google/wiki40b huggingface dataset:
Španielska vojna za nezávislosť

Španielska vojna za nezávislosť, známa v iných jazykoch tiež ako Polostrovná vojna alebo Vojna na Pyrenejskom polostrove, bola jedna z napoleonských vojen. Trvala medzi rokmi 1808-1814.
Josef Bonaparte, Napoleonov brat a neapolský kráľ, bol za prítomnosti španielskych a amerických predstaviteľov vyhlásený v Bayonne za kráľa Španielska a v júli 1808 vstúpil do Madridu.
Španielsky národ sa ale touto novou, z cudziny dosiahnutou vládou cítil byť ponížený a odmietol ju preto akceptovať. Už pred Jozefovým príchodom do krajiny vypukli proti Francúzom celonárodne povstania. Velenie vzbúrencov (ústredná junta) sa síce dopustilo niektorých chýb, keď často zasahovalo nanajvýš nezmyselným spôsobom do vojenských operácií alebo odvolávala schopných generálov, avšak jeho výzvou ku guerillovej vojne v decembri 1808 nastal v bojoch zásadný zvrat. Nepretržité útoky guerrilleros vyčerpávali francúzskych okupantov a znemožňovali im tak využiť ich víťazstvo na otvorenom poli.
K podpore povstalcov prispeli tiež občasné ťaženie Britov do Španielska vedených Arthurom Wellesleyem, neskorším vojvodom z Wellingtonu, hoci Briti boli vždy po niekoľkých menších úspechoch prinútení postupujúcimi Francúzi k ústupu späť do Portugalska. V januári 1810 vstúpili francúzske vojská do Andalúzie a po dobytí Almeidy vpadlo v auguste 80 000 Francúzov do Portugalska s cieľom vyhnať odtiaľto Britov. Porážka povstalcov sa zdala byť neodvratnou, zvlášť keď sa predovšetkým vyššie a majetnejšie vrstvy obyvateľstva začali pridávať na stranu bonapartistického kráľa. Do Cádizu, kam sa junta uchýlila, boli zvolané CORTESY, ktoré v roku 1812 vypracovali prvú modernú, liberálnu ústavu Španielska, neformálne nazývanú La Pepa. Ústava počítala so vznikom konštitučnej monarchie, v ktorej by zákonodarná právomoc patrila cortesom a okrem iného tiež požadovala zrušenie inštitúcie inkvizície. Tento dokument bol vo svojej dobe nadmieru pokrokový a stal sa základom neskoršieho španielskeho ústavného vývoja.
V Portugalsku sa zatiaľ Wellesley úspešne ubránil francúzskym útokom, ktorých dlhé zásobovacie línie boli súčasne napádané španielskymi povstalcami. Wellesley bol následne Cortes poverený velením všetkých španielskych vojenských síl. V januári 1812 Wellesley začal nové ťaženie do Španielska a potom, čo porazil Francúza u Salamanky, vtiahol v auguste 1812 do Madridu. Pod tlakom posilnených francúzskych vojsk bol síce znovu prinútený k ústupu za portugalskej hranice a Madrid tak bol naposledy obsadený Francúzmi, avšak katastrofa Napoleonovho vojska v Rusku mala zásadný vplyv aj na vývoj vojny na Pyrenejskom polostrove. V júni 1813 boli Francúzi definitívne porazení v bitke pri Vitorii a následne sa pred vytrvalo postupujúcim Wellesleyom stiahli späť za Pyreneje. Španielsko tak znovu nadobudlo svoju nezávislosť.
InterAsterisk eXchange

Základné vlastnosti

IAX2 je veľmi robustný a plne škálovateľný jednoduchý protokol. Môže byť použitý s rôznymi kodekmi a v rôznom počte streamov. Tento protokol môže byť používaný na prenos akéhokoľvek typu dát. Tieto vlastnosti môžu byť užitočné v budúcich videotelefónoch.
Protokol IAX2 používa iba jeden UDP dátový tok, zvyčajne cez port 4569, ku komunikácii medzi koncovými bodmi, na signalizáciu a dáta. Hlasová služba je prenášaná v tom istom dátovom toku. Táto vlastnosť umožnuje protokolu IAX2 ľahšie vytvoriť spojenie cez firewall a pracovať aj za NATom (Network address translation). Toto je rozdiel medzi protokolom IAX2 a protokolom SIP, ktorý používa rôzne toky dát (signalizácia a dáta idú rozdielnym "streamom") RTP "stream" k doručeniu informácie.
Protokol IAX2 podporuje "trunking", multiplexovanie kanálov cez jednu linku. Trunking znamená, že dáta z viacerých volaní užívateľov sú zlúčené do jedného súboru paketov, t. j. že jeden IP datagram môže doručiť informáciu viacerým volajúcim uživateľom. Takto sa efektívne redukuje IP prenos bez zvyšovania latencie. Je to veľká výhoda pre tých užívateľov VoIP, ktorí majú IP hlavičky väčšie ako sa používa pri prenose.

