google/wiki40b huggingface dataset:
DHK Baník Most

História

Oddiel hádzanej bol v Telovýchovnej jednote Baník Most založený v roku 1953, vtedy iba v mužskej kategórii. V 70-tych rokoch sa oddiel rozšíril aj o ženskú zložku. Najprv od žiakyň, ktoré prešli postupne k dorastu. Až neskôr sa do súťaže prihlásilo aj družstvo žien. V roku 1983 si vybojovalo postup z krajskej súťaže do II. česko-slovenskej ligy. Do najvyššej súťaže sa dostalo až po rozpade Česka-Slovenska v roku 1993, kedy obe seniorské zložky oddielu obsadili uvoľnené miesta. Po vypadnutí z najvyššej českej súťaže sa družstvá kvôli absencii sponzorov rozpadli a mužská zložka sa odlúčila od ženskej.
Ženský oddiel sa v roku 1997 sformoval do občianskeho združenia a do názvu si dal skratku "DHK" (dámsky házenkářsky klub). Začalo sa opäť od mládežníckych kategórií. Po roku 2000 vzniklo aj ženské družstvo, ktoré bolo prihlásené do najnižšej súťaže – krajských majstrovstiev. Po dvoch rokoch sa družstvo dostalo cez krajské majstrovstvá a 2. ligu do 1. českej ligy. Po niekoľkých rokoch strávených v 1. lige sa klub rozhodol budovať družstvo koncepčne a v sezóne 2009/10 vyhlásil pokus o postup do WHIL. V tej istej sezóne sa mu cieľ aj podaril, keď vyhral 1. ligu a cez baráž s TJ Jindřichův Hradec postúpil do WHIL. Neskôr sa ukázala baráž zbytočná, pretože sa vedenie WHIL rozhodlo zvýšiť počet českých družstiev o ďalšie 2. Po dvoch sezónach na nižších priečkach vyhralo družstvo v sezóne 2012/13 interligu a neskôr v národnom play-off aj prvý český majstrovský titul.
Jozef Jackel

Životopis

Zvonolejár a delolejár; meštanosta v Egri.Podľa zápisu v matrike umrel v Banskej Bystrici približne 30-ročný (28. februára 1768) .
Fragile

Vznik skupiny

História skupiny Fragile siaha do roku 2004, keď sa stretli Branislav Kostka, inak dirigent klasickej hudby, Slavo Košecký, Mariana Tökölyová (vtedajší speváci formácie Close Harmony Friends), Kamil Mikulčík, Soňa Norisová (v tom čase herci Radošinského naivného divadla) a Martin Noris (gitarista a skladateľ), aby založili vokálne sexteto. Spájala ich nielen láska k jednému ojedinelému hudobnému žánru ale aj spoločný cieľ – povznesenie úrovne slovenskej a cappellovej hudby.

Zmeny a ustálenie zostavy

Skupina začala na jar roku 2004 skúšať, po krátkom čase však skupinu opustil Martin Noris a na jeho miesto prišiel Viliam Csontos, muzikálový herec. V tejto zostave už  skupina spieva na prvom vystúpení v septembri 2004. Časom vznikla potreba obohatiť zvuk ešte o jeden ženský hlas a tak Braňo Kostka oslovil Lindu Konrád, tanečníčku a speváčku. Istý čas v skupine pobudla, ale vzhľadom na jej dlhodobejšie umelecké aktivity v zahraničí sa táto spolupráca časom ukázala ako nemožná. Navyše v roku 2005 odišla aj Mariana Tökölyová, Soňa Norisová sa stala mamičkou a tak sa udiali hneď viaceré zmeny: miesto Mariany obsadila herečka Helena Krajčiová, novou speváčkou sa stala Jana Golis a ako posledná v tomto roku do kapely pribudla Svetlana Rymarenko z bratislavskej nu jazzovej skupiny Nu Folder. Tak vznikla dlhodobá – ustálená podoba zostavy. V roku 2013 sa k pôvodným ôsmim spevákom počas turné s Richardom Müllerom – Hlasy pridali Kamila Apetauer a Peter Lacho. Fragile zväčša vystupujú ako septeto (striedajú sa štyri ženské hlasy na troch postoch), pri výnimočných príležitostiach stojí na pódiu všetkých osem spevákov. So skupinou sporadicky spolupracuje aj herec Svätopluk Malachovský, Jozef Hečko (bubeník skupiny Karpatské Horké), v minulosti aj speváčka Jana Daňová a Viktor Nižník (ex-Backwards).

Pôsobenie skupiny

Zo začiatku existencie skupina spieva väčšinou na príležitostných firemných akciách a eventoch, prvý väčší prienik do povedomia verejnosti však urobila už na televíznom prenose z vyhlasovania ankety OTO začiatkom roka 2005. Odvtedy začali príležitosti prezentácie skupiny pribúdať a s nimi aj narastať poslucháčska obec. Kapela začína aj s pravidelnými koncertami, ktoré v súčasnosti bývau najmä v Divadle v podpalubí na lodi na petržalskej strane Dunaja, v kaviarni Tulip a Rock Café v Dúbravke. Skupina príležitostne koncertuje na Novej scéne, v Štúdiu L & S a tiež v kultúrnych domoch a kostoloch po celom Slovensku.
Dá sa povedať, že Braňovi Kostkovi sa ako prvému na Slovensku podarilo dať dokopy takú a cappellovú zostavu, ktorá zaujme širšie, dokonca aj mainstreamové publikum. Každé vystúpenie tejto formácie je jedinečným originálom, pretože vzniká spojením hudby a improvizovaného humoru.
Citroën C2

Facelift

Prvý facelift prišiel v roku 2005, zmenila sa hlavne predná maska a nárazník. Druhý facelift prišiel v roku 2008, priniesol nielen zmenu prednej masky a nárazníka ale aj novú vznetovú motorizáciu 1.6 HDi 16V s výkonom 110k, vybavenú filtrom pevných častíc. V roku 2009 však bola výroba ukončená a tak druhý facelift bol v predaji len necelé 2 roky.

Šport

Pre juniorské rally preteky JWRC vznikol model C2 Super 1600. C2 získala titul v španielsku 2x v roku 2006 s pilotom Danielom Sordo a v roku 2008 vo Francúzsku s pilotom Sébastienom Ogierom. Viacero známych jazdcov s ním pretekalo pri niekoľkých príležitostiach. Napríklad Sébastien Loeb, Bruno Thiry, Simon Jean-Joseph a český pilot Martin Prokop.

Citroën C2 pre Čínsky trh

Čínsky partner Dongfeng Citroen je dlhoročným exportným a výrobným partnerom európskeho Citroënu pre čínsky trh. V septembri 2006 Dongfeng predstavil nový model pre čínsky trh. Bol ním upravený vyslúžilý koncernový model Peugeot 206. Prešiel faceliftom na model Citroënu, zmenila sa zadná kapota, svetlá a nárazníky. Pôvodná C2 bola považovaná za nevhodnú pre čínsky trh. Výroba prebiehala v meste Wuhan kde sa vyrába viacero modelov. Predaj C2 v Číne nebol nijak prevratný, v roku 2009 to bolo 6000 vozidiel a v roku 2010 približne 12 000 kusov.
Biblisheim

Poloha

Obec má rozlohu 2,24 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 360 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikolaj Alexandrovič Bulganin

Život

Narodil sa 30. marca (11. júna) 1895 v meste Nižný Novgorod. Podľa autobiografie pochádzal z robotníckej rodiny, viaceré pramene však poukazujú na to, že jeho otec bol úradník, pracujúci pre veľkopekáreňského podnikateľa. Nikolaj Bulganin nedokončil strednú školu. V rokoch 1915-1918 pracoval ako učeň, neskôr pri ochrane továrne na výbušniny. V roku 1917 vstúpil do boľševickej strany. Pracoval v orgánoch Čeky (skratka pre Všeruskú mimoriadnu komisiu pre boj s kontrarevolúciou a sabotážou) Mosvkovsko-Nižnonovgorodských železníc. Neskôr pôsobil v tylových vojenských funkciách turkestanského frontu.
Od roku 1927 pôsobil ako riaditeľ Moskovskej elektrárne. V rokoch 1931-1937 predseda Moskovského sovietu, teda bol primátorom hlavného mesta. V tejto funkcii dohliadal na výstavbu Moskovského metra. V rokoch 1937 do 1941 viedol sovietsku štátnu banku. Od júla 1937 zároveň pôsobil ako predseda Sovietu národných komisárov Ruskej sovietskej socialistickej republiky. V rokoch 1938-1941 zástupca predsedu vlády. Počas druhej svetovej vojny predsedal vojnovému kabinetu ako predseda národného výboru obrany. Do roku 1943 pôsobil vo vojenských radách viacerých sovietskych frontov. Od roku 1944 člen Štátneho výboru obrany a zástupca národného komisára obrany.
Po vojne bol v roku 1947 vymenovaný za ministra Ozbrojených síl ZSSR, v tomto období mu bola udelená vojenská hodnosť Maršal Sovietskeho zväzu. Od marca 1949 podpredseda vlády a člen Plitbyra.
Po Stalinovej smrti patril medzi vedúce politické špičky, ktoré sa v Sovietskom zväze delili o moc. Georgij Malenkov ho poveril funkciou ministra obrany (1953-1955). Patril k prívržencom Nikitu Chruščova. Ten mu po zosadení Malenkova v rokoch 1955-1958 udelil post predsedu vlády ZSSR. V lete 1957 však medzi Bulganinom a Chruščovom vypukli nezhody. Bulganin sa spojil s Chruščovovymi oponentmi, avšak ich plán na jeho odstránenie sa nepodaril. To vyústilo v jeho obvinenie z konšpiračnej činnosti (tzv. protistranícka skupina) a malo za následok jeho odvolanie z funkcie. Bol tiež pozbavený hodnosti maršala ZSSR. Najskôr bol poverený vedením Národnej banky a bol pozbavený funkcii v Politbyre aj prezídiu strany. Na sklonku kariéry viedol hospodárske organizácie v Stavropoli.
Vo februári 1960 odišiel na dôchodok. Zomrel v Moskve 24. februára 1975.
Suin

Poloha

Obec má rozlohu 21,98 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 310 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abrahámovce (okres Kežmarok)

Poloha

Obec leží na juhozápadných svahoch Levočských vrchov, v blízkosti Popradu. 5 km od Abrahámoviec je obec Vrbov s termálnym kúpaliskom, neďaleko sa nachádza i golfové ihrisko vo Veľkej Lomnici.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1286 (Abraham), v roku 1323 známa ako Abrahe, 1367 Abraamfalua, 1786 Abranowcze. Abrahámovce patrili do Stolice 10 špišských kopijníkov. Obyvateľstvo sa venovalo prevažne poľnohospodárstvu, košíkárstvu a povozníctvu.
Saint-Savin (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 24,55 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 638 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sublime Text

Podporované syntaxe

Tieto syntaxe sú zvýrazňované v predvolenej inštalácii, podporu ďalších je možné doplniť pomocou pluginov: ActionScript, AppleScript, ASP, dávkové súbory, C, C++, C#, Clojure, CSS, D, Diff, Erlang, Go, Graphviz (DOT), Groovy, Haskell, HTML, Java, JSP, JavaScript, JSON, LaTeX, Lisp, Lua, Makefile, Markdown, MATLAB, Objective-C, OCaml, Pascal, Perl, PHP, Python, R, Rails, regulárne výrazy, reStructuredText, Ruby, Rush, Scala, Bash, SQL, Tcl, Textile, XML, XSL a YAML.
Japonský kickbox

Dejiny

Tatsuo Yamada, zakladateľ "Nihon Kempo Karate-do", sa veľmi zaujímal o Muay Thai, pretože chcel pozmeniť zápasy v Karate. V tom čase bolo totiž v Japonsku nemožné, aby jeden bojovník mohol udrieť druhého plnou silou alebo niekoľkokrát za sebou. V novembri 1959 vymyslel plán, ktorý nazval "Koncept teoretických základov založenia nového športu a jeho industrializácie", a pre tento nový druh športu navrhol dočasný názov "Karate-boxing". Dodnes nie je isté, či thajských bojovníkov pozval Yamada; na druhu stranu je isté, že bol jeden z mála majstrov karate, ktorý sa zaujímali o Muay Thai. Yamada údajne pozval thajského bojovníka, šampióna v Muay Thai (a zároveň sparing partnera jeho syna Kana Yamadu) a začal študovať Muay Thai. Ďalší, kto sa začal zaujímať o Muay Thai bol promotér boxerských zápasov Osamu Noguči. Vďaka nemu a Yamadovi sa v časopise The Primer of Nihon Kempo Karate-do objavili prvé fotografie thajských bojovníkov.
Od 12. februára 1963 sa začali poriadať zápasy "Karate vs Muay Thai". Traja bojovníci karate z Ojama dódžó  odcestovali do boxerskej haly Lumpinee v Thajsku a bojovali proti trom bojovníkom Muay Thai. Títo traja karate bojovníci sa volali Tadaši Nakamura, Kendži Kurosaki a Akio Fudžihira (známy tiež ako Noboru Osawa). Japonsko nakoniec vyhralo 2:1.
Osamu Noguči a Kendži Kurosaki  študovali Muay Thai a vytvorili kombinované bojové umenie, ktoré Osamu Noguči nazval kick box. Zo začiatku boli pod vplyvom Muay Thai štýlu povolené hody a údery hlavou. Obidve možnosti boli však neskôr zakázané.

Prvé kickboxerské združenie založil Osamu Noguči už v roku 1966. V tom istom roku, presnejšie 11. apríla, sa v Osake konali prvé zápasy v kickboxe.
Tatsuo Yamada zomrel v roku 1967, ale jeho dódžó nezaniklo; zmenilo názov na Suganimi Gym a začalo vychovávať prvých kickboxerov, ktorých neskôr vysielalo podporovať a propagovať toto nové bojové umenie.
Kickbox zaznamenal v Japonsku vzostup popularity v momente, keď začal byť vysielaný v televízií. Medzi prvých mediálne obľúbených kickboxerov patril Tadaši Sawamura. Záujem však netrval dlho, po ukončení aktívnej činnosti Sawamuru značne ochladol. Kickbox sa potom v televízií objavil až v roku 1993, keď vznikla K-1. Keď Kazujoši Ishii, zakladateľ Seidokan karate), rozbehol zápasy K-1 so špeciálnymi kickboxerskými pravidlami (žiadne lakte a klinč), sa stal kickbox znova veľmi populárny. Tento bojový šport sa tak rozšíril po Európe, Amerike, Austrálii a na Nový Zéland.
Saint-Étienne-des-Guérets

Poloha

Obec má rozlohu 11,72 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akestorides z Tróady

Akestorides alebo Akestoridés (starogr. Ἀκεστορίδης – Akestorides, iný prepis: Akestoridés) bol olympijský víťaz v synóride v roku 212 pred Kr.
Akestorides z Tróady bol na 142. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr.
Záznam o olympijskom víťazstve Akestorida je uvedený na kamennom podstavci jeho nezachovanej sochy v Olympii, ktorý bol objavený pri východnej časti byzantskej steny v južnej Altide. Nápis (IvO 148, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) uvádza aj to, že Akestorides sa v synóride presadil aj na hrách v Nemei, v Epidaure a v arkádskych mestách Lousoi (dnes provincia Achaia) a Feneos.
Bioussac

Poloha

Obec má rozlohu 15,64 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mladá Viedeň

Mladá Viedeň (po nemecky Jung(-)Wien) bola skupina viedenských spisovateľov a básnikov z konca 19. a začiatku 20. storočia, ktorej vedúcou osobnosťou bol Hermann Bahr.
Skupina vznikla roku 1891 po Bahrovom návrate do Viedne, kde sústredil okolo seba mladých autorov ako Hugo von Hofmannsthal, Arthur Schnitzler a Felix Salten. Miestom stretnutí skupiny sa stala kaviareň Griensteidl (Café Griensteidl). Bahr pôsobil súčasne ako mentor a ako sprostredkovateľ zahraničnej literatúry. Svoje kontakty s vydavateľstvami a časopismi využíval na podporu mladých, neznámych autorov. Dôležitým nástrojom skupiny bol tiež Bahrov týždenník Die Zeit (vychádzal v r. 1894 až 1904).
Skupina podstatne ovplyvnila vznik a vývoj literárnej moderny v Rakúsku a nemecky hovoriacich oblastiach.
Kratšiu dobu v skupine pôsobil aj Karl Kraus. Podstatne ovplyvnení touto skupinou boli známi autori začiatku 20. storočia ako napríklad Robert Musil, Joseph Roth a Ödön von Horváth.
Briant

Poloha

Obec má rozlohu 13,31 km². Najvyšší bod je položený 548 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľubomíra Kaminská

Štúdium a profesijná kariéra

V roku 1978 úspešne ukončila štúdium v odbore archeológia na Katedre archeológie Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (FiF UK). V nasledujúcich dvoch rokoch pôsobila ako pracovníčka Vlastivedného múzea Trebišov, kde vykonala archeologický výskum románskej sakrálnej stavby a ranostredovekého cintorína v Trebišove. V roku 1980 získala titul doktor filozofie v odbore archeológia na Filozofickej fakulte Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Brne (od roku 1990 Masarykova univerzita). Vedecká hodnosť kandidát vied jej bola udelená v roku 1989 na Archeologickom ústave Slovenskej akadémie vied v Nitre. V roku 2008 sa úspešne habilitovala v odbore archeológia na FiF UK. Od roku 1979 pôsobí vo Výskumnom pracovnom stredisku Archeologického ústavu SAV v Košiciach, v súčasnosti ako samostatná vedecká pracovníčka.
V rokoch 1991 – 1997 bola členkou redakčnej rady vedeckého časopisu Slovenská archeológia Nitra, od roku 1998 má členstvo v redakčnej rade vedeckého časopisu Východoslovenský pravek Košice a od roku 2000 je tiež členkou redakčnej rady maďarského vedeckého časopisu Praehistoria Miskolc (International prehistory journal of the University of Miskolc). Taktiež je členkou redakčnej rady vedeckého časopisu Mesto a dejiny, založeného v roku 2012. Od roku 1998 zastupuje Slovensko v medzinárodnej komisii Union international des sciences préhistoriques et protohistoriques, Commission VIII, Paléolithique supérieur, ktorá pôsobí pri UNESCO.
V rámci pedagogickej činnosti pôsobí na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, kde od roku 2006 prednáša štátnicové predmety Dejiny praveku a včasná doba dejinná (na bakalárskom stupni štúdia) a Mobilita pravekých populácií v strednej Európe, ako aj povinne voliteľný predmet Doby kamenné v slovenskom praveku (na magisterskom stupni štúdia). Od roku 2004 vyučuje predmet Dejiny praveku pre študentov učiteľstva akademických predmetov na Teologickej fakulte v Košiciach Katolíckej univerzity v Ružomberku a od roku 2006 prednáša paleolit a mezolit pre študentov odboru archeológia a klasická archeológia na FiF UK.
František Xaver Roys

Životopis

Od roku1727 príslušník jezuitskej rehole, študoval na rehoľných univerzitách, PhDr., ThDR. Učiteľ filozofie a etiky v Grazi, 1738-1739 na gymnáziu v Bratislave, učiteľ poézie, rétoriky, teológie, magister novicov a duchovný v kláštore sv. Anny vo Viedni. Autor príležitostných rečí, dramatických cvičení, práce o etike a prirodzenom práve, tlačou vydal dizertáciu P. Casatiho.
Pavel Fiťma

Životopis

V roku 1925 – 1929 študoval na Učiteľskom ústave v Lučenci a v Košiciach. V roku 1929 – 1944 učiteľ v Braväcove. Zúčastnil sa SNP ako poručík v zálohe. Padol v boji pri Telgárte.
Škovránok poľný

Charakteristika

Škovránok poľný meria 18 – 19 cm a váži 44 – 46 g.  O niečo väčší ako škovránok stromový, od ktorého sa odlišuje tmavšími nadočnými pásikmi. Obe pohlavia sú rovnako hnedobelavo škvrnité a majú dlhší chvost. Na hrudi a prsiach majú hnedé čiarky. Zadná hrana krídla má bielu hranu viditeľnú počas letu.

Hlas

Spev
54 s., v pozadí počuť spev drozda čierneho.
Škovránok poľný má čistý a melodický spev. Spieva veľmi vytrvalo, pritom najčastejšie lieta vysoko vo vzduchu. Niekedy spieva aj sediac na zemi.

Výskyt a stav na Slovensku

V horách hniezdia na lúkach a pasienkoch, kde dosahujú menšie hustoty ako na nížinách, hniezdia až na alpínskych lúkach, napríklad v Nízkych Tatrách bol zistený až v nadmorskej výške 1 955 m. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 200 000 - 400 000, zimujúcich jedincov 50 - 500. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.

Ekológia a biotop

Hniezdi na celom území Slovenska od nížin po vysokohorské lúky. Pomerne často i prezimuje, najmä na nížinách. Vyžaduje biotopy s nízkou bylinnou etážou. Obýva suché kraje lesov susediacich s pasienkami, skalnými stráňami, horskými lúčkami a pod. Hniezdi na zemi dva razy do roka. Začiatok prvého hniezdenia je v apríli, druhého koncom mája alebo začiatkom júna. Znáša 4 – 5 na belavom podklade hnedočervenkasto škvrnitých vajec veľkosti 21x16 mm. Inkubačný čas 13 – 15 dní, výchova mladých v hniezde 10 dní, potom opustia hniezdo a rodičia sa o ne ďalej starajú 8 – 9 dní.

Potrava

Potravou je hmyz, v menšej miere semená rastlín. Škovránok je všežravec a prispôsobuje svoj jedálny lístok ročnému obdobiu. Na jar sa živí hlavne hmyzom a kŕmi ním aj mladé. Na jeseň a v zime sú hlavnou zložkou jeho potravy semená burín a tráv, ozobáva aj spadnuté ovocie.

Etológia

Odlietajú hlavne do oblasti Stredozemného mora, Francúzska a Španielska a v prípade priaznivého počasia sa začínajú postupne vracať už od konca januára, húfne však až v týchto dňoch a počas apríla sa zahniezďujú. Mláďatá sú maskované páperím farby hliny a opúšťajú hniezdo už na 10-ty deň po vyliahnutí. Vzhľadom na to, že v hniezdach na zemi sú vystavené predátorom, prežije ich len asi 10 percent.

Význam v prírode

Škovránok poľný sa živí malým hmyzom, a tým ma pozitívny vplyv pre poľnohospodárov.
Sebastian Giovinco

Klubová kariéra

Napriek tomu, že sa narodil v Turíne, bol fanúšikom AC Miláno. V roku 2001 si ho ako 14 ročného vybral Juventus do svojho mládežníckeho systému.

Debut v prvom tíme

Giovinco sa postupne prepracoval mládežníckymi družstvami a 12. mája 2007 odohral svoj prvý zápas za seniorský tím. Nastúpil ako striedajúci hráč proti Bologna F.C. a hneď v prvom zápase prihral na gól Davidovi Trezeguetovi.

Hosťovanie v Empoli

4. júla 2007 odišiel na hosťovanie do Empoli F.C. Záujem médií si získal 4. novembra 2007, keď strelil vyrovnávajúci gól z priameho kopu z diaľky proti AS Rím, ktorým preľstil brankára a zabezpečil svojmu tímu remízu.

Návrat do Juventusu

26. júna 2008 sa Giovinco vrátil do Juventusu, kde okúsil atmosféru Ligy majstrov.
Brie-Comte-Robert

Poloha

Obec má rozlohu 19,93 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 16 075 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Archa (medzinárodná komunita)

L'Arche (slov. Archa), je medzinárodná komunita založená na kresťanských základoch, ktorá vytvára domov a životný program pre ľudí s mentálnym postihnutím. L'Arche bola založená v roku 1964 keď Jean Vanier, syn kanadského guvernéra George Vaniera a Pauline Vanierovej, pozval dvoch mentálne postihnutých mužov do svojho domu v meste Trosly-Breuil vo Francúzsku.
Názov „L’Arche” znamená „Archa” (myslené „Noemova archa”). L’Arche je dnes svetovo rozšírená organizácia, ktorá víta ľudí s rôznou tradíciou viery.
V roku 1964 vďaka priateľstvu s dominikánskym kňazom Otcom Thomasom Philippom Jean Vanier založil organizáciu L'Arche, aby sa starala týmto spôsobom o ľudí s mentálnym postihnutím, ktorí doposiaľ žili v ústavoch. Jean Vanier pocítil a prijal Boží hlas, aby k sebe domov prijal dvoch mužov, Raphaela Simiho a Philippa Seuxa. Mali tak možnosť opustiť ústav, aby naďalej zdieľali svoj život s Jeanom v skutočnom domove Trosly-Breuil vo Francúzsku. Ich nový domov pomenoval L'Arche. Následne bolo založených ďalších 130 iných komunít po celom svete v Európa, Afrike, Ázii, Austrálii, Severnej a Južnej Amerike.
Aj keď komunity L'Arche boli založené v mnohých odlišných kultúrach a v každej jednotlivo sa odrážajú etnické a náboženské odlišnosti tej ktorej oblasti, vzájomne zdieľajú spoločnú filozofiu a prístup. Ľudia s mentálnym postihnutím a ich asistenti spoločne žijú, pracujú a tak vytvárajú domov, v ktorom si každý uvedomuje svoju jedinečnosť a svoje dary.
Solúnske kráľovstvo

Solúnske kráľovstvo (1204 – 1224) bol jeden z križiackych štátov, ktorý vznikol po dočasnom zániku Byzantskej ríše v dôsledku štvrtej križiackej výpravy (1204).
Nachádzal sa v Thrákii a Macedónii. Vládcami boli Bonifác Montferratský a po ňom Demetrius Montferratský.
O vzniku pozri Byzantská ríša. Roku 1224 ho dobyl Epirský despotát.