google/wiki40b huggingface dataset:
Milan Uhrík

Štúdium a vedecká činnosť

V roku 2007 absolvoval stáž na Fakulte metalurgie a chémie na univerzite v srbskom Belehrade, stážoval na Univerzite technológie, obchodu a dizajnu v nemeckom Wismare. Inžinierske štúdium na Ústave riadenia a priemyselnej informatiky FEI STU v Bratislave v študijnom programe Kybernetika skončil v roku 2009; súbežne (2005 – 2009) študoval na Ústave manažmentu Slovenskej technickej univerzity v Bratislave svetovú ekonomiku, finančný manažment a podnikové hospodárstvo. V roku 2012 skončil doktorandské štúdium na Ústave energetiky a aplikovanej elektrotechniky FEI STU v Bratislave. Publikoval viac ako štyridsať vedeckých a odborných publikácií. Pôsobil na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave (2011 – 2014) ako manažér projektov z fondov EÚ a neskôr (2010 – 2015) bol vysokoškolským pedagógom na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave.

Politická činnosť

5. marca 2016 bol zvolený za poslanca NR SR, získal 10 568 preferenčných hlasov, čo mu vynieslo 5. miesto zo 14 zvolených poslancov za ĽSNS.
7. augusta 2017 oznámil, že bude kandidovať na post predsedu Nitrianskeho samosprávneho kraja.
Nebol zvolený za predsedu Nitrianskeho samosprávneho kraja, skončil tretí so ziskom 15,36 %. Bol zvolený za poslanca Nitrianskeho samosprávneho kraja za volebný obvod č.3 (Nitra). Okrem Mariana Kotlebu je jediným zvoleným krajským poslancom za svoju stranu.
Vo voľbách do Európskeho parlamentu 2019 bol zvolený za europoslanca za stranu ĽSNS. Prekrúžkoval sa zo 14. miesta kandidátky na 1. miesto ziskom 42 779 preferenčných hlasov.
19. augusta 2019 sa vzdal mandátu poslanca Nitrianskeho samosprávneho kraja z dôvodu zvolenia za europoslanca.
Bédouès

Poloha

Obec má rozlohu 26,8 km². Najvyšší bod je položený 1 170 m n. m. a najnižší bod 540 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 291 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elektrochémia

Elektrochémia je odbor chémie, ktorý skúma procesy prebiehajúce na rozhraní elektród (kovových alebo polokovových, príp. grafitových) a elektrolytu.

Dejiny

Počiatky elektrochémie spadajú do 16. storočia. Okolo roku 1550 Angličan Wiliam Gilbert experimentoval s magnetizmom a elektrinou. Vďaka jeho práci býva označovaný ako otec magnetizmu. Objavil niekoľko metód výroby magnetov.
V roku 1663 zostrojil nemecký fyzik Otto von Guericke prvý elektrický generátor, ktorý na výrobu elektriny využíval trenie.
V roku 1800 anglickí chemici Wiliam Nicholson a Johann Ritter elektrolyticky rozložili vodu na vodík a kyslík.
V roku 1832 Michael Faraday formuloval dva základné elektrochemické zákony, ktoré sú založené na jeho experimentoch.
V roku 1886 Paul Héroult a Charles Martin Hall vyvinuli elektrolytickú metódu pre získanie hliníka z bauxitu. Metóda bola založená na princípoch opísaných Faradayom.
V roku 1937 zostrojil Arne Tiselius prvú sofistikovanú elektroforetickú aparatúru a roku 1948 získal Nobelovu cenu za jeho prácu v oblasti elektroforézy proteínov.
V roku 1949 bola založená International Society of Electrochemistry (Medzinárodná elektrochemická spoločnosť).
Vladimír Rolko

Životopis

V roku 1913 – 1914 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, maturoval na vyššej obchodnej škole v Martine (1917) a na  evanjelický lýceu v Banskej Štiavnici. Teológiu študoval v Bratislave, na Husovej bohosloveckej fakulte v Prahe a v Paríži (1920 – 1921). Kaplán vo Zvolene (1922 – 1926), farár v Liptovskom Petre (1926 – 1945). Prispievateľ a spoluredaktor Cirk.listov, dekan a predseda seniorálnej pastorálnej konferencie. Debutoval básnickou zbierkou Z patricijskej záhrady, nasledovali zbierky básní na námety zo slov. histórie. Básne publikoval  aj v rôznych časopisoch. Významný publicista, autor  úvodníkov, fejtónov, reportážnych čŕt z ciest po Európe, písal glosy, recenzie a komentáre, jubilejné články, nekrológy  a hist. príspevky, náboženské članky a homiletické úvahy. Koncom 30. rokov 20. stor. vystupoval proti politike HSĽS, za protiľudácky článok odsúdený na 30 dní väzenia. Po tejto udalosti sa stotožnil s nacionalistickou propagandou. V. roku 
1922 – 1926 tajomník MO MS vo Zvolene.
Batilly-en-Gâtinais

Poloha

Obec má rozlohu 10,32 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 409 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Výstava psov

Priebeh výstavy

Výstavy psov usporadúvané podľa výstavného poriadku FCI, majú ustálený priebeh.

Registrácia psov

Pred samotným posudzovaním je organizátormi poskytnutá aspoň jedna hodina na registráciu. Vystavovatelia sa registrujú vo výstavnej kancelárii, kde si preberajú potrebnú dokumentáciu. Obdržia zároveň aj organizačné pokyny. V tomto čase sa vystavovatelia so svojimi psami zhromažďujú v blízkosti [i]kruhu[/i], v ktorom bude ich plemeno posudzované. Je tu časový priestor na prípravu psa, na networking (stretávanie a rozhovor medzi chovateľmi a majiteľmi psov), aj na kontakt s divákmi.

Záverečné súťaže

Po posúdení všetkých plemien sa väčšina kruhov uzatvára, a v hlavnom kruhu začínajú prebiehať slávnostné záverečné súťaže. V nich sa vyberá víťaz celej výstavy a to nasledujúcim spôsobom:

Víťaz skupiny

Víťazi plemien (držitelia BOB) nastupujú do kruhu podľa FCI skupín a súťažia o titul vítaza skupiny. O udelení tohoto titulu rozhoduje rozhodca s oprávnením posudzovať záverečné súťaže. Spolu teda nastupujú jedinci rôznych plemien, ale len tých, ktoré sú zaradené do jednej FCI skupiny. Napríklad o titul víťaza FCI skupiny 6 nastupujú duriče a farbiare, o titul víťaza FCI skupiny 7 zasa stavače, pointre a setre.

Závereční víťazi

Víťazi FCI skupín nastupujú do finálnej súťaže o udelenie titulu Víťaza výstavy (BIS = Best in Show). V prípade, že ide o viacdňovú výstavu, najskôr nastúpia víťazi FCI skupín posudzovaných v danom dni do súťaže o Víťaza dňa (BOD = Best of Day) a v záverečnom dni nastúpia víťazi všetkých dní do súťaže o udelenie titulu BIS.
Titul BIS je veľmi prestížnym ocenením a obvykle sa ho dostane len výnimočne kvalitným psom. Pre majiteľa takto oceneného psíka je to vysoko hodnoteným ocenením jeho chovateľských úspechov.
Pontis

Poloha

Pontis má rozlohu 14,11 km². Najvyšší bod je položený 2 320 m n. m. a najnižší bod 771 m n. m.

Obyvateľstvo

Pontis má 76 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Pottenburg

Pottenburg je zrúcanina hradu v Rakúsku v katastrálnom území obce Wolfsthal na vrchu Hindlerberg. Je to po Bratislavskom hrade druhý najbližší hrad od centra Bratislavy.
Hrad dal postaviť v rokoch 1050-1053 Poto z Pottensteinu ako pevnosť proti nájazdom Maďarov. V roku 1529 bol poškodený Turkami. Hlavnou dominantou je pravidelná veža s výškou 30 metrov.
Na kopci neďaleko hradu sa nachádza vyhliadková veža Königswarte (Kráľovská vyhliadka). Hrad sa nachádza v obore, kde sa voľne pohybujú diviaky lesné. Vyhliadková veža je postavená mimo obory.
Bassillon-Vauzé

Poloha

Obec má rozlohu 4,96 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bromid zinočnatý

Štruktúra

Štruktúra bromidu zinočnatého je rovnako neobvyklá ako štruktúra jodidu zinočnatého. Atómy zinku sú usporiadané tetraédricky a skupiny po 4 tetraéderov vytvárajú supertetraédre o zložení (Zn₄Br₁₀).
Dihydrát má rovnakú štruktúru ako dimérová forma bromidu hlinitého.
Venera-10

Konštrukcia

Orbitálna časť sondy (Orbiter) sa skladala z valcovitej časti s dvoma krídlami solárnych panelov a s parabolickou anténou s vysokým ziskom. Ku dnu valca bola pripojená jednotka s pohonným systémom, vrchol valca bol spojený s guľovitým puzdrom o priemere 2,4 m, ktoré obsahovalo pristávací modul sondy.

Prístrojové puzdro

Hmotnosť puzdra bola asi 1560 kg. Bolo vybavené fotografickým zariadením, padákom, aparatúrou pre vysielanie a príjem dát, sadou senzorov a meracích prístrojov.

Priebeh misie

Sonda odštartovala 14. mája 1975 pomocou rakety Proton-K/D z kozmodrómu Bajkonúr. Na obežnú dráhu Venuše vstúpila 23. septembra 1975 a vzápätí došlo k oddeleniu pristávacieho modulu. Samotná sonda zostala na orbite vo výške 1620 - 113 900 km a s obežnou dobou 49 hodín sa z nej stala družica Venuše.
Sonda sprostredkovávala spojenie s pristávacím puzdrom, získané údaje odosielala na Zem. Potom pokračovala v doplnkovom programe, ktorý zahŕňal skúmanie horných vrstiev atmosféry.

Pristávací modul

Dňa 23. októbra 1975 sa pristávací modul oddelil od orbitálnej časti. Pri brzdení bolo vo výške 100 km zaznamenané preťaženie 168 G. Vo výške 49 km sa oddelil padákový systém a puzdro a 25. októbra v 05:17 UT modul pristál mäkko na povrchu Venuše 2200 km od miesta, kde o tri dni pred tým pristál modul sondy Venera 9. Pristávací modul bol chladený cirkulujúcou kvapalinou. Preto vydržal pracovať na povrchu za extrémnych podmienok iba 65 minút. Zaznamenal svojimi prístrojmi atmosférický tlak 9,02 MPa, teplotu 465 stupňov, rýchlosť vetra 0,8 - 3,5 m/s. Veľa údajov poskytol i počas letu atmosférou. Rovnako ako Venera 9 odoslala na Zem čiernobiele televízne zábery povrchu Venuše. Fotografie nafotené sondou ukazujú ploché lávové kamene medzi nimi bola láva alebo iné zvetrané kamene. Naplánovaná 360° panoramatická snímka okolia nebola prevedená rovnako ako u Venery 9 kvôli problému s odstránením krytu šošovky jedného z dvoch fotoaparátov. Na Zem boli odoslané fotografie obmedzené na 180°.
Divadlo Žužu

Divadlo Žužu vzniklo v roku 2006 s cieľom vytvoriť bábkové predstavenia modernej doby. V jeho repertoári nájdete tituly zamerané na svet okolo nás vnímaný očami detí. Zakladateľmi Divadla Žužu sú Miroslava Pavlíková a Alexander Maďar. Scénografia: Martin Dubravay. Divadlo Žužu cestuje po celom Slovensku.
Karol Rosenbaum

Život

Narodil sa v Lednických Rovniach 7. februára 1920. Študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Neskôr pôsobil ako stredoškolský profesor v Trenčíne a Martine. Venoval sa najmä literatúre 19. a 20. storočia, vzťahom slovenskej literatúry a inonárodným literatúram a sporadicky aj literárnej kritike. Pracoval v Matici slovenskej a neskôr v Slovenskej akadémii vied v Bratislave. Prednášal aj na Karlovej univerzite v Prahe. V rokoch 1973 až 1990 zastával funkciu podpredsedu Matice slovenskej. Výrazne sa podieľal na knihe Encyklopédia slovenských spisovateľov, ktorá vyšla v dvoch zväzkoch. Bol riadnym členom - akademikom Slovenskej akadémie vied.
Dom doktora Stojana Čomakova

Charakteristika

Doktor Stojan Čomakov je jeden z najznámejších bojovníkov za samostatnú bulharskú cirkev v období bulharského národného obrodenia. Jeho dom sa nachádza na centrálnej ulici Starého Plovdivu a bol postavený v rokoch 1858 - 1860 v neoklasicistickom štýle. Vnútrajšok domu je bohato zdobený ornamentami a drevorezbami. Po oslobodení Bulharska, potomkovia doktora Čomakova dali dom do užívania ako rezidenciu pre knieža Ferdinanda. Od roku 1950 budova fungovala ako detské oddelenie Národnej knižnice Ivana Vazova. Od roku 1984 je v budove umiestnená expozícia venovaná bulharskému maliarovi Zlaťovi Bojadžievovi a nachádza sa tu najväčšia zbierka jeho diel, celkovo ide o 72 obrazov.
Gricourt

Poloha

Obec má rozlohu 9,92 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Azúrové pobrežie

Azúrové pobrežie alebo Francúzska riviéra (po francúzsky: Côte d'Azur, po okcitánsky: Còsta Azzura) je neformálne označenie stredomorského pobrežia vo Francúzsku a Monaku, a to od talianskych hraníc až po Cassis, resp. podľa iných zdrojov len po Toulon, Hyères, Saint-Tropez, či po Cannes. Na východe nadväzuje na Taliansku riviéru.
Je to oblasť s početnými letoviskami a plážami. Významné mestá sú Menton, Monako, Nice, Antibes, Cannes, Fréjus a Saint-Tropez.
Karol Kahoun

Život

Stredoškolské štúdium absolvoval na Štátnom gymnáziu v Trnave. V roku 1954 zavŕšil štúdium národopisu – dejín umenia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (FiF UK). Ešte počas štúdia, v rokoch 1952 – 1954, sa pod vedením svojich pedagógov Václava Mencla, Vladimíra Wagnera a Alžbety Güntherovej-Mayerovej zúčastnil výskumov zameraných na prvý súpis pamiatok na Slovensku. Po spromovaní začal pôsobiť ako odborný asistent na FiF UK v Bratislave. V roku 1969 získal titul doktora filozofie v odbore teória a dejiny výtvarných umení a v roku 1979 sa habilitoval v odbore staršie dejiny slovenského a európskeho výtvarného umenia. Po nežnej revolúcii v roku 1989 sa stal vedúcim obnovenej Katedry dejín výtvarného umenia FiF UK (funkciu zastával do roku 1993) a od roku 1995 do roku 2010 pôsobil na Katedre dejín umenia a kultúry Filozofickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave. Prednášal aj na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Vo svojej vedeckovýskumnej činnosti sa zameral na staršie obdobie architektúry a sochárstva na Slovensku, najmä na gotickú sakrálnu architektúru na Slovensku, a to napriek vládnucej, protinábožensky zameranej komunistickej ideológii, čo znamenalo, že výsledky niektorých svojich bádaní mohol publikovať až neskôr Je autorom monografií a syntéz Neskorogotická architektúra na Slovensku a stavitelia východného okruhu (1973), Ladislav Snopek (1974), Klára Patakiová (1978), Bratislavská primátorská reťaz : dejiny a prítomnosť mesta (1983), Vojtech Löffler (1984), Tibor Bartfay (1988) a Gotická sakrálna architektúra Slovenska (2002). Prispel tiež k formovaniu zásad pamiatkovej starostlivosti na Slovensku.
Od polovice 60. rokov 20. storočia bol členom (neskôr aj podpredsedom československej sekcie) Medzinárodnej organizácie výtvarných kritikov (franc. Association internationale des critiques d’art, AICA) pri Organizácii Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru (UNESCO). V rokoch 1995 – 2005 bol predsedom Umeleckohistorickej spoločnosti Slovenska pri Slovenskej akadémii vied. V roku 2005 mu prezident Slovenskej republiky Ivan Gašparovič udelil Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Zomrel ráno 18. mája 2019 v Bratislave.
Jurij Petrovič Arťuchin

Život

Otca, ktorý slúžil u letectva a krátko po začatí vojny bol zostrelený, stratil v roku 1941. V deviatej triede sa rozhodol ísť v otcových šľapajach a začal navštevovať balašovské učilište pilotov. Zo zdravotných dôvodov mu nebolo umožnené lietať a tak prešiel na serpuchovské letecké technické učilište. Po dvoch rokoch výuky sa v roku 1950 v hodnosti podporučíka stal starším technikom letky. Po čase začal študovať na Vojenskej leteckej akadémii v Moskve. Po úspešnom absolvovaní získal titul inžiniera. V roku 1963 bol prijatý do oddielu kozmonautov a v roku 1974 absolvoval let kozmickou loďou Sojuz 14 na vedeckú stanicu Saľut 3 vo funkcii palubného inžiniera. Letel s kozmonautom Popovičom a spoločne na stanici pracovali 14 dní (Štartovali 3. júla 1974 a pristáli 19. júla 1974). Počas letu plnili národohospodársky a vedecký program. Neskôr absolvoval ďalšiu vysokú školu, v roku 1980 sa stal kandidátom vied a dostával ďalšie vyššie vojenské funkcie, do kozmu už neletel. V roku 1990 dosiahol hodnosť plukovníka. Bol ženatý, mal dve deti. V roku 1992 bol penzionovaný. Zomrel v dôsledku choroby vo svojich 68 rokoch.
Sainte-Sabine (Côte-d'Or)

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 343 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cormolain

Poloha

Obec má rozlohu 11,04 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 398 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaviareň

Kaviareň je zvyčajne menšie pohostinské zariadenie, v ktorom sa podávajú rôzne druhy káv, čajov a iných teplých a studených alkoholických i nealkoholických nápojov, ako aj užší sortiment zákuskov a lahôdok.
Kaviarne boli pôvodne určené iba na podávanie kávy. Prvé vznikli po roku 1550 v Istanbule, od polovice 17. storočia aj inde v Európe, napr. okolo roku 1685 vo Viedni. Koncom 18. storočia sa stávali centrami politických debát, počas 19. a 20. storočia boli strediskami umeleckého a kultúrneho života veľkých miest. V tomto ohľade boli preslávené najmä parížske kaviarne.
Na atmosfére klasickej kaviarne sa značne podieľa interiér a mobiliár.
Z bratislavských kaviarní bola významná kaviareň Štefánka, ktorá bola počas 30. a 40. rokov 20. storočia miestom, kde sa stretávala bratislavská bohéma.
Zimbabwianske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Majstrovstiev sveta FIFA sa zimbabwianske družstvo zúčastnilo v roku 1989, vtedy na pozvanie FIFA. V základnej skupine prehralo všetky 3 zápasy, postupne s Talianskom, USA a Austráliou, a na turnaji celkovo skončilo na 15. mieste. Na ďalšie MS sa už nekvalifikovalo. V africkej kvalifikácii na MS 2012 najprv prešlo v 1. kole cez Sudán, ale v 2. kole po prehre vonku a remíze doma už nestačilo na družstvo Južnej Afriky.
Zimbabwianske družstvo sa zúčastnilo iba na prvých majstrovstvách Afriky v roku 1996 v Egypte. Na nich skončilo na bronzovej priečke, keď v jedinej hranej skupine zaostalo za domácim Egyptom a Ghanou. Ďalších turnajov afrického šampionátu sa už nezúčastnilo. Od roku 2012 sa nezúčastnilo žiadnych medzinárodných stretnutí.
Raymond Hood

Životopis

Študoval v Massachusetts na Institute of Technology. Pracoval vo firme v Bostone a potom šiel znova na štúdium do Paríža. Kvôli praxi v New Yorku často cestoval medzi Európou a Amerikou.
Je pochovaný na Sleepy Hollow Cemetery v New Yorku.

Tvorba

Slávnym sa stal až v roku 1922, keď spolu s Johnom Howellsom vyhral súťaž na návrh Chicago Tribune Tower. Ich viťazný návrh predbehol dvesto iných vrátane nápadov od velikánov ako sú Walter Gropius, Adolf Loos či Eliel Saarinen. Tribune building je jednou z mnohých budov v gotickom až neogotickom štýle, ktoré navrhol za svoj život. Tieto štýly však neskôr zanechal a svoju tvorbu dokonale prečistil.
Jeho najzmámejšia práca je návrh Rockefeller Centre v New Yorku pre rodinu Rockefellerovcov. Pôvodných 14 budov Centra v štýle Art Deco sa neskôr znásobilo na 19, ktoré sú však postavené v medzinárodnom štýle Time Life. Celé cetrum bolo opísané ako symbol modernistickej capitalistickej architektúry.

Realizácia

Jeho tvorba zahŕňa budovy ako Tribune Tower v Chicagu, American Radiator Building v New Yorku, New York Daily News Building v New Yorku, Rockefeller Center v New Yorku a Masonic Temple v Pennsylvanii. Všetky bolo navrhnuté v rokoch 1924 až 1930. Jeho návrhy sú čisto logické a praktické a svoju vieru vkladal do architektúry výškových budov.
Stanisław Wojciechowski

Mladosť

Stanisław Wojciechowski sa narodil do šľachtickej rodiny. V rokoch 1888 - 1891 študoval na Varšavskej univerzite matematiku a fyziku. Tam sa tiež stal členom ilegálnej organizácie „Zet“. Wojciechowski bol v roku 1891 zatknutý za protesty pre nezávislosť od Ruského impéria. Potom, čo bol prepustený, odišiel do Paríža.

Exil

V roku 1893 vstúpil Wojciechowski do Sociálno demokratickej strany Poľska, kde pôsobil napr. Karl Radek. V tom istom roku sa stretol a spriatelil s Józefom Piłsudským. Roku 1895 bol z Francúzska vyhnaný. Avšak v ňom ilegálne zostal až do roku 1899. V tomto roku sa Wojciechowski odsťahoval do Londýna, kde vydával poľsky písaný časopis Przedswit.
V roku 1905 začal spolu s Piłsudským publikovať časopis Robotnik. Roku 1906 sa Wojciechowski vrátil do Ruska. Po návrate vystúpil zo Sociálno demokratickej strany Poľska a pôsobil v časopise Spolem.

Politik

Wojciechowski vedel, že prvá svetová vojna predstavovala pre Rusko nebezpečenstvo. Roku 1918 bol prinútený opustiť Moskvu pod hrozbou zatknutia.
Do prezidentských volieb zastával funkciu ministra vnútra v troch vládach. Roku 1922 bol zvolený do Sejmu za Poľskú roľnícku stranu. V tom istom roku sa zúčastnil prezidentských volieb.
V druhom kole bojoval Wojciechowski proti kandidátovi za ľudovú stranu Gabrielovi Narutowiczowi a kandidátovi zoskupení národnostných menšín Janovi Baudouinovi de Courtenayovi. Wojciechowski nakoniec kandidatúru vzdal. Prezidentom sa stal až po Narutowiczovej násilnej smrti a po dočasnej vláde Maiceja Rataja.

Pád

Počas vykonávania funkcie sa Wojciechowski pre svoje autoritárske presvedčenie dostával do konfliktov s vládou. Jeho dávny priateľ Piłsudski zinscenoval povstanie (tzv. Májový prevrat). Napriek tomu že na Wojciechowského strane stáli premiér Wincenty Witos, minister vojny generál Juliusz Tarnawa-Malczewski či generálporučík Władysław Anders, bol Wojciechowski nútený odstúpiť z funkcie.
Stanisław Wojciechowski dožil polozabudnutý v Golobkách v roku 1953.
Športový klub Štart Nepočujúci 1947 Bratislava

Dejiny klubu

Futbalový klub vznikol zlúčením dvoch klubov FK Štart Bratislava a FK Nepočujúci. V samostatnej ére oboch klubov bol úspešnejší FK Štart Bratislava, ktorého najväčšie úspechy boli v roku 1998 kedy prvýkrát postúpili do IV. ligy.

Adresa

Trnavská cesta 33/a, 831 04 Bratislava
Luitré

Poloha

Obec má rozlohu 29,15 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 305 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gensac (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 3,44 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 91 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lamérac

Poloha

Obec má rozlohu 9,21 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 195 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strazeele

Poloha

Obec má rozlohu 4,69 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 678 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Feria del Sol

Feria Del Sol alebo Carnaval Taurino de America je medzinárodný kultúrny festival, ktorý sa koná v meste Mérida vo Venezuele každý február v roku. Festival Feria sa koná súčasne s karnevalovými hodmi. Konajú sa tu býčie zápasy, kultúrne výstavy, komerčné a zootechnické výstavy, koncerty, prehliadky, športové udalosti a voľba La Reina Del Sol (Kráľovná slnka).
Čajka žltonohá

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 15, zimujúcich jedincov 30 - 200. Je to novohniezdiaci druh, populačný a areálový trend nie je hodnotiteľný. Ekosozologický status v roku 1995 I - nezaradený. V roku 1998 NE - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC* D1 - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Transnistria (druhá svetová vojna)

Getá

Getá mali v tejto oblasti veľmi jasnú štruktúru moci na čele s tzv. oblastným prezidentom. Od začiatku roku 1942 z oblasti Besarábie a severnej Bukoviny deportované židovské obyvateľstvo žijúce v transnistrijskom gete, dostávalo regulárnu finančnú podporu židovského spoločenstva Rumunska a neskôr (1943) aj medzinárodnú pomoc európskych organizácií. Práve táto pomoc bola jednou zo zvláštností tohto geta a pričinila sa o záchranu života mnohých väzňov, ktorým sa z tábora smrti podarilo uniknúť. V prípade Slovanov a slovanského obyvateľstva rumunská moc používala tvrdý režim, ktorého najvyššia forma bola trest smrti. Minimálne práva na zabezpečenie svojich životných potrieb mali len tí väzni, ktorých potrebovala okupačná správa. Tým dávala tzv. chlebové talóny (lístky), ktorých cena za jeden kilogram chleba sa na trhu pohybovala od 12 fenigov až po 3 marky.
Les Fougerêts

Poloha

Obec má rozlohu 19,91 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 935 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Goujounac

Poloha

Obec má rozlohu 10,38 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 219 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE