Spojené štáty

Poloha

Spojené štáty americké sa nachádzajú v Severnej Amerike. Ich brehy obmýva z východu Atlantický oceán a zo západu Tichý oceán. Štát Aljaška leží v severnej časti kontinentu a zo severu ho obmýva Severný ľadový oceán. Aljašku oddeľuje od Euroázijského kontinentu Beringov prieliv. Medzi najznámejšie polostrovy patrí Florida na juhu USA, ktorý oddeľuje Mexický záliv od Atlantického oceánu. Zo severu majú USA spoločnú hranicu s Kanadou a na juhu s Mexikom. Floridský prieliv oddeľuje USA od ostrovného štátu Bahamy a od Kuby.

Povrch

Základom severoamerického kontinentu je Kanadský štít, ktorého vek sa datuje od archaika. Rozprestiera sa v severovýchodnej časti kontinentu. Jeho stredná časť je preliačená a tvorí dno Hudsonovho zálivu. Je tvorený premenenými a vyvretými horninami. 
V súčasnosti sa pod Severoamerickú platňu podsúva tichooceánska, presnejšie sa podsúva pod jej západný okraj. Zároveň sa Juhoamerická platňa pohybuje smerom k Severnej. V dôsledku týchto pohybov vznikla vysoká horská hradba sopečného pôvodu, ktorá sa tiahne od Aleutských ostrovov pri Aljašskom polostrove až po Ohňovú zem. 
Kordillery začínajú Aljašským chrbtom (najvyšší bod Denali, 6 190 m n. m.) a tiahnu sa na juh v dvoch výrazných pásmach. Pri pobreží Tichého oceánu sú to Pobrežné vrchy a vo vnútrozemí Skalnaté vrchy. Medzi jednotlivými pásami Kordiller sa rozprestierajú zníženiny a plošiny, napr. Coloradská plošina, Veľká panva. 
Najnižšie položené miesto Ameriky leží v USA a je ním Dolina smrti (Death Valley). Táto preliačina je 86 m pod úrovňou hladiny mora. Svoje meno dostala podľa nehostinných podmienok pre život (púšť bez vody s veľkými horúčavami, v tieni namerali až 56,7 °C). 
Pozdĺž východného pobrežia sa tiahne staré pohorie Apalačské vrchy. Medzi Apalačskými vrchmi a Atlantickým oceánom sa rozprestiera Pobrežná nížina. Mexický záliv lemuje Mississippská nížina. Medzi Apalačskými vrchmi a Kordillerami sa postupne od východu rozprestierajú Centrálne roviny a Veľké prérie.

Podnebie

Vďaka svojej rozlohe sa USA nachádzajú v niekoľkých významných podnebných pásmach. Počasie v Amerike je značne nestále a teplotné výkyvy môžu nastávať dokonca aj niekoľkokrát denne. Severná časť územia leží v miernom pásme, pričom je však chladnejšie a vlhkejšie ako v Európe. Spôsobuje to studený Labradorský prúd, ktorý obmýva severovýchodné a východné pobrežie. V Centrálnych rovinách a Veľkých prériách padá úmerne vzdialenosti od Atlantického oceánu čím ďalej tým menej zrážok. Zaujímavým javom je snehový efekt Veľkých jazier, spôsobujúci snehové kalamity v ich blízkosti, a to najmä na ich juhozápadnom pobreží, ktoré je prevažne na území USA. Chladnejšie podnebie panuje v oblasti západného pobrežia, kde sa pod vplyvom prúdov Tichého oceánu udržiava napospol konštantná teplota. Najchladnejšie zimy panujú v Skalnatých vrchoch a Sierra Nevade, kde možno namerať jedny z najsilnejších mrazov v Amerike.
V oblastiach Veľkých prérií, južných častí atlantického pobrežia, Floridy a štátov pri Mexickom zálive panujú v letnom období až tropické horúčavy, ktoré môže sprevádzať aj neznesiteľná vlhkosť. Južná časť USA leží v príjemnom subtropickom pásme a Mexický záliv s polostrovom Florida v tropickom pásme. Výnimku predstavujú vysoko položené pohoria a plošiny, kde je podstatne chladnejšie, pretože sa tu prejavuje výšková stupňovitosť. Aljaška leží už v subpolárnom pásme a Havajské ostrovy v tropickom pásme. Tvar povrchu Ameriky umožňuje takmer bezproblémový presun vzdušných más zo severu na juh a naopak. Preto sú časté hlavne vpády arktického vzduchu z vyšších geografických šírok až do oblasti Mexického zálivu. Prúdeniu v rovnobežkovom smere stoja v ceste horské bariéry Kordiller, preto sa vlaha, ktorá by sa s prúdiacim vzduchom dostávala do vnútrozemia Ameriky z Tichého oceánu, vyprší nad oceánom, úzkou pobrežnou nížinou a náveternými svahmi tichooceánského pásma. Texas je inak známy vďaka tornádam, ktorá sa vyskytujú hlavne na otvorených plochách v období mája a septembra.

Vodstvo

Väčšia časť územia USA patrí do úmoria Atlantického oceánu. Vlievajú sa doňho veľtoky ako Mississippi, s prítokom Missouri (najdlhšia riečna sústava USA – 6 212 km), Rieka svätého Vavrinca a Rio Grande. Tichý oceán prijíma väčšinou kratšie toky tečúce z Kordiller. Medzi významnejšie patria rieky Columbia a Colorado. Do Severného ľadového oceánu sa vlieva rieka Yukon.
V USA nájdeme aj mnoho jazier. Ľadovcového pôvodu sú Veľké kanadské jazerá (Horné jazero, Michiganské jazero, Hurónske jazero a Ontárijské jazero), ktoré tvoria najväčšiu zásobáreň sladkej vody na svete a prírodnú hranicu medzi USA a Kanadou. Veľké soľné jazero sa rozprestiera v bezodtokovej oblasti medzi Skalnatými vrchmi a Pobrežnými vrchmi. V USA je množstvo vodopádov, no nesporne najznámejšie sú Niagarské vodopády, ktoré ležia medzi Erijským a Ontárijským jazerom.

Rastlinstvo, živočíšstvo a ochrana prírody

Zmiešané a listnaté lesy mierneho pásma pôvodne pokrývali oveľa väčšiu rozlohu v oblasti Veľkých kanadských jazier, Pobrežnej nížiny a Apalačských vrchov. Územia v minulosti odlesnené prvými kolonistami sú dnes opäť zalesňované, pretože ich využívanie na poľnohospodárstvo je ekonomicky nevýhodné. 
Centrálnu časť tvoria stepi, nazývané tiež prérie, ktoré pokrývajú oblasť Centrálnych rovín a Veľkých prérií a vďaka černozemiam sú intenzívne využívané na poľnohospodárstvo. 
Tropické dažďové lesy pokrývajú oblasti polostrova Florida (Národný park Everglades) a pobrežie Mexického zálivu. Výrazný nedostatok zrážok má juhozápadná časť USA (štáty Kalifornia, Nevada, Arizona, Nové Mexiko, Texas), kde sa vytvorili púšte, napr. Mohavská púšť a Sonorská púšť. 
Najpozoruhodnejšie prírodné krásy USA sú chránené ako národné parky. Je ich viac ako 350. Yellowstonský národný park bol vyhlásený v roku 1872 ako prvý a nachádzajú sa v ňom dobré podmienky pre život bizónov, losov, grizlyov a jeleňov. K najvyšším stromom na Zemi patria sekvoje v Národnom parku Sequoia a v Yosemitskom národnom parku. Pozoruhodná je tiež Mamutia jaskyňa (Mammoth Cave), ktorá je súčasťou najdlhšieho jaskynného systému na svete (651,8 km), i ostrov Kodiak, podľa ktorého sa nazýva aj medveď tu žijúci.

Etnické zloženie

USA majú veľmi rozmanitú populáciu. V krajine žije 31 etnických skupín s počtom obyvateľov väčším ako jeden milión. To je spôsobené imigráciou, ktorá sprevádzala Spojené štáty po celú ich históriu – a sprevádza ich aj naďalej. Od 17. storočia sa do Spojených štátov sťahovali hlavne Európania, v posledných niekoľkých dekádach imigrantov predstavujú prisťahovalci z Latinskej Ameriky, hlavne z Mexika, Kuby a Portorika, a z Ázie. Každoročne sa do USA prisťahuje okolo jedného milióna legálnych imigrantov.
Podľa odhadu z roku 2005 tvoria 74,7% obyvateľstva belosi, 12,1% černosi, resp. Afroameričania, 4,3% Aziati, Indiáni a Eskimáci potom 0,8% a iné rasy celkovo 7,9%. V týchto číslach je zahrnutých 14,5% tých, ktorí sa považujú za jednu z týchto etnických skupín a zároveň za Američanov hispánskeho a latinskoamerického pôvodu. Pri sčítaní obyvateľstva v USA je totiž otázka rasy jedna vec, zatiaľ čo otázka hispánskeho pôvodu vec druhá.
Najrýchlejšie rastúcou skupinou sú obyvatelia hispánskeho pôvodu. Kým v roku 1996 tvorili 10% obyvateľstva, v roku 2000 to bolo 12,5% a podľa odhadu z roku 2005 14,5%. Vysoký rast je daný jednak imigráciou, jednak vysokou pôrodnosťou. V Kalifornii, Arizone, Novom Mexiku a v Texase sa pravdepodobne čoskoro stanú väčšinou. Najväčší podiel Hispáncov je v Novom Mexiku (43,6%). Mexičania obývajú predovšetkým juhozápad a západ USA, Portoričania severovýchod a Kubánci Floridu. Nehispánski belosi (väčšinou európskeho pôvodu) tvorili v roku 1960 85% populácie, teraz predstavujú asi 65% a podľa prognóz klesne ich podiel v roku 2042 pod 50%, pričom v roku 2050 majú tvoriť už len 46,3% populácie. Nehispánski belosi tvorili v rokoch 2008 – 2009 51,4% všetkých novorodencov. V roku 2012 ich podiel poklesol pod 50% a menšiny tak už tvoria väčšinu novorodencov.
Muži tvoria 48,5% populácie, ženy 51,5%. Mužov je pritom viac vo vekových skupinách do 15 rokov, ale naopak nad 65 rokov už prevažujú ženy, a to o celých 12,5%.

Jazyky

Angličtina je výlučným materinským jazykom pre približne 82% obyvateľov, španielčina pre 10% obyvateľov. USA nemajú na federálnej úrovni zákonom kodifikovaný úradný jazyk, ale angličtina ním fakticky je a niektoré zákony a predpisy vyžadujú v určitých oblastiach jej znalosť (napr. požiadavky pre naturalizáciu). Niektoré štáty USA majú kodifikované úradné jazyky, a to buď angličtinu, alebo viacero jazykov vrátane angličtiny. Viacjazyčné štáty sú Havaj (angličtina a havajčina), Nové Mexiko (angličtina a španielčina) a Louisiana (angličtina a francúzština). V rôznych ďalších závislých územiach je situácia ešte pestrejšia, pričom často je osobitnými predpismi chránený jazyk pôvodných obyvateľov.

Náboženské zloženie

V Spojených štátoch amerických majú náboženstvá oveľa významnejšiu úlohu, než je tomu v Európe, kde došlo v druhej polovici 20. storočia k rozsiahlej sekularizácii spoločnosti v mnohých krajinách (napr. Švédsko, Česko, Estónsko a ďalšie). Je zložité, až nemožné, dodať pre USA presné čísla, pretože v tejto oblasti neexistujú žiadne ucelené štatistiky typu sčítanie obyvateľstva (americké poňatie odluky cirkvi od štátu má za následok, že štátne úrady sa na veci týkajúce sa viery nepýtajú), takže počty veriacich sa odvodzujú buďto zo súkromných prieskumov alebo údajov samotných cirkví a predstavujú skôr hrubé odhady. Obyvateľov bez vyznania, ateistov a agnostikov je len asi 14%.
Najrozšírenejším náboženstvom v Spojených štátoch je kresťanstvo, ku ktorému sa hlási asi 76% až 81% obyvateľov. Približne dve tretiny z nich sú protestanti, ktorí sú však rozdrobení do mnohých čiastkových zoskupení a denominácií, takže najsilnejšou cirkvou je rímskokatolícka cirkev, ku ktorej patrí zvyšná tretina kresťanov (asi 25% obyvateľov). Sú tam aj početné diecézy východných katolíkov, z celkovo 10 cirkví (arménski katolíci, sýrski katolíci, sýrsko-malankarskí katolíci z Indie, sýrsko-malabarskí katolíci z Indie, chaldejskí katolíci z Iraku, maroniti, melchitskí gréckokatolíci, ukrajinskí gréckokatolíci, rusínski gréckokatolíci a rumunskí gréckokatolíci). Celkovo majú tieto cirkvi 468 330 veriacich. Patrí k nim aj časť z 36 000 arménskych katolíkov a časť z 6 200 rumunských gréckokatolíkov z diecéz pre USA a Kanadu. Tiež tam je personálny Ordinariát katedry sv. Petra pre rímskokatolíkov anglikánskeho rítu (bývalé episkopály z ECUSA – Episkopálnej cirkvi v USA), ktorý vznikol 1. januára 2012, pričom v tom istom roku mal 2 550 veriacich a 23 kňazov v 12 farnostiach. Počet veriacich narastá, keďže v roku 2013 ich bolo 4 550 a 23 kňazov v 12 farnostiach, v roku 2014 už 6 000 veriacich a 40 kňazov v 25 farnostiach.
Ako najpočetnejšia a najvýznamnejšia skupina obyvateľov (z náboženského hľadiska) sú považovaní evanjelikáli, tesne nasledovaní katolíkmi (obe približne 25%), pričom poradie sa môže v rôznych štatistikách meniť. Vysoká koncentrácia konzervatívnych protestantov v juhovýchodnej časti USA, kde predstavujú dominantnú kultúrnu a politickú silu, dala tejto oblasti prezývku „biblický pás“ (Bible Belt), keďže protestanti kladú na Bibliu a jej text enormný dôraz. 
V roku 1830 vznikla Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní (t.j. mormóni), ktorej stúpenci v prvej polovici 19. storočia osídlili územie budúceho štátu Utah, kde sú aj dnes väčšinovou cirkvou.
Nekresťanské náboženstvá predstavujú asi 3,5% obyvateľov USA, pričom najvýznamnejšie z nich sú judaizmus, islam, budhizmus a hinduizmus. Najmä počet vyznávačov islamu a budhizmu rýchlo rastie.

Imigrácia

Od začiatku kolonizácie v 17. storočí až do 20. storočia medzi imigrantmi prevládali Európania, predovšetkým Angličania, ale aj Íri, ktorí utekali pred hladomorom v Írsku, a Nemci, ktorí sa do USA začali vo väčších počtoch sťahovať po potlačení revolúcie v roku 1848. Veľká časť imigrantov v 19. storočí prešla imigračným strediskom na Ellis Island v New Yorku. V druhej polovici 19. storočia sa do Spojených štátov sťahovalo aj mnoho Čechov a Slovákov. Česi sa usadzovali predovšetkým v Texase a v štátoch stredozápadu (napr. v Nebraske tvoria Čechoameričania okolo 5% obyvateľov), ale aj vo veľkých mestách ako Chicago, kde bol v 30. rokoch 20. storočia starostom český rodák Antonín Čermák. Slováci sa usadzovali hlavne v štátoch Illinois, Ohio, Pensylvánia, Connecticut, New Jersey a New York.
Imigračný zákon z roku 1921 (Emergency Quota Act), ktorý bol ešte sprísnený v roku 1924, obmedzil prisťahovalectvo do USA kvótami, čo najviac postihlo emigrantov z južnej a východnej Európy, ktorí tvorili na začiatku 20. storočia vyše polovicu prisťahovalcov. V 30. rokoch tento zákon bránil príchodu Židov, ktorí utekali pred nacistickým režimom v Nemecku. Zákon bol zmenený až v roku 1952. V 50. a 60. rokoch sa do Spojených štátov sťahovalo ročne 200 – 300 000 ľudí.
V roku 1965 podpísal prezident Lyndon B. Johnson zákon Immigration and Nationality Act of 1965, ktorý zrušil akékoľvek rasové obmedzenia pre imigráciu a Spojené štáty otvoril imigrantom z krajín tretieho sveta, predovšetkým z Latinskej Ameriky, Karibiku a Ázie, ktorí medzi imigrantmi postupne prevládli. Na začiatku 21. storočia Spojené štáty prijímali okolo 1 milióna imigrantov ročne. V roku 2015 sa do Spojených štátov prisťahovalo legálne viac ako milión ľudí, ale len 85 tisíc z nich prišlo z Európy.

Zdravotná starostlivosť

Spojené štáty patria medzi krajiny s najvyššími výdavkami na zdravotníctvo v pomere k HDP. V medzinárodných rebríčkoch kvality zdravotníckych systémov (WHO, The BMJ) však nepatria k špičke. V roku 2008 sa USA podľa OECD pri porovnaní dĺžky života, úmrtnosti novorodencov, alebo potenciálne stratených rokov života v súvislosti so zdravotným stavom umiestnili v dolnej tretine štátov OECD. Napriek tomu sú USA krajinou s najrozšírenejším využívaním moderných medicínskych technológií.
V USA neexistuje univerzálny zdravotný systém zabezpečujúci starostlivosť pre všetkých obyvateľov. Niektoré štáty však v minulosti vyvíjali iniciatívu smerom k univerzálnemu systému, napríklad zavedením povinného zdravotného poistenia, ktoré chudobným dotuje štát. Ide hlavne o štáty Minnesota a Massachusetts. Vláda USA financuje z daní zdravotnú starostlivosť pre približne 28% obyvateľov, a to najmä pre ľudí nad 65 rokov a zdravotne postihnutých (Medicare), chudobných (Medicaid), pre deti z rodín s nízkym príjmom (Children’s Health Insurance Program), ako aj pre vojenských veteránov (Veterans Health Administration) a ľudí v aktívnej vojenskej službe (Tricare). Vláda tiež financuje kliniky poskytujúce predpôrodnú starostlivosť a spolu s charitatívnymi organizáciami aj väčšinu hospicov starajúcich sa o ľudí, ktorých očakávaná dĺžka dožitia je do šesť mesiacov. Podiel verejných výdavkov na celkových výdavkoch na zdravotníctvo dlhodobo stúpa.
V porovnaní s väčšinou iných štátov OECD vláda USA nereguluje ceny liekov, dôsledkom čoho sú najmä ceny originálnych liekov podstatne vyššie. Vznikajú tak priaznivé podmienky pre vývoj nových liekov, z čoho profitujú aj iné štáty. Značná časť výdavkov na zdravotníctvo v USA smeruje do výskumu. Väčšinu (hlavne aplikovaného) výskumu financujú súkromné ziskové firmy, pričom vláda sa orientuje najmä na základný výskum.
Verejná diskusia sa týka hlavne problému rýchlo rastúcich nákladov, nerovného prístupu k zdravotnej starostlivosti a nárastu počtu nepoistených, resp. nedostatočne poistených Američanov. K najviac diskutovaným riešeniam patria rôzne možnosti zavedenia univerzálneho zdravotného systému.

Zdravotné poistenie

Zdravotné poistenie je v USA záležitosťou každého jedinca a zatiaľ nie je povinné. Poisťovne sú zároveň súkromnými firmami, pričom výška poistenia sa neodvíja od výšky príjmu, ale je rozdelená podľa veku, prekonaných chorôb atď. To znamená, že mnoho ľudí z rodín s nízkymi príjmami si nemôže dovoliť platiť poistenie. Ľudia bez poistenia dostávajú v porovnaní s poistenými podstatne menej kvalitnú starostlivosť, pokiaľ si ju nedokážu priamo zaplatiť. Zo štatistiky National Center for Health Statistics z roku 2012 vyplýva, že 45,5 miliónov (teda 14,7%) osôb bolo nepoistených v čase rozhovoru, pričom 57,7 miliónov (18,6%) nebolo poistených aspoň časť roka predchádzajúcemu interview, z toho 34,1 miliónov nebolo poistených viac ako rok. Z celkového počtu bolo nepoistených 4,9 miliónov (6,6%) detí do 18 rokov. Zo štatistiky tiež vyplýva, že počet ľudí, ktorí si neplatia zdravotné poistenie, mierne klesá a približne 10% neplatičov nepochádza z rodín s nízkymi príjmami. 
Reforma zvaná Obamacare (Patient Protection and Affordable Care Act), z roku 2010, reguluje prístup k zdravotnému poisteniu. Zmyslom zákona je zvýšiť dostupnosť zdravotného poistenia pre chudobnejšie vrstvy obyvateľstva. Zákon okrem iného zakazuje firmám, ktoré zabezpečujú zdravotné poistenie, akúkoľvek diskrimináciu – posudzovať výšku zdravotnej poistky klienta podľa jeho predchádzajúceho zdravotného stavu či na základe pohlavia, ako bolo doteraz bežné, a preto bolo zdravotné poistenie v podstate nedostupné pre vážne chorých a sociálne slabších občanov.
Plánovaný počet novopoistených sa podarilo dosiahnuť v roku 2014. Zákon spôsobil výrazné zníženie počtu osôb bez zdravotného poistenia. Centrum pre kontrolu a prevenciu chorôb (Centers for Disease Control and Prevention) uvádza, že percento osôb bez zdravotného poistenia kleslo z 16% v roku 2010 na 8,9% v júni 2016.

Chudoba

Štúdia OSN z mája 2018 konštatovala, že 40 miliónov Američanov žije v chudobe a 5 miliónov žije v podmienkach tretieho sveta. Podľa údajov americkej národnej koalície proti bezdomovectvu z roku 2009 má 44% bezdomovcov prácu a napriek tomu nedokážu uniknúť bezdomovectvu.

Kriminalita

V USA je kriminalita relatívne vyššia ako v Európe (v roku 2013 bolo 4,3 vraždy na 100 000 obyvateľov za rok), ale veľmi sa líši podľa štátu a mesta. Nebezpečné sú najmä getá obývané mestskou chudobou. Mesto s najvyššou mierou kriminality je Detroit, kde je ukazovateľ vrážd na približne desaťnásobku amerického priemeru.

Politický systém

Politický systém Spojených štátov je väčšinový. K americkej politickej kultúre patrí veľká súperivosť medzi dvoma najväčšími stranami a vysoký podiel verejnosti v politike.
Americkej politike dominujú dve najväčšie strany – Republikánska strana a Demokratická strana. Členovia týchto dvoch strán držia prevažnú väčšinu volených úradov v celej krajine na federálnej, štátnej a miestnej úrovni. Nezávislí alebo kandidáti menších strán bývajú najúspešnejší prevažne len vo voľbách do miestnych zastupiteľstiev, hoci niekoľko nezávislých senátorov má svoje kreslá aj v Senáte. V americkej politickej kultúre je Republikánska strana vnímaná ako „stredopravicová“ alebo konzervatívna, Demokratická strana ako „stredoľavicová“ alebo liberálna. Veľkosť oboch strán však spôsobuje značné rozdiely aj vo vnútri samotných strán.
Od roku 2017 je prezidentom Spojených štátov republikán Donald Trump.

Oligarchia

Dve americké univerzity, Northwestern University a Princeton University, vypracovali spoločnú štúdiu uverejnenú v roku 2014, v ktorej skúmali 1 779 politických zmien či návrhov z rokov 1981 až 2002. Zamerali sa na otázku zhody týchto zmien s verejnou mienkou ľudí, ktorí ich presadzovali. Touto štúdiou sa zistilo, že zatiaľ čo miera presadenia legislatívnych návrhov v prospech najbohatších 10% Američanov mala lineárnu závislosť na ich preferenciu, presadenie legislatívnych zmien v prospech priemerných Američanov bolo nezávislé na tom, ako veľmi si Američania dané zmeny želajú alebo ich potrebujú. Dochádza tak k tomu, že nie je uplatňovaná „vôľa ľudu“, ale vôľa niekoľkých málo elít a dá sa tak hovoriť o existencii oligarchie a neexistencii demokracie v USA. Ekonomické elity a organizované skupiny, zastupujúce veľké záujmy biznisu, majú podstatný nezávislý vplyv na politiku Spojených štátov, zatiaľ čo záujmy priemerných občanov majú na presadenie politických zmien nepatrný alebo žiadny vplyv.
Na začiatku roku 2017 bol tzv. index demokracie Spojených štátov ohodnotený hodnotou pod 8,0, čím sa podľa Ekonomickej spravodajskej jednotky (Economist Intelligence Unit), ktorá hodnotenie vykonávala, krajina presunula z kategórie „plná demokracia“ do kategórie „chybná demokracia“ – prvýkrát vo svojej histórii.

Ozbrojené sily

Ozbrojené sily Spojených štátov (United States Armed Forces) tvorí päť zložiek: armáda, vzdušné sily, vojenské námorníctvo, námorná pechota a pobrežná stráž. V súčasnosti sú najsilnejšou a technologicky najpokročilejšou bojovou silou, čo Spojeným štátom zabezpečuje postavenie superveľmoci. K výzbroji amerických ozbrojených síl patria okrem iného tanky Abrams, stealth lietadlá, lietadlové lode či jadrové ponorky. Pokročilými technológiami disponujú aj výstroje a vybavenia peších i špeciálnych jednotiek.
Americké ozbrojené sily sa zapojili do väčšiny hlavných vojenských konfliktov 20. storočia. Pomohli poraziť Nemecko v oboch svetových vojnách. Operujú s najväčším rozpočtom na svete – na obranu vynakladajú približne 50% celkových svetových nákladov vojenstva, spolu so štátmi NATO je to 70%. Percento HDP amerických výdavkov na zbrojenie je však len o trochu vyššie než u štátov západnej Európy. Vysoké výdaje na obranu umožňujú Spojeným štátom rozvoj moderných technológií, napríklad stealth alebo mikrovlnné, sonické a ULF (Ultra low frequency) zbrane, ktoré úspešne vyvíjajú predné americké korporácie, a tiež značná časť zbraní a munície z ochudobneného uránu. Americké ozbrojené sily majú vysokú bojaschopnosť vďaka dlhoročným skúsenostiam s účasťou v ozbrojených konfliktoch a intervenciách.
V súčasnosti disponujú základňami po celom svete. Od druhej svetovej vojny v Nemecku a Japonsku, od kórejskej vojny v Kórejskej republike a ďalších krajinách. Spojené štáty sú zakladajúcim a najsilnejším členom NATO. Americké ozbrojené sily sú subjektom s najväčším dopadom na znečistenie ovzdušia na svete a tiež najväčšou spotrebou ropy (podľa CIA World Factbook je to 320 000 barelov denne, čo je približne 15 krát viac než v období druhej svetovej vojny). Emisie amerických ozbrojených síl navyše nie sú pripočítané k emisiám USA ani krajiny, na území ktorej operujú. Začiatkom 10. rokov 21. storočia Spojené štáty vojensky operovali podľa niektorých zdrojov vo viac ako stovke krajín sveta.

Vývojové tendencie

Spojené štáty v širokom meradle ovplyvňujú celosvetový ekonomický, politický a vojenský vývoj. Tento vplyv vyvoláva početné diskusie o ich zahraničnej politike po celom svete. Takmer všetky štáty majú vo Washingtone svoje veľvyslanectvá a mnoho z nich konzuláty po celej krajine. Avšak Irán, Severná Kórea, Bhután a Sudán neudržujú so Spojenými štátmi diplomatické styky.
Spojené štáty sú zakladajúcim členom Organizácie Spojených národov (OSN) so stálym zastúpením v Bezpečnostnej rade OSN a právom veta. Sú členom mnohých ďalších medzinárodných organizácií. Súčasnými spojencami USA sú Austrália, Izrael, Japonsko, Nový Zéland a štáty NATO, z ktorých Spojené kráľovstvo má s USA ďalšie nadštandardné vzťahy. USA majú navyše úzke diplomatické, ekonomické a kultúrne vzťahy so štátmi, s ktorými susedia na súši, teda s Kanadou a Mexikom.
Ako celok prešla zahraničná politika USA predovšetkým v 20. storočí rozmanitým vývojom. Monroeova doktrína z roku 1823 definovala celú západnú pologuľu za sféru vplyvu Spojených štátov. Po víťaznej španielsko-americkej vojne v roku 1898 Spojené štáty anektovali Havaj, Portoriko a Filipíny. Počas tzv. banánových vojen v prvej polovici 20. storočia Spojené štáty intervenovali v niekoľkých krajinách Karibiku a Strednej Ameriky. Na začiatku storočia bola snaha o izolacionizmus a neangažovanie sa mimo západnú pologuľu. Tento trend bol na čas prerušený počas prvej svetovej vojny, do ktorej sa USA zapojili v roku 1917 po potopení britského parníku Lusitania s Američanmi na palube. Po vojne sa odmietli zapojiť do Spoločnosti národov (predchodkyňa OSN) a pokračovali vo svojej politike z predvojnového obdobia, ktorú definitívne opustili po japonskom útoku na Pearl Harbor a vstupom USA do druhej svetovej vojny.
Po skončení najväčšieho ozbrojeného konfliktu v dejinách Spojené štáty pomáhali obnoviť západnú Európu prostredníctvom tzv. Marshallovho plánu a snažili sa zabrániť celosvetovému rozmachu komunizmu. V rámci tohto boja USA podporovali aj rôzne nedemokratické vlády (Pinochet, Suharto, Perón, Husajn, Duvalier, podpora operácie Condor) či sa nepriamo podieľali na zvrhnutí vlád, ktoré odporovali ich záujmom (Mosaddek v Iráne, Arbenz v Guatemale), alebo sa o ich zvrhnutie snažili (podpora contras v Nikarague).
Po víťazstve v studenej vojne sa USA stali v podstate jedinou superveľmocou na svete. Táto ich pozícia však doznáva v posledných rokoch určitú premenu, najmä v súvislosti s komplikovanou situáciou na Blízkom východe a v neposlednom rade s mocenským vzostupom Číny, podporovaným jej rastúcim ekonomickým potenciálom.

Vzťahy s Čínou

Stav vzťahov medzi USA a Čínou je jedným zo základných parametrov zahraničnej politiky. Americko-čínske vzťahy sa zlepšili v čase prezidentovania Richarda Nixona, ktorý vykonal zásadný obrat tým, že uznal vládu v Pekingu ako legitímnu vládu Číny. Došlo k uznaniu tzv. politiky jednej Číny a Taiwan bol nútený postúpiť svoje miesto v OSN Pekingu. V roku 1996 sa Čína pokúšala ovplyvniť americké prezidentské voľby zasielaním finančných príspevkov na podporu kampane Billa Clintona.
V roku 2016 bola Čína ako vlastník amerických štátnych dlhopisov v hodnote 1,244 bilióna dolárov najväčším zahraničným veriteľom Spojených štátov.
V čase vlády prezidentov Georgea W. Busha a Baracka Obamu sa začali prejavovať rozpory zapríčinené mocenským vzostupom Číny ako vážneho hráča v celosvetovom meradle, hlavne však v juhovýchodnej Ázii. Napätie medzi Čínou a Spojenými štátmi vystupňovali viaceré incidenty, napríklad hakerské útoky, vrátane krádeže osobných údajov 21,5 milióna zamestnancov amerických federálnych úradov v roku 2015, alebo budovanie umelých ostrovov v Juhočínskom mori. Ambície Číny sú umocnené jej rastúcou ekonomickou silou, ktorá sa prejavuje aj v obrovských každoročných prebytkoch Číny v jej obchode s USA. Podľa názoru amerických analytikov vykonáva Čína protekcionistickú obchodnú politiku pomocou umelo udržiavaného nízkeho výmenného kurzu čínskej meny a zároveň oveľa nižších miezd pracovníkov v čínskom priemysle, čím môže ponúkať svoj tovar v USA za veľmi nízke ceny a vytláčať tak domácich výrobcov. V roku 2017 dosiahol čínsky prebytok v obchode s USA 375 miliárd dolárov.
Po nástupe Donalda Trumpa do funkcie amerického prezidenta v januári 2017 sa táto situácia premenila v konflikt, pričom USA zaviedli zvýšené colné sadzby na dovoz ocele a hliníka z Číny. Dňa 2. mája 2018 priletela do Pekingu americká delegácia, ku ktorej patrili minister financií Steven Mnuchin, minister obchodu Wilbur Ross a poverenec pre obchodné záležitosti Robert Lighthizer. Informované kruhy vo Washingtone boli toho názoru, že cieľom tejto delegácie nebolo ihneď ukončiť spor s Čínou o obchodné záležitosti.

Poľnohospodárstvo

Poľnohospodárstvo tvorí len 1% hrubého národného produktu, ale je vysoko výkonné a výraznou mierou sa podieľa na potravinovej bezpečnosti krajiny. Na území štátu sa pestujú všetky hospodárske plodiny mierneho a subtropického podnebia. Z hľadiska produkcie je významný stredozápad, ktorý tvorí obilnicu krajiny. Florida je významný producent citrusových plodov, Kalifornia viniča. USA patria medzi najväčších producentov bavlny, kukurice, zemiakov, tabaku a sóje. V Spojených štátoch sa pestujú aj geneticky modifikované plodiny (GMO), čo sa nestretáva v Európe s plným pochopením. Na severe a západe krajiny pretrváva chov hovädzieho dobytka. Okrem toho je v živočíšnej výrobe dôležitý chov hydiny, ošípaných a rybolov.

Priemysel

Priemysel sa zameriava na ťažbu fosílnych palív a železnej rudy. Nerastné suroviny spracúva hutnícky priemysel. Zastúpený je strojársky, drevársky, potravinársky a textilný priemysel. Spojené štáty majú najvyššiu spotrebu na svete, čo sa týka ropy, zemného plynu, elektriny a viacerých ďalších komodít. Zároveň sú najväčším svetovým producentom ropy a zemného plynu, ale všetku vlastnú produkciu spotrebujú a ešte musia dovážať. Významná je výroba civilných a vojenských lietadiel, kozmický priemysel, ako aj výroba zbraní a iné.

Služby

V súčasnosti tvorí základ hospodárstva USA sektor služieb. V tomto sektore pracuje najviac ľudí a vytvorí sa väčšina hospodárskej produkcie. Mimoriadne dôležité sú bankovníctvo, obchod. Celosvetový dosah má tvorba filmov, reklám, hudobná produkcia a telekomunikácie. Mnoho špičkových odborníkov pracuje vo sfére výroby softvéru, počítačových programov a hier. Globálny vplyv USA na svet možno badať pri presadzovaní sa firiem ako Microsoft, IBM, Coca-Cola, Pepsi, McDonald’s, General Motors, Ford a ďalších. V oblasti Silicon Valley v Kalifornii sídli tiež viacero moderných technologických firiem. Medzi najznámejšie hi-tech firmy patrí Google, Amazon.com, Facebook, Apple a ďalšie. 
Medzi najväčšie obchodné odvetvia patrí maloobchodný a veľkoobchodný predaj, sektor (finančných, obchodných, zdravotníckych, sociálnych) služieb, proporcionálne vysoký podiel má aj veda a výskum alebo napríklad zábavný priemysel. USA sú tiež najvýznamnejším finančným trhom na svete, pričom New York Stock Exchange je najväčšou svetovou finančnou burzou podľa trhovej kapitalizácie.

Veda a technológie

Za praotca americkej vedy sa považuje všestranný učenec Benjamin Franklin. Americká veda bola dlhé obdobie v tieni európskej, ale od konca 19. storočia sa začala prudko rozvíjať. Symbolom tejto éry boli vynálezcovia ako Samuel Morse (elektrický telegraf) a Thomas Alva Edison (fonograf), alebo bratia Wrightovci, projektanti a stavitelia prvého motorového lietadla a prvého riadeného letu so strojom ťažším ako vzduch, ale aj iných priekopníckych vynálezov v letectve. Značnou posilou pre americkú vedu bola vlna vedeckých emigrantov v 30. rokoch 20. storočia, ktorí utekali z Európy pred nacizmom. Patrili k nim aj ľudia ako Albert Einstein, Albert Abraham Michelson, Enrico Fermi alebo John von Neumann, ktorí americkú vedu rýchlo vytiahli na špičkovú úroveň, podporovaní ekonomickou silou Ameriky. Symbolom tejto novej sily sa stal projekt Manhattan (riadený Robertom Oppenheimerom), ktorý dal Spojeným štátom ako prvej krajine na svete atómovú bombu, program Apollo, ktorý Američanov v roku 1969 priviedol ako prvých na Mesiac (v osobe Neila Armstronga a Buzza Aldrina počas misie Apollo 11), či masívny rozvoj elektroniky, počítačov a digitálnych technológií, ktorého symbolom sa stalo Silicon Valley, preslávené kalifornské centrum inovácií, či ARPANET, predchodca internetu, ktorý bol pôvodne vyvinutý pre americké ozbrojené sily. Väčšina pilierov internetu – vyhľadávač Google, najväčšia sociálna sieť Facebook, alebo internetová encyklopédia Wikipédia – vznikla v Spojených štátoch. Pýchou americkej vedy je tiež sieť univerzít, z ktorých niektoré patria k najprestížnejším na svete. Napríklad podľa rebríčkov kvality univerzít QS World University Ranking 2019 bolo medzi prvými dvadsiatimi najlepšími univerzitami sveta jedenásť amerických: Massachusetts Institute of Technology, Stanford University, Harvard University, California Institute of Technology, University of Chicago, Princeton University, Cornell University, Yale University, Columbia University in the City of New York, University of Pennsylvania a University of Michigan. Harvard drží rekord v počte laureátov Nobelových cien, s veľkým náskokom pred britskou University of Cambridge. Prvým rodeným Američanom, ktorý získal Nobelovu cenu za vedu, bol chemik Theodore William Richards v roku 1914. Linus Pauling získal Nobelovu cenu za chémiu aj Nobelovu cenu mieru. John Bardeen je jediným vedcom, ktorý získal Nobelovu cenu vo svojom odbore dvakrát. Jedna z nich bola za prielomový objav tranzistora. Jeden z významných objavov fyziky 20. storočia, že elektromagnetické žiarenie má vlnovú aj časticovú povahu, má na svojom konte Arthur Holly Compton. K ikonám americkej vedy patrí tiež vynálezca cyklotrónu Ernest Lawrence, objaviteľ vakcíny proti detskej obrne Jonas Salk, známy popularizátor vedy Richard Feynman, spoluobjaviteľ DNA James Dewey Watson, vynálezca počítačovej myši Douglas Engelbart či astronómovia Edwin Hubble a Carl Sagan. Matematik Norbert Wiener založil kybernetiku. K najslávnejším americkým informatikom patrí Donald Knuth, tvorcovia programovacieho jazyka C Ken Thompson a Dennis Ritchie, alebo „otec internetu“ Vinton Cerf, ktorý vytvoril komunikačný protokol TCP/IP, na ktorom je postavená celosvetová sieť.
Piliere americkej filozofie a sociálnych vied stavali Henry David Thoreau či William James, Charles Sanders Peirce a John Dewey, najvýznamnejší predstavitelia amerického pragmatizmu, prvého rýdzo amerického filozofického smeru, ktorý hlboko ovplyvnil celú americkú spoločnosť. Veľmi vplyvnými autormi 20. storočia sa stali psychológovia Erich Fromm, Abraham Maslow, Carl Rogers, John Watson, Edward Thorndike či najcitovanejší psychológ 20. storočia Burrhus Frederic Skinner, sociológovia Erving Goffman a Talcott Parsons, filozof vedy Thomas Kuhn, rodová teoretička Judith Butlerová, politickí filozofi John Rawls, Samuel Huntington (autor slávneho Stretu civilizácií) a Francis Fukuyama (autor nemenej slávnej eseje Koniec dejín a posledný človek), filozof jazyka Hilary Putnam, zakladateľ sexuológie Alfred Kinsey, antropológovia Margaret Meadová a Clifford Geertz či lingvista Noam Chomsky. Mimoriadne postavenie majú Američania v ekonómii. Od začiatku udeľovania Nobelových cien za ekonómiu v roku 1969 bolo do roku 2018 len trinásť ročníkov, kedy cenu nepreberal niektorý z Američanov. Najväčší vplyv na spoločnosť mali z mnohých laureátov otec neoliberalizmu Milton Friedman, významní predstavitelia neokeynesiánskeho smeru Joseph Stiglitz a Paul Krugman, predstaviteľ teórie hier John Forbes Nash, ktorého preslávil film Čistá duša, a ktorý niesol pri bádaní bremeno paranoidnej psychózy, alebo Paul Samuelson, z ktorého učebnice sa už mnoho rokov učia tisíce študentov ekonómie po celom svete. O obohatenie ekonómie analýzou netrhového správania usiloval Gary Becker. Herbert Simon sa snažil prepojiť ekonómiu s psychológiou. Tiež jediná žena, ktorá získala Nobelovu cenu za ekonómiu, je Američanka Elinor Ostromová.

Turizmus

Spojené štáty americké sú krajinou s najväčším turistickým potenciálom. Medzi najvýznamnejšie centrá cestovného ruchu patria veľkomestá (New York, Los Angeles, Las Vegas atď.), na juhu krajiny Florida, na stredozápade Skalnaté vrchy a na západe Kalifornia. Množstvo turistov navštevuje národné parky (Yellowstonský, Yosemitský, Sequoia a ďalšie), ale aj mnohé atrakcie ako napr. Disneyland, Hollywood a pod.

Cestná doprava

Cestná doprava využíva najrozsiahlejšiu cestnú sieť na svete. Osobný automobil je v USA preferovaným dopravným prostriedkom na krátke a stredne dlhé vzdialenosti. Počet osobných áut v krajine presahuje 140 miliónov.
Cez jazero Pontchartrain, ležiace na juhovýchode štátu Louisiana (severne od New Orleans), vedie najdlhší most sveta – Lake Pontchartrain Causeway.

Železničná doprava

Dĺžka železničných tratí je v súčasnosti o tretinu kratšia ako v roku 1930. Železnice zabezpečujú najmä prepravu surovín a potravín. Preprava osôb prevažuje najmä v prímestských oblastiach. Väčšinu vlakov osobnej dopravy prevádzkuje štátna spoločnosť Amtrak. Najviac nákladných vlakov prevádzkujú dve najväčšie spoločnosti Union Pacific Railroad a BNSF Railway, ktoré medzi sebou neustále konkurujú.

Letecká doprava

Letecká doprava má prvoradý význam v preprave osôb. V prepočte na osobokilometre značne prekonáva všetky ostatné druhy dopravy. Najväčšie letiská USA aj sveta podľa počtu prepravených cestujúcich sú Medzinárodné letisko Hartsfield-Jackson Atlanta, Medzinárodné letisko Los Angeles, O’Hareovo medzinárodné letisko v Chicagu, Medzinárodné letisko Dallas/Fort Worth, Medzinárodné letisko Denver a Medzinárodné letisko Johna F. Kennedyho v New Yorku.

Vodná doprava

Väčšina riečnych vodných ciest je vo východnej časti krajiny. Najvýznamnejšie sú na rieke Mississippi a Veľkých kanadských jazerách. Námorná doprava sa sústreďuje do východných a južných pobrežných oblastí. Najväčší obrat tovaru má prístav South Louisiana.

Kultúra

Kultúrny región USA má vysoko rozvinutú materiálnu, ako aj duchovnú kultúru. Vplyv americkej kultúry je badateľný po celom svete. Rýchle občerstvenie ako napr. hamburgery, hotdogy, nealkoholické nápoje, ako aj postavy z filmov a televíznych programov poznajú diváci od západnej Európy až po Japonsko. Táto prezentácia Ameriky je miliardovým obchodom a má dôležité miesto v ekonomike Spojených štátov. Tomuto javu sa hovorí amerikanizácia a je jednou z príčin antiamerikanizmu.

Spôsob života

Miestnu spoločnosť charakterizuje americký spôsob života (American way of life). Široké vrstvy obyvateľstva sú nábožensky založené. Spoločenské tradície sa historicky odvodzujú od puritánstva. Dokazuje to napríklad prudérny filmový rating MPAA či citlivosť na sexizmus. Vlastný pohľad na seba charakterizuje americká výnimočnosť (American exceptionalism). V krajine je rozšírená predstava tzv. amerického sna (American Dream).
Americkú kultúru ovplyvňuje silný individualizmus, ktorý potláča pocit povinnosti k iným členom rodiny alebo iným sociálnym skupinám. Ďalšími znakmi sú značná mobilita a zmena (migrácie, snaha o rýchlu inováciu) a mechanické chápanie sveta (technologické riešenie všetkých problémov). Veľkú úlohu hrá právo na vlastnenie ručných zbraní, ktoré je zakotvené v americkej ústave. V niektorých štátoch, napríklad v Texase, je dovolené nosiť ručné zbrane viditeľne pri sebe, v meste New York je to naopak zakázané.
Podľa známej Inglehartovej mapy hodnôt patrí Amerika spolu s inými anglicky hovoriacimi krajinami k skupine vyznávajúcej hodnoty sebavyjadrenia (oproti hodnotám prežitia) v kombinácii s miernymi tradičnými hodnotami (oproti sekulárno-racionálnym hodnotám). Pre porovnanie, Slovensko a celá východná Európa sa vzhľadom na nižšie príjmy sústredí viac na hodnoty prežitia a vzhľadom na komunistickú minulosť a odlišnú úlohu náboženstva v spoločnosti viac na sekulárno-racionálne hodnoty.
Sociologické výskumy ukazujú, že Američania sú veľmi nábožní a v určitom zmysle nábožensky neznášanliví (na rozdiel od Európanov), uprednostňujú osobnú slobodu a osobnú zodpovednosť pred sociálnymi istotami (na rozdiel od obyvateľov východnej Európy) a sú veľmi hrdí na svoju vlasť (v porovnaní s európskymi národmi). Za pozitívne vlastnosti Američanov sa podľa prieskumov vo svete považuje pracovitosť a vynachádzavosť, za negatívne chamtivosť a násilnosť. Američania súhlasia so všetkými menovanými vlastnosťami okrem násilnosti.
V niektorých oblastiach sa však Američania prekvapujúco zhodnú so zvyškom sveta. Hodnoty demokracie a trhového hospodárstva sú dnes univerzálne. Občiansky aktivizmus je v Spojených štátoch síce veľmi uznávaný, ale rozsahom porovnateľný s Európou.

Kuchyňa

V Spojených štátoch sa miešajú rôzne kultúry, obyčaje, rasy, náboženstvá i kuchyne zo všetkých častí sveta. Z toho dôvodu je prakticky nemožné jednoznačne definovať rôznorodú americkú kuchyňu. Navyše sú tu ešte miestne zvláštnosti a jedinečné spôsoby prípravy pokrmov, ktoré sem priniesli prisťahovalci, pričom ich recepty sa menili a prispôsobovali miestnym a dostupným potravinám. 
Na severovýchode USA, v regióne Nové Anglicko, sa konzumujú hlavne morské plody a svieže jedlá z receptov, ktoré sem priniesli britskí prisťahovalci (Brunswické dusené, Yankee pečené, bostonské fazuľky). Napríklad v štáte Maine je pochúťkou homár varený v pare. Nemeckí, škandinávski, východoeurópski, ruskí, britskí i talianski prisťahovalci formovali kuchyňu v strednej časti USA. Najznámejšími jedlami z tejto oblasti sú mäsový závin (Cornish pasty), rôzne druhy chleba, koláčov, palaciniek, závinov, pstruhy a morské ryby, prívarky, nakladaná zelenina. Pre stredozápad sú typické hovädzie steaky, opekané rebierka, obaľované kurčatá, ktoré sa podávajú s rôznou zeleninou. Americká južanská kuchyňa je bohatá na cholesterol a vyznačuje sa jedlami vyprážanými vo veľkom množstve tuku, hustými omáčkami a veľmi sladkými dezertami. Známe sú, napr. vyprážané kuracie mäso (Southern fried chicken), hovädzie mäso vyprážané vo veľkom množstve tuku (deep-fried steak), ktoré sa podáva s hustou bielou omáčkou (home-style gravy). Veľmi obľúbené sú tu aj grilované jedlá, ktoré sa zvyčajne jedia s čerstvou zeleninou, hrachom a kukuričným chlebom. K obľúbeným pochúťkam tu tiež patrí koláč s pekanovými orechmi rastúcimi na juhu USA (pecan pie), ľadový dezert z vína, cukru, broskyne a citrónu (peach cobbler), banánový puding a závin so sladkými zemiakmi. Značne štipľavé jedlá sú typické pre kuchyňu Cajun v oblasti mesta New Orleans, ktoré sa pripravujú najmä z krabov a rýb a podávajú s fazuľami, ryžou a opečeným baklažánom. Na juhozápade USA je znateľný mexický a indiánsky vplyv, pričom miestna kuchyňa sa nazýva Tex-Mex (z anglických slov Texan a Mexican). V tejto kuchyni prevláda hlavne grilované hovädzie i bravčové mäso, fazule, čili papričky, kukuričné lupienky (corn flakes) a pod. Typickým pokrmom je chili con carne. Rozšírené sú aj pôvodne mexické špeciality ako nachos, taco, burrito a salsa. Kalifornská kuchyňa je jemnejšia a ľahšia, pričom sa vyznačuje prítomnosťou čerstvej zeleniny, ovocia a morských plodov. Častými typickými jedlami sú tu grilované ryby, ktoré sa marinujú v salse a podávajú so zeleninou na čínsky spôsob a indiánskym vyprážaným chlebom. Havajská kuchyňa je zmesou kuchýň miestnych obyvateľov, domorodých Havajčanov, prisťahovalcov z východnej Ázie (Číny, Japonska, Kórey, Filipín) alebo Európy (Portugalska) a Ameriky, pričom využíva miestne plodiny a živočíšne zdroje. Viacero miestnych reštaurácií podáva plate lunch – tanier zložený z rôznych druhov jedál. Napríklad ryže, amerického cestovinového šalátu, tradičného bravčového mäsa kalua, ktoré sa pripravuje v zemnej peci (imu), rôznych morských plodov, jedál ázijského pôvodu a ostatných tradičných havajských jedál, napr. haupia (dezert podobný pudingu, ktorého hlavnou ingredienciou je kokosové mlieko), lomi losos (šalát pripravený z kúskov surového lososa, paradajok a sladkej cibule) alebo laulau (bravčové mäso zabalené do listov tara a ti, ktoré sa pripravuje na horúcich kameňoch v zemnej peci imu).
Pri zvláštnych príležitostiach, napr. Deň vďakyvzdania a Vianoce, sa tradičné jedlá v jednotlivých rodinách líšia podľa ich etnického pôvodu. Na Deň vďakyvzdania sa zvyčajne zíde celá rodina a väčšinou sa podáva pečená morka s plnkou, sladké zemiaky, brusnicová omáčka i tekvicový koláč. Prevládajúcim vianočným jedlom je pečená morka s plnkou, zemiakovou kašou a brusnicovou alebo gravy omáčkou, šunka, roast beef, puding alebo tekvicový či pekanový koláč. Typickým nápojom počas vianočných sviatkov je horúca čokoláda, jablkový cider a vaječný likér (eggnog).
Domáca varená strava je v USA síce zriedkavá, ale napriek tomu existuje. Časť americkej populácie, najmä stredné a nižšie vrstvy obyvateľstva, sa stravuje prevažne v prevádzkach rýchleho občerstvenia (fast food). Dôvodom je hlavne rýchly životný štýl a fakt, že stravovanie v klasických reštauráciách nie je príliš lacné. Najviac obľúbenými fast foodovými jedlami sú jednoznačne hamburgery, zemiakové hranolčeky (french fries), vyprážané kuracie mäso (fried chicken), rôzne sendviče (sandwiches), hotdogy, pizza, mäsové guľôčky, šišky (donuts), vafle (waffles) i rôzne zmrzliny (ice creams). K najznámejším fast foodovým reťazcom patria McDonald’s (hamburgery, hranolky, kuracie mäso), Burger King (hamburgery, hranolky, kuracie mäso), KFC (kuracie mäso, kuracie sendviče, hranolky), Subway (sendviče, šaláty), Hooters (hamburgery, kuracie krídla, steaky, morské jedlá), A&W Restaurants (hotdogy, root beer, vyprážané syrové hrudky), Pizza Hut (pizza, cestoviny), Taco Bell (mexické jedlá), Arby’s (hamburgery, sendviče, šaláty), Wendy’s (hamburgery