Štruktúra IAX

IAX2 protokol alebo Inter-Asterisk Exchange protokol bol navrhnutý Markom Spencerom pre Asterisk VoIP signalizáciu. Protokol nastavuje vnútorné relácie ("sessions"), a tieto relácie môžu používať akýkoľvek kodek na prenos hlasovej prevádzky. Pomocou Inter-Asterisk Exchange protokolu môžeme podstatne viac kontrolovať a prenášať toky medií cez IP siete. IAX je extrémne flexibilný a môže sa používať s ktorýmkoľvek typom streamovaného média vrátane videa, avšak tento protokol je hlavne navrhnutý na riadenie IP hlasových volaní. Návrh protokolu IAX je založený na terajších viacerých riadiacich a prenosových štandardoch vrátane Session Initiation Protocol-u (SIP, s ktorým je veľmi podobný), Media Gateway Control Protocol-u (MGCP) a Real-time Transfer Protocol-u (RTP).

Využitie IAX

Hlavným cieľom vytvorenia IAX bolo minimalizovať potrebnú šírku prenosového pásma použitú na prenos médií s kontrolou riadenia prenosu, individuálnych hlasových volaní a poskytnúť veľmi dobrú podporu NAT (Network Address Translation). Ďalším cieľom je ľahšie používanie cez firewally.
Základná štruktúra protokolu IAX je multiplexovanie signalizácie a viacnásobných tokov médií cez jeden UDP (User Datagram Protocol) tok medzi dvoma počítačmi. IAX je binárny protokol, navrhnutý k redukcii využívaného prenosového pásma, obzvlášť k hlasovým tokom. Je omnoho výhodnejšie spravovať jeden UDP tok ak sú užívatelia za firewallom.
Saint-Bérain

Poloha

Obec má rozlohu 13 km². Najvyšší bod je položený 1 301 m n. m. a najnižší bod 551 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fedor Bartko

Životopis

Po skončení základnej školy v Bratislave študoval na Strednej priemyselnej škole filmovej v Čimeliciach, neskôr na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, odbor dramaturgia a réžia filmovej a televíznej dokumentárnej tvorby.
V rokoch 1963-1968 pracoval v Československom štátnom filme - Štúdiu krátkych filmov Bratislava, v rokoch 1989 - 1991 pracoval na Ministerstve kultúry SR  a ako tlačový tajomník v rokoch 1991-1992 na Úrade Predsedníctva SAV.  V rokoch 1991 - 1994 sa stal podpredsedom Rady  ČSFR  a Rady SR pre rozhlasové a televízne vysielanie. V rokoch 2000 - 2009 sa stal riaditeľom Evanjelického mediálneho programu so sídlom v Bratislave (v likvidácii, zrušený 21. augusta 2009) a pracoval tiež ako scenárista a režisér v slobodnom povolaní.
La Résie-Saint-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 3,27 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žlté more

Žlté more (čínsky 黄海, pinyin Huáng Hǎi, slovenský prepis Chuang-chaj, kórejsky 황해, transliterované Hwang Hae), v Kóreii niekedy nazývané Západné more (korejsky 서해, hanja 西海, transliterované Seo Hae), leží na severnom okraji Východočínskeho mora, ktoré je okrajovým morom Tichého oceánu. More je vklínené medzi pevninskú Čínu a Korejský polostrov. Svoje meno získalo Žlté more podľa piesku, ktorý charakteristicky zafarbuje jeho vody a ktorý má svoj pôvod v mohutnom toku Žltej rieky.
Geologicky je dno Žltého mora pokleslou časťou Severočínskej nížiny a patrí k severočínskej doske.
Tunelový jav

Tunelový jav alebo tunelový efekt alebo kvantové tunelovanie je fyzikálny kvantový jav známy z kvantovej mechaniky, pri ktorom častica porušuje princíp klasickej fyziky tým, že prechádza potenciálovou bariérou, ktorá je vyššia ako energia častice.
Pokiaľ je energia častice menšia než výška bariéry, potom by sa podľa klasickej mechaniky mala častica od takejto bariéry odraziť späť. Klasická mechanika neumožňuje priechod takejto častice skrz bariéru. Kvantová mechanika však častici umožňuje, aby s určitou pravdepodobnosťou prešla cez (odtiaľ tiež pochádza označenie tunelovanie).

História

Pomocou kvantového tunelovania objasnil George Gamow v roku 1928 alfa rozpad atomových jadier. Z klasického hľadiska sú častice udržiavané v jadre preto, že opustenie jadra vyžaduje prekonanie veľmi vysokej potenciálovej bariéry a častice by teda pre opustenie jadra (teda k jeho rozpadu) museli mať veľmi veľkú energiu. Z hľadiska klasickej fyziky je teda pre rozdelenie takéhoto systému (jadra) potrebné veľmi veľké množstvo energie. V kvantovej mechanike však existuje určitá pravdepodobnosť, že sa častica pretuneluje cez potenciálovú bariéru a unikne z jadra. Gamow vytvoril model potenciálu jadra a určil vzťah medzi polčasom rozpadu a energiou častíc pri vyžiarení.
Max Born rozpoznal, že kvantové tunelovanie nie je jav súvisiaci iba s jadrovou fyzikou, ale že ide o všeobecný jav vyplývajúci z kvantovej mechaniky, ktorého prejavy je možné nájsť v rôznych systémoch. S kvantovým tunelovaním je sa možné stretnúť napr. v kozmológii, v polovodičoch (napr. tunelová dióda) alebo v tunelovom mikroskope.
Bournois

Poloha

Obec má rozlohu 10,48 km². Najvyšší bod je položený 521 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chevillon (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 36,9 km². Najvyšší bod je položený 354 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 399 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pluvet

Poloha

Obec má rozlohu 6,51 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 413 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lisle-sur-Tarn (obec)

Polohopis

Lisle-sur-Tarn má rozlohu 86,56 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Lisle-sur-Tarn má 4226 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ministerstvo obchodu a cestovného ruchu Slovenskej republiky

Ministerstvo obchodu a cestovného ruchu Slovenskej republiky bolo v rokoch 1969 až 1992 ústredným orgánom štátnej správy pre obchod a cestovný ruch.
Ministerstvo obchodu a cestovného ruchu bolo zriadené k 1. januáru 1969 pod názvom Ministerstvo obchodu SSR. V marci 1990 sa z názvu vypustil prívlastok socialistickej. Zákonom 50/1998 Z.z. bolo transformované na Ministerstvo obchodu a cestovného ruchu. Zákonom 453/1992 Z.z. bolo zrušené. Jeho pôsobnosť prešla na Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky.
Igor Petrovič Volk

Mladosť a výcvik

V roku 1956 s úspechom absolvoval Kirovogradskoje VAUL a pokračoval v škole letcov. Tú ukončil v roku 1965 a pokračoval na MAI. Túto školu ukončil roku 1969. Stal sa z neho testovací letec. Do výcvikového strediska kozmonautov bol zaradený od roku 1978.

Po lete

Bol zaradený v stredisku pre raketoplán Buran spolu s štvoricou ďalších letcov, absolvoval s ním aj jeden skúšobný let, projekt bol však v roku 1991 zrušený. V roku 1992 bol náčelníkom OKPKI.
Institut d'études politiques de Paris

Institut d'études politiques de Paris (doslova Parížsky inštitút politických vied), známy aj ako Sciences Po, je parížska vysoká škola so zameraním na spoločenské vedy.
Založená bola v roku 1872 ako École libre des sciences politiques skupinou francúzskych intelektuálov, politikov a obchodníkov na čele s Émilom Boutmym. Nachádza sa v 7. parížskom obvode v bezprostrednej blízkosti bulváru Saint-Germain. Dnes má povesť jednej z najprestížnejších vzdelávacích inštitúcií v oblastiach politických vied, medzinárodných vzťahov, práva a ekonómie na svete a je hodnotená ako najlepšia vysoká škola vo svojom odbore v kontinentálnej Európe.

Známi absolventi

Medzi absolventov školy patrí veľké množstvo slávnych francúzskych aj zahraničných osobností, s výnimkou Charlesa de Gaulla a Valéryho Giscard d'Estainga tu študovali všetci francúzski prezidenti 5. republiky - Georges Pompidou, François Mitterrand, Jacques Chirac, Nicolas Sarkozy (štúdium nedokončil), François Hollande a Emmanuel Macron, predsedovia vlád François Fillon, Dominique de Villepin, Jean-Pierre Raffarin ai., bývalý generálny tajomník OSN Butrus Butrus-Ghálí, monacké knieža Rainier III., bývalý generálny riaditeľ Medzinárodného menového fondu Dominique Strauss-Kahn, politológ Jacques Rupnik či spisovateľ Marcel Proust. Na škole študoval aj druhý česko-slovenský prezident Edvard Beneš a prvý česko-slovenský premiér Karel Kramář.
Cimburgis Mazovská

Piastovna rakúskou vojvodkyňou

Sobáš s rakúskym vojvodom Ernestom z dynastie Habsburgovcov bol uzavretý v roku 1412 v Krakove. Cymburgis bola údajne nielen krásna, ale i plodná, porodila deväť detí. Bol medzi nimi aj budúci cisár Fridrich III.
Zomrela pri náboženskej procesii a je pochovaná v kláštore Lilienfelde.
Frauenfeld

Obyvateľstvo

K 31. 12. 2012 žilo v meste 23 948 obyvateľov, z tohto čísla tvorili muži 48.6 % (11 636 mužov) a ženy 51.4 % (12 312 žien). Švajčiarskych občanov tu žilo 18 524 (77.4 %) a cudzincov 5 424 (22.6 %).
Z náboženského hľadiska tvorili reformovaní evanjelici 37.9 % (9 068), rímskokatolíci 35.5 % (8 499). Ostatných a bez vyznania žilo v meste 6 381.
Pradelles (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 17,48 km². Najvyšší bod je položený 1 302 m n. m. a najnižší bod 880 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 615 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Weber

Životopis

Študoval v zahraničí. Pôsobil na rôznych miestach Slovenska. Profesor morálky a asketiky v novovzniknutom jezuitskom Teologickom inštitúte v Banskej Bystrici (od jesene 1941), zároveň zastával funkciu špirituála školastikov a bol examinátorom kandidátov do noviciátu. Politicky prenasledovaný. Autor kníh a množstva článkov v časopisoch vydávaných jezuitmi doma i v zahraničí. Redaktor časopisu Stanislavovské zvesti.
Jayac

Poloha

Obec má rozlohu 17,77 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gratentour

Poloha

Obec má rozlohu 4,09 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 554 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Warszawa-Śródmieście

Śródmieście (v preklade centrum mesta) je centrálny mestský obvod mesta Varšava. Najznámejšie mestské časti sú tu Stare Miasto (Staré Mesto) a Nowe Miasto (Nové Mesto). Má rozlohu 15,57 km² a žije tu 135-tisíc obyvateľov.
Sídli tu mnoho národných a obecných inštitúcií a veľa obchodných centier a stredísk vyššieho vzdelania, napríklad Varšavská univerzita, Varšavská technická univerzita a divadlá. Nachádza sa tu najvyššia budova v Poľsku, Palác kultúry a vedy (234 m), najužžšia ulica (5,3 m), najstaršia univerzita (1809), najstarší verejný park (1772), najstarší svetský pamätník (1644) a najstaršia historická budova (13. storočie).
Názov obvodu sa niekedy používa ako synonymum pre rovnomennú železničnú stanicu.
Béon (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 15,41 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 514 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turecká (obec)

Polohopis

Podhorská obec sa nachádza v severozápadnej časti banskobystrického okresu, cca 17 km od Banskej Bystrice v pohorí Veľká Fatra. Reťazová zástavba lemuje potok Ramžiná, ktorý preteká celou Tureckou dolinou, ústiacou v obci Staré Hory do Starohorského potoka.
Severne sa dvíhajú svahy Krížnej s bočným hrebeňom Líšky a Majerovej skaly. Západne sa dvíha Malá Krížna (1 319 m n. m.) a južne uzatvára veniec hôr hrebeň s vrchom Japeň (1 154 m n. m.).

Kultúra a zaujímavosti

Obec bola pôvodne uhliarskou osadou, dodávala drevené uhlie hlavne pre bane v okolí blízkych Starých hôr. V súčasnosti sa v Tureckej a okolí rozvíja najmä turistický ruch; v letnom období je východiskom turistických túr na hlavný hrebeň, v zimnom období zas turistov láka rozvíjajúce sa lyžiarske stredisko. Obec je známa dvomi už tradičnými každoročnými akciami - Krňačkovými pretekami a Majstrovstvami sveta vo varení a jedení bryndzových halušiek.
Liptovské Revúce

Dejiny

Najstaršia zmienka o slovanskej občine pochádza z roku 1233, kedy kráľ Ondrej II daroval istému Hudkovi tri podlužia zeme (Terra Reucha). Občina s názvom Revúca zanikla v roku 1355. Ďalšie zmienky o priestore Liptovských Revúc pochádzajú až z 15. storočia, kedy sa osada spomína v súvislosti so spracovaním medenej rudy vyťaženej v Španej doline. S úpadkom banskej činnosti klesal aj význam osady a po skončení ťažby v roku 1560 už prevládalo poľnohospodárstvo.
V roku 1625 sa v likavskom urbári objavila Nižná a Stredná Revúca. V roku 1671 sa objavila zmienka o Veľkom a Malom Hričkove (Vyšná Revúca), čím sa spojili tri osady neskôr už s názvom Tri Revúce (Revúca, Veľká a Malá Revúca) pod jedným zemepánom.
Revúckou dolinou viedla stará kráľovská cesta z Krakova cez Liptov, Veľký Šturec do Banskej Bystrice a ďalej do Budapešti. Revúčania sa preto často živili aj ako povozníci, alebo prenajímali svoje kone na prekonanie stúpania cez Šturec. Po výstavbe novej cesty z Ružomberka do Banskej Bystrice cez Donovaly a výstavbe Košicko-bohumínskej železnice a úzkorozchodnej trate do kúpeľov Korytnica tento spôsob obživy stratili.
Prvá polovica 20. storočia bola v obci v znamení vysťahovalectva, najmä počas krízových rokov obyvatelia odchádzali do viacerých európskych štátov, ale aj do Severnej Ameriky. Počas 2. svetovej vojny sa obyvateľstvo aktívne zapojilo do Slovenského národného povstania, kedy sa obec stala dôležitou zásobovacou trasou povstalcov a bola bombardovaná a obsadená fašistami až do jej oslobodenia Červenou armádou 4. apríla 1945. Revúčania sa v päťdesiatych rokoch v dôsledku industrializácie zamestnávali najmä v priemyselných podnikoch v mestách Ružomberok, Liptovský Mikuláš a Banská Bystrica. V obci neskôr došlo k vybudovaniu novej školy, požiarnej zbrojnice, ale aj lyžiarskeho svahu.
Najvyšší počet obyvateľov mala obec v roku 1961, kedy počet stúpol na 2261.

Pravidelné podujatia

Liptovské Revúce sú známe aj organizovaním podujatia vo varení bryndzových halušiek pod názvom Revúcke halušky.
Ichtyológia

Ichtyológia (gr. Ichthys - ryba) je náuka, veda o rybách. Vedec pracujúci v tomto obore zoológie sa nazýva ichtyológ. Výskum ichtyológie zahŕňa približne 32200 (stav 2012) žívočíšnych druhov, najmä kostnaté ryby (kapor, tuniak) a drsnokožce (paryby; žralok, raja).
Karneval v Ríme

Karneval v Ríme (nem. Der Karneval in Rom) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml..
Premiéra sa konala 1.marca 1873 v Theater an der Wien. Kvalitné libreto napísali Josef Braun a Richard Genée. Bola to druhá Straussova opereta, prevláda v nej rytmus polky. Na rozdiel od prvej (Indigo a štyridsať zbojníkov) autor prejavil viac scénického pohľadu, hudba je viac „ponorená“ do deja. Opereta bola úspešná doma aj v zahraničí.
Dej operety bol prepracovaný v roku 1912 Josefom Kleinom a dielo bolo uvedené pod novým názvom Der blaue Held (Modrý hrdina). Nová verzia sa však nezaznamenala výraznejší úspech.

Obsah

Mária, mladá slečna z vidieka sa zamiluje do maliara Artúra Bryka. Ten jej namaľuje portrét. Keď Atrúr odíde do Ríma, Mária portrét predá, aby získala peniaze na cestu a mohla sa vybrať za svojou láskou. Prezlečie sa do mužských šiat, Atrtúr ju nespozná a vezme ju za svojho učňa. V tom čase Artúr dvorí grófke Falconiovej. Mária tomu chce zabrániť a preto začne sama grófku zvádzať. Prichytí ich však gróf a Máriu vyzve na súboj.
Do Ríma prichádza Hesse a Rafaeli, ktorí kúpili od Márie obraz. Keď Artúr obraz uvidí, spozná vo svojom učni Máriu. Počas nasledujúcej veľkej karnevalovej slávnosti sa všetky osoby stretávajú, a všetky problémy sa urovnajú.
Donnemarie-Dontilly

Poloha

Obec má rozlohu 12,07 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 788 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vatra zvrchovanosti

Vatra zvrchovanosti je táborový oheň (vatra), ktorým sa na Slovensku oslavuje a pripomína prijatie Deklarácie Slovenskej národnej rady o zvrchovanosti Slovenskej republiky v uznesení Slovenskej národnej rady (SNR) zo 17. júla 1992.
Na oslavu prijatia deklarácie sa v júli 1992 na desiatkach miest Slovenska konali zhromaždenia občanov pri vatrách, ktoré dostali názov vatry zvrchovanosti. Prvá bola zapálená symbolicky v tzv. geografickom strede Európy v Kremnických Baniach, pri Kostole svätého Jána Krstiteľa. Rituál zapaľovania vatier nadväzoval na ľudovú tradíciu jánskych ohňov, tradíciu partizánskych vatier zapaľovaných pri pripomínaní si Slovenského národného povstania a symboliku zbojníckych vatier viažúcu sa k zbojníkovi Jurajovi Jánošíkovi. Tradícia vatier zvrchovanosti sa do značnej miery spája s politickými a občianskymi aktivitami narodne orientovanej časti slovenskej verejnosti. Už v jej počiatkoch si ju prisvojila Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko, do súčasnosti ju zachováva najmä Matica slovenská, Slovenská národná strana a strana SMER – sociálna demokracia.
Thérouanne

Poloha

Obec má rozlohu 8,37 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 070 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Choisy-la-Victoire

Poloha

Obec má rozlohu 9,97 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ducos

Polohopis

Ducos má rozlohu 37,69 km².

Obyvateľstvo

Ducos má 16714 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Thimory

Poloha

Obec má rozlohu 12,37 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 736 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Camplong-d’Aude

Poloha

Obec má rozlohu 12,28 km². Najvyšší bod je položený 589 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boeing B-29 Superfortress

Vznik a vývoj

B-29 (Boeing 341/345) bol jedno z najväčších lietadiel, ktoré bolo možné vidieť v priebehu druhej svetovej vojny. Vo svojej dobe to bola tiež jedna z najpokročilejších konštrukcií. Objavilo sa na v ňom mnoho noviniek ako pretlaková kabína, centrálny protipožiarny systém a diaľkovo ovládané strelecké veže, ktoré z neho vďaka veľkému doletu, dostupu a nosnosti bômb robili nesmierne výkonnú zbraň.
V posledných mesiacoch vojny bol najpoužívanejším bombardérom, ktorým americké letectvo bombardovalo Japonsko. Účinok týchto náletov na japonské mestá, s prevažne drevenou architektúrou, ktoré boli uskutočňované najmä zápalnými bombami, bol zničujúci. Stroje B-29 boli tiež použité ako nosiče atómových bômb, ktoré zničili mestá Hirošima (Enola Gay) a Nagasaki (Bockscar). Oproti iným bombardérom zostal B-29 v službe aj dlho po vojne. Niekoľko strojov bolo prestavaných na lietajúce televízne vysielače. Než boli tieto stroje v priebehu 60. rokov vyradené, bolo ich vyrobených 3970 ks.

Technické údaje

B-29 je štvormotorový samonosný stredoplošník pre 10 až 11 člennú posádku. Kovová kostra krídel a chvostových plôch je potiahnutá duralom, krycie plechy sú rovnako duralové. Hviezdicové motory poháňajú štvorlisté nastaviteľné vrtule. Podvozok je zaťahovací, hlavné podvozkové nohy sa zaťahovali do vnútorných motorových gondol, predná podvozková noha do trupu.