google/wiki40b huggingface dataset:
Pavol Kolbani

Životopis

Pôsobil ako umelecký zlatník v Banskej Bystrici (doložený 1746 – 1783). Za majstra zlatníckeho cechu prijatý v Banskej Bystrici (24. júna 1746).
Březinka (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany sú povrchové krasové javy, prírode blízky lesný porast na škrapovom poli vyšších polôh Moravského krasu a spoločenstvá viazané na toto prostredie.
Bonneville (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 10,2 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 349 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Polečnice

Priebeh toku

Polečnice pramení približne 7 km juhozápadne od obce Chvalšiny vo vojenskom obvode Boletice v nadmorskej výške cca 860 m. Presnejšie sa prameň nachádza v blízkosti bývalej osady Míšňany medzi vrchmi Dřevíč (957 m), U Javoří (896 m) a Vysočina (910 m). Ďalej potok cca po 2 km preteká rybníkmi Horní polečnický rybník a Dolní polečnický rybník v blízkosti železničnej stanice Polečnice. Potom sa stáča na východ a preteká osadou Polná na Šumavě. Odtiaľ viacmenej tečie pozdĺž železničnej trate č. 194 smer Hořice na Šumavě. Pred Hořicami z pravej strany priberá vody Květušinského potoka, preteká okolo Hoříc na Šumavě a Šebanova, za ktorým priberá z pravej strany vody potoka Čertice. Ďalej preteká okolo Kladenského Rovného (rybník U Bugenů), Mezipotočím kde priberá z pravej strany vody potoka Kaliště. Odtiaľ uiž tok potoka naberá na sile, preteká Kájovom a pri Petráškovom mlyne sa stáča k Starým Dobrkovicom a Českému Krumlovu. V Českom Krumlově preteká tzv. Jelení záhradou pod zámkom a do Vltavy sa vlieva v blízkosti tzv. Porákovho mostu. Riečka sa vlieva do Vltavy v nadmorskej výške cca 480 metrov. Polečnice je riečkou, ktorá sa často pri vyšších zrážkových úhrnoch a prívalových dažďoch rozvodňuje. Pri povodniach v roku 2002 rozvodnenie najmä úseku Kájov-Český Krumlov spôsobilo nemalé materiálne škody na majetku.

Vodný režim

Priemerný prietok pri ústí činí 1,64 m³/s.
Brusque (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 36,18 km². Najvyšší bod je položený 1 080 m n. m. a najnižší bod 416 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Lohner

Životopis

Vychovávaný v soc. ústave, kde sa vyučil za krajčíra. Sprvu krajčírsky a stavebný robotník na viacerých miestach Slovenska. Organizátor siete ilegálnych buniek KSČ. Účastník protifašistického odboja a SNP. V roku 1945 – 1960 zamestnanec Ministerstva vnútra na rôznych miestach Slovenska aj v Banskej Bystrici. Od roku 1960 pracovník hosp. org. v Košiciach. Funkcionár KSČ a spoločenských organizácií.
Horné Semerovce

Polohopis

Obec leží na juhovýchodnom okraji Ipeľskej pahorkatiny v doline potoka Štiavnica.

Dejiny

Staršie osídlenie v lokalite obce potvrdzujú archeolgické nálezy pohrebiska z doby bronzovej. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1276 (pribi viri de Zemered). Bola zemianskym majetkom, v 14. storočí patrila rodine Konyovcov z rodu Kacsics, od 18. storočia rodine Hellenbachovcov, v 19. storočí rodine Földváryovcov a Ivánkovcov. Obyvatelia sa zoberali hlavne poľnohospodárstvom. V rokoch 1938-44 obec pripojili k Maďarsku.
Montmédy (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 23,49 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 367 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poliénas

Poloha

Obec má rozlohu 14,03 km². Najvyšší bod je položený 409 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 095 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Farmaceutická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave

Farmaceutická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave (skr. FaF UK) je jedna z trinástich fakúlt Univerzity Komenského v Bratislave. História samostatnej fakulty siaha do roku 1952.

Dejiny

Základy novodobého farmaceutického štúdia nájdeme v období vojnového rozdelenia ČSR. Priaznivé podmienky na zriadenie takéhoto štúdia boli na lekárskej fakulte. Postupne sa etabloval Ústav farmakológie a farmakognózie. Významným medzníkom bolo otvorenie dvojročného štúdia farmácie, ktoré bolo v rokoch 1939 – 1945 ešte medzifakultné a jeho následná reforma na trojročné s jednoznačným pričlenením k lekárskej fakulte. Prvý študijný a skúšobný poriadok štúdia farmácie bol vydaný v októbri 1941.
Samostatná Farmaceutická fakulta vtedajšej Slovenskej univerzity bola zriadená v auguste 1952 na základe vládneho nariadenia č. 40/1952 Zb. s účinnosťou od 1. septembra 1952. Jej prvým dekanom bol Ľ. Krasnec.
Počas svojej existencie prešla fakulta viacerými vývojovými etapami a stala sa základným kameňom pre konštituovanie, profiláciu a plnohodnotný rozvoj farmaceutických vedných odborov.
Základ štruktúry fakulty tvorili pri jej vzniku tri katedry – chémie, galenickej farmácie a farmakognózie, ktoré sa postupne členili na ďalšie katedry a pracoviská. Vznikom samostatnej farmaceutickej fakulty sa začala písať nová história farmaceutického vzdelávania na Slovensku. Plnou mierou sa začlenila do zväzku Univerzity Komenského a poskytovala a poskytuje svojim študentom vysokoškolské univerzitné vzdelanie odborníkov na liečivo a liek.
Významnou etapou v živote Farmaceutickej fakulty bolo obdobie rokov 1960 – 1969, kedy mala fakulta v bývalom Česko-Slovensku celoštátnu pôsobnosť.

Súčasnosť

Farmaceutická fakulta UK v Bratislave patrí k popredným európskym fakultám združeným v Asociácii európskych farmaceutických fakúlt. Farmaceutické štúdium integruje poznatky prírodovedných, medicínskych i špecifických farmaceutických vied. V dennej forme štúdia ponúka dva študijné programy, a to trojročné bakalárske štúdium programu Zdravotnícke a diagnostické pomôcky a spojené magisterské štúdium programu Farmácia. Okrem povinných predmetov fakulta ponúka svojim študentom aj škálu povinne voliteľných a výberových predmetov, s ktorými si študent môže dotvoriť a do istej miery usmerniť svoj odborný profil. Medzi účelové zariadenie fakulty patria dve lekárne, vybavené modernou počítačovou sieťou, v ktorých sa študenti oboznamujú s komplexným zabezpečením lekárenskej služby obyvateľstvu. Štúdium na fakulte je plne harmonizované s požiadavkami Smernice EK. Absolventi môžu získať profesijný titul „PharmDr.“ Od roku 1990 sa zvýšila kvalifikačná štruktúra učiteľov v najvyššej kategórii – profesor. Fakulta udržiava úzke kontakty s farmaceutickou praxou (napr. Slovenskou lekárnickou komorou, farmaceutickými výrobnými spoločnosťami, Štátnym ústavom pre kontrolu liečiv, ústavmi SAV atď.).
Fakulta sa podieľa na rôznych formách spolupráce so zahraničnými univerzitnými vedeckými pracoviskami vo Veľkej Británii, Belgicku, Nemecku, Rakúsku, Holandsku, Rusku, Maďarsku a inde. Je členom Európskej asociácie farmaceutických fakúlt.
1. liga hádzanárov 2018/19

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Opäť sa organizovali 2 regionálne skupiny základnej časti, po odohraní ktorej nasledovala nadstavbová časť. Tá bola rozdelená na 2 výkonnostné skupiny – o 1. až 6. miesto a 7. až 10. miesto. Dva najlepšie umiestnené družstvá nadstavbovej skupiny o 1. až 6. miesto postúpili do baráže, kde sa stretli s dvoma účastníkmi najvyššej súťaže o postup do nasledujúceho ročníka extraligy.
Saint-Maurice-l’Exil

Poloha

Obec má rozlohu 12,82 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 920 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antraigues-sur-Volane

Poloha

Antraigues-sur-Volane má rozlohu 13,46 km². Najvyšší bod je položený 1 344 m n. m. a najnižší bod 372 m n. m.

Obyvateľstvo

Antraigues-sur-Volane má 560 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Slovenský národný korpus

Slovenský národný korpus (SNK) je súbor jazykových korpusov, rôzne vybraných a usporiadaných zbierok elektronicky zaznamenaných textov pre slovenčinu. Primárne obsahuje rôznorodé slovenské texty od roku 1955. Obsah korpusu predstavuje referenčný materiálový zdroj poznatkov o slovenčine a jej reálnom používaní. Slúži ako dátová základňa pre vedecké štúdium písanej i hovorenej slovenčiny, pre tvorbu jazykových slovníkov, počítačových prekladačov a podobne. SNK buduje a spravuje oddelenie Slovenského národného korpusu Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV v Bratislave. 
Slovenský národný korpus je zároveň vedecko-výskumný projekt tvorby celého komplexu slovenských elektronických jazykových zdrojov a digitalizácie jazykovedného výskumu.

Softvér

Ako korpusový manažér sa používa nástroj NoSketchEngine.
Milon-la-Chapelle

Poloha

Obec má rozlohu 3,06 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 295 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štipendium

Štipendium je peňažná dávka poskytovaná žiakovi, študentovi, alebo mladému vedeckému pracovníkovi, ktorá má podporiť jeho vzdelanie. Finančné prostriedky štipendií sú udeľované na základe rôznych kritérií, ktoré si stanovuje darca alebo zakladateľ fondu, alebo organizácie poskytujúcej štipendium. Štipendium môže byť poskytované štát alebo súkromná inštitúcia. Môže byť udeľované na základe politických alebo sociálnych kritérií, výnimočných študijných, vedeckých alebo tvorivých výsledkov a podobne. Peniaze udelené ako štipendium, sú zvyčajne nevratné a nie sú pôžičkou. Študent, ktorý ich obdržal ich preto nemusí splácať.
V zmysle súčasnej slovenskej legislatívy sú doktorandi študentmi, nie zamestnancami a ich príjem je taktiež považovaný za tzv. doktorandské štipendium, ktoré ako také nepodlieha zdaneniu. V niektorých prípadoch však môže byť chápané ako príjem.
Existujú rôzne druhy štipendií, napr. sociálne štipendium, ktoré prispieva na úhradu nákladov spojených so štúdiom, pre sociálne znevýhodnených študentov. Iným typom je prospechové štipendium, ktoré je udeľované školou študentom s vynikajúcimi študijnými výsledkami. Existujú aj štipendiá pre študentov zo zahraničia, alebo štipendiá pre študentov, ktorí študujú v zahraničí.
Protipápež

Protipápež alebo vzdoropápež je osoba, ktorá sa verejne dožaduje uznania svojho nároku na úrad pápeža, ale nie je uznaná vedením katolíckej cirkvi. Historickí protipápeži boli charakterizovaní podporou niektorej z častí cirkvi napr. skupiny biskupov, ale chýbalo im legitímne zvolenie do pápežského úradu.
V súčasnosti sa v katolíckej cirkvi opäť vyskytujú osoby, ktoré o sebe vyhlasujú, že majú nárok na úrad pápeža, ale v porovnaní s historickými protipápežmi je ich podpora klérom a veriacimi minimálna. Takéto osoby sú považované za heretikov.

Dejiny

Za prvého protipápeža je považovaný Hyppolitos (3. storočie). Najviac protipápežov je evidovaných od 11. do začiatku 15. storočia. V tomto období boli voľby pápeža pod silným mocenským tlakom a stávalo sa, že boli naraz zvolení niekoľkí pápeži. Obdobie protipápežov skončilo v roku 1417 zvolením pápeža Martina V.
Bănderica (rieka)

Opis toku

Rieka pramení v pohorí Pirin v západnej časti Horného Bănderického jazera, v nadmorskej výške 2 310 m n. m. Tečie severovýchodným smerom vo vysokých častiach pohoria Pirin a po 13 km toku sa spája s riekou Demjanica 400 m juhozápadne od mesta Bansko v nadmorskej výške 1 063 m n. m. Po spojení s riekou Demjanicou sa názov mení a ako Glazne rieka pokračuje ďalej do svojho sútoku s riekou Mesta. Na svojom toku vytvára niekoľko vodopádov.
Léguillac-de-l’Auche

Poloha

Obec má rozlohu 14,31 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 886 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lunárny kalendár

Lunárny kalendár je kalendár, teda spôsob cyklického počítania času, ktorý sa zakladá na pozorovaní mesačných cyklov. Používa ho dodnes napríklad islamský kalendár.
Pretože pre pozorovateľa zo Zeme trvá jeden mesačný cyklus, t. j. najčastejšie od novu do novu, približne 29,5 dní (presne 29,530588 dní, pozri synodický mesiac), trvá toľko aj jeden kalendárny mesiac. Začiatok nového mesiaca sa dá presně vypočítať, avšak staré kalendáre boli založené na pozorovaní a mesiac začínal obyčajne vtedy, keď bol pri západe slnka spozorovaný prvý kosák nového mesiaca. Táto prax zostala v niektorých lunárnych kalendároch, napr. v islamskom, dodnes.
Lunárny rok zodpovedá približne roku solárnemu a má 12 mesiacov.
12 mesiacov (mesačných cyklov) má celkom 354 dní, rok má však 365,25 dní. Lunárny rok je teda kratší než solárny. Tento rozdiel viac ako 11 dní spôsobuje posun začiatku roka vždy o približne 11 dní dopredu. Preto v lunárnom kalendári neexistujú „zimné mesiace“ alebo „letné mesiace“, každý mesiac sa v priebehu doby môže ocitnúť v ľubovoľnom ročnom období.
Pretože je islamský kalendár kratší o 11,2425 dní než civilný (gregoriánsky), každých okolo 32,5 rokov ho predbehne o jeden rok.
Grosmagny

Poloha

Obec má rozlohu 9,46 km². Najvyšší bod je položený 915 m n. m. a najnižší bod 401 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maximilián Nitra

Štúdium

Spolu s Júliusom Jaššom, Ivanom Bukovčanom, Albertom Marenčinom, Katarínou Hrabovskou vychodil prešovské gymnázium. Vyštudoval bratislavskú Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, no od roku 1948 pracoval vo filme. Začínal ako asistent réžie a kameraman pri spravodajských filmoch.

Tvorba

Od roku 1949 pracoval ako scenárista hraného filmu, kde sa sústredil najmä na adaptácie cudzích námetov a literárnych predlôh, akými boli Jesenského, Karvašove a Bodenekove poviedky a humoresky. Písal aj námety a po skúsenostiach získaných na poli scenáristickej tvorby sa venoval aj dramaturgii hraných filmov.
Medzi najvýznamnejšie diela, na ktorých spolupracoval ako scenárista patria: Katka (r. Ján Kadár, 1949), Mladé srdcia (r. Václav Kubásek, 1952), Štvorylka (r. Jozef Medveď, Karol Krška, 1955), Čert nespí (r. Peter Solan, František Žáček, 1956), Skalní v ofsajde (r. Ján Lacko, 1960), Pozor, ide Jozefína! (r. Jozef Režucha, 1976), Demokrati (r. Jozef Zachar, 1980), Živá voda (r. Jozef Medveď, 1980) a Zrelá mladosť (r. Martin Ťapák, 1982).

Iné

Maximilián Nitra sa venoval aj amatérskemu filmu a je autorom piatich praktických príručiek pre filmových amatérov aj odborníkov (Pozor, nakrúcame!: praktická príručka pre kinoamatérov (1961), Réžia amatérskeho filmu (1968) a iné).
Crespin (Tarn)

Polohopis

Crespin má rozlohu 14,15 km². Najvyšší bod je položený 595 m n. m. a najnižší bod 291 m n. m.

Obyvateľstvo

Crespin má 120 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Jablonovské sedlo

Doprava

Priesmykom vedie dôležitá cestná spojnica Košíc s Rožňavou, cesta I/16 ako súčasť medzinárodnej európskej trasy E58. Pod sedlom prechádza 3148 m dlhým Jablonovským tunelom železničná trať Zvolen – Košice.
V nasledujúcich rokoch by sa mala začať výstavba viac než štvorkilometrového dvojrúrového cestného tunela Soroška na R2. Tunel povedie 50 metrov pod železničným. V júli 2015 bol ako dátum začiatku uvádzaný rok 2016.
Varouville

Poloha

Obec má rozlohu 4,19 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 260 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dampierre (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 29,36 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 297 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Závody ťažkého strojárstva Dubnica nad Váhom

Závody ťažkého strojárstva Dubnica nad Váhom, akciová spoločnosť (staršie názvy pozri dole) bol jeden z najvýznamnejších strojárskych podnikov na Slovensku v 2. polovici 20. storočia. V 80. rokoch zamestnával až 15 000 pracovníkov.

Výroba

V závode sa do konca druhej svetovej vojny vyrábali vojenské stroje, po druhej svetovej vojne mostné konštrukcie, vlečné vozy, prístavné žeriavy, sústruhy a podobne, od roku 1957 sa vyrábali banské výstuže, valcovacie zariadenia, rušne a pod., od roku 1970 sa vyrábali aj axiálne hydrostatické prevodníky, od roku 1977 aj rýpadlá. Koncom 80. rokov sa vyrábali spomínané prevodníky a rýpadlá, ďalej vysokozdvižné vozíky, úpravárenské zariadenia k valcovacím tratiam, píly na kov, kardany, torzné tyče a podobne.

Dejiny

Podnik bol založený v období predvojnovej konjunktúry v roku 1937. Vtedajšia zbrojovka patrila koncernu Škoda Plzeň a vyrábala delostrelecké zbrane. Počas vojny bol podnik pod kontrolou Herman Göring Waffenwerke a vyrábal pre Nemecko delostrelecké zbrane, muníciu, súčiastky námorných torpéd či leteckých motorov. Na sklonku vojny bola pripravovaná aj výroba súčiastok rakiet V2. V roku 1942 zamestnával podnik 4669 pracovníkov. Pri nálete amerických bombardérov 7. júla 1944 bol závod z veľkej časti zničený.
Po vojne bol závod postupne obnovovaný. Podnik v povojnovom období vyrábal širokú paletu civilných zariadení a strojov. Mosty, stavebné stroje, priemyselné linky, rušne a iné.
Značnú časť výroby podniku tvorila produkcia zbraní, napr. veží pre BVP. Po roku 1989 sa venoval výrobe ShKH Zuzana, či modernizácii obrnenej techniky.
Od roku 1950 národný podnik, od roku 1990 štátny podnik, od roku 1996 akciová spoločnosť, od roku 1999 (2007?) v konkurze.
Antonín Kratochvíl (fotograf)

Život

Narodil sa v Lovosiciach, kde mal jeho otec Jaroslav Kratochvíl vlastný fotoateliér, o ktorý ale po februárovom komunistickom prevrate v roku 1948 prišiel. Rodina bola nielen zbavená majetku, ale aj násilne presídlená do pracovného tábora vo Vinoři, kde jeho otec pracoval ako robotník v továrni a matka v poľnohospodárstve. V roku 1953 bola rodina prepustená z tábora a presťahovali sa do pražskej štvrti Karlín. Antonín Kratochvíl z politických dôvodov nemohol študovať, vyučil sa za stavebného zámočníka v štátnom podniku Pozemní stavby.
V roku 1967 sa oženil, ale ešte pred narodením syna utiekol cez Juhosláviu do Rakúska (syna prvýkrát uvidel až po osemnástich rokoch). V Československu bol po úteku odsúdený v neprítomnosti na sedem rokov väzenia za nedovolené opustenie republiky. Spočiatku žil v utečeneckom tábore v Traiskirchene, neskôr sa do stal do Švédska, kde bol uväznený, chvíľu pôsobil vo francúzskej légii a nakoniec sa usadil v Holandsku. Na odporúčanie fotografa Vojtu Dukáta vyštudoval na umeleckej Akademii Gerrita Rietveltda v Utrechte. Tu sa druhýkrát oženil a v roku 1972 odišiel do USA. Začal pracovať pre prestížne americké noviny a časopisy ako sú Playboy, Penthouse, Vogue, Rolling Stone, Los Angeles Times Magazine nebo Newsweek.
Po získaní uznania fotografoval aj početné celebrity z umeleckého prostredia. V druhej polovici 70-tych rokov sa opakovane vydával do krajín Východnej Európy, kde dokumentoval život za železnou oponou. Fotografie z týchto pobytov vyšli knižne v roku 1997 pod názvom "Broken Dream: Twenty Years of War in Eastern Europe".
Ako reportážny fotograf dokumentoval vojnové konflikty v Zaire, Rwande, Bosne a Hercegovine, Afganistane. Fotografoval tiež obete epidémie AIDS v Zimbabwe, pašerákov drog v Guatemale, na Haiti a v Barme alebo nočný život zlatej mládeže v Moskve. 
V posledných rokoch sa venuje dokumentovaniu takých tém ako je meniace sa prírodné prostredie a miznúce domorodé kultúry. Jeho kniha s názvom Vanishing z roku 2005 zachytáva ničenie prírody a v USA získala ocenenie ako najlepšia dokumentárna kniha.
Za dokumentárnu tvorbu bol viackrát ocenený, získal napríklad tri ceny World Press Photo (v roku 1997 získal prvú cenu WPP v kategórii Portrét, v roku 2002 v kategórii Hlavné zprávy za fotografiu obchodníkov s drogami v Barme, a napokon v kategórii Príroda a životné prostredie za fotografiu ženy z Konga, ktorá predáva mäso z ulovených divých zvierat.
V marci roku 2015 získal prestížne ocenenie Osobnost české fotografie za rok 2014.
Fotografie Antonína Kratochvíla sa nachádzajú aj v zbierke Francúzskej národnej knižnice v Paríži alebo v Múzeu moderného umenia v San Franciscu.

Zaujímavosť

Antonín Kratochvíl si v roku 2009 zahral vedľajšiu úlohu sochára vo filme režiséra Jana Hřebejka Kawasakiho ruže.
Haligovce

Polohopis

Haligovce sa nachádzajú na okraji Pieninského národného parku, blízko poľských hraníc. Obec patrí Zamagurskému okoliu, a preto sa v obci rozpráva okrem slovenčiny aj goralským jazykom typickým pre toto územie. V katastrálnom území obce sa nachádzajú vápencové bradlá nazývané Haligovské skaly. V nich sa nachádza aj jaskyňa Aksamitka, ktorá je verejnosti neprístupná.

Pamiatky

Dnešný farský kostol zasvätený Navštíveniu Panny Márie bol postavený roku 1897 namiesto staršieho kostola z roku 1791. Kaplnka zasvätená Sv. Krížu je z roku 1787.

Erb

Erb obce pochádza z roku 1790 a zobrazené sú na ňom na pažiti stojace dve k sebe otočené, objímajúce sa ženy. Tento jav zobrazuje Navštívenie Panny Márie u Alžbety.
Pelagius II.

Život a vláda

O predchádzajúcom živote Pelagia II. nie je známych veľa informácií. Bol synom Vinigilda (niekedy písaný Wunigild) a narodil sa v Ríme. Za pápeža ho zvolili 26. novembra 579 bez cisárovho potvrdenia. Rím bol práve v obkľúčení Longobardov. Byzantínci ani Frankovia neboli príliš ochotní pomôcť. K sporu s Byzantíncami tiež prispel fakt, že konštantínopolský patriarcha Ján začal používať titul ekumenický patriarcha, proti čomu sa Pelagius II. postavil (a tiež zakázal). Liber Pontificalis zmieňuje, že rieka Tiber sa za Pelagiovej vlády veľmi rozvodnila a že sa pápežovi podarilo znova objaviť hrob sv. Vavrinca. V tej dobe sa španielski Vizigóti obrátili na kresťanskú vieru.
Neutralita

Neutralita (lat.) je nestrannosť, nezasahovanie do cudzích vecí. V politológii neutralita znamená zaručené postavenie štátov, ktoré znamená nezúčastnenosť na vojnovom konflikte, v čase mieru neúčasť vo vojenských blokoch, prípadne iných medzinárodných zoskupeniach.
Neutralita v špecifickej vojne znamená suverénny štát, ktorý sa deklaruje neutrálny voči vojnovým stranám. Štát, ktorý nie je znepriatelená strana nemusí byť neutrálny. Povinnosti a práva neutrálneho štátu sú definované v Sekcii 5 a 13 Haagskej konvencie z roku 1907. 
Trvalá neutralita (neutrálna moc) je stav suverénneho štátu, v ktorom je viazaný medzinárodnou zmluvou byť neutrálny voči znepriateleným stranám vo všetkých budúcich vojnách. Príkladom trvalo neutrálneho štátu je Japonsko. Koncept neutrality počas vojny je úzko definovaný a neutrálnej strane ukladá špecifické obmedzenia výmenou za zachovanie medzinárodne uznávanej neutrality.
Neutralizmus alebo „neutrálna politika“ je zahraničná politika, v rámci ktorej štát zostáva nestranný v budúcich vojnových konfliktoch. Politická neangažovanosť v konflikte je implementácia neutralizmu tak, ako vyhýbanie sa vojenským alianciám. Suverénny štát si ale rezervuje právo na to, aby sa stal vojenskou stranou, ak je napadnutý inou stranou konfliktu, ktorá porušila jeho vojenskú neutralitu.

Právo a zodpovednosti neutrálnej mocnosti

Znepriatelené strany nemȏžu vpadnúť na neutrálne územie a akékoľvek podobné snahy nie sú kompromisom neutrality.
Neutrálna moc musí zabrániť vojskám znepriateleným stranám vstúpiť na svoje územie. Rozdiel je u utekajúcich vojnových väzňov.
Armády vojnových strán nemôžu naberať vojakov v neutrálnom štáte, ale obyvatelia mȏžu ísť do zahraničia a tam narukovať.
Armádne vybavenie (osoby ani materiál)´znepriatelených strán nemȏžu byť prevážané cez neutrálne územie. Rozdiel je u zranených osȏb. 
Neutrálna mocnosť môže zásobovať komunikačnými zariadeniami vojnové strany (sprostredkovávať..), ale nemôže zásobovať vojnovým materiálom, hoci nie je potrebné sa vyhýbať exportu takého materiálu.
Vojnová loď (námorníctva) môže použiť neutrálny prístav (prístav neutrálneho štátu) na maximum 24 hodín, hoci domáca strana (prístavu) si môže zaviesť rozdielne obmedzenia. Výnimky sú pri nutných opravách, kde je povolené minimum času potrebného na to, aby sa plavidlo vrátilo na more , alebo pokiaľ je v prístave aj plavidlo opačnej znepriatelenej strany. Vtedy musí mať 1 loď náskok 24hodín. 
Vojnová loď jednej strany zajatá druhou stranou vo vodách neutrálnej mocnosti musí byť vydaná touto druhou stranou neutrálnemu štátu, čo sa viaže aj na posádku danej lode.