Moskovské metro

Moskovské metro (Московский метрополитен) v Moskve a Moskovskej oblasti, je historicky prvý a najväčší systém metra v ZSSR a v súčasnosti štvrté najzaťaženejšie metro na svete.
Počas bežného pracovného dňa prepraví v priemere 9 miliónov pasažierov, čo ročne tvorí 2,4 miliardy pasažierov.
Moskovské metro je známe svojou bohatou architektúrou a výzdobou staníc. Vestibuly staníc a nástupištia sú bohato zdobené sochami, maľbami, mozaikami, vitrážami a inými umeleckými dielami, zobrazujúcimi obdobie socialistického realizmu a komunizmu.
Sieť moskovského metra je dlhá 333,4 km a nachádza sa v nej 200 staníc. Funguje od roku 1935.
Do roku 2020 má byť podľa plánov vlády otvorených ďalších 64 staníc a sieť sa predĺži o 137 km.

Praktické informácie

Moskovské metro premáva denne od 5:30 do 1:00. V špičke vlaky prichádzajú každých 40 sekúnd, v sedle, každé 2 až 4 minúty. Po polnoci sa interval predlžuje až na 10 minút.
V Moskve využívajú, podobne ako napríklad v Londýne, tzv. zatvorený tarifný systém. To znamená, že na to aby sa cestujúci dostali na nástupište, musia mať vopred zakúpený cestovných lístok, inak neprejdú turniketom.
Lístky podľa tarify z marca 2013 stoja 30,00 rubľov za obyčajný lístok. Dajú sa kúpiť aj lístky na 2 (60 rubľov), 5 (150 rubľov), 11 (300 rubľov), 20 jázd (500), 40 jázd (1000) a 60 jázd (1200). Lístky na jednu až dve jazdy majú platnosť päť dní, ostatné multijazdové platia 90 dní. Predávajú sa vo forme jednorazových magnetických kariet, pričom turniket vždy po priložení karty a otvorení prechodu na nástupište ukáže zostávajúci počet jázd. Tieto lístky sú označované aj ako "Jeden lístok", čo znamená, že tie isté karty s jazdami sa používajú aj na prepravu ostatnými prostriedkami moskovskej mestskej hromadnej dopravy. "Smart karty" sa kupujú na obmedzené časové obdobie a nie sú limitované počtom absolvovaných jázd: 1 deň za 200 rubľov, 30 dní za 2200 rubľov, 90 dní za 5200 rubľov a 365 dní za 17.000 rubľov.

História výstavby

Keď bol tento úsek otvorený v roku 1969 ako súčasť Gorkovsko-Zamoskvoreckej, bol považovaný za jeden z úsekov pripravovaného projektu. Po predĺžení Zamoskvoreckej v roku 1983 mal byť úsek zatvorený, až kým sa nezačnú práce na druhej okružnej trase. Ale vďaka protestom miestnych obyvateľov vedenie metra úsek nezatvorilo a bola spustená nepohodlná premávka na oboch vetvách. Na začiatku 90. rokov bolo jasné, že plán výstavby druhého okruhu sú vzdialenejšie ako kedykoľvek predtým a tak sa začalo s budovaním terminusu za zástavkou Kaširskaja, čím sa linky v roku 1995 od seba oddelili.

Prítomnosť a budúcnosť

Linka sa delí o depo Zamoskvoreckoje s rovnomennou linkou. V súčasnosti na trase premáva sedem šesťvozňových súprav typu 81-717/714. 
V súčasnosti sa na trase neplánujú žiadne práce, keďže výstavba okružnej trasy je stále v nedohľadne.

História výstavby

Celá trasa od stanice Ulica Starokačalovskaja po stanicu Buninskaja alleja bola otvorená krátko po Vianociach, 27. decembra 2003. Linka sa tiahne pozdĺž Timirjazevského radia až do jednej z najodľahlejších moskovských častí – do Butova. Linka špeciálne krytá, tak aby sa znížila hlučnosť a vibrácie a zároveň aby vydržala moskovskú klímu.

Prítomnosť a budúcnosť

Na trase premáva celkovo 12 trojvozňových súprav 81 – 740/741, ktoré sú prispôsobené ruskej klíme a ostrejším zákrutám, ktoré sa nachádzajú na estakádnej dráhe. Tieto súpravy deponujú v depe Varšavskoje, o ktoré sa delia so súpravami z linky Serpuchovsko-Timirjazevskaja.
V súčasnosti sa plánuje predĺženie trasy na juh – tri stanice a depo, ktoré by mali byť dokončené v roku 2009. Taktiež sa plánuje predĺženie trasy pod zemou do stanice Bitskevskij park, na severnom konci trasy.