google/wiki40b huggingface dataset:
Horný Hričov

Polohopis

Obec leží na severnom okraji Bytčianskej kotliny, z juhu tiesnená Súľovskými vrchmi a zo severu a západu korytom Váhu. Východne od obce sa nachádza vodná nádrž Hričov, juhozápadne stojí žilinské letisko. Južným okrajom obce vedie železničná trať Bratislava – Žilina, no tiež diaľnica D1 a cesta I/61. 
Žilina je vzdialená 8 km východne, Bytča 11 km juhozápadne.

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka o obci Rizot (Rizoi), patriacej pod hričovské panstvo, sa zachovala z roku 1208. Poloha na starej považskej ceste predpokladá staršie osídlenie, čo potvrdzuje aj existencia neďalekého hradu. Od roku 1254 patrilo tunajšie panstvo magistrovi Tolušovi (Bartolomej). Od roku 1265 patril „castrum Hrichou“ Mikulášovi z rodiny Beychovcov, od roku 1424 prešiel do majetku kráľovny Barbory, manželky Žigmunda Luxemburského. V polovici 15. storočia hrad i panstvo ovládli Husiti, po roku 1469 sa jeho majiteľom stal Blažej Podmanický. Po roku 1563 sa správcom majetkov stal František I. Turzo, následne boli obce hričovského panstva, vrátane Horného Hričova, pripojené k bytčianskemu panstvu. 
Obyvatelia sa venovali zaoberali poľnohospodárstvu, chovom oviec a prácou v okolitých lesoch. Počas sčítania ľudu v roku 1784 mal Horný Hričov 63 domov, v ktorých žilo 374 obyvateľov, v roku 1828 sa ich počet zvýšil na 487. Poľnohospodársky ráz si obec udržala aj po vzniku Prvej republiky, kedy sa tu okrem ľanového plátna tkali aj koberce, no tiež fungovala píla a dve tehelne. V rokoch 1920 a 1924 Horný Hričov vyhorel, priehradu dokončili v roku 1962, kedy bola zaplavená časť chotára. 
Od roku 1960 patrí do okresu Žilina.
La Jubaudière

Poloha

Obec má rozlohu 10,9 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 200 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ougny

Poloha

Obec má rozlohu 8,17 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 42 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mirabel (Ardèche)

Poloha

Mirabel má rozlohu 19,9 km². Najvyšší bod je položený 685 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Mirabel má 435 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chezelle

Poloha

Chezelle má rozlohu 7,33 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 287 m n. m.

Obyvateľstvo

Chezelle má 162 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
The Problem of Pain

The Problem of Pain (dosl. Problém bolesti) je dielo C.S. Lewisa z roku 1940, v ktorom sa snaží poskytnúť intelektuálne odpovede na otázky ohľadom zmyslu bolesti a utrpenia. Lewis podrobuje kritickej analýze problém bolesti v jeho najjednoduchšej podobe: keďže ľudia na zemi nie sú šťastní, usudzujú, že Boh, buď nie je dobrý (inak by ich urobil šťastnými) alebo všemohúci (nevie ich urobiť šťastnými). Pretože pojmy ako „dobrý“, „všemohúci“ a „šťastný“ sú mnohoznačné, Lewis tieto výrazy komentuje a objasňuje a vzťahuje ich na Boha. Lewis tu nerozoberá biologicky podmienenú bolesť, ale akúkoľvek fyzickú alebo duševnú bolesť, ktorú vyjadrujeme synonymami utrpenie, muky, trýzeň, nešťastie, trápenie.

Ukážka z diela

„Nikdy som nebol taký hlupák, aby som si myslel, že mám právo vyučovať mravnej sile a trpezlivosti. Jediné, čo môžem ponúknuť čitateľom je moje presvedčenie o tom, že ak sa má znášať bolesť, potom trochu odvahy pomáha viac ako množstvo vedomostí, troška ľudského súcitu viac než mnoho odvahy a najnepatrnejší dotyk Božej lásky viac, než všetko toto dohromady.“
Predĺžená miecha

Predĺžená miecha (lat. medulla oblongata) tvorí spodnú časť mozgového kmeňa. Nachádza sa medzi miechou kaudálne (dole) a Varolovým mostom kraniálne (hore), ventrálne (pred) mozočkom a dorzálne (za) od clivus ossis occipitalis. Kontroluje a ovláda autonómne funkcie a prenáša nervové signály medzi mozgom a miechou.
Quartier Gaillon

Quartier Gaillon (štvrť Gaillon) je 5. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 2. obvodu.
Má rozlohu 18,8 ha a pôdorys zhruba v tvare trojuholníka, ktorého južná strana je vymedzená ulicami Rue des Capucines, Rue Danielle Casanova a Rue des Petits Champs. Východnú hranicu tvoria ulice Rue Sainte-Anne s Rue de Gramont a na severozápade to sú Boulevard des Italiens a Boulevard des Capucines.
Štvrť nesie meno miestnej ulice a námestia Rue Gaillon a Place Gaillon. Gaillon je mesto v departemente Eure.
František Gazdík

Život

Ľudovú školu navštevoval v Korytnej, študoval na reálke v Uherskom Brode, od 1906 vodohospodárstvo na ČVUT v Prahe, kde získal titul Ing. V roku 1911 sa stal asistentom VUT, potom tajomník vodohospodárskeho spolku v Brne, od 1919 stavebný komisár kult.-technického úradu, do 1939 Krajinského úradu, 1939-45 prednosta pre poľnohospodársku techniku Ministerstva hospodárstva v Bratislave, 1945-49 pracovník Povereníctva pôdohospodárstva a pozemkovej reformy v Trenčíne, od 1949 riaditeľ Vodného družstva v Nových Zámkoch, do 1958 pracovník Stavoprojektu v Bratislave.
Priekopník moderného vodohospodárstva a meliorácií v Česko-Slovensku. Roku 1927 sa zaslúžil o založenie Slovensko-dolnomoravského vodného družstva v Malackách, 1924-38 redaktor časopisu Technika v zemedelstve.
Kruta

Dejiny

Okolo roku 1045 bola doložena existencia Krut s hradom ako hraničného sídla. V zozname vlastníkov hlavného kláštora Freising z roku 1160 je prvý raz zmienka o Dürnkrute v oficiálnych písomných dokumentoch. Bitka 26. augusta 1278 medzi Přemyslom Otakarom II. a Rudolfom I. Habsburským je považovaná (po bitke pri Hastingse) za najväčšiu rytiersku bitku v deinách. Tá skončila víťazstvom Habsburka, pričom Přemysl Otakar II. v bitke padol.
Hoci je Kruta známa najmä vďaka bitke, existují tu nálezy už z doby kamennej. Nájdené pracovné nástroje sú vystavené v miestnom múzeu.
Vesvres

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 511 m n. m. a najnižší bod 329 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 22 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čákovci

Dejiny rodu

Podľa kroniky Mareka z Káltu sa Sabolč usadil na hrade Sabolč v Zadunajsku, ktorý jeho potomok Csák premenoval na Csákvár. Pôvodný hrad však mal byť už v 11. storočí zničený. Členovia rodu boli významnými hodnostármi, županmi a slavónskymi bánmi. Pôvodne zohrávali dôležitú úlohu v južných stoliciach vtedajšieho Uhorska, neskôr dostali aj do Ostrihomu a Komárna, kde plnili významné úlohy ako aj cirkevní hodnostári. V priebehu storočí sa rod rozdelil do dvanástich vetiev a niekoľkých samostatných rodín (napr. rod Csáky de Mihály).
Demeter Csák sprevádzal uhorského kráľa Ondreja II. na krížovej výprave do Palestíny. Meno Matúš Čák sa v tomto rode opakuje viackrát. Jeden z nich sa spomína po porážke Uhrov na rieke Slanej v roku 1241 pri úteku kráľovi Belovi IV. do Dalmácie. Bratia Peter a Matúš Csákovci sa stali županmi a svoje panstvo budovali na západnom Slovensku. Po tom, čo vymreli všetci členovia jeho vetvy rodu, zdedeili bratia rodové panstvá. Ich dedičmi sa stali Petrovi dvaja synovia - jeden z nich bol Matúš Čák Trenčiansky. V roku 1278 viedol Matúš Čák uhorskú jazdu vo vojsku cisára Rudolfa I. proti českému kráľovi Přemyslovi Otakarovi II v bitke na Moravskom poli. V roku 1291 pre Ondreja III., dobyl Bratislavu obsadenú Henrichom z Kysaku. Za odmenu dostal hodnosť správcu kráľovských stajní, kráľovského mečníka a bratislavského župana. Obrovské bohatstvo v 90. rokoch rod získal plienením cirkevných majetkov. V roku 1296 získal Matúš Čák významný hrad Trenčín, z ktorého vytvoril svoju hlavnú rezidenciu. Po smrti posledného Arpádovca Ondreja III. Matúš Čál využil príležitosť a striedavo podporoval stranu českého princa Václava III. (V. v Uhorsku) a Karola Róberta až nakoniec obsadil veľkú časť dnešného Slovenska. Preto Matúš Čák Trenčiansky často býva ľudovo označovaný ako „Pána Váhu a Tatier“ a ním okupované územie ako "Matúšova zem.". S Matúšom Čákom si do jeho smrti 18. marca 1321 nevedel poradiť ani nový kráľ Karol Róbert z Anjou a neúčinné zostali aj cirkevné kladby. Po jeho smrti kráľovský fiscus zhabal celé Matúšovo domínium. Ostatné vetvy rodu po zániku trenčianskej vety existovali i naďalej, avšak už nikdy nedosiahli podobných úspechov až kým koncom 14. storočia nemiznú z písomných prameňov.
Le Rove

Poloha

Obec má rozlohu 22,97 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4223 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Regulačný obvod

Regulačný obvod je negatívna spätná väzba, ktorá prepája výstup riadeného systému s jeho vstupom. Systém, ktorý regulačný obvod riadi, sa označuje ako regulovaná sústava. Výstupom sústavy je nejaká veličina (fyzikálna alebo chemická – tlak, teplota, hladina glukózy v tele a podobne), ktorú regulačný obvod udržuje na stanovenej úrovni – označuje sa preto ako regulačná veličina.
Aby bolo možné regulovanú veličinu regulovať, musí systém poznať jej okamžitú hodnotu. Na to slúži snímač, označovaný ako receptor. Aktuálne zistená hodnota sa odovzdáva do tzv. komparátora, ktorý aktuálnu hodnotu porovnáva s požadovanou. Zistený rozdiel – tzv. regulačná odchýlka – je odovzdaná riadiacej časti systému nazývanej regulátor (napríklad v prípade riadenia hladiny glukózy v tele sú to endokrinné bunky pankreasu). Ten potom príslušne ovplyvní činnosť regulovanej sústavy (v danom prípade produkciou inzulínu alebo glukagónu).
Ak regulačný obvod udržuje hodnotu v čase stálu, hovoríme o regulácii na konštantnú hodnotu, ak sa hodnota v čase mení, tak o tzv. vlečnej regulácii.
Collias

Poloha

Obec má rozlohu 20,42 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 002 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milan Zemko

Životopis

Narodil sa v obci Čierny Balog. V roku 1966 úspešne absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Počas štúdia vstúpil do KSS. Na fakulte zostal pôsobiť ako interný ašpirant v odbore dejiny estetiky. V roku 1968 bol z dôvodu nesúhlasu so vstupom vojsk do Česko-Slovenska vylúčený z KSS a následne v roku 1970 aj z postgraduálneho štúdia. Od tohto obdobia nemohol publikovať. Do roku 1989 tak pôsobil na rôznych pozíciách, na konci 80. rokov 20. storočia mohol začať pôsobiť v mesačníku Slovenské pohľady. Súčasne sa snažil udržiavať kontakty s disidentmi. V roku 1986 získal titul doktor filozofie (PhDr.). Po páde komunizmu pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v rokoch 1989 a 1990 ako pedagóg. V marci 1990 bol kooptovaný do Slovenskej národnej rady za Verejnosť proti násiliu. Vo voľbách v roku 1990 bol potom aj zvolený do Slovenskej národnej rady za VPN, pričom bol zvolený za podpredsedu SNR. Túto funkciu vykonával do júna 1992. Od septembra 1992 do marca 1993 pracoval v Politologickom kabinete Slovenskej akadémie vied. V roku 1993 získal za svoju činnosť Cenu SAV. V tomto roku získal tiež titul kandidát vied (CSc.). V rokoch 1993 až 1997 pracoval v pozícii riaditeľa odboru vnútornej politiky v Kancelárii prezidenta SR Michala Kováča. Súčasne bol jeho poradcom. V roku 1997 začal pracovať v Historickom ústave SAV ako samostatný vedecký pracovník na oddelení novších dejín, ktoré sa špecializuje na obdobie rokov 1918 až 1945. Špecializoval sa na politické dejiny Slovenska a medzivojnového Česko-Slovenska. V období rokov 2001 až 2005 bol člen predsedníctva SAV.
Biblistika

Biblistika je veda zaoberajúca sa Bibliou.
Saint-Pierre-la-Cour

Poloha

Obec má rozlohu 15,69 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 934 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sanry-lès-Vigy

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaux-en-Beaujolais

Poloha

Obec má rozlohu 17,74 km². Najvyšší bod je položený 820 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 023 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Synchrónia

Synchrónia (z gr. syn = spolu, naraz, chronos = čas) je stav časovej koexistencie javov; súčasnosť; opak diachrónie.

Jazyková synchrónia

Jazyková synchrónia je stav časovej koexistencie prvkov a vzťahov jazykovej sústavy. Pod synchrónnym stavom jazyka rozumieme nielen stav jazyka v dnešnej súčasnosti, ale aj synchrónny stav jazyka v niektorom z jeho minulých vývinových období, napr. synchrónny stav slovenčiny v 10. storočí, synchrónny stav slovenčiny v 13. storočí a pod. Potrebu synchrónneho systémového skúmania jazyka v súčasnosti alebo niektorej z jeho minulých synchrónnych etáp začala zdôrazňovať najmä teória jazykovedy 20. storočia predovšetkým jej zakladateľa Ferdinanda de Saussura (1857-1913), ktorý svojím učením položil základy štruktúrno-systémového skúmania jazyka. Jeho idey o systémovom a funkčnom chápaní jazyka rozvinula Pražská lingvistická škola založená v roku 1926.
Miltiades (mladší)

Miltiades alebo Miltiadés (starogr. Μιλτιάδης – Miltiades/iný prepis Miltiadés), (* 550 pred Kr. – † 489 pred Kr.) bol aténsky (starogrécky) vojvodca a politik. V roku 490 pred Kr. stál na čele gréckej armády v bitke pri Maratóne. Zomrel na následky zranenia, ktoré utrpel pri dobýjaní ostrova Paros.
Zimná univerziáda 2015

Zimná univerziáda 2015 je XXVII. podujatie športového zimného podujatia, ktoré sa konalo od 24. januára do 14. februára v španielskej Granade a v slovenských strediskách Štrbské Pleso a Osrblie. Celkom 1551 športovcov zo 43 krajín súťažilo v 68 disciplínach.
Spotrebná elektronika

Spotrebná elektronika zahŕňa elektronické zariadenia každodenného (alebo aspoň častého) použitia pre komunikáciu, v kancelárii aj doma.

Súčasnosť

V súčasnosti trhu spotrebnej elektroniky dominujú japonské a juhokórejské spoločnosti.
Spotrebná elektronika je od podobných odvetví jedinečná v šírke záberu (a cieľovej skupiny), rýchlosti vývoja, rozmanitosti ponuky, "trendovosti" aj celkovom objeme predaja.
Asociácia CEA (Consumer Electronics Association) odhaduje, že celosvetový predaj spotrebnej elektroniky v roku 2007 predstavoval 150 mld. Dolárov.
Spotrebná elektronika sa vyrába naprieč svetom, hoci obzvlášť veľkú koncentráciu výskumu a vývoja možno nájsť v Japonsku a Južnej Kórei. Najnovšiu spotrebnú elektroniku je možné zhliadnuť na každoročnom Consumer Electronics Show v nevadskom Las Vegas.
Vyšné Wahlenbergovo pleso

Názov

Obe plesá Vyšné i Nižné Wahlenbergovo pleso dostali meno po švédskom botanikovi a lekárovi Göranovi Wahlenbergovi, ktorý v roku 1813 prebádal vegetáciu Vysokých Tatier. Na rozdiel od nižšie položených Furkotských plies, označujú staršie pramene dvojicu plies ako Vyšné furkotské plesá.

Turistika

Po  žltej turistickej značke zo Štrbského Plesa okolo Vodopádu Skok na Bystré sedlo.
Vlajka Ruska

Vlajka Ruska je trojfarebná trikolóra tvorená troma vodorovnými pruhmi s rovnakou šírkou bielej, modrej a červenej farby. Vlajka má pomer strán 3:2.

História vlajky

Do začiatku 17. storočia Rusko nemalo jednotnú štátnu vlajku. Počiatky jej vzniku sa datujú do obdobia cára  Alexeja I., keď v roku 1668 bola vypustená prvá vojenská loď Orol.
Holandský staviteľ lode sa obrátil na šľachtickú dumu s prosbou, aby jeho loď mohla plávať na palube s holandskou vlajkou, tak ako to bývalo zvykom u lodí z iných krajín. Cár na jeho prosbu odpovedal kladne, dokonca sa nechal ňou inšpirovať. Po návšteve západnej Európy sa rozhodol zaviesť obmenu holandskej vlajky ako civilnú zástavu pre ruské lode.
Bola to horizontálna bielo-modro-červená trikolóra, ktorá bola vybraná na základe výberu Petra Veľkého. Táto zástava bola oficiálne uznaná v roku 1699. Práve tieto farby mali symbolizovať ruské národné farby, ktoré boli zastúpené aj v znaku Moskvy. Bielo-modro-červená trikolóra ako píše Alexander Putjatin vo svojej práci O ruskej národnej zástave sa stala „historicky prvou štátnou zástavou v dejinách Ruska“. Od tejto chvíle mala veľký vplyv na ostatné východoeurópske krajiny, ktoré sa v 19. storočí obracali k Rusku o pomoc v národnooslobodzovacích povstaniach. Odvtedy sa tieto farby nazývajú panslovanskými farbami.

Vlajka Ruskej republiky

Po februárovej revolúcii bola ustanovená Dočasná vláda. Dňa 14. septembra 1917 (podľa juliánskeho kalendára 1. septembra) v Rusku vyhlásili demokraciu a vznikla republika.
Počas revolúcie sa rozšírilo použitie červenej zástavy, avšak iba na krátku dobu. Od 25. apríla 1917 bola štátnou vlajkou Ruskej republiky znova ruská trikolóra, a to až do apríla roku 1918.

Vlajka Ruskej federácie

Opätovne bola ruská zástava zavedená dňa 22. augusta 1991, kedy ju schválil Najvyšší Soviet RSFSR. V roku 1993 bol upravený pomer strán a odtieň farieb.
Accuracy International AWM

Vlastnosti

AWM je opakovacia ostreľovačská puška. V porovnaní s radom AW má AWM väčšie nábojové komory, ktoré umožňujú použitie nábojov .300 alebo .338 Lapua Magnum.
AWM ostreľovačská puška je zvyčajne vybavená puškohľadom Schmidt & Bender PM II 10x42, ktorý je podľa potreby vymeniteľný za puškohľady Schmidt & Bender PM II 3-12x50, 4-16x50 alebo 5-25x56. Niektoré armády používajú puškohľady značky Carl Zeiss.
Markovica

Poloha

Vrch leží juhovýchodne od mesta Nová Dubnica, v geomorfologickej časti Teplická vrchovina.

Geológia

Masív vrchu tvoria triasové dolomity a vápence tektonickej jednotky hronika.

Dostupnosť

Popod vrch vedie  Turistická značkovaná trasa číslo 8585.
Reculfoz

Poloha

Obec má rozlohu 2,54 km². Najvyšší bod je položený 1 212 m n. m. a najnižší bod 1 000 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mandátne územie

Mandátne územie (zastarano: mandátové územie ) je v detailoch nie celkom jasne vymedzený termín medzinárodného práva. Myslí sa ním v širšom (zriedkavom) zmysle územie, ktoré je pod poručníctvom cudzieho štátu (spravidla v záujme tretej strany), a v užšom (jednoznačne najčastejšom) zmysle územie spravované členským štátom Spoločnosti národov (v rokoch 1920–1946) v mene Spoločnosti národov namiesto dovtedajšieho suveréna územia a podľa podmienok čl. 22 Stanov Spoločnosti národov a stanov mandátu. Mandát je v tejto súvislosti buď samotné poručníctvo či správa (poverenie), v ktorom/-ej sa mandátne územie nachádza, alebo skrátené označenie mandátneho územia.
Nasledujúci text je o mandátnych územiach Spoločnosti národov.
Mandáty boli možným riešením sporu, črtajúceho sa medzi americkým prezidentom W. Wilsonom a ostatnými štátmi Dohody, ktoré sa dožadovali nemeckých kolónií a osmanských území. Boli ustanovené ako forma správcovstva, ktoré buď pripadne samotnej Spoločnosti národov, alebo krajinám, ktorým mandát Spoločnosť národov udelí. Dĺžka jednotlivých mandátov mala závisieť od pokroku, ktorý zverenci dosiahnu. V medzivojnovom období mandáty v Afrike a Tichomorí pripomínali priamu anexiu.
V roku 1946 po založení OSN bola väčšina zostávajúcich mandátnych území (s význačnou výnimkou Juhozápadnej Afriky) nahradená tzv. poručenskými územiami OSN, ktoré sa postupne osamostatňovali. Posledný mandát vypršal v roku 1994, vtedy získalo nezávislosť od USA Palau, ktoré bolo v medzivojnovom období pod japonskou správou.
Všetky mandátne územia Spoločnosti národov boli pred 1. svetovou vojnou ovládané porazenými štátmi, konkrétne Osmanskou a Nemeckou ríšou. Rozlišovali sa 3 skupiny mandátnych území:
Belo Felix

Životopis

V roku 1947-1953 navštevoval OŠ a v roku 1953-1958 Strednú pedagogickú školu v Lučenci. V roku 1958-1960 absolvoval štúdium na Vyššej pedagogickej škole v Bratislave, kombinácia hudobná výchova - slovenský jazyk. V roku 1998 sa habilitoval docentom (doc.) v odbore teória vyučovania predmetov všeobecnovzdelávacej a odbornej povahy. V roku 2004 bol menovaný za profesora. V roku 1960-1987 učiteľ vo Veľkej Lehote, v Hronskom Beňadiku, v Žiari nad Hronom a i. V roku 1987-1991 bol pracovníkom Mestského domu pionierov a mládeže v Banskej Bystrici a externe učil na Katedre hudobnej výchovy. Od roku 1991 pôsobí na Pedagogickej fakulte UMB v Banskej Bystrici, od roku 1999 vo funkcii vedúceho Katedry hudobnej výchovy.
Venuje sa komponovaniu v oblasti populárnej hudby, najmä však tvorbe pre deti a pre spevácke zbory. V súčasnosti komponuje prevažne scénickú hudbu pre profesionálne i neprofesionálne divadlá a detské hudobné divadlo. V pedagogickej práci sa zaoberá elementárnou detskou hudobnou kreativitou, pracuje v lektorských zboroch celoštátnych prehliadok, vedie tvorivé dielne, pracuje so slovenskými deťmi z Maďarska i s mentálne postihnutými deťmi. Spoluorganizuje semináre a cyklické vzdelávanie pre učiteľov na lepšie zvládnutie novej koncepcie hudobnej výchovy. Je členom viacerých profesných zväzov a združení na Slovensku, od roku 1999 členom odbornej komisie pre hudobnú výchovu pri Štátnom pedagogickom ústave v Bratislave. Podieľal sa na vydaní skrípt, učebných textov, učebníc a metodických príručiek. Publikuje vedecké práce v zborníkoch, odborné články v zahraničných a domácich periodikách. Jeho hudobné diela boli prezentované v rámci verejných vystúpení, v médiách, divadlách a na koncertoch.

Ocenenie

Medaila Daniela Gabriela Licharda za významnú mnohostrannú činnosť pre rozvoj detskej dramatickej tvorivosti a ochotníckeho divadla na Slovensku. Národné osvetové centrum Bratislava, 30. mája 2000
Cena Rektora UMB v Banskej Bystrici v oblasti vedecko-pedagogickej a v oblasti umenia 24. mája 2001
Strieborná medaila UMB v Banskej Bystrici za rozvoj, budovanie a garantovanie nosných študijných odborov a programov. 17. september 2007
Zlatá medaila UMB v Banskej Bystrici za významný rozvoj odboru Didaktika hudobnej výchovy, za celoživotnú organizátorskú, publikačnú a popularizačnú činnosť v oblasti hudobnej edukácie. 16. september 2010
Champagnac-le-Vieux

Poloha

Obec má rozlohu 20,61 km². Najvyšší bod je položený 980 m n. m. a najnižší bod 640 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 234 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Melanthos

Melanthos (starogr. Μέλανθος – Melanthos, lat. Melanthus) je v gréckej mytológii syn Andropompa, kráľ messénskeho mesta Pylos a neskôr nástupca aténskeho kráľa Thymoita.
Melanthos, syn Andropompa, kráľ v messénskom Pyle sa po útoku Dórov vysťahoval do Atén. Keď potom Boiótčania napadli Atény, Melanthos zorganizoval obranu a mesto zachránil. Aténčania si ho nato zvolili za kráľa.  Melanthos sa tak stal zakladateľom dynastie Melanthovcov. Jeho syn Kodros, aby zachránil Atény pred Dórmi, položil dobrovoľne svoj život a po jeho smrti Aténčania na jeho počesť prestali dávať ďalším panovníkom Atén titul kráľ (basileus). Kodrov syn Medón, dostal už titul archón (panovník) a tak bol Kodros posledným aténskym kráľom.
Podľa antického autora Hieronyma, Melanthos nastúpil na aténsky trón okolo roku 1126 pred Kr. a vládol do roku 1089 pred Kr.
Saint-Georges-de-Rouelley

Poloha

Obec má rozlohu 20,52 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 546 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frahier-et-Chatebier

Poloha

Obec má rozlohu 17,39 km². Najvyšší bod je položený 493 m n. m. a najnižší bod 352 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 194 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE