google/wiki40b huggingface dataset:
Nicole Kidmanová

Život

Kidmanová sa narodila v Honolulu na Havaji, zatiaľ čo jej rodičia študovali v USA. Jej otec Antony Kidman (1938-2014), biochemik, klinický psychológ a spisovateľ, zomrel na infarkt v Singapure vo veku 75 rokov. Jej matka Janelle Ann (rod. Glenny) je poradkyňa dojčenia a oddaná feministka. Kidmanová má aj írske, škótske a anglické korene. 
Keďže sa narodila na Havaji, dostala havajské meno Hōkūlani podľa mláďaťa slona narodeného v blízkej Honolulu ZOO avšak toto havajské meno je bežne používané pre dievčatá a znamená “Nebeská hviezda”. 
Kidmanovej otec sa stal hosťujúcim vedeckým pracovníkom v Národnom ústave pre duševné zdravie v Spojených štátoch. Jej rodičia sa zúčastňovali protivojnových protestov. Rodina sa vrátila do Austrálie, keď mala Kidmanová 4 roky. Má mladšiu sestru Antoniu Kidman, žurnalistku a televíznu moderátorku. 
Navštevovala Lane Cove Public School a North Sydney Girl’s High School. Chodila na balet a jej prirodzený herecký talent sa prejavil už počas základnej a strednej školy. Kidmanová povedala, že inšpiráciou stať sa herečkou bol herecký výkon Margaret Hamiltonovej v The Wizard of Oz. Kidmanová o sebe prezradila, že ako dieťa bola plachá:,, Som veľmi hanblivá – naozaj hanblivá – dokonca som ako dieťa koktala z čoho som sa pomaly dostala ale stále som občas hanblivá. Takže nerada chodím do plnej reštaurácie sama; nerada chodím sama na párty.“
Študovala na Victorian College of the Arts v Melbourne a na Phillip Street Theatre v Sydney spolu s herečkou a kamarátkou Naomi Watts s ktorou chodila aj na strednú školu. Študovala na Australian Theatre for Young People. 

Osobný život

Je druhýkrát vydatá. Jej prvým manželom bol americký herec Tom Cruise, súčasným manželom je austrálsky country spevák Keith Urban. 
S Cruisom sa spoznala v novembri 1989 počas natáčania filmu Dni hromu. Zosobášili sa na Štedrý deň v roku 1990 v Telluride, Colorade. Dvojica si adoptovala dcéru Isabellu Jane (narodenú 1992) a syna Connora Anthonyho (narodeného 1995). V roku 2001 Cruise podal žiadosť o rozvod a ich manželstvo bolo rozvedené v auguste toho istého roku. 
Pred manželstvom s Tomom Cruisom chodila s austrálskym hercom Marcusom Grahamom a Tomom Burlisonom. So svojim súčasným manželom sa stretla v roku 2005 a 25. júna 2006 sa zosobášili. V roku 2008 v Nashville sa im narodila prvá dcéra Sunday Rose. V roku 2010 sa im narodila druhá dcéra Faith Margaret, porodila ju náhradná matka.

Náboženstvo a politické názory

Kidmanová je rímsko-katolíčka. Navštevovala kaplnku Mary Mackillop v North Sydney. Počas rozvodu s Tomom Cruisom vyhlásila, že nechcela vychovávať jej deti ako scientológov a od rozvodu nechcela hovoriť o scientológii. V roku 2014 vyhlásila, že od svojich 20-tich rokov praktizovala transcendentálnu meditáciu.
Évecquemont

Poloha

Obec má rozlohu 2,5 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 783 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thenailles

Poloha

Thenailles má rozlohu 16,43 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Thenailles má 256 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Amicus Plato, sed magis amica est veritas.

Amicus Plato, sed magis amica est veritas. (lat.) je Platon je priateľ, ale ešte väčším priateľom je pravda.
Vrstvený materiál

Vrstvené materiály vznikajú spojením viacerých vrstiev polyméru a vloženej fázy. Vrstvením vznikajú konštrukčné materiály, ktoré dostali svoj pôvodný názov v angličtine a nazývajú sa lamináty. Tento termín zahrňuje všetky druhy laminátov a tzv. plastomérlaminátové konštrukcie, ktoré vznikajú priamym laminovaním plastomérnych dosák (fólií) na sklotextil alebo laminovaním sklotextilového epoxidového alebo polyesterového laminátu na predmet z plastoméru.
Spôsob, ktorým sa pripravujú, nazývame laminovanie. Lamináty sú vlastne anizotropné materiály, pretože majú rozdielne vlastnosti v smeroch pozdĺž vrstiev a kolmo na ne. Okrem plošných plnív, tzv. nosičov, sa používajú aj plnivá z jemných častíc, ktoré sa rovnomerne rozdelia, v celej hmote plneného plastomérneho materiálu. Získajú sa tak izotropné materiály, ktoré sa nazývajú vystužené plasty.
Pri vystužených plastoméroch sa ako vystužovacie plnivo používajú tzv. krátke alebo dlhé vlákna. Krátke vlákna majú dĺžku od 0,5 do 2 mm, dlhé od 2 – 4 mm. Ak je vlákno kratšie ako 0,5 mm nemá už armovaciu funkciu, ale iba funkciu plniva.
Vplyv bežného plniva v porovnaní s vystužovacím sa prakticky neprejaví až do určitej veľkosti deformácie, keď si materiál vystužený sklom dlhšie prechováva svoje mechanické vlastnosti ako materiál s bežným plnivom.
Loudervielle

Poloha

Obec má rozlohu 5,39 km². Najvyšší bod je položený 2 034 m n. m. a najnižší bod 1 038 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 60 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hécourt (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladimír Búřil

Reprezentácia

Zúčastnil sa ZOH 1994 v Lillehammeri, kde Slovensko pri svojej olympijskej premiére obsadilo 6. miesto. Celkovo v reprezentácii odohral 25 zápasov, zaznamenal 1 gól.
Bukurešť

Dejiny

Podľa rumunskej ľudovej povesti bola Bukurešť pomenovaná podľa pastiera Bucura. V rumunskom jazyku toto slovo znamená veselý. Na európske pomery to nie je veľmi staré mesto, prvá zmienka je z roku 1459. Prvýkrát sa spomína v listine kniežaťa Vlada Tepesa. V roku 1465 sa mesto stalo zimnou rezidenciou valašských panovníkov a od roku 1659 aj ich sídelným mestom. Mesto sa stalo križovatkou obchodných ciest, ale aj politickým, ekonomickým a duchovným centrom Valašského kniežatstva. Bolo a je aj duchovným centrom rumunských pravoslávnych kresťanov. Po zjednotení Valašska a Moldavska sa stalo hlavným mestom zjednoteného Rumunského kráľovstva. 
V období prvej svetovej vojny bolo okupované vojskami centrálnych mocností. Po roku 1918 sa stalo centrom Veľkého Rumunska (Romania Mare). Vďaka elegantnej architektúre sa niekedy nazýva aj Paríž Východu. Hoci veľká časť historického centra bola poškodená alebo zničená počas vojny alebo zemetraseniami, veľa sa zachovalo a v posledných rokoch prežíva mesto výrazný ekonomický a kultúrny rozvoj. Je to ekonomicky najprosperujúcejšie mesto Rumunska.

Palatul Patriarhiei

Je to pravoslávny monastier postavený v 17. storočí na vrchu nad mestom. V roku 1688 bol monastiersky chrám povýšený na katedrálu. Neskôr sa stal sídlom hlavy rumunskej pravoslávnej cirkvi. V chráme bol v roku 1881 korunovaný aj prvý rumunský kráľ Karol I. Interiér zdobí nádherný ikonostas, nástenné maľby a sú tu uložené aj relikvie patróna mesta sv. Dimitrija Solúnskeho (rum. Dumitru).

Chrám Stavropoelos

Pravoslávny chrám, ktorý bol postavený v 18. storočí. Dal ho postaviť grécky pravoslávny mních, ktorý sa stal neskôr metropolitom v gréckom meste Stavropolis v severnom Grécku. Mimoriadne krásny je ikonostas a cenné drevorezby. Patrí k skutočným skvostom sakrálnej pravoslávnej architektúre v meste.

Monastier Plumbuita

V tomto pravoslávnom monastieri bola v roku 1580 vytlačená prvá kniha v Bukurešti. Aj jeho exteriér a interiér patria ku krásnym ukážkam pravoslávnej rumunskej architektúry.

Triumfálny oblúk

Postavený bol v roku 1936 na pamiatku bojov a víťazstiev rumunskej armády v prvej svetovej vojne. Jeho vzorom sa stal víťazný oblúk v Paríži. Nachádzajú sa na ňom historické erby jednotlivých častí Rumunska (Valašsko, Moldavsko, Sedmohradsko, Bukovina, ... ). Oblúk je aj spomienkou na Romania Mare a národným symbolom Rumunov.

Palatul Regal (kráľovský palác)

Je to kráľovský palác, ktorý do roku 1947 slúžil ako rezidencia rumunských kráľov

Doprava

Rozsiahly systém verejnej dopravy je najväčší v Rumunsku a tretí najväčší v Európe. Je založený na podzemnej rýchlodráhe ako aj povrchovej doprave zloženej z autobusov, električiek, trolejbusov a ľahkej železnice. Dopĺňa ho systém súkromných taxíkov a minibusov. Metro a povrchová dopravná sieť bola začiatkom roku 2006 spojená. Mesto má dve blízke letiská - Baneasa a Otopeni.
Zora Mintalová Zubercová

Životopis

V roku 1974, Mintalová – Zubercová promovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore národopis, história, v tomto istom roku začala pracovať ako odborná asistentka v Etnografickom ústave Slovenského národného múzea v Martine. Po získaní titulu PhDr. v odbore národopis a história v roku 1980 na Univerzite Komenského v Bratislave bola zaradená ako vedecko-výskumná pracovníčka v SNM - Etnografický ústav.
Kvôli buržoáznym koreňom svojej matky jej nebolo dovolené v období socializmu zastávať vyššie vedecké hodnosti, čo sa zmenilo až po Zamatovej revolúcii a páde Komunistickej strany, keď sa v roku 1989 stala samostatnou vedeckou pracovníčkou a v roku 1990 vedúcou vedecko-výskumného oddelenia Slovenského národného múzea v Martine.
Dr. Mintalová – Zubercová spolupracovala s mnohými významnými regionálnymi, národnými a medzinárodnými vedeckými organizáciami ako napr. Slovenská akadémia vied, Štátne ruské múzeum v Petrohrade, Musée national des Arts et Traditions Populaires Paris – Muséum national d'histoire naturelle v Paríži, Museo Nazionale delle Arti e Tradizioni Popolari v Ríme, atď.
Počas svojej kariéry v Slovenskom Národnom múzeu Dr. Mintalová – Zubercová participovala na viac ako 29 medzinárodných a národnych vedecko-výskumných úlohách. Podieľala sa na viacerých významných projektoch slovenskej etnografie ako napr. Etnografický atlas Slovenska, ktorý v roku 1991 získal Národnú cenu Slovenskej republiky za vedu; Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska, ktorá v roku 1995 získala medzinárodnú cenu etnologických a antropologických štúdií Giuseppe Pitré-Salvatore Salomone Marino v Palerme- Taliansko etc.
Dr. Mintalová – Zubercová je autorkou a spoluautorkou viac ako 50 múzeálnych výstav doma i v zahraníčí (Holandsko, Nemecko, Francúzsko, Taliansko etc.), autorkou vyše 300 vedeckých a odborných štúdií a odborno-popularizačných článkov doma i v zahraničí a 14 monografických knižných publikácií. Za aktívnu múzejnícku činnosť jej bola v roku 2000 udelená Pamätná medaila za zásluhy o rozvoj Slovenského národného múzea a Pamätný list Zväzu múzeí na Slovensku za rozvoj múzejníctva. Od 1996 do roku 2000 zastávala funkciu zástupkyne riaditeľa SNM-EM v Martine.
V roku 2000, na žiadosť Najvyššej rady Slovenského Červeného kríža, založila Múzeum Slovenského Červeného kríža v Martine, ktorého riaditeľkou sa stala v roku 2002. V roku 2009 odišla do dôchodku, ale stále sa aktívne venuje materiálnej kultúre a kulinárnej histórie, pravidelne publikuje knižné publikácie, vedecké a odborné články. Je taktiež členkou viacerých vedeckých inštitútov a organizácií v oblasti etnografie, materiálnej kultúry a histórie stravovania.
Ferit (magnet)

Ferit je feromagnetická keramická látka, ktorá je zlúčeninou oxidu železitého Fe₂O₃ (menej často Fe₃O₄) s oxidmi dvojmocných kovov, a ktorá má vhodné fyzikálne vlastnosti, najmä malé straty vírivými prúdmi. Je elektricky slabo alebo vôbec nie vodivá.
Anarchistický čierny kríž

História

Anarchistický čierny kríž začínal ako Anarchistický červený kríž niekedy v rokoch 1900 až 1905 odštiepením sa od Politického červeného kríža, ktorý bol organizovaný na pomoc politickým väzňom v cárskom Rusku, no odmietal pomáhať anarchistom. Organizácia sa dostala do popredia po Ruskej revolúcii z roku 1905, keď začal narastať počet uväznených anarchistov. Počas nasledujúcich rokov sa organizácia z Ruska rozšírila do Európy, neskôr aj do USA, a to prevažne do miest, kam sa usadili Ruskí anarchistickí emigranti, napr. do Philadelphie a Pennsylvánie.
Po roku 1918 sa mieste Anarchistické červené kríže začali premenuvávať na Anarchistické čierne kríže, podľa ukrajinského vzoru, kde ho vytvoril Nestor Machno na podporu anarchistov, ktorí pôsobili a boli uväznení mimo Slobodného územia. Toto premenovanie bolo čiastočne spôsobené aj preto, aby sa predišlo zámene s Červeným krížom, ktorým v tom období tiež začal pomáhať politickým väzňom.
Lopata

Lopata je nástroj s plochou časťou určený na naberanie sypkých hmôt, prípadne kopanie. Rozoznáva sa niekoľko druhov lopát. Lopaty určené na vykopávanie sa nazývajú rýľ.

Materiál a popis

Skladá sa z násady, ktorá tvorí rukoväť nástroja a z plochej časti, slúžiacu na naberanie materiálu. Lopaty sa v súčasnosti vyrábajú z hliníka, príp. jeho zliatin. Násada býva drevená alebo plastová.
Lopaty majú široké využitie:
Záhradná lopata sa používa na prenášanie zeminy, sypkých predmetov, odhŕňanie snehu a pod. Niektoré lopaty majú zašpicatený koniec a je možné nimi aj priamo kopať, označujú sa ako rýle. Cestárska lopata je širšia ako obyčajné lopaty, pretože je na nich vyvíjaný väčší tlak napr. tiažou štrku a pod. Hasiči používajú takéto lopaty pri rôznych zásahoch, napr. na odpratávanie trosiek, snehu a pod. Niekedy sú používané aj na hasenie ohňa.
Stavbárska lopata môže mať široký koniec ako cestárska/ hasičská lopata (na prenášanie štrku, cementu a pod.) alebo úzky koniec (na kopanie dier pre potrubie a pod.) Lopata na odhŕňanie snehu je lopata špeciálne prispôsobená na odhŕňanie snehu, tým že je širšia
a má väčší záber. Vojenské lopatky sú kompaktné, často skladacie a je ich možné nosiť pohodlne pripnuté k výstroji. Slúžia vojakom na budovanie zákopov a poľných opevnení.
Administratívne členenie Mongolska

Administratívne členenie Mongolska je vo svojich základných rysoch definované štvrtou hlavou Ústavy Mongolska. Členenie pozostáva z 21 provincií a okruhu hlavného mesta Ulanbátar (mong. нийслэл – nijslel), ktorý je samostatnou entitou na úrovni provincie. 
Nižšiu úroveň provinčnej správy predstavujú okresy (v sg.: mong. сум – sum), ktorých je celkovo 329. Okresy sa ďalej členia na obce (v sg.: mong. баг – bag), ktorých je k roku 2014 cca 1600. Hlavné mesto sa delí na mestské obvody (v sg.: mong. дүүрэг – düüreg) a mestské štvrte (v sg.: mong. хороо – choró).
Instituto Pedro Nunes

Instituto Pedro Nunes (IPN) je nezisková súkromná organizácia pre inovácie a transfer technológií a vedecké centrum so sídlom v Coimbra v Portugalsku. Je pomenovaná po portugalskom matematikovi a profesorovi zo 16. storočia Pedrovi Nunesovi, ktorý žil v meste Coimbra a pracoval pre miestnu univerzitu.

Oblasti pôsobenia

Instituto Pedro Nunes je autonómne vedecké centrum pre transfer technológií medzi miestnou univerzitou Universidade de Coimbra a podnikateľským sektorom. Venuje sa výskumu a technickému rozvoju v spolupráci s podnikmi, odbornému vzdelávaniu, propagácii a podpore. Má vlastnú technologickú infraštruktúru a šesť laboratórií. Ďalej sa venuje predovšetkým multidisciplinárnym projektom, ktoré sú realizované v rámci úzkej spolupráce. Tieto projekty sú rôzne partnerstvá, združenia alebo riešenia spoločných služieb pre zákazníkov, ktorí potrebujú moderné inovatívne technologické riešenia.
Szerencsský okres

Szerencsský okres (maď. Szerencsi járás) je okres v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Szerencs.
Valailles

Poloha

Obec má rozlohu 5,37 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vojtech Majling

Životopis

V roku 1944 – 1949 navštevoval ľudovú školu v Harmanci a v Banskej Bystrici-Radvani, 1949 – 1952 študoval na Nižšej strednej škole, 1952 – 1956 na Vyššej strednej škole v Banskej Bystrici. Pracoval ako manipulant na Poštovom úrade v Banskej Bystrici (1956 – 1957), manažér v podniku Zdroj Banská Bystrica (1959 – 1964), v obchodnom dome Hron Banská Bystrica (1965 – 1969), ako propagačný pracovník v Smrečine Banská Bystrica (1969 – 1983) a v obchodnom dome Prior Banská Bystrica (1983 – 1989).
Od roku 1966 sa venuje výskumu ľudových zvykov a ľudových remesiel na území celého Slovenska. Navštívil 95 slovenských obcí, zmapoval 650 ľudových výrobcov. Zozbieral viac ako 10 tisíc čiernobielych a farebných fotografických záberov ľudových remeselníkov, viac ako 100 magnetofónových pásov autentických nahrávok ich spomienok. Podieľal sa na propagácii ľudových remesiel v Banskej Bystrici. V roku 1982 – 2001 vystavoval fotografie v Banskej Bystrici a v zahraničí, prispieval do časopisov a novín, je autorom scenára O ľudových remeselníkoch (STV, Košice).
V roku 1956 položil základy chodeckého športu na Slovensku, bol prvým slovenským reprezentantom v tomto športe, je štvornásobným rekordérom v športovej chôdzi, pracoval aj ako mládežnícky hokejový tréner v TJ Iskra Smrečina Banská Bystrica.
Great Falls (Virgínia)

Great Falls je obec v Spojených štátoch, v severovýchodnej časti štátu Virgínia. Leží v okrese Fairfax County a je súčasťou metropolitnej oblasti Washingtonu. Nachádza sa severozápadne od hlavného mesta na pravom brehu rieky Potomac.
Žije tu 8 549 obyvateľov (2005).
Parapsychológia

Parapsychológia je kontroverzná vedná disciplína. Skúma dôkazy o mentálnom povedomí alebo vplyv vonkajších objektov bez interakcie známymi fyzickými prostriedkami. Väčšina študovaných objektov spadá do oblasti vplyvu „mysle na myseľ“ (ako napríklad mimozmyslové vnímanie, folie à deux a telepatia), vplyvu „mysle na prostredie“ (ako napríklad psychokinéza) a „prostredia na myseľ“ (ako napríklad strašenie). Spolu sú tieto schopnosti často označované ako „psionika“.

História

Termín parapsychológia bol vytvorený v roku 1889 psychológom Maxom Dessoirosom. Tento termín prijal Rhine v roku 1930 ako náhradu za pojem psychologické bádanie, aby poukázal na významný posun smerujúci k laboratórnym metódam použitým pri študovaní psychických fenoménov.

Prvotné psychické bádanie

Society for Psychical Research (SPR) je združenie na výskum psychológie bolo založené v roku 1882. SPR bolo prvým pokusom zorganizovať vedcov a bádateľov na kritické a nepretržité skúmanie paranormálnych fenoménov. Prvými členmi SPR boli filozofi, bádatelia, vedci, pedagógovia a politici, ako Henry Sidgwick, Arthur Balfour, William Crookes, a Charles Richet.
SPR klasifikovalo predmety štúdia na niekoľko oblastí: telepatia, hypnóza, prízraky, strašenie a psychické aspekty spiritualizmu, ako napr. zjavenia bytostí iného pôvodu, jav známy ako materializácia (vtelenie). Jeden z prvých programov SPR bol Census of Hallucinations, ktorý skúmal skúsenosti s prízrakmi a halucinácie u mentálne zdravých ľudí.
Saint-Savin (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 3,86 km². Najvyšší bod je položený 1 320 m n. m. a najnižší bod 433 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Verruyes

Poloha

Obec má rozlohu 26,24 km². Najvyšší bod je položený 224 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 908 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vyvretá hornina

Vyvretá hornina alebo magmatická hornina alebo zriedkavo eruptívna hornina je hornina, ktorá vznikla kryštalizáciou z chladnúcej magmy.
Magmatické horniny sú tvorené prevažne kremitými minerálmi (kremeň, sľudy, živce, pyroxény, amfiboly a olivín, celkovo viac ako 90 % obsahu). Ostatné minerály, ak sú prítomné, sa nazývajú akcesorické. Momentálne je opísaných asi 700 druhov magmatických hornín, väčšina z nich sa tvorí v zemskej kôre, sú však známe aj z iných vesmírnych telies.

Klasifikácia

Klasifikácia magmatických hornín je komplikovaná. To má viacero príčin (čiastočne historické, čiastočne závisiace od vlastností samotnej magmy, čiastočne aj od samotných klasifikačných kritérií, ktoré môžu byť rôzne). V minulosti bolo opísaných a klasifikovaných iba zopár hornín. V súčasnosti je tendencia dávať každej opísanej hornine nové meno. Príčina tkvie v rôznych podmienkach (teplotné podmienky kryštalizácie, odlišné chemické zloženie magmy, vplyvy prostredia), takže existuje množstvo rôznych variet hornín. Vyvreté horniny sa klasifikujú na základe minerálneho a chemického zloženia, výskytu a textúr.

Podľa textúry a štruktúry

Textúra je dôležitý rozlišovací prvok vyvretých hornín, najmä výlevných, aj keď informácia o textúre horniny je iba doplnková. Textúra horniny, zahrňujúca opis veľkosti, tvaru, orientácie a distribúcie minerálnych zŕn, ako aj medzizrnovej výplne umožňuje určiť, či sa má výlevná hornina označiť termínom tuf, ignimbrit, alebo jednoducho láva.Štruktúra magmatickej horniny je mikroskopický súhrn znakov odrážajúcich prostredie kryštalizácie magmy, veľkosť, tvar a distribúciu minerálnych zŕn. Štruktúru, ktorá vystihuje vnútornú stavbu horniny, ovplyvňuje rýchlosť chladnutia magmy alebo lávy, rozmiestnenie a usporiadanie minerálov a zloženie taveniny. Neexistuje však celkom jasná hranica medzi textúrou a štruktúrou magmatickej horniny, lebo niektoré štruktúry je možné pozorovať voľným okom a naopak. Poznáme širokú škálu štruktúr magmatických hornín, cca 90 (Hejtman, 1956), ale štyri najzákladnejšie sú: faneritická, afanitická, sklovitá a pyroklastická.
Agiadas z Élidy

Agiadas (starogr. Ἀγιάδας – Agiadas) bol víťaz v boxe dorastencov na olympijských hrách v roku 488 pred Kr.
Agiadas z Élidy zvíťazil na 73. olympijských hrách v boxe dorastencov. V Olympii sa box (pygmé) dorastencov zaradil do programu hier v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej Altide videl sochu Agiada. Autorom jeho sochy bol sochársky majster Sérambos z Aiginy.
Megawati Sukarnoputri

Životopis

V rokoch 2001 – 2004 bola indonézskou prezidentkou. V rokoch 1999 – 2001 bola viceprezidentkou svojho predchodcu Abdurrahmana Wahida. Bola prvou ženou na čele svojej krajiny a historicky štvrtou ženou na čele prevažne moslimského štátu (po Bénazír Bhuttovej v Pakistane a Khaled Zia a Hasine Vadžídovej v Bangladéši).
Je dcérou prvého indonézskeho prezidenta Sukarna. Od roku 1998 vedie politickú stranu Partai Demokrasi Indonesia Perjuangan. Časopis Forbes ju roku 2004 zaradil medzi osem najmocnejších žien sveta.
Viceprezidentkou sa stala po prvých slobodných voľbách v roku 1999, ktoré jej strana síce vyhrala, ale ona sama nenašla podporu medzi zvyšnými stranami v parlamente a za prezidenta bol zvolený predseda menšej moslimskej strany Abdurrahman Wahid. V rámci hľadania širokého kompromisu Wahid ponúkol Megawati funkciu viceprezidentky. Po veľkej vnútropolitickej a ústavnej kríze bol však nakoniec zosadený a rovnaký parlament zvolil Megawati predsa len do najvyššej funkcie. V dvoch nasledujúcich voľbách však prehrala so Susilom Bambang Judhojonom.
SlovBus SB 135

Konštrukcia

Konštrukcia vozidla vychádza z príbuzného typu SB 134, hlavným rozdielom je výkonnejší motor a batožinový priestor o zväčšenom objeme 5,5 m³, čo sa dosiahlo zvýšením podlahy vozidla oproti prímestskej verzii. Interiér je prispôsobený dlhšej preprave použitím komfortnejších sedačiek a veľkých políc na batožinu nad sedadlami. Vozidlo mohlo byť osadené klimatizáciou s individuálnym rozvodom vzduchu.
Pôvodne sa tento typ vyrábal s jednokrídlovými dverami pred prednou nápravou a núdzovými dverami za zadnou nápravou.
V inovovanej verzii 135.02, predstavenej na Autosalóne Nitra 2002, boli miesto núdzových dverí umiestnené plnohodnotné v strednej časti vozidla. Batožinový priestor sa zväčšil na 9,3m³ ďalším zvýšením podlahy vo vozidle. Sedačky dodala poľská firma Ster.