google/wiki40b huggingface dataset:
Korýtko riečne

Opis

Lastúra má elipsovitý tvar, silné steny a hnedú farbu. Veľkosť, tvar, sfarbenie aj dĺžka života je veľmi variabilná a to aj v jednej rieke. Dĺžka lastúry je 50 – 85 mm, šírka 30 – 38 mm a hrúbka 25 – 35 mm.
Obýva čisté tečúce toky s piesčitým a bahnitým dnom, pričom podľa niektorých výskumov je citlivé na znečistenie dusičnanmi. Kľúčovým faktorom prostredia od ktorého závisí dožitie korýtok riečnych je teplota prostredia v ktorom žijú. Populácie korýtok riečnych v severnej Európe sa dožívajú vďaka spomalenému životnému cyklu (kvôli nízkym priemerným teplotám) o desiatky rokov viac, než korýtka riečne v južnejších - teplejších zemepisných oblastiach. Na Slovensku sa korýtka riečne v závislosti od úživnosti toku, priemernej teploty vody, jej mineralizácie a pH (a ďalších faktorov prostredia) dožívajú od 7 do 15 rokov.

Ekológia

V rámci novoobjaveného reprodukčného správania sa tento lastúrnik plazí až k okraju vody, vystavuje svoj nadpriemerný otvor a potom uvoľňuje prúd vody. Fontána s vodou často obsahuje glochídia (larvy) a predpokladá sa, že toto správanie môže napomáhať šíreniu lariev (video).
Larvy po vyliahnutí parazitujú na rybích žiabrách hlavne na druhoch Cottus gobio, Phoxinus phoxinus, Leuciscus cephalus, Scardinuis erythrophthalmus, Gymnocephalus cernua a Perca fluviatilis.
Žije zahrabaný v substráte. Živí sa filtrovaním planktónu.
Mirepoix (kuchyňa)

Mirepoix je zmes zeleru, mrkvy a cibule často používané vo francúzskej kuchyni. Existuje mnoho regionálnych variácii, ktoré môžu obsahovať rôzne ďalšie prísady či koreniny. Mirepoix surové, pečené, varené či restované na masle alebo olivovom oleji sa používa ako základ k mnohým jedlám. Patria sem vývary, polievky, omáčky či dusené pokrmy.
Táto kombinácia surovín sa často označuje za takzvanú Svätú trojicu.

Dejiny

Aj keď táto technika je pravdepodobne omnoho staršia, termín mirepoix pochádza z 18. storočia. Ako veľa ďalších pomenovaní vo francúzskej kuchyni aj toto pochádza z mena aristokrata ktorý zamestnával kuchára používajúceho častou túto techniku prípravy pokrmov – vojvodovi z Mirepoix (1699 – 1757).
Chenereilles (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 8,97 km². Najvyšší bod je položený 749 m n. m. a najnižší bod 428 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montgermont

Poloha

Obec má rozlohu 4,67 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 039 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Perrex

Polohopis

Perrex má rozlohu 11,07 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Perrex má 841 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Les Graulges

Poloha

Obec má rozlohu 4,13 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orsanco

Poloha

Obec má rozlohu 9,35 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zdeněk Jirotka

Film

V roku 1994 nakrútil režisér Jiří Verčák rovnomenný film v hlavnej úlohe s Oldřichom Víznerom ako Saturninom.
Ventes-Saint-Rémy

Poloha

Obec má rozlohu 6,12 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Navacelles

Poloha

Obec má rozlohu 11,02 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 304 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Museo archeologico nazionale di Paestum

Múzeum a jeho exponáty

Vznik a vývoj múzea, založeného v roku 1952, súvisel s množiacimi sa archeologickými nálezmi objavovanými počas prác pri odkrývaní Paesta a jeho blízkeho okolia. Spočiatku jedna miestnosť v budove postavenej podľa projektu architekta M. de Vitu pri narastaní zbierkového fondu už nestačila. V roku 1962 bola stavba rozšírená o nové priestory podľa návrhu E. de Feliceho. K poslednému rozšíreniu múzea prišlo v roku 1999.
Z pôvodnej gréckej Poseidonie sú tu uložené napr. sošky, votívne a ozdobné terakotové predmety, importy gréckej keramiky (medzi ktorými sa o.i. našla antická amfora s čiernymi postavami zobrazujúcimi Heraklovu apoteózu z rokov 500 - 510 pred Kr.), bronzové vázy pochádzajúce z niekdajšej podzemnej svätyne na agore ako aj niekoľko vápencových maľovaných náhrobkov z hrobiek nekropoly z 5. - 4. stor. pred Kr., ktoré sú vzácnym svedectvom gréckej nástennej maľby.
Dôležitú časť múzea predstavuje súbor architektonických a sochárskych artefaktov z vykopávok v posvätnom okrsku Héraion.

Skokanova hrobka

Najcennejším exponátom múzea je komlex maľovaných náhrobných platní z tzv. Skokanovej hrobky. Je vzácnym príkladom maľovaného umenia z obdobia tzv. Magna Grecia. Ide o hrobku v podobe kamennej rakvy, tvorenej štyrmi postrannými vápencovými platňami a jednou vrchnou, pochádzajúcu z rokov 480 - 470 pred Kr. Bol v nej uložený vysokopostavený muž s lýrou, antickou vázou a dvoma alabastrovými nádobami. Maľby sú nanesené na omietke a zobrazujú hostinu s mužskými, do pása obnaženými postavami ležiacimi na ležadlách. Muži pijú z čiaš víno, ktoré im dolievajú sluhovia. Niektorí hrajú hru zv. kótabbos, ktorá spočívala v zasiahnutí tácok zvyškami vína v pohároch. Maľby so zreteľným etruským vplyvom sa interpretujú ako alegórie pohrebnej hostiny, ktorá prostredníctvom vína spája priateľov, prejavujúcich svoju radosť zo života, ktorá je už zosnulému odopretá.
Najslávnejší výjav sa nachádza na stropnej platni - zobrazuje skokana skáčuceho z mostíka do vody, čo je zrejme narážka na prechod z pozemského života do záhrobia.
Maľby sa vyznačujú neobyčajnou vytríbenosťou, reálnosťou výjavov a výrazov postáv ako aj výnimočnou harmóniou kompozície.
Zámok (stavba)

Zámok je buď väčšia starostlivo architektonicky riešená stavba, ktorá bola kedysi šľachtickým alebo panovníckym sídlom, alebo podľa inej definície synonymum slova hrad na Slovensku v novovekých kontextoch. Presnejšie definície sa rôznia - pozri nižšie.
Brucheville

Poloha

Obec má rozlohu 13,33 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Б

Б (minuskula б) je písmeno cyriliky. V slovanských azbukách a vo väčšine neslovanských azbúk je to druhé písmeno v poradí, v čuvašskej, tatárskej, kazašskej azbuke je Б písmenom tretím, v chantyjskej azbuke dokonca písmenom štvrtým. Pôvodne sa písmeno nazývalo buky, z ktorého, spoločne s názvom písmena А (az), je odvodený názov obvyklého radenia písmen v cyrilike – azbuka.
V latinke písmenu Б zodpovedá písmeno B, v gréckom písme v modernej gréčtine mu zodpovedá digraf Μπ, v gruzínskom písme písmeno ბ a v arménskom písme písmeno Բ (բ).
V hlaholike písmenu Б zodpovedá písmeno Ⰱ.
Stužica

UNESCO: Stužica – Bukovské Vrchy

Stužica – Bukovské Vrchy je názov územia, ktoré bolo zapísané do zoznamu Svetového dedičstva. Toto územie sa nerovná územiu NPR Stužica. Je z časti rovnaké avšak s väčšou výmerou chráneného územia, konkrétne 2 950 ha a 11 300 ha ochranné pásmo (OP nie je súčasťou Svetového dedičstva). Chránené územie tak zahŕňa celé územie NPR vrátane územia pozdĺž hraníc s Poľskom smerom na západ. Stužycia-Užok hraničí s NPR Stužica a pokrýva územie z ukrajinskej strany, od spoločného vrchu Kremenec smerom na východ. Stužica – Bukovské Vrchy bola zaradená ako 6. z 10. nominovaných pralesov. Ukrajinský aj slovenský prales tvoria jeden spoločný bióm a lesný komplex.
Vojenská hodnosť

Vojenská hodnosť definuje postavenie a právomoci vojaka v hierarchii armády.
Keď je potrebné určiť vzťah nadradenosti-podradenosti medzi dvoma vojakmi rovnakej hodnosti, je vo väčšine armád považovaný za nadradeného ten, ktorý je služobne starší. V niektorých ohľadoch môže byť nadradenosť určená hodnosťami potlačená rozdelením právomocí, plynúcim z funkcie dotyčných (oblastný vrchný veliteľ bude nadradený všetkým jednotkám a ich veliteľom prideleným do jeho oblasti, aj keby mali niektorí vyššiu hodnosť ako on). Udelenie vyššej hodnosti sa nazýva povýšenie, odobranie vyššej hodnosti a udelenie nižšej sa nazýva degradácia.
Policajné hodnosti sú podobné, avšak začínajú nie na úrovni mužstva, ale na poddôstojníckej úrovni - strážmajstrom. Pokiaľ názvy vojenských poddôstojníckych hodnosti sú odvodené od vojenských jednotiek čata a rota (čatár, rotný), policajné sú odvodené od policajnej strážnice. Práporčícke a dôstojnícke hodnosti sú však už zhodné.

Hodnosti v Slovenskej armáde

Hodnosti v našej armáde (Ozbrojené sily Slovenskej republiky) sú tu zoradené od najnižšej po najvyššiu, vedľa každej je taktiež hodnostná skratka. Hodnosť seržant (srž.) sa v súčasnej slovenskej pechotnej armáde nepoužíva. Vyskytuje sa len pri preklasifikovaní ruskej armády, nespája sa so západnou hodnosťou sergeant.
Ajain

Poloha

Obec má rozlohu 33,14 km². Najvyšší bod je položený 562 m n. m. a najnižší bod 310 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 098 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Geoffrey Wellum

Mladosť a služba v RAF

Geoffrey Wellum sa narodil 4. augusta 1921 vo Walthamstowe v grófstve Essex. Vzdelanie získal na Forest School v Snaresbrooku. Počas posledného ročníka školy bol aj kapitánom kriketového tímu.
V auguste 1939, kedy mal 18 rokov, sa prihlásil k Royal Air Force. Prvým lietadlom, na ktorom letel bol dvojmiestny cvičný de Havilland Tiger Moth na základni Desford v Leicestershire. Po úspešnom absolvovaní kurzu pokračoval v lietaní so strojmi North American Harvard na základni Little Rissington u 6. školy letového výcviku.
U RAF bol v tom období taký nedostatok pilotov, že mladý Geoffrey bol v máji 1940, ešte pred dokončením výcviku, poslaný priamo k 92. peruti, ktorá lietala na stíhacích lietadlách Supermarine Spitfire. U perute dostal mladík Wellum od svojich kolegov prezývku „Boy“ (chlapec). Počas bitky o Britániu bol Wellum svedkom rozsiahlych bojových akcií. Niekoľko vyčerpávajúcich týždňov bojoval o svoj život v leteckých súbojoch vysoko nad južným Anglickom, keď sa vlny lietadiel Luftwaffe pokúšali svojimi náletmi zlomiť morálku krajiny. Jeho prvým veliacim dôstojníkom bol Roger Bushell a medzi jeho blízkymi kolegami bol aj Brian Kingcome.
Dňa 11. septembra 1940 si nárokoval zostrel nemeckého bombardéru Heinkel He 111 a 27. septembra štvrtinový podiel na zostrelení Junkersu Ju 88. V novembri 1940 si nárokoval poškodenie dvoch (jeden v spolupráci) Messerschmittov Bf 109 a 9. júla 1941 zostrel Bf 109 nad okupovaným Francúzskom. Za statočnosť, ktorú prejavil v leteckých operáciách proti nepriateľovi, mu bol 5. augusta 1941 udelený Záslužný letecký kríž (Distinguished Flying Cross, DFC).
Vo februári 1942 bol prevelený k 65. peruti na základni Debden, pričom v marci bol vymenovaný za veliteľa letky (Flight Commander).
Dňa 11. augusta 1942 Wellum viedol osem Spitfirov, ktoré vzlietli z lietadlovej lode HMS Furious, aby posilnili bojový doplnok na letisku Luqa na Malte. Pridali sa tu k 145. peruti s povinnosťami protivzdušnej obrany.
Wellum trpel ťažkou sínusitídou a bojovou únavou, čo bolo dôsledkom trojročného intenzívneho bojového lietania. Utrpel úplné nervové zrútenie a musel byť preložený z Malty späť do Británie, kde sa stal skúšobným pilotom na lietadlách Hawker Typhoon u spoločnosti Gloster Aircraft. V roku 1944 sa oženil so svojou priateľkou Grace, s ktorou mali tri deti.

Povojnová služba

Vojnu skončil ako strelecký inštruktor so 146 nalietanými letovými hodinami, pričom naďalej zostával v RAF. Najprv slúžil ako štábny dôstojník v Západnom Nemecku a potom nasledovalo štvorročné turné so 192. peruťou.
Prométheus z Atén

Prométheus (starogr. Προμηθεὺς) bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 241.
Titos Domitios Prométheus z Atén bol na 255. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaradili do programu olympijských hier v roku 680 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Prométhea je zaznamenané na epigrafickom náleze IG II² 3769 (Inscriptiones Graecae II, Inscriptiones Atticae Euclidis anno posteriores, ed. Johannes Kirchner, Berlin 1927-1931) objavenom v Atike, ktorý uvádza aj to, že Prométheus bol v tejto disciplíne periodonikés, t. j. víťaz na všetkých celogréckych hrách (hier usporadúvaných v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, olympiády).
Podľa holandského epigrafika Henriho Plaketa sa počas cisárskeho obdobia mnohí usporiadatelia agonistických (amatérskych) hier udeľovaním peňažných cien víťazom, za účelom pritiahnuť významných súťažiacich, snažili povýšiť ich hry (agónes thematitai) do stavu „posvätných" súťaží. To nepriamo dokazuje text vyššie uvedeného čestného epigramu venovaného Prométheovi, v ktorom grécke slová „θεματεῖται στεφανεῖται ἀγῶνες" neuznávajú kombináciu korunovácie víťazným vencom s peňažnou cenou. Usporiadatelia týchto hier vyberali od divákov vstupné. Leskom mien štartujúcich atlétov sa usilovali vykompezovať to, čo im chýbalo na tradícii. Samozrejme, že najväčší záujem mali o olympionikov.
Iný epigrafický nález z Atiky IG II² 2243 uvádza, že Prométheus sa stal odborným juniorským trénerom, čiže grécky paidotribom. Paidotribés bol odborník na atletické zručnosti a techniky, ktorý sa venoval hlavne deťom a dospievajúcej mládeži (od 5. stor. pred Kr. niektorí z nich praktizovali aj výskum výkonu ľudského tela).
Ľudmila Podjavorinská

Životopis

Narodila sa v učiteľskej rodine Karola Riznera a jeho manželky Márie rodenej Klimáčekovej, V roku 1910 sa rodina presťahovala do Nového Mesta nad Váhom. Vzdelanie získala v Bzinciach. Jej prvé literárne ambície podporovali strýko Ľudovít Rizner a miestny evanjelický farár a spisovateľ Ján Pravoslav Leška. Neskôr pracovala krátko ako úradníčka Červeného kríža, ako nevydatá pomáhala otcovi v škole, no väčšinu života žila len zo skromných príjmov za literárnu prácu v periodikách.

Tvorba

Svoje prvé práce uverejňovala v peštianskych Slovenských novinách a časopise Vlasť a svet v rokoch 1887 – 1888. Na Slovensku jej prvé diela vychádzali od roku 1892 v Národných novinách a Slovenských pohľadoch, neskôr spolupracovala s detskými časopismi Zornička a Dětský máj. Začínala vydávaním básní, no už čoskoro sa rozhodla venovať i próze. Vo svojich dielach zobrazovala trpké osudy obyčajných ľudí, no tiež hlboko nazrela do ľudských duší. Vo svojich dielach z vidieckeho a malomestského prostredia opísala s kritickým nadhľadom každodenné rodinné starosti. I keď v začiatkoch literárnej kariéry využívala často komickosť postáv i situačnú komiku, neskôr vyostrila konflikty, či už sociálne alebo etické, čím sa jej diela stali hlbšími, vážnejšími a postavy tragickejšími. Svojou tvorbou sa od začiatku radí do obdobia realizmu, kde sa približuje kvalitou takým autorom, ako sú Svetozár Hurban Vajanský, Martin Kukučín alebo Jozef Gregor Tajovský. Vo svete slovenskej literatúry sa však zapísala najmä ako zakladateľka modernej slovenskej literatúry pre mladších.

Ďalší život diela

Jedna z balád Podjavorinskej bola zhudobnená ako kantáta. Dielo českej skladateľky Vítězslavy Kaprálovej má názov Ilena, op. 15, pre sóla, zbor, recitátora a orchester.
Alexander Štiasny

Životopis

Tréner volejbalu žien, viedol volejbalistky klubu Spoje Bratislava a reprezentačný celok junioriek ČSSR. Tréner volejbalistie TJ Lokomotíva Banská Bystrica; získali štyrikrát titul majsteriek ČSR (50. roky).
Saint-Privé (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 41,41 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 560 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plénisette

Poloha

Obec má rozlohu 2,61 km². Najvyšší bod je položený 890 m n. m. a najnižší bod 750 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 29 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Mesnil-Benoist

Poloha

Obec má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 52 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Madifusi (Mímu)

Madifusi (maldiv. މަޑިފުށި‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Mímu na Maldivách. Počet obyvateľov je 204, dĺžka ostrova 600 m, šírka 260 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 122,71 km.
Timokrates z Atén

Timokrates alebo Timokratés (starogr. Τιμοκράτης – Timokrates, iný prepis: Timokratés) bol aténsky politik, olympijský víťaz v synóride 4. stor. pred Kr.
Antifónov syn Timokrates, bohatý aténsky politik, bol na 107. olympijských hrách v roku 352 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Timokrata je zaznamenané (nápis: IG II² 3127, IG II² = Inscriptiones Graecae II², ed. Johannes Kirchner. Berlin) na kamennej stéle, ktorú našli v Atike. Timokrata spomína vo svojich súdnych prejavoch najslavnejší aténsky rečník Démosthenes, a to napr. v reči Proti Meidiovi (Kata Meidion), kde ho chváli ako príkladného Aténčana, ktorý v záujme spoločného dobra prispel na vojnovú loď (bola to povinnosť najbohatších Aténčanov) a v reči proti jemu samému, Proti Timokratovi (Kata Timokratoi), kde Timokrata naopak obviňuje, že sa nemalou mierou pričinil o prijatie nespravodlivého zákona, ktorý zvýhodňoval bohatých občanov na úkor chudobných.
Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 1994

Zoznam zvolených poslancov

Zoznam zvolených poslancov je uvedený v samostatnom článku Zoznam poslancov NR SR (1994 – 1998)
2005 FN

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba necelé dva dni počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História

Planétku objavili 17. marca 2005 okolo 10:34 svetového času (UTC) jednometrovým ďalekohľadom s CCD kamerou na Lincoln Laboratory Observatory v rámci programu LINEAR astronómovia M. Blythe, F. Shelly, M. Bezpalko, R. Huber, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, M. McCleary, H. Stange a A. Milner. Stalo sa tak iba 35 hodín pred jej priblížením k Zemi. Dňa 18. marca 2005 o 21:43 UTC preletela rýchlosťou 10,62 km/s v minimálnej vzdialenosti 150 tis. km od stredu Zeme.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 99 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 12,2 mil. km sa očakáva 18. marca 2014. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to najmä v rokoch 2039, 2051, 2066 a 2095, ale žiadne z nich nebude už tak veľké ako v roku 2005. Okrem toho preletí tiež dvakrát okolo Venuše a to 27. marca 2006 (vo vzdialenosti 4,4 mil. km) a v roku 2090. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
Binche

Obyvateľstvo

Mesto má približne 32 749 obyvateľov (2010).

Kultúra

Fašiangy z Binche zaradila organizácia UNESCO od roku 2003 do zoznamu svetového ústneho a nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva.
Alrance

Poloha

Obec má rozlohu 35,43 km². Najvyšší bod je položený 971 m n. m. a najnižší bod 719 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bassano del Grappa

Bassano del Grappa je opevnené mesto v talianskom regióne Benátsko, na úpätí Álp. Mesto leží na rieke Brenta a má 43 372 obyvateľov k 31. 12. 2016.
O pradávnom osídlení oblasti svedčí nález meča z druhého tisícročia pred Kr. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 988. Od roku 1404 bolo Bassano súčasťou Benátskej republiky. V roku 1796 sa tu odohrala bitka v ktorej Napoleon Bonaparte porazil rakúske vojská. K ťažkým bojom tu došlo aj za prvej svetovej vojny: zúčastnil sa ich tiež Ernest Hemingway, ktorý o nich napísal román Zbohom zbraniam!.
Do roku 1928 sa mesto volala iba Bassano, prídomok dostalo podľa neďalekej hory Monte Grappa. Z tohto kraja pochádza aj pálenka grappa.
V meste sídli odevná firma Diesel. Známym tunajším produktom je tiež špargľa, ktorá má uznávanú známku pôvodu.
Mesto leží na rozhraní prímorskej nížiny a veľhôr. V rámci jeho katastra je prevýšenie vyše tisíc metrov a preto je táto oblasť vyhľadávaná vyznávačmi paraglidingu.
V roku 1985 sa na miestnom velodrome konali |majstrovstvá sveta v dráhovej cyklistike.
Podkylavský potok

Prameň

Pramení v Myjavskej pahorkatine na východnom svahu Hlaváča (418,6 m n. m.), v rovnomennej osade, v nadmorskej výške približne 350 m n. m.
Autoire

Poloha

Obec má rozlohu 7,15 km². Najvyšší bod je položený 396 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 347 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Britská India

Geografický rozsah

Britská India sa rozprestierala najmä na dnešnom území Indie (s výnimkou štátu Goa, teritórií Daman a Diú, Dádra a Nagar Havelí a Puttučéri, a západobengálskeho mesta Čandannagar) Pakistanu a Bangladéša. V rôznych dobách navyše patrili do nej aj ďalšie územia ako bola napr. Adenská kolónia (1858 – 1937), Dolná Barma (1858 – 1937), Horná Barma (1886 – 1937), Britské Somálsko (1884 – 1898) a Singapur (1858 – 1867). Barma bola pod priamou kontrolou britskej koruny od roku 1937 až do svojej nezávislosti v rocku 1948. Zmluvné štáty v Perzskom zálive boli teoreticky rovnako kniežacími štátmi Britskej Indie až do roku 1946.
Na základe Amienskej zmluvy bola k Britskému impériu v roku 1802 pripojená časť Cejlónu (dnešná Srí Lanka). Tento ostrov bol britskou korunnou kolóniou, a hoci bol bezprostredným susedom Britskej Indie, nebol jej súčasťou. Čo sa týka nepálskeho a bhutánského kráľovstva, tak tieto štáty síce viedli vojnu s Britmi, ale potom s nimi podpísali prímerie a Briti ich považovali za nezávislé štátne celky. Ďalší bezprostredný sused Britskej Indie, sikkimské kráľovstvo, síce bolo po podpísaní britsko-sikkimskej zmluvy z roku 1861 ustanovené za kniežací štát, ale otázka jeho suverenity zostala neurčená. Maldivy boli britským protektorátom od roku 1887 do roku 1965, ale neboli súčasťou Britskej Indie.
Turistická mapa

Turistická mapa je druh kartografickej mapy povrchu, ktorá má veľmi malú mierku, umožňujúcu zakresliť veľké množstvo detailov vyskytujúcich sa v krajine. Vzhľadom na svoju podrobnosť je vhodná pre peších turistov, z čoho je odvodený aj jej názov. Môžu sa tu zaradiť aj informačné tabule s turistickými mapami, vytlačenými na plastovom, kovovom, či fóliou pokrytom tvrdom papieri.
Mierka turistických máp väčšinou dosahuje pomer 1 : 50 000 (teda 1 cm na mape odpovedá 0,5 km v teréne). Naproti tomu napríklad cyklomapy majú väčšiu mierku (napr. 1 : 100 000) a vojenské mapy ešte menšiu a teda obsahujú oproti turistickým mapám aj viac detailov terénu. Podrobnejšie sú tiež mapy turisticky zaujímavých lokalít a miest.
Turistické mapy sú spravidla nakreslené s vrstevnicami, čo umožňuje určovať nadmorskú výšku a prevýšenie, ktoré je potrebné prekonať.