Stanley Park

Stanley Park je mestský, vyše 400 hektárový park v downtowne kanadského mesta Vancouver, ležiaceho v provincii Britská Kolumbia. Je to najväčší mestský park v Kanade a tretí najväčší mestský park v Severnej Amerike. Do parku zavíta 8 miliónov návštevníkov ročne, miestnych aj turistov.
Park ohraničuje 8,8 km dlhé nábrežie, ktoré využíva 2,5 milióna chodcov, cyklistov a korčuliarov ročne. Väčšina parku je zalesnená, odhadom je v ňom pol milióna stromov, z ktorých niektoré dosahujú výšku 76 metrov a sú stovky rokov staré. V parku je 200 km ciest a chodníkov, na ktorých bezpečie dohliada jazdná polícia mesta Vancouver.
Park bol vyhlásený za 16 najlepší park na svete a šiesty najlepší v Severnej Amerike.

Dejiny parku

Indiánski obyvatelia parku z kmeňa Squamish boli prvými ľuďmi na ktorých narazil kapitán George Vancouver pri jeho prieskume tejto oblasti v roku 1792. V jeho knihe A Voyage of Discovery opisuje toto územie ako “ostrov… pred ktorým leží menší ostrov Deadman's Island”, čo naznačuje že územie dnešného parku bolo pôvodne celé obklopené vodou, prinajmenšom počas veľkého prílivu. Ďalej pokračuje: “Stretli sme sa s asi 50 indiánmi, ktorí k nám priplávali na ich kanoe a správali sa maximálne slušne a zdržanlivo” a ktorí obdarovali návštevníkov varenými rybami. Od tej doby sa po desaťročia neuskutočnil žiadny ďalší kontakt s pôvodnými obyvateľmi, až do vypuknutia Krymskej vojny, keď britská admiralita uzavrela dohodu s Joeom Capilanom, náčelníkom kmeňa Squamish, že v prípade invázie budú Angličania brániť južné pobrežie polostrova Burrard a Squamishovia severné. Podľa Capillanovej dcéry mu dali Angličania 60 muškiet, boli to prvé strelné zbrane vo vlastníctve indiánov na pobreží Britskej Kolumbie. Aj keď sa útok, ktorý Angličania očakávali neuskutočnil, muškety použili Squamishovia pri odrazení útoku indiánskych kmeňov zo severu. Na území Stanley Parku sa nebojovalo, no bolo to po prvý raz, čo bol z britského pohľadu označený za strategické územie.
Aj keď na jeho území pôsobilo medzi rokmi 1860 až 1880 šesť spoločností zaoberajúcich sa ťažbou dreva, jeho využitie armádou ho ochránilo pred zástavbou a urbanizáciou. V roku 1886 poslala mestská rada Vancouveru petíciu kanadskej vláde s žiadosťou o prenájom jeho územia a jeho využitie ako mestského parku. V roku 1890 bol vytvorený výbor pre správu parkov – Vancouver Park Board, ktorého členovia nie sú menovaní do svojej funkcie, ale sú volení vo voľbách, čo je raritou medzi severoamerickými mestami. Výbor má pod svojou správou 192 parkov s rozlohou 12,78 km², Stanley Park je z nich najväčší.
Park bol oficiálne otvorený 27. septembra 1888, bol pomenovaný po generálnom guvernérovi Kanady, Lordovi Frederickovi Stanleym.  Nasledujúci rok sa Lord Stanley stal prvým generálnym guvernérom, ktorý navštívil Britskú Kolumbiu, keď oficiálne prenajal park mestu. V tej dobe v parku ešte žil istý počet indiánskych obyvateľov, v priebehu nasledujúcich 30 rokov sa postupne odsťahovali a ich pozemky mesto odpredalo federálnej vláde. V roku 1908 obnovila federálna vláda v Ottawe prenájom Stanley Parku mestu Vancouver na ďalších 99 rokov. Prenájom bude opäť obnovený v roku 2007.
Ostrov Deadman's Island, malý ostrov ležiaci pri pobreží Stanley Parku, slúžil ako indiánske pohrebisko a s príchodom bielych osadníkov aj ako miestny cintorín. Po otvorení mestského cintorína, hneď po tom, čo sa Vancouver stal mestom, sa na ostrove skončili pohreby. Po vypuknutí epidémie kiahní v 80. rokoch 19. storočia slúžil ostrov ako miesto pre osoby v karanténe a cintorín pre tých, čo epidémiu neprežili.
Park bol vyhlásený v roku 1988 federálnou vládou za národné historické miesto.

Atrakcie parku

V Stanley Parku sa nachádza množstvo prírodných a človekom vytvorených atrakcií, ktoré lákajú jeho návštevníkov. Na rozdiel od ostatných veľkých mestských parkov, ako napríklad Central Parku v New Yorku, Stanley Park nie je umelým parkom vytvoreným človekom, ale do dnešnej podoby sám dorástol.
V priebehu rokov sa v Stanley Parku nazbierala veľká zbierka pamätníkov, pozostávajúcich z rôznych sôch, pamätných tabúľ a iných vecí. Záhrady sú v parku dosť bežné. Cyklón v roku 2006 odhalil zvyšky dlho zabudnutej skalky Tea Garden a železnice, ktorá bola v minulosti jednou z hlavných atrakcií parku a jeden z najväčších umelých objektov v oblasti. Smerom na západ sa nachádza záhrada venovaná všetkým Nisei, obyvateľom Britskej Kolumbie, ktorých rodičia sa sem presťahovali pred začiatkom 2 svetovej vojny. Sú v nej vysadené japonské javory, čerešne obyčajné a ďalšie rastliny z Japonska.
S ohľadom na to, že park by si mal zachovať svoj prirodzený vzhľad a že sa v ňom nachádza už dosť veľa pamätníkov, správa parkov ich ďalšie odhaľovanie zakázala. V roku 2006 udelila výnimku na výstavbu detského ihriska v Ceperley Meadows pri pláži Second Beach, ktoré bolo postavené na pamiatku obetiam bombového útoku na lietadlo spoločnosti Air India, let číslo 182, ktorý sa udial 23. júna 1982 pri pobreží Írska. Zahynulo pri ňom všetkých 329 ľudí na palube, z nich bolo 82 detí a 280 kanadských občanov. Federálna vláda na jeho výstavbu vyčlenila 800 000 dolárov.

Lesný porast v parku

Les dáva parku viac prírodný charakter ako väčšine mestských parkov. Pozostáva z veľkého množstva douglasiek tisolistých, tují riasnatých, sieboldových jedľovcov a smrekov sitkanských.
V dôsledku ťažby dreva v 19. storočí boli niektoré oblasti parku dosť poškodené počas troch silných búrok a cyklónov. K prvému poškodeniu parku došlo na prelomu rokov 1934/35, kombináciou búrky v októbri a následnej snehovej búrky v januári. Ich výsledkom bolo vyvrátenie tisícov stromov, najmä medzi jazerom Beaver Lake a Prospect Pointom. Ďalšia búrka, pozostatok tajfúna Freda, udrela v októbri 1962. Zničila viac ako šesť akrov lesa za detskou zoo, čo vytvorilo priestor pre postavenie miniatúrnej železnice, ktorá tak nahradila menšiu verziu postavenú v 40. rokoch. Počas tejto búrky bolo zničených 3 000 stromov.
15. decembra 2006 zasiahol park rýchlosťou vetra 115 km/h extratropický cyklón. Viac ako 60% stromov v jeho západnej časti bolo poškodených, najviac oblasť v okolí Prospect Pointu. Celkovo bolo zasiahnutých takmer 40% lesa a zničených 3 000 stromov. Boli poničené aj veľké úseky nábrežia a veľa oblastí parku sa muselo pre návštevníkov uzavrieť. Odhadovaná cena obnovy parku sa vyšplhala na 9 miliónov C$. Od roku 1992 sa z bezpečnostných dôvodov najvyššie stromy orezávajú a ostatné prerieďujú.
Keďže park prešiel dramatickými zmenami, prejavili sa tieto aj na viacerých pamätných stromoch. Strom Hollow Tree bol v minulosti asi najviac fotografovanou časťou parku a častou zastávkou pre miestnych obyvateľov a turistov. V jeho blízkosti bol poruke profesionálny fotograf, ktorý za poplatok vyfotografoval návštevníkov parku pred stromom. Strom bol uchránený pred výrubom počas rozširovania cesty v roku 1910, keď dotyčný fotograf preukázal, že strom mu zarába na živobitie. V súčasnosti už vyše 700 ročný strom nie je nažive, ostal z neho kýpeť merajúci po obvode 17,1 metra (v roku 1910 mal po obvode 18,3 m) a má postavenú pamätnú tabuľu. Ďalším slávnym stromom bol strom National Geographic, ktorý sa objavil v roku 1978 v októbrovom vydaní časopisu National Geographic. S jeho obvodom 13,5 metra bol jednou z veľkých tují riasnatých v parku. Časom sa jeho obvod tiež zmrštil, strom bol ničený búrkami, údermi bleskov a jeho vrchol bol orezaný zamestnancami parku do výšky 39,6 metra, kým začiatkom októbra 2007 nespadol. Bol to najstarší strom v parku, jeho vek sa odhadoval na 1 000 rokov. V parku sa nachádzalo aj malé zoskupenie vysokých stromov zvaných Seven Sisters – Sedem sestier, ktoré síce neprežili do dnešných dní, no na ich mieste stoja dnes nové stromy a pamätná tabuľa. Ďalšia tabuľa stojí na vrcholu skaly Siwash Rock, na mieste kde rástla až do roku 1965 borovica, ktorá napriek úsiliu zamestnancov parku uschla v suchom lete toho roku. V roku 1968 bola nahradená iným stromom.

Zariadenia parku slúžiace na rekreáciu a oddych

V parku sa ich nachádza značný počet, medzi najviac obľúbené a využívané návštevníkmi patrí 8,8 km dlhé nábrežie, ktoré sa tiahne pozdĺž obvodu Stanley Parku. Jeho výstavba sa začala v roku 1914, bola dokončená 26. septembra 1971 a až v roku 1980 sa nábrežie tiahlo pozdĺž celého obvodu parku.
Nábrežie je populárnym cieľom pre chodcov, cyklistov, bežcov a korčuliarov. Nachádzajú sa na ňom dve cesty, na vonkajšej strane je jednosmerná cesta pre korčuliarov a cyklistov, ktorá smeruje proti pohybu hodinových ričičiek a na vnútornej je druhá pre chodcov. Trasa pre peších bola niekoľkokrát predĺžená a momentálne má 22 kilometrov, čo z nej robí najdlhšiu neprerušenú cestu popri nábreží na svete. Neoficiálne začína už pri Canada Place v Downtowne, smeruje popri Stanley Parku, pláží v zátoke English Bay, False Creeku a pláže Kitsilano Beach. Odtiaľ pokračuje 600 metrov na západ, kde sa pripája k ďalším 12 kilometrom pláží a ciest, ktoré končia pri ústí rieky Fraser. Extratropický cyklón, ktorý zasiahol Stanley Park v decembri 2006 spôsobil zosuvy pôdy a pokryl nábrežie zvyškami popadaných stromov, čo si vynútilo uzavretie nábrežia na dlhšiu dobu.
V oblasti ktorú poničil a zbavil stromov v 60. rokoch tajfún Freda sa postavila miniatúrna železnica, označovaná počas Halloweenu ako Halloween Train a počas vianoc ako Christmas Train. V parku sú tiež tenisové kurty, 18-jamkové golfové ihrisko, prímorský plavecký bazén, športové ihrisko Brockton Oval, divadlo Marion Malkin Memorial Bowl, známe ako Malkin Bowl, na ktorého javisku účinkuje mestský divadelný súbor Theatre Under the Stars – Divadlo pod hviezdami. V parku je aj akvárium Vancouver Aquarium, ktoré je od svojho otvorenia v roku 1956 prvým a najväčším akváriom v Kanade.

Zvieratá

Až do roku 1996 bola hlavnou atrakciou parku zoologická záhrada, ktorá sa postupne od svojich skromných počiatkov rozrástla na zoo, v ktorej bolo vyše 50 zvierat, vrátane medveďov, hadov, vlkov, emu, bizónov, kengúr, opíc a Humboldtovych tučniakov.
 
V roku 1994, keď sa pripravovalo ďalšie rozširovanie zoo, sa ho obyvatelia Vancouveru rozhodli v referende uzavrieť. Zoo v Stanley Parku bolo kompletne uzatvorené potom, čo posledné zviera – polárny medveď menom Tuk zomrel v 36 rokoch. V zoo ostal ako posledný kvôli svojmu vysokému veku. Jeho výbeh, ktorý bol často kritizovaný ochrancami zvierat bol prerobený na liaheň lososov počas ich trenia. Zvieratá v zajatí sú ešte k videniu v Children's Farmyard. V parku žije veľa druhov zvierat, viac ako 200 druhov vtákov, vrátane pávov zo zoo.
V parku sa tiež nachádza akvárium. Od jeho výstavby v roku 1956 je najväčším akváriom v krajine, je v ňom zbierka rôznych morských živočíchov, vrátane delfínov, bielúh, tuleňov levích, tuleňov obyčajných a morských vydier. Detská pesnička Baby Beluga – Malá bieluha, ktorú zložil kanadský skladateľ a spevák Raffi Cavoukian bola inšpirovaná jednou z veľrýb v tunajšom akváriu. Celkovo sa v akváriu nachádza asi 300 druhov rýb, 30 000 bezstavovcov, 56 druhov obojživelníkov a plazov a 60 savcov a vtákov. V novembri 2006 bolo výborom pre správu parkov schválené rozšírenie akvária v celkovej sume 80 miliónov dolárov. Ihneď po schválení jeho rozširovania sa objavili znepokojené hlasy, obávajúce sa o práva zvierat a stratu stromov, ktoré bude treba pri rozširovaní akvária vyrúbať.
Medzi savcov v parku patrí početná populácia medvedíka čistotného, ďalej kojoti, zajace (potomkovia zdivočelých domácich zvierat) a potomkovia ôsmich párikov veveričky sivej, ktoré v roku 1909 daroval mestu Central Park v New Yorku.