google/wiki40b huggingface dataset:
Pamätník Tomáša Baťu

Pamätník Tomáša Baťu je budova architekta Františka Lydie Gahury. Otvorená bola rok po smrti Tomáša Baťu. Je jednou z najhodnotnejších pamiatok zlínskeho konštruktivizmu a vrcholom fenoménu baťovskej architektúry.

Filozofia výstavby

Architektonický koncept pamätníka je hranol umiestnený vo viditeľnej polohe nad mestom, v osi stúpajúceho parku. Priestor tvorený modulmi zlínskeho skeletu s rozmermi 6,15 × 6,15 m, hladký translucentný plášť. Za ním osudový Junkers F 13, v ktorom Tomáš Baťa v roku 1932 zahynul.
Baťov dvorný architekt redukoval objekt pamätníka na tri základné materiály zlínskej architektúry – betón, oceľ a sklo. Využitie štandardizovaného skeletu na vytvorenie priestoru stĺpovej siene a zároveň otvoreného trojlodia, premenlivá výška a rozptýlené prirodzené svetlo priblížili oslobodený zlínsky konštruktivizmus k sakrálnym stavbám. Bez toho, aby bolo použité historizujúce tvaroslovie. 
Pamätník bol postavený bez akéhokoľvek technického a hygienického zázemia. Čistota riešenia mohla vyniknúť aj vďaka tomu, že objekt bol v podstate skleníkom bez vykurovania, prívodu vody a toaliet. Stavbu do desiatich rokov po dokončení navštívilo pol druha milióna ľudí. V 50. rokoch bol však pamätník prestavaný na koncertnú sála a galériu, čím značne utrpeli jeho architektonické kvality. Meno Tomáša Baťu malo byť vymazané.

Rekonštrukcia

Pri úvahách o obnove Pamätníku Tomáša Baťu sa uvažovalo v európskych a celosvetových súvislostiach. Závery odbornej konferencie z októbra 2006 zneli jednoznačne – navrátiť Pamätníku jeho pôvodnú podobu a ideovú funkciu s tým, že využitie má byť prispôsobené stavbe. V priebehu rokov 2012 až 2014 vznikla na ich základe architektonická štúdia obnovy. Náročná obnova realizovaná v rokoch 2016 až 19 bola financovaná Ministerstvom kultúry, výnosov z verejnej zbierky a z rozpočtu mesta Zlín. Mesto spoločne s rodinou Baťovcov, mestom Möhlin a ďalšími významnými darcami financovalo aj realizáciu hlavného exponátu – repliky lietadla Junkers F 13.
Prevádzkové, technické a servisné zariadenie, ktoré je dnes v budovách obvyklé, je umiestnené mimo pamätníka. Hlavným zmyslom objektu je zážitok z priestoru. Pretože je pamätník medzinárodne cenenou pamiatkou modernej architektúry, kládol projekt obnovy vysoké nároky na reštaurátorské postupy, obvyklé pri starostlivosti o pamiatky najvyššej kategórie. Využitie pre pietne a spoločenské akcie, alebo interiérové ​​výstavné inštalácie sú vždy prispôsobené ideovej a architektonickej podstate pamätníka a asketickým podmienkam jeho vnútorného prostredia.
Tido J. Gašpar

Životopis

Narodil sa v rodine hospodárskeho správcu Jozefa Gašpara a jeho manželky Veroniky rodenej Pujdesovej. Vzdelanie získaval v Rakove a v Martine. V roku 1911 pracoval ako námorník na Jadranskom mori, od roku 1919 bol tajomníkom župy, od roku 1922 pracoval na tlačovom odbore Ministerstva s plnou mocou pre správu Slovenska, od roku 1938 bol úradníkom slovenskej autonómnej vlády a od roku 1939 vedúcim Tlačového odboru Predsedníctva vlády.
V roku 1940 sa stal chargé d’affaires vo Švajčiarsku, v rokoch 1941 – 1945 bol šéfom Úradu propagandy. Autor prejavu, ktorý 29. augusta 1944 v rozhlase prečítal vtedajší minister obrany Ferdinand Čatloš. Prejav oznamoval obyvateľstvu vstup nemeckých vojsk na Slovenské územie a žiadal obyvateľov aby okupačným vojskám nekládli odpor. V dôsledku prejavu veľká časť armádnych posádok na západnom a východnom Slovensku zachovala pasivitu, nepodporila povstalcov alebo sa nechala nečinne odzbrojiť Nemcami. V roku 1945 bol zatknutý a odsúdený na doživotie. Na slobodu sa dostal až v roku 1958 po udelení amnestie. Od roku 1963 žil až do svojej smrti v Nových Zámkoch. Pochovaný je v Bratislave na Ondrejskom cintoríne.

Politická, verejná a kultúrna činnosť

V rokoch 1925 – 1927 bol dramaturgom Slovenského národného divadla v Bratislave, od roku 1922 bol redaktorom týždenníka Slovenský svet, redaktorom úradného vestníka a členom redakcie týždenníka Nový svet. Istý čas bol členom a tiež tajomníkom Spolku slovenských spisovateľov, bol redaktorom edície Žatva, ktorú vydávalo vydavateľstvo Biblioteka a tiež predsedom Miestnej organizácie Matice slovenskej. V rokoch 1938 – 1939 bol jeden z vedúcich ideológov slovenskej štátnosti a zdôvodňoval nutnosť spojenectva s nemeckou ríšou, ideologicky vystupoval i proti Slovenskému národnému povstaniu. V rokoch 1939 – 1944 bol poslancom  slovenského snemu.

Tvorba

Literárnu činnosť začínal písaním článkov a krátkych próz, knižne debutoval v roku 1920 zbierkou noviel Hana a iné novely. Prispieval do časopisov Slovenské pohľady, Nový svet, Elán, Slovenský svet, Ľudový chýrnik, Slovenský hlas, Slovák, Gardista a i. Vo svojich dielach využíval autobiografické motívy, motívy nenaplnenej lásky, rodinných pomerov, životnej neistoty, pesimizmu a dekadentných nálad, ale tiež sociálnu tematiku. Do popredia kládol citové konflikty, spletité osudy žien, úradnícke, rodinné a iné konflikty.

O ňom

Maruniak, Peter: Jozef Tido Gašpar - 115. výročie narodenia. In: Maruniak, P. - Grácová, G. (eds): Život a dielo ďalších exilových pracovníkov, MS 2010, s. 254 - 285.
Chablis (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 38,83 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 302 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Administratívne členenie Manu

Toto je článok o administratívnom členení Manu.

Historické členenie

Man bol kedysi rozdelený na 6 "sheadings", ktoré boli rozdelené na 17 farností.

Štatistické členenie

Na štatistické a podobé účely sa územie Manu sa delí (na jednej úrovni) na 4 mestá, 4 dediny a 16 farností (okrskov).
Crécy-en-Ponthieu (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 56,55 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Dejiny obce

Najznámejšou historickou udalosťou, ktorá sa odohrala pri historickej obci „Estrées-lès-Crécy“ je bitka pri Kreščaku. Udiala sa 26. augusta 1346 na začiatku storočnej vojny. Miesto bitky označuje kríž (Český kríž) na kraji cesty. Kríž bol v roku 1904 po jeho reštaurovaní trochu premiestnený.
Mesto bolo prepojené s departementom Somme v rokoch 1892 až 1951 železnicou miestneho významu.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 545 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buzeins

Poloha

Obec má rozlohu 21,59 km². Najvyšší bod je položený 895 m n. m. a najnižší bod 612 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tcheng-pchaj

Tcheng-pchaj (čín. 藤牌, pchin-jin: Téngpái; doslova "prútený štít") je okrúhly štít vyrobený z ratanu. Tento typ štítu sa používal v Číne počas vlády dynastií Ming (1368-1644) a Čching (1644-1911).
Choiseul (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,63 km². Najvyšší bod je položený 408 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Obernai (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,74 km². Najvyšší bod je položený 572 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 689 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roman Josi

Hráčska kariéra

Josi začal hrať profesionálne za SC Bern v roku 2006. Bol draftovaný Nashvilleom Predators v druhom kole z 38. pozície v roku 2008.
Josi bol vybraný hrať za Švajčiarsko na zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri a potom aj o 4 roky neskôr na zimných olympijských hrách 2014 v ruskom Soči. Predtým reprezentoval Švajčiarsko na majstrovstvách sveta 18 ročných v roku 2007 a 2008. Hral aj na majstrovstvách sveta juniorov v rokoch 2007, 2008, 2009 a 2010 a aj na majstrovstvách sveta dospelých v rokoch 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015. V roku 2013 oslavoval so Švajčiarskom zisk strieborných medailí a bol vyhlásený za najlepšieho obrancu turnaja.
Josi svoj prvý gól v NHL strelil 10. decembra 2011 Danovi Ellisovi z Anaheimu Ducks.
Josi sa v sezóne 2012/13 vrátil počas výluky do SC Bern. Hral po boku NHL hviezd ako John Tavares a Mark Streit.
Bol vybraný hrať NHL zápas hviezd 2016.
Karburačný motor

Karburačný motor je piestový spaľovací motor, v ktorom sa zápalná zmes tvorí sacím účinkom prúdiaceho vzduchu v karburátore alebo zmiešavači.
Karburačné motory sa používajú v zariadeniach kde nie je potrebné plniť prísne emisné predpisy, napríklad v malých motorových kosačkách. Z oblasti zážihových vozidlových motorov boli vytlačené vstrekovými motormi.
Robo Grigorov

Hudobná kariéra

V mladosti deväť rokov navštevoval ĽŠU odbor hry na akordeón, no zaujímal sa o hru na gitaru. Ako šestnásťročný začal vystupovať so skupinou Prešporok, po dvoch rokoch, v roku 1982, sa stal členom bratislavského hudobného zoskupenia Ventil RG. Rok bol členom kapely Mona Lisa speváčky Mirky Brezovskej (dcéra skladateľa Aliho Brezovského). 
V roku 1985 už vystupoval so svojou sprievodnou skupinou Midi. Prvým známym singlom tejto skupiny bola skladba „Úlohy“. V televíznych hitparádach polovice 80. rokov rezonovala ďalšia jeho známa pesnička s názvom „Žuvačka za uchom“. Robo Grigorov sa žánrovo hlavne v pesničkách s rýchlejším tempom presadzuje ako predstaviteľ populárneho prúdu štýlu reggae. Na Bratislavskej lýre 1986 so skupinou Midi získali so skladbou „Posledný valčík pre Strednú Európu“ Bronzovú Bratislavskú lýru. S touto piesňou získali na Bratislavskej lýre aj ďalšie ocenenie - Cenu diváka . 
Jeho debutový album Robo Grigorov – Midi bol vydaný v roku 1987. Medzi najznámejšie skladby tohto albumu okrem Lýrového debutu patrili piesne „Edo“, „Po víne“, „Mám tristo mesiacov“ či skladba „Monika“. S Grigorovom na tomto albume spolupracovali textári Ľuboš Zeman, Kamil Peteraj, ako aj hudobníci ako Dušan Hájek, Anton Kubasák, Andrej Šeban a František Griglák. V tomto období Grigorov participoval ako interpret aj na prvej časti projektu Dušana Rapoša a Borisa Filana s názvom Fontána pre Zuzanu. 
V roku 1988 sa na slovenskom hudobnom trhu nakrátko objavil druhý album Roba Grigorova s názvom Nohy, z ktorého dodnes v éteri rezonuje hlavne skladba „Pocta Majakovskému“. V tomto istom roku Robo Grigorov emigroval do Belgicka. V Belgicku pracoval ako hudobný producent, komponoval aj piesne, ktoré neskôr po návrate domov v 90. rokoch vydal aj na Slovensku na albumoch  Noconi, Národ kanibal a I stand by ´U´. V roku 1992 vyšiel Grigorovovi album Chýbaš mi (s hitmi „Ona je Madona“, „Kým ťa mám“, „Láska, pivo, anjel a smútok“, „Všetci sa zídeme raz v jednej posteli“...). Po tomto albume nasledovali ďalšie: Z extrému do ekstrému, Vdýchni reggae, Sám... Po niekoľkých kompilačných albumoch (Chodci sveta, Láska, pivo, anjel, smútok, Fontána pre Zuzanu - Najväčšie hity, Robo Grigorov - GOLD...) a dvojablume s názvom Balady Robo Grigorov v novembri 2007 pokrstil svoj prvý koncertný album s názvom Robo Grigorov & Midi - Live.

Osobný život

Robo Grigorov je rozvedený. Spolu s bývalou manželkou, moderátorkou Janou Škrekovou majú dve dcéry: Sofiu a Nikitu.
Liézey

Poloha

Obec má rozlohu 13,27 km². Najvyšší bod je položený 923 m n. m. a najnižší bod 584 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 284 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hradby

Hradby sú obranné múry okolo hradu alebo okolo mesta. Je to druh opevnenia, ktoré sa používalo približne do stredoveku. Chránili mestá pred nájazdmi vojsk. Ich význam bol najmä v dobách, keď vo vojne zohrávala najdôležitejšiu úlohu pechota a jazda. So zvyšujúcim sa používaním strelných zbraní sa pomaly ich zmysel strácal.
Stavali sa už v staroveku.
Na Slovensku boli ich predchodcami hlinené valy. V Uhorsku smeli od 13. storočia hradby stavať z miest len kráľovské mestá (civitas). V renesancii hradby nahradil bastiónový systém. Na Slovensku sa hradby začali spravidla búrať v 18. storočí, pretože stratili opodstatnenie. Zvyšky sa zachovali najmä v Bratislave, Trnave, Banskej Bystrici, Kremnici, Levoči, Bardejove, Skalici a Košiciach.
Autechaux-Roide

Poloha

Obec má rozlohu 6,56 km². Najvyšší bod je položený 575 m n. m. a najnižší bod 363 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 569 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ryby (súhvezdie)

Legenda

Afrodita (v Ríme Venuša) sa prechádzala so svojím synom Erotom (Amorom) po brehu rieky Eufrat. Náhle sa pred nimi objavil obor Tyfón. Tyfón má sto hláv, dokázal sa zmeniť do dračej, psej aj ľudskej podoby a ničil všetko, čo mu prišlo do cesty. Vydesená Afrodita skočila aj s Erotom do Eufratu, kde sa obaja premenili na ryby. Na pamiatku toho, ako rýchlo unikli Tyfónovi, boli prenesení na oblohu. Tyfóna neskôr Zeus ochromil bleskom a uväznil pod horou Etna na Sicílii. Pôvodne sa súhvezdiu hovorilo Venuša a Cupido (Afrodita a Eros), ale pretože aj starí Babylončania, Asýrčania a Peržania videli na oblohe podobu dvoch rýb, ujal sa názov Ryby, ktorý prijala aj Medzinárodná astronomická únia. Bolo tak nazývané už v dobách, kedy sa v ňom nachádzal bod zimného slnovratu, čo bolo asi pred 6 000 rokmi.

Hviezdy

Súhvezdie Ryby je síce rozľahlé, ale chudobné na jasné hviezdy. Alfa s jasnosťou len 3,3 magnitúd má viacero názvov: Najpoužívanejší z nich, Alrischa (niekedy Alrescha) pochádza z arabského al-riša, čo znamená povraz. Al Rischa je dvojhviezda. Beta Piscium sa nazýva Fum al Samakah. V arabčine to značí „ústa ryby“ a zodpovedá to polohe hviezdy v obrazci súhvezdia. Gama Psc nemá meno a je to žltooranžový obor. Ďalšie jasnejšie dvojhviezdy v tomto súhvezdí sú zéta Piscium, psí Piscium a 55 Piscium.

Objekty

Z nestelárnych objektov je zaujímavá M74, veľká špirálová galaxia. Ďalšia galaxia, NGC 524, je pravdepodobne eliptická. Jej celková jasnosť je však len o málo vyššia ako 12 magnitúd, takže pre amatérske ďalekohľady je to len ťažko dosiahnuteľný objekt.
V tomto súhvezdí sa nachádza aj najhustejšia známa kopa galaxií, kopa Pisces. Do tohto súhvezdia zasahuje tiež časť obrovského plošného zhustenia galaxií nazvaného Veľká stena. Nakoľko je súhvezdie Rýb veľmi chudobné na jasné hviezdy, je v ňom nápadné každé nové teleso. Hlavne oblasť okolo hviezd zéta a delta Piscium je vhodná na objavovanie planétok.
Hohengœft

Poloha

Obec má rozlohu 3,43 km². Najvyšší bod je položený 397 m n. m. a najnižší bod 213 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 522 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Autet

Poloha

Obec má rozlohu 11,35 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vespazián

Detstvo a mladosť

Vespasianus sa narodil 17. decembra 9 v dedine Falacrina, ktorá sa nachádzala v kraji obývanom prevažne Sabínmi. Jeho otcom bol Titus Flavius Sabinus I., vyberač daní, a matkou Vespasia Polla pochádzajúca z Nursie (dnes Norcia), ktorej otec Vespasius Pollio zastával hodnosť praefectus castrorum (prefekt tábora) a jej brat dosiahol úrad prétora. Zo Seutoniovej biografie tiež vyplýva, že veľký vplyv na jeho výchovu mala jeho stará mama z otcovej strany Tertulla. Uvádza, že aj ako cisár pravidelne navštevoval jej vilu v meste Cosa, kde trávil svoje detstvo, a počas ceremónií používal malú striebornú šálku, ktorá jej patrila.

Raná politická a vojenská kariéra (36 – 66)

V Trácii slúžil ako tribunus militum (vojenský tribún) v roku 36 a nasledujúci rok mu do kvestorskej funkcie pripadli provincie Cyrenaica (dnes súčasť Líbye) a Kréta. Ďalej pokračoval ako edil (rok 39) a prétor (rok 40).
Pri budovaní politickej kariéry mu pomohla priazeň Tiberia Claudia Narcissa, poradcu cisára Claudia, ktorý bol prepusteným otrokom. Vďaka nemu získal Vespasian velenie nad légiou II Augusta (rok 42), s ktorou sa vyznamenal pri expanzii do Británie v rokoch 43 – 44. Podľa Seutonia sa mu podarilo zvíťaziť v 30 bitkách, podmaniť si 2 národy, vyše 20 miest a ostrov Vectis (dnes Wight). Vespasianovi boli udelené odznaky triumfátora a dva kňazské úrady. V novembri a decembri 51 vykonával úrad konzula.
Ďalšiemu kariérnemu rastu mu ale bránili intrigy Agrippiny, ktorá cítila odpor ku všetkým Narcissovým priateľom. Preto zotrval politicky pasívny, až do roku 63, kedy získal očakávaný úrad prokonzula v provincii Afrika. Suetonius vyzdvihuje, že Vespasian spravoval Afriku „so spravodlivosťou a cťou,“ aj keď spomína, že počas nepokojov v meste Hadrumetum ho ľudia ohadzovali repami. Rímsky historik Tacitus ale tvrdí, že „Vespasianova vláda bola neslávna a protivná,“ zatiaľ čo prokonzulstvo jeho neskoršieho rivala Vitellia popisuje, ako „bezúhonné a všeobecne obľúbené.“
Suetonius zaznamenal, že Nero znenávidel Vespasiana po tom, čo zaspal na jeho vystúpení v divadle v roku 66, kedy cisár vystupoval v gréckych mestách so svojou umeleckou tvorbou. Následne dal Vespasiana poslať do exilu.
Woippy (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 14,58 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 079 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Súmrak (film z roku 2008)

Dej

Sedemnásťročná Isabella Swan (Kristen Stewartová) prichádza do večne upršaného mestečka Forks, v štáte Washington. V prvý deň v novej škole ju na biológii učiteľ posadí vedľa tajomného, no nádherného študenta Edwarda Cullena (Robert Pattinson), ktorý skrýva tajomstvo. On a jeho celá rodina sú upíri. Práve tajomnosť je to, čo Bellu na ňom priťahuje. Vzájomná náklonnosť nie je bez prekážok, a tak sa po stretnutí so stopárom Jamesom (Cam Gigandet) dostanú do jeho "hry", ktorá sa môže skončiť zle.
Cassius Dio

Biografia

Cassius Dio bol synom rímskeho senátora Cassia Aproniana. Narodil sa a bol vychovaný v meste Nikaia v Bithýnii. Podľa byzantskej tradície bola jeho matkou dcéra alebo sestra gréckeho historika, rečníka a filozofa Dia Zlatoústeho. Jeho praenomen, ktorým bolo asi Lucius, ale podľa nápisu publikovanom na macedónskom v roku 1970 je uvádzané Cl., teda pravdepodobne Claudius. Napriek tomu, že bol rímskym občanom, jeho pôvod bol grécky a písal v gréčtine. Po celý život svoje rodné mesto miloval a nazýval ho svojim domovom.
Väčšinu života pôsobil ako štátny úradník. Počas vlády cisára Commoda pôsobil ako senátor a po smrti Septimia Severa ako guvernér mesta Smyrna. Približne v roku 205 sa stal konzulom. Pôsobil aj ako prokonzul v provinciách Africa a Panónia. Cisár Alexander Severus si ho veľmi vážil a učinil ho konzulom druhýkrát, aj keď Cassiova povaha iritovala prétoriánsku gardu, ktorá požadovala jeho život. Po ukončení svojho druhého konzulátu sa už v pokročilom veku vrátil do svojej rodnej zemi, kde zomrel.

Rímske dejiny

Dio je autorom 80 kníh o rímskych dejinách (Rómaiké historiá), ktoré napísal po 22 rokoch bádateľskej práce. Toto dielo popisuje dejiny mesta a ríše od príchodu legendárneho Aineia do Itálie cez následný vývoj od mýtického založenia mesta (753 pred Kr.) až do roku 229. Až po 1. storočie pred Kr. popisuje iba súhrn udalosti. Potom je už jeho popis podrobnejší. Pri písaní o dobe vlády cisára Commoda bol ale veľmi obozretný, čo sa týka opisu udalostí, ktoré sa odohrali pred jeho očami.
Do dnešnej doby sa zachovali časti prvých 36 kníh, hlavne podstatná časť 35. a 36. knihy venujúca sa vojnám s Mithridatom VI. Pontským. Nasledujúce knihy až do 54. sú takmer kompletné a venujú sa obdobiu medzi rokmi 65 pred Kr. až 12 pred Kr. 55. kniha sa zachovala iba čiastočne. 56. až 60. kniha sa dochovali v celku a popisujú obdobie od Varovej porážky po úmrtí cisára Claudia. Nasledujúcich 20 kníh sa zachovalo iba čiastočne ako stručný výťah od mnícha Ioanna Xifilina žijúceho v 11. storočí. Posledná kniha popisuje obdobie medzi rokmi 222 až 229 (vláda Alexandra Severa).
Besné (Loire-Atlantique)

Poloha

Obec má rozlohu 17,54 km². Najvyšší bod je položený 16 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 543 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sorry

Kompozícia

Hudobne je skladba „Sorry“ rýchla tanečná skladba obsahujúca vrstvené beaty a silné vokály refrénu. Je nahraná v bežnom takte v stredne rýchlom tanečnom tempe 132 úderov za minútu. zložená je v tónine C mol. Vokálny rozsah Madonny je v rozmedzí od F₃ to G₄. Postupnosť akordov je E♭–Cm–A♭–B♭ počas úvodu s hovoreným slovom. Počas refrénu sa mení na Fm–Gm-Cm, a pokračuje do A♭–Cm–A♭–Fm počas prostredných veršov. Nakoniec končí opakujúcou sa vetou "I've heard it all before".
Korytnačka (formácia)

Korytnačka (lat. testudo) je pôvodne rímska bojová formácia, špecifické zoskupenie peších vojakov za štítmi.
Vojaci sú pevne zomknutí do pravidelného útvaru. Prvý rad kryje svojimi štítmi prednú líniu, bočné rady boky a ostatní vojaci používajú štíty k ochrane útvaru zhora, čím vytvárajú efekt a dojem korytnačieho panciera, chrániaceho celý útvar. Táto formácia sa používala hlavne vtedy, keď bol oddiel pri postupe vystavený silnej nepriateľskej streľbe, napríklad pri obliehaní. Nevýhody tejto formácie spočívajú v tom, že je pomalá v pohybe a znemožňuje vojakom účinný boj muža proti mužovi. Na druhej strane v okamihu, kedy by mal tento boj nastať, už je zvyčajne znemožnený účinný zásah lukostrelcov a je možné korytnačku zrušiť.
Starovekí Peržania a ďalší nepriatelia používali proti tejto formácii s úspechom primitívne zápalné bomby - hlinené nádoby obsahujúce vysoko horľavý olej. Horiaci olej prenikol medzerami medzi štítmi a prilepil sa na vojakoch, ktorí potom mali problém udržať štíty v správnej polohe.