google/wiki40b huggingface dataset:
Aero L-60 Brigadýr

Operačné nasadenie

Väčšina strojov L-60 slúžiacich v ČSSR bola v poľnohospodárskej verzii. Vojenská verzia, známa ako K-60 bola do roku 1962 sústredená väčšinou v Česku. V tom čase na nich lietala aj jediná ženská letka v Česko-Slovensku. Lietadlá L-60 sa väčšinou používali v spojovacej službe, doprave, pre prieskum, delostrelecké pozorovanie a v zdravotníckej službe. Po nástupe vrtuľníkov bola časť strojov predaná civilnému sektoru a časť po generálnej oprave odpredaná na Kubu. Zvyšok bol dislokovaný po jednotlivých letiskách a následne bez nahradenia odpísaný. Posledný stroj K-60 dolietal v roku 1968 v Kbeloch. Najdlhšie slúžil L-60 v Svazarme. Tam bol používaný ako výsadkový a vlečný. Jeho nástup výrazne sprístupnil športový parašutizmus a znamenal jeho rozmach. V roku 1976 používal jeden stroj L-60 aj výrobný závod Orličan Choceň a Štátna letecká inšpekcia. 
Najväčším zahraničným odberateľom bola NDR, ktorá zakúpila 79 strojov. Väčšina z nich bola v poľnohospodárskej verzii a prevádzkovala ich firma Interflug. Jeden kus skúšala aj branná organizácia GST, časť prevzala Národná ľudová armáda NDR. Väčšie zásielky išli do Egypta, Bulharska a Rumunska. Ďalšie stroje lietali v ZSSR, Poľsku, Maďarsku, Číne. Slúžili však aj v Švajčiarsku, Rakúsku, NSR, Sýrii, Argentíne a dokonca aj na Srí Lanke. Po vyradení zo stavov letectva ČSSR získala 20 strojov aj Kuba.
Slovenské učené tovarišstvo

Slovenské učené tovarišstvo alebo Tovarišstvo literného umenia alebo staršie Učené slovenské tovarišstvo (pôvodne Slowenské učené Towarišstwo alebo Towarišstwo litterného umeňá) bol spolok, ktorý združoval prívržencov bernolákovcov na celom Slovensku a šíril slovenský jazyk a literatúru. Bol založený v roku 1792 v Trnave ako výsledok národných snáh o kultúrne a osvetové pozdvihnutie Slovákov. Medzi členov a hlavné osobnosti spolku patrili Anton Bernolák, Juraj Fándly, Jozef Ignác Bajza, Ján Hollý, Alexander Rudnay a iní.
Anton Bernolák a Juraj Fándly sa snažili o vytvorenie takej spoločnosti, ktorá by vydávala aj osvetové a ľudovýchovné diela. Takou sa stalo Slovenské učené tovarišstvo, ktorého úlohou bolo hlavne organizovať a viesť národné hnutie a pomáhať sproletarizovanej inteligencii v ľudovýchovnej a osvetovej činnosti. Preto boli založené i podobné „stánky“ Tovarišstva v Nitre, v Banskej Bystrici, v Jágri, vo Veľkom Rovnom a na východnom Slovensku v Solivare, v Rožňave a v Košiciach. Na konci tretieho roku svojej existencie malo už Tovarišstvo na území celého Slovenska do 450 členov.
Členovia Tovarišstva prejavovali veľký záujem aj o zakladanie slovenských novín a časopisov, pretože v nich videli dôležitý nástroj ovplyvňovania verejnej mienky a posilňovania slovenskej myšlienky. Vo viedenskom “pobočnom stánku" Tovarišstva, chceli vydávať noviny v bernolákovskej slovenčine, nakoľko v hlavnom meste monarchie bolo možno získať aj najdôležitejšie a najaktuálnejšie vnútropolitické spravodajstvo. Hlavným cieľom ich vydávania bolo “našej slovenskej reči očiščení, krásu a vivíšení", no tieto plány sa napokon nerealizovali.
Ailly-sur-Noye

Poloha

Obec má rozlohu 25,35 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 847 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Georgi Părvanov

Georgi Sedefčov Părvanov (bulh. Георги Седефчов Първанов) (* 28. jún 1957, Sirištnik) je bulharský socialistický politik, od roku 2002 prezident Bulharska. Po prezidentských voľbách v roku 2006 bol opätovne zvolený do funkcie prezidenta Bulharskej republiky na obdobie piatich rokov.
V minulosti bol členom Bulharskej komunistickej strany, neskôr jej nástupníckej Bulharskej socialistickej strany. Potom, čo bol zvolený za prezidenta, musel vzhľadom na zákaz členstva bulharského prezidenta v akejkoľvek politickej strane z tejto strany vystúpiť.
Georgi Parvanov je zástancom členstva svojej krajiny v NATO (do roku 2001 bol však proti NATO) a v Európskej únii.
Charmeil

Polohopis

Charmeil má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 243 m n. m.

Obyvateľstvo

Charmeil má 723 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
MarCO Mars Cube One

Štart a trajektória

Vyniesla ich raketa Atlas V 401 (AV-078) z Vandenberg Air Base Base Spread Complex 3-East spolu so sondou InSight, 5. mája 2018 o 11:05 UTC. Bola to prvá americká medziplanetárna misia, ktorá štartovala z Kalifornie. Po prechode na trajektóriu k Marsu sa cubesaty MarCO oddelili a leteli vlastnou trajektóriou na Mars, kde otestovali funkčnosť a navigáciu CubeSatov v hlbokom vesmíre.
Cesta k Mars trvala 6,5 mesiaca.

Prenos signálu z EDL Insight

Kontrolóri misie sondy Insight dostali signál EDL (entry, descent, and landing) do riadiaceho centra prostredníctvom satelitov Mars Cube One (MarCO), ktoré signál zo sondy Insight úspešne zachytili a preposlali na Zem.

Podobné misie za obežnou dráhou Zeme

Nadchádzajúca  Exploration Mission 1 k Mesiacu bude mať 13 CubeSatov ako sekundárne užitočné zaťaženie. Každý CubeSat je vyvíjaný iným tímom s rôznymi cieľmi.
Kompenzácia účinníka

Kompenzácia účinníka (skr. PFC z angl. power factor correction) je proces, ktorý posúva fázu vstupného prúdu vzhľadom k napätiu. Upravuje sa účinník, ktorý je u zariadení bez PFC obvodu zvyčajne 0,75. PFC ho upravuje na 0,95 - 0,99. PFC môže byť aktívne alebo pasívne.
Účinník je cosinus fázoveho posunu medzi napätím a prúdom (tento uhol sa zvyčajne označuje φ).
Kompenzácia účinníka k odobreanému indukčnému výkonu dodáva kapacitný výkon.
Indukčné spotrebiče pre svoj výkon potrebujú magnetizačný prúd. Tento výkon sa nepremení na užitočnú energiu (svetelnú, tepelnú, mechanickú), ale cirkuluje medzi generátorom a spotrebičom. Nazýva sa JALOVÝ VÝKON.
Zdanlivý výkon je celkový výkon, ktorý spotrebič potrebuje pre svoju činnosť.
Činný výkon reprezentuje tú časť celkového zdanlivého výkonu, ktorá sa premieňa na užitočnú prácu a pokrýva činné straty spotrebiča.
Jalový výkon slúži na vytvorenie magnetického poľa spotrebičov a na pokrytie jeho jalových strát. Vytvára teda podmienky na chod spotrebiča, sám sa však netransformuje na užitočnú prácu.

Pasívne PFC

Je najpoužívanejší typ PFC, pretože je lacný. Je realizovaný jednoduchým kapacitným filtrom na vstupne, ktorý vyrovnáva nelinearitu účinníka. Kompenzuje účinník na maximalne 0,95.

Aktívne PFC

Je to drahší typ, pretože je realizovaný niekoľkými obvodmi. Kompenzuje účinník na viac ako 0,95.
Ideálny účinník = 1 (teda cosinus uhla 0, žiaden posun medzi napätím a prúdom, napätie a prúd sú vo fáze) čisto odporová záťaž, ktorá neodoberá žiaden kapacitný alebo magnetizačný (na vytvorenie mag. poľa) prúd. Teda žiaden jalový prúd.
Sedem (film)

Zápletka

Somerset odchádza do výslužby a stretáva sa s novo nastupujúcim Millsom pri prípade vraždy, ktorá podľa staršieho určite nie je vhodná pre "nováčika". Sám odmieta ďalej pracovať na brutálnom prípade, ktorý je zrejme počiatkom série vrážd a nejasného uzatvorenia.
Mills sa drzo a hrubo vyjadruje ku všetkým udalostiam a situáciam, neustále odmieta pozíciu "nováčika". Somerset je typ detektíva, ktorý má rozhľad, skúsenosti, znalosť hraníc zákona. Vysvetlenie motívu vrážd, ktoré spájajú hriechy : OBŽERSTVO, LAKOMSTVO, PÝCHA, LENIVOSŤ, SMILSTVO, ZÁVISŤ a HNEV hľadá aj v Danteho Božskej komédii (zoradené podľa výskytu v deji).
Alois Eliáš

Životopis

V rokoch 1908-1912 študoval zememeračské inžinierstvo na Cisárskej a kráľovskej českej vysokej škole technickej (dnešné ČVUT). Po vypuknutí prvej svetovej vojny narukoval a bojoval na východnom fronte v Haliči, kde v septembri 1914 prebehol do ruského zajatia. Tu pôsobil ako vojenský technický úradník ruskej vlády pri stavbe železnice. Neskôr sa prihlásil do česko-slovenských légií a v októbri 1917 odišiel s transportom legionárov do Francúzska. Tu absolvoval dôstojnícku školu v Saint Maixent l'Ecole. Zúčastnil sa bojov 21. streleckého pluku vo Francúzsku, vrátene ofenzívy pri Verdune v lete 1918 a bitky pri Terrone v októbri toho istého roku.
Po návrate do Česko-Slovenska sa zúčastnil bojových operácii pri obsadzovaní Tešínska a na jar a v lete 1919 proti jednotkám Maďarskej republiky rád. Od konca roku 1919 velil pešiemu pluku v Čáslavi. V rokoch 1921-1923 študoval vysokú vojenskú školu v Paríži. Po návrate pôsobil vo velení česko-slovenskej armády: v rokoch 1924-1929 ako prednosta I. oddelenia hlavného štábu, v rokoch 1929-1931 druhý zástupca náčelníka hlavného štábu. Pôsobil aj ako vedúci česko-slovenskej vojenskej delegácie v komisi pre odzbrojenie pri Spoločnosti národov v Ženeve. V rokoch 1931-1933 veliteľ pešej brigády v Chomutove, v rokoch 1933-1935 pešej divízie v Litoměřiciach. Od roku 1935 až do septembra 1938 pôsobil ako veliteľ V. zboru v Trenčíne.
Po Mníchovskej dohode zastupoval na čele ministerstva obrany predsedu vlády generála Jana Syrového. Od 1. decembra 1938 zastával post ministra dopravy vo vláde Rudolfa Berana. Po vytvorení Protektorátu Čechy a Morava sa stal 27. apríla 1939 predsedom vlády. Navonok prejavoval lojalitu, v skutočnosti sa však podieľal na organizovaní domáceho odboja, predovšetkým organizácie Obrana národa. Udržiaval tiež kontakt s ostatnými odbojovými skupinami a s Eduardom Benešom. Aj keď gestapo malo informácie o jeho úlohe v odboji už od jesene 1939, zatklo ho až 27. septembra 1941, v deň nástupu nového zastupujúceho ríšskeho protektora Reinharda Heydricha. V následnom procese bol 1. októbra 1941 odsúdený k trestu smrti za velezradu a podporu nepriateľa. Hitler rozhodol o odklade vykonania rozsudku. Vykonaný bol až v období tzv. heydrichiády. 19. júna 1942 bol generál Eliáš popravený zastrelením na strelnici v Prahe-Kobylisiach.
Roku 1946 bol povýšený in memoriam na armádneho generála. 17. júna 1947 bola odhalená pamätná tabuľa s bustou na jeho rodnom dome. Vďaka podpore Václava Kopeckého, člena predsedníctva ÚV KSČ, nebola tabuľa odstránená ani po februári 1948. V roku 1996 mu bol udelený in memoriam Rad bieleho leva. 7. mája 2006 bol spolu s manželkou Jaroslavou pochovaný so všetkými poctami v Národnom pamätníku na Vítkove.
K 120. výročiu jeho narodenia bola odhalená pamätná tabuľa na dome v Prahe 6 na Hanspaulke, vo Fetrovskej ulici č. 4, kde žil. Je po ňom pomenovaná aj ulica v Prahe – Bubenči.
Kráľova Lehota

Polohopis

Obec sa nachádza na Hornom Liptove, na sútoku riek Boca a Váh. Je zovretá v úzkom výbežku Liptovskej kotliny, zo severu Kozími chrbtami a z juhu Nízkymi Tatrami. Východne od obce vzniká sútokom Bieleho a Čierneho Váhu naša najdlhšia rieka. 
Západným okrajom vedie cesta I/72 na Čertovicu a Horehronie, ktorú tu križuje I/18 z Liptovského Hrádku na Poprad. Severným okrajom obce vedie aj železničná trať Žilina – Košice, na ktorú sa tu v minulosti napájala Považská lesná železnica. 
Liptovský Hrádok je vzdialený 6 km západným smerom, Poprad 42 km východne a Brezno 39 km južne.

Dejiny

Kráľova Lehota bola založená na prelome 13. a 14. storočia kráľovskými služobníkmi, strážiacimi tunajšie lesy a poľovný revír. Osada bola vybudovaná na strategicky výhodnom mieste, kontrolujúcom cesty do Bocianskej i Čiernovážskej doliny. Vyvíjala sa ako zemianska obec a hoci nepatrila medzi veľké sídla, na konci 16. storočia v nej stálo až 12 kúrií. Pri sčítaní ľudu tu žilo v roku 1785 až 190 šľachticov, v roku 1841 ich bolo už 400. Obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom, chovom oviec a dobytka, pltníctvom a drevorubačstvom. 
Prírodné podmienky, najmä dostatok dreva a vodnaté bystriny, vytvárali vhodné podmienky pre ťažbu a spracovanie dreva, no tiež budovanie vodou poháňaných zariadení. Okrem píl tu boli vybudované mlyny, hámre či stupy. V polovici 19. storočia bola vybudovaná vysoká pec, pre potreby ktorej sa v okolí vyrábalo drevené uhlie. V medzivojnovom období tu bola postavená továreň na výrobu nábytku, ktorá v súčasnosti produkuje dyhy, laťovky a preglejky. Výnimočné dielo v podobe prečerpávacej elektrárne s inštalovaným výkonom 735,16 MW bolo v Čiernovážskej doline spustené do prevádzky v roku 1983.
Obec patrila pod farnosť Hybe, kaplnku si v osade Čierny Váh vybudovali v roku 1803. Artikulárny kostol z roku 1784 zhorel v roku 1881, preto bol na jeho mieste postavený murovaný chrám. Evanjelická škola pôsobila v obci od začiatku 18. storočia, o storočie neskôr pribudla aj katolícka a súkromná židovská škola. V roku 1895 sa tieto školy zlúčili do štátnej školy, ktorá zanikla v roku 1977. V jej priestoroch bola v roku 1987 zriadená internátna Špeciálna materská škola, v roku 2006 zmenená na Detský domov. Materská škola v obci funguje už od konca 19. storočia, kultúrny dom si svojpomocne postavili obyvatelia v roku 1957.
Fontenouilles

Poloha

Obec má rozlohu 16,48 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 221 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Euro Truck Simulator

Euro Truck Simulator je trojrozmerná počítačová hra pre systém Microsoft Windows, vyvíjaná spoločnosťou SCS Software. Využíva technológiu Prism3D. Náplňou hry je prevážanie tovaru z jedného nákladného doku do iného pomocou kamiónu. Hra bola vydaná v roku 2008.

Pravidlá

Cieľom hry je dosiahnuť majstrovskú úroveň. Hráč postupne plní zadané úlohy, za ktoré získava body skúseností. Ide hlavne o doručenie nepoškodeného nákladu, získanie licencií na nebezpečný náklad, rozširovanie pôsobenia do ďalších štátov alebo nákup nového ťahača.
Za každú dovezenú zásielku je hráč ohodnotený aj finančne (hra používa menu Euro). Peniaze môže investovať do vylepšovania ťahača, nákupu licencií a iného. Hráč však míňa peniaze aj za palivo, prípadné opravy alebo pokuty za nedodržanie pravidiel cestnej premávky. Po splnení poslednej úlohy končí kampaň, nie ale hra ako taká, hráč môže ďalej pokračovať.

Čerpacie stanice

Čerpacie stanice sa v hre nachádzajú iba na diaľniciach a cestách mimo miest. Stanice na diaľniciach sú väčšinou vybudované v oboch smeroch prevádzky, existujú ale aj stanice iba v jednom smere, ktoré neumožňujú vjazd z jedného smeru do druhého. Čerpacie stanice sa tiež nachádzajú na každom hraničnom priechode. Ceny nafty sú rôzne. Najdrahšie sú spravidla tie, ktoré sa nachádzajú na hraničných priechodoch. Stanice na klasických cestách sú spravidla jednosmerné, sú ale prístupné (aj keď ťažko) aj zo smeru druhého. Všetky stanice sú vybavené odpočívadlami.

Predajne ťahačov

Predajne ťahačov možno uvidieť v každom hlavnom meste daného štátu. Všetky sú otvorené od pondelka do soboty v čase od 8:00 do 18:00. Každá predajňa ponúka všetky dostupné ťahače v hre. Predajne sú vybavené parkoviskom, kde je možné ťahače odstaviť a vyspať sa. U predajní sa tiež nachádzajú autodielne, kde je možné ťahače opravovať, vylepšovať a nastriekať inou farbou. V mestách, ktoré nie sú hlavné, sa nachádza iba autodielňa s priľahlým parkoviskom.

Editor a modifikácie

Hra obsahuje editor, pomocou ktorého si hráč môže vytvoriť svoju hernú mapu alebo upraviť existujúcu. SCS Software neposkytuje k editoru technickú podporu, ale na internete je možné nájsť návody na jeho ovládanie. Pomocou utilít tretích strán vyrábajú fanúšikovia tiež ďalšie doplnky k hre, ako ťahače, návesy alebo iné 3D modely.

Eurotra Safety Award

Hra bola v roku 2008 ocenená organizáciou Eurotra za pedagogický prínos hry.

Euro Truck Simulator 2

V roku 2012 vyšlo po všetkých stránkach rozšírené a vylepšené pokračovanie, Euro Truck Simulator 2. To prinieslo trojnásobný počet destinácií, licencované ťahače a hustejšiu cestnú sieť. Novo je tiež podporovaný operačný systém Linux a Mac OS X.
Le Poët

Poloha

Le Poët má rozlohu 15,51 km². Najvyšší bod je položený 678 m n. m. a najnižší bod 460 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Poët má 727 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Filip Hlohovský

Klubová kariéra

Futbal začal hrať v Baníku Prievidza. Na prvý ligový zápas nastúpil v jarnej časti baráže Corgoň ligy 2006/2007, po prestupe do AS Trenčín. 28. mája 2012 podpísal štvorročnú zmluvu so Slovanom Bratislava.
Po pôsobení v Slovane hral Hlohovský v Senici, kde dal za necelé 2 sezóny 8 gólov.
Svoj potenciál naplno rozvinul až v sezóne 2016/2017, kedy sa stal najlepším strelcom slovenskej Fortuna ligy a s MŠK Žilina získal titul. Po sezóne ale prestúpil do kórejského tímu Seongnam FC, odkiaľ sa po roku sťahoval do Daejeonu Citizen. Na Slovensko sa vrátil na jar 2019, keď podpísal zmluvu s Podbrezovou. V 9 zápasoch dal 1 gól a po zostupe do druhej ligy z Podbrezovej odišiel.
Tribute album

Tribute album je album nahraný na počesť nejakému hudobníkovi. Skladá sa z coververzií piesní od tohto hudobníka nahraných inými hudobníkmi.
Príklady tribute albumov sú Hey Jimi s piesňami Jimiho Hendrixa, Encomium s piesňami od Led Zeppelin a iné.
Muttaburrasaurus

Opis

Muttaburrasaurus predstavoval štvornohé zviera schopné vztýčenia a chôdze (prípadne behu) na zadných končatinách. Mal nízku lebku s kosteným oblúkom nad nozdrami, na ktorý sa za života mohol upínať kožený vak slúžiacu vďaka jeho nafukovanie na vydávanie hlasitých zvukov, alebo na predvádzanie sa. Zuby boli ostré, uspôsobené na sekanie rastlinnej potravy (na rozdiel od zubov iguanodona, ktoré boli uspôsobené na rozomieľanie rastlinnej potravy). Niektoré štúdie dokonca u tohto dinosaura predpokladajú čiastočnú mäsožravosť. Predné končatiny boli kratšie a slabšie než zadné, s pohyblivým malíčkom a troma prostrednými prstami spojenými dokopy, čo bolo zrejme adaptáciou na chodenie nielen u mutaburrasaura, ale u mnohých iných veľkých ornitopodov. Či tento rod disponoval veľkým bodákovitým pazúrom na palci, podobným ako napr. Iguanodon, nie je pre nekompletnosť pozostatkov známe.

Klasifikácia

So zaradením rodu Muttaburrasaurus sú od jeho objavenia až dodnes problémy. Považovaný bol za príbuzného prakticky každej podskupiny ornitopodov, od primitívnych tescelosaurov po hadrosaury. Veľkosťou a niektorými znakmi zodpovedal zástupcom Camptosauridae (napr. rodu Camptosaurus). Disponoval však početnými veľmi primitívnymi znakmi. Pravdepodobne tak predstavoval nezávislú vývojovú líniu austrálskych primitívnych iguanodontov, ktoré prispôsobením sa podobnému životnému štýlu ako kamptosaury druhotne získali mnohé im podobné črty. V prípade muttaburrasaura tak išlo o akúsi obdobu tenontosaura, ktorý tiež pravdepodobne predstavoval primitívneho iguanodonta dorastajpceho do rozmerov kamptosaura. 
Ďalšou možnosťou je, že mal vývojovo blízko ku dvakrát menšiemu austrálskemu rodu Atlascopcosaurus.
Bohumil Haluzický

Životopis

Vzdelanie získaval v Uherskom Hradišti, Brne a na univerzite v Prahe, Lipsku a Heidelbergu, kde študoval slovanskú a germánsku filológiu. V rokoch 1906 – 1908 učil na strednej škole v Prahe, v rokoch 1908 – 1910 v Uherskom Hradišti, v roku 1919 bol riaditeľom gymnázia v Ružomberku, v rokoch 1919 – 1926 v Bratislave a od roku 1920 taktiež pôsobil ako lektor slovenčiny na Univerzite Komenského v Bratislave. V rokoch 1926 – 1939 pôsobil ako redaktor Lidových novín v Brne a od roku 1939 ako dôchodca žil v Uherskom Brode a neskôr od roku 1946 v Bratislave.

Tvorba

V oblasti publicistiky bol autorom mnohých kritík, komentárov, jubilejných článkov, nekrológov a úvah, ktoré uverejňoval najmä v časopisoch a periodikách ako Lidové noviny, Prúdy, Slovenský denník, Slovenské hlasy a iné. Ako slovakofil a slovakista sa venoval dejinám slovenskej literatúry a účinne prispieval k osvetľovaniu vzťahov medzi slovenskou a českou literatúrou. Spočiatku sa zaoberal štúdiom štúrovského obdobia, neskôr sa zaujímal o dielo Martina Kukučína, no celý život zasvätil skúmaniu obdobia romantizmu. Poznatky zo svojej celoživotnej práce vydával knižne.
Gabriela Beňačková

Kariéra

Kariéru začala v Slovenskom národnom divadle, po krátkom čase prešla do Národného divadla v Prahe, kde sa stala sólistkou prvého zboru. Už v roku 1971 stvárnila pod Krombholcovým vedením Mařenku v Smetanovej Prodanej nevěste. Túto postavu stvárnila viac než päťstokrát v niekoľkých európskych jazykoch. Tisíckrát spievala úlohu Jenůfy Leoša Janáčka.
V Prahe spievala 11 sezón, počas ktorých sa začali jej hosťovania vo významných operných domoch sveta - vo Viedni (vo Wiener Staatsoper sa stala sólistkou v roku 1974), Mníchove, v londýnskej Covent Garden, v Madride, Barcelone a napokon aj v MET v New Yorku. 
Do pražského Národného divadla sa vrátila v roku 1983 pri znovuotvorení historickej budovy ako Smetanova Libuša.  Medzi jej úlohy patrili Rusalka, Jenůfa, Margaréta, hrdinky Pucciniho opier, Mařenka, Káťa Kabanová a iné.
Od 15. júla 2008 do 8. decembra 2008 bola riaditeľkou Opery SND. Vystupuje aj ako koncertná umelkyňa.
Saint-Germain-d’Étables

Poloha

Obec má rozlohu 7,26 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montfort-en-Chalosse (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 11,57 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 158 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sarpsborg

Znak

Znak Sarpsborgu bol vytvorený v roku 1966, jeho podoba vychádza z pečate z roku 1556.

Šport

V šesťdesiatych rokoch 20. storočia bol Sarpsborg známy svojím futbalovým tímom Sarpsborg FK (v súčasnosti Sarpsborg 08 FF po zlúčení s klubom FK Sparta Sarpsborg v roku 2008,) ale dnes je viac známy svojím hokejovým tímom Sparta Warriors.
Vnútorné Hebridy

Vnútorné Hebridy (-slovenský normovaný názov) (škg. Na h-Eileanan a-staigh, angl. Inner Hebrides) je názov skupiny ostrovov, ležiacich v blízkosti západného pobrežia Škótska. Ležia juhovýchodne od Vonkajších Hebríd, spolu s ktorými tvoria rozsiahlejšie súostrovie - Hebridy. Od Vonkajších Hebríd ich oddeľuje Minčský prieliv.
Vnútorné Hebridy sú súčasťou dvoch správnych oblastí, väčšina ostrovov patrí do oblasti Argyll a Bute, kým ostrov Skye a niekoľko ostrovčekov patrí do oblasti Higland.
Vnútorné Hebridy pozostávajú z 35 obývaných ostrovov a niekoľko desiatok neobývaných (44 neobývaných má rozlohu väčšiu ako 0,3 km²). Hlavné ekonomické aktivity na ostrovoch sú popri cestovnom ruchu rybolov, pálenie whisky a chov oviec. Podnebie ostrovov je mierne oceánske.
Rozloha súostrovia je približne 4 130 km². Počet obyvateľov dosahuje len niečo pod 20-tisíc, v roku 2011 mali ostrovy 18 948 obyvateľov. Hustota zaľudnenia je tak 4,6 ľudí na km².
Ostrovy sú zároveň jednou z mála posledných oblastí, kde sa hovorí po škótskogaelsky.
Roy Dunbard Bridges

Životopis

Stal sa vojakom z povolania. Vysokoškolské vzdelanie získal na United States Air Force Academy a Purdue University, školy ukončil s doktorským titulom roku 2001. V tímu astronautov bol už od roku 1980, prešiel výcvikom, v roku 1985 absolvoval aj svoj let. Ešte budúci rok sa pripravoval na misiu STS-61-F, po havárii Challengeru však bol let zrušený.
Znova sa vrátil do NASA v roku 1997, pracoval na myse Canaveral ako riaditeľ Kennedyho vesmírneho strediska v rokoch 1997-2003. Získal hodnosť generála. Potom odišiel do spoločnosti ASA-Langley Space Research Center v Hampton (Virgínia), ktorá je napojená na NASA. Aj tu bol riaditeľom.
BMW rad 3 (E30)

M3

Vyrábala ju spoločnosť BMW M GmbH. Táto verzia bola pôvodne určená pre okruhové preteky. Vtedajšie predpisy vyžadovali homologáciu na základe 5 tisícovej série. Verzia M3 sa dá rozpoznať podľa vyššieho veka kufru, iného sklonu zadného okna, rozšírených blatníkov a spojlerov, avšak niekoľko dielov zdieľala s ostatnými modelmi E30. Pôvodne sa vyrábala z verzie kupé, až ku koncu sa pridal aj kabriolet. V interiéri boli športové sedadlá a volant zdobené logom divízie M. Brzdy pochádzali z radu 5. 5-rýchlostná manuálna prevodovka Getrag 265 mala prvý rýchlostný stupeň doľava k sebe. Neskôr sa objavili vylepšené verzie M3 Evolution I, Evolution II a Sports Evolution, špeciálna edícia Europa Meister a Johnny Ceccoto/Ravaglia.
Villiers-sur-Loir

Poloha

Obec má rozlohu 10 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 178 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE