capovici), Knapići (Villa Cnappi), Kršuli (Chersola), Krunčići (Mattosovi), Lakovići (Lacovi), Lovreča (Lovrezza), Medaki (Medachi), Medvidići (Medivici), Orbani (Orbani), Pajari (Paiari), Perini (Perini), Radići (Radici), Rajki (Raichi), Selina (Villanova), Stranići kod Svetog Lovreča (Stranici di San Lorenzo), Sveti Lovreč (San Lorenzo del Pasenatico), Vošteni (Voschioni) a Zgrabljići (Sgrabici).
Montigny-l’Allier

Poloha

Obec má rozlohu 10,14 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 271 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chočské podhorie

Polohopis

Územie sa nachádza v západnej polovici Podtatranskej kotliny, na severozápadnom okraji podcelku Liptovská kotlina. Zjednodušene možno územie Chočského podhoria vymedziť údoliami Likavky na západe, Váhu na juhu a Kvačianky a Suchého potoka na východe. Na východe a juhu nadväzuje Liptovská kotlina časťami Matiašovské háje, Smrečianska pahorkatina a Liptovské nivy. V blízkosti Ružomberka susedí Šípska Fatra, podcelok Veľkej Fatry a severný okraj vymedzuje úpätie Chočských vrchov a ich častí Choč, Sielnické vrchy a Prosečné. Na severovýchode sa Chočského podhoria krátkym úsekom dotýka Sivý vrch, geomorfologická časť Tatier. 
Zo severne situovaných Západných Tatier a Chočských vrchov tečú do Liptovskej kotliny viaceré vodné toky, z nich najvýznamnejšie sú Likavka, Teplianka, Sestrč a Kvačianka. Všetky ústia do rieky Váh, ktorej povodiu toto územie patrí. Východným okrajom vedie cesta II/584 (Liptovský Mikuláš – Zuberec), juhozápadnou časťou sa buduje diaľnica D1.

Ochrana územia

Severozápadná časť Liptovskej kotliny leží mimo ochranného pásma, či priamo územia Tatranského národného parku, ktorého okraj vedie hranicou časti Sivý vrch. Osobitne chránenými lokalitami sú chránený areál Sielnický borovicový háj, prírodná pamiatka Bešeňovské travertíny, Lúčanské travertíny a Skalná päsť, národná prírodná pamiatka Lúčanský vodopád a Liskovská jaskyňa, prírodná rezervácia Mohylky a Turícke dubiny. Severného okraja sa dotýka národná prírodná rezervácia Suchá dolina, Kvačianska dolina a Prosiecka dolina.

Turizmus

Atraktivitu tejto časti Liptovskej kotliny dáva široká paleta prírodných i historických zaujímavostí, ako aj blízkosť pútavých turistických cieľov. Medzi najnavštevovanejšie lokality v Chočskom podhorí patrí Liptovský a Likavský hrad, Archeoskanzen Havránok či Liskovská jaskyňa. Z prírodných lákadiel dominuje okolie kúpeľov Lúčky a susedné tiesňavy Suchej, Kvačianskej a Prosieckej doliny.
Ronchères (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cavron-Saint-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 11,86 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 477 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oľga Lauková

Životopis

V rokoch 1973-1978 absolvovala štúdium na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, 1980 PhDr. Pôsobila ako vedúca odboru kultúry na ONV v Martine (1982-1987), ako vedúca odboru kultúry KNV v Banskej Bystrici (1987-1989), ako koordinátorka pre miestnu kultúru na Ministerstve kultúry SR (1990-1993) a vo funkcii námestníčky riaditeľa Slovenskej agentúry životného prostredia v Banskej Bystrici (1994-1998). Od roku 1999 je riaditeľkou Štátnej vedeckej knižnici v Banskej Bystrici. Pričinila sa o zapísanie lokality ľudovej architektúry Vlkolínec a Mestskej pamiatkovej rezervácie Banská Štiavnica do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva. Zaslúžila sa o vznik Turčianskej galérie v Martine a medzinárodných výtvarných súťaží Zelená fantázia a Zelený svet. Je autorkou viacerých vzdelávacích projektov s environmentálnym zameraním. Venovala sa pedagogickej činnosti v odbore teória výchovy na Strednej pedagogickej škole v Turčianskych Tepliciach a v Domove mládeže v Banskej Bystrici. Publikovala články a recenzie v odbornej a dennej tlači, zamestnanci jej zostavili jubilejnú publikáciu Knižnica v premenách času (Banská Bystrica, roku 2001).
Jean-Pierre Vaucher

Životopis

Po štúdiu teológie bol roku 1787 vysvätený a stal sa farárom. Popri svojom zamestnaní sa tiež venoval botanike. Bol menovaný profesorom cirkevných dejín na ženevskej univerzite, a bol tiež čestným profesorom botaniky a fyziológie rastlín. Ako prvý študoval históriu vývoja rias. Vo svojej Histoire des Conferves d'eau douce popisuje u rodov Spirogyra a Zygonema proces konjugácie. Tiež popísal výstavbu nových pletív v bunkách Hydrodictyonu. Je po ňom pomenovaný rod žltozelených rias Vaucheria. Medzi jeho žiakov patrili napríklad Hans Konrad Escher von der Linth, Augustín Pyramus de Candolle, Carlo Alberto I., Hans Conrad Stadler a tiež Alexandre Colonna-Walewski.
Jean-Pierre Vaucher má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku Vaucher.
Chaumussay

Poloha

Obec má rozlohu 19,15 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Mesnil-Simon (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 9,59 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dugny-sur-Meuse

Poloha

Obec má rozlohu 19,25 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lantenot

Poloha

Obec má rozlohu 8,26 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 367 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Most priateľstva Giurgiu-Ruse

História

Otvorený bol 20. júna 1954, projektovaný bol sovietskymi inžiniermi. Je 2 223,52 m dlhý a vo svojej dobe šlo o jedinú pevnú spojnicu medzi Rumunskom a Bulharskom. Na stavbu mostu významne prispel Sovietsky zväz. Dekorácie navrhol bulharský architekt Georgij Ovčarov.
Nord N 262 Frégate

Vznik a vývoj

Na začiatku boli vyrobené dve verzie MH-260 Super Broussard, jedna s piestovými a druhá s turbovrtuľovými motormi. Posledná slúžila konštruktérovi firmy Nord Maxovi Holstemovi ako základ pre vývoj vylepšenej verzie N 262. Koncom 60. rokov boli začaté dodávky vojenskej verzie s názvom Frégate francúzskym leteckým silám Armée de ľAir, ktoré prevzali celkom 33 exemplárov. Mimo Francúzska nie je Frégate veľmi známy, aj keď sa preukázal ako spoľahlivé a hospodárne lietadlo. Je používaný dodnes, hlavne ako dopravný, cvičný a námorný hliadkový stroj. Francúzska Aéronavale poznala potenciál tohto stroja a zakúpila civilné N 262A pre jeho modifikáciu ako dopravné lietadlo pre prepravu dôležitých cestujúcich. Niekoľko málo exemplárov bolo modifikovaných na námorné hliadkové a cvičné lietadlá s označením N 262E. V priebehu rokov bolo niekoľko strojov dodaných bývalým francúzskym kolóniám: (Angola, Gabon, Kongo a Burkina Faso). O ich použití nie je mnoho informácii, ale Angola svoje 3 exempláre v roku 1990 zrejme vyradila.
Velký a Malý Bezděz

Popis lokality

Oba znelcové vrcholy, Velký Bezděz (604 m n.m.) so stredovekým kráľovským hradom na svojom vrchole aj Malý Bezděz (577 m n.m) sú výraznou dominantou Českolipska, resp. Máchovho kraja. Pod nimi necelý 1km je neveľká obec Bezděz, do ktorej katastra kopce patria. Na ich svahoch sa vyskytujú sutiny s listnatým porastom duba letného, brezy previsnutej, smreka obyčajného. V severnom svahu Veľkého Bezdězu je pseudokrasová puklinová jaskyňa (nazývaná bežne Ľadovou jaskyňou). Je hlboká 15 metrov a ľad sa v nej v lete úplne alebo čiastočne topí.

Chránená flóra a fauna

Z chránených, vzácnych kvetov sa tu vyskytuje klinček sivý, cesnak tuhý, kavyľ Ivanov, mednička sedmohradská a skalničník výhonkatý. Mimo bežných druhov lesnej zveri (napr. daniel škvrnitý, sokol sťahovavý) tu žije oi. Vzácny fuzáč alpský.
V rokoch 2005 - 2008 bol vykonaný prieskum v Ľadovej jaskyni, pri ktorom bol doložený výskyt bežných aj ohrozených bezstavovcov, najmä chrobákov (napr. Drabčíci). Unikátnym bol nález chrobáka druhu Choleva lederiana, zatiaľ je tak lokalita jediná v jaskyni na území Česka. Je klasifikovaný ako zraniteľný druh. Pri prieskume v júli 2005 bol pod vrstvou lístia nájdený podlahový a trochu aj stenový ľad.

Ochrana pamiatky

Malý Bezděz bol chránený od roku 1949. Stalo sa tak výnosom MŠVU č.j. 94.411 / 49 IV / 1 vydaným 3. novembra 1949. Štátna prírodná rezervácia Malý Bezděz bola vyhlásená výnosom MK ČSR č.14.200 / 88 z 29. novembra 1988. Rozloha rezervácie Malého Bezdězu bola 11 ha.
Lokalita s oboma kopcami bola vyhlásená Okresným úradom Česká Lípa za chránené územie - prírodnú rezerváciu 22. decembra 1993 na rozlohe 28,21 ha podľa zákona 114/1992 zb. O ochrane prírody a krajiny.
Teraz je rezervácia v správe Ministerstva životného prostredia prostredníctvom AOPK - Agentúry ochrany prírody a krajiny ČR. Je na území obhospodarovanom štátnym podnikom Lesy ČR.
Vyhláškou Ministerstva životného prostredia č. 259/2009 Zb. zo 6. augusta 2009 bola lokalita vyhlásená Národnou prírodnou rezerváciou.

Europsky významná lokalita

Lokalita Veľký a Malý Bezděz s rozlohou 73,69 ha je zapísaná do súpisu Europsky významných lokalít pod číslom CZ0514243. Predmetom ochrany je jaskyňa neprístupná verejnosti a fuzáč alpský.

Geomorfologické zaradenie vrchov

Velký a Malý Bezděz patria do geomorfologického celku Ralská pahorkatina, podcelku Dokeská pahorkatina, okrsku Bezdězská vrchovina a podokrsku Slatinská pahorkatina, konkrétne do jej Bezdězskej časti. Táto časť zahŕňa práve len Veľký a Malý Bezděz.

Prístup

Velký Bezděz so svojím hradom je prístupný po odbočke z červenej turistickej trasy (Európska diaľková trasa E10), do obce na úpätí vedie tiež zelená a modrá trasa a cyklotrasy 0060 a 3045. Obec je napojená na cestnú sieť, blízko vedie frekventovaná cesta z Českej Lípy na Mladú Boleslav. V obci je tiež železničná stanica Bezděz na trati 080 z Českej Lípy do Bakova nad Jizerou.
Saint-Prouant

Poloha

Obec má rozlohu 12,86 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 472 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miroslav Zolvík

Životopis

V roku 1931-1932 učeň-automechanik, 1932-1935 navštevoval kovoobrábateľský odbor na škole práce v Kostelci nad Orlicí. Počas vojenskej základnej služby absolvoval poddôstojnícku školu a neskôr účastník viacerých vojenských kurzov, 1946 vykonal skúšku dôstojníkov letectva v zálohe, 1948 pozorovateľ letec 1.tr., 1954 šturman 3.tr., 1964 letec navigátor 1. kategórie. Od roku 1939 veliteľ autodielní v Banskej Bystrici, 1942 letec v Nitre, 1943 učiteľ navigácie na leteckej škole v Trenčianskych Bohuslaviciach a v Banskej Bystrici. Po vypuknutí SNP pracovník Veliteľstva 1. čs. armády na Slovensku v Banskej Bystrici. Prostredníctvom tajných vysielačiek udržiaval spojenie s centrami čs. zahraničného odboja v Londýne a Istanbule, rádiotelegrafista vysielačky Vít, spravodajského odboru Min. nár. obrany v Londýne; vysielala zo Sliača a mestských kasární v Banskej Bystrici (január-október 1944). Po oslobodení sa zaslúžil o výchovu čs. vojenských letcov, spoluautor príručky goniometrickej navigácie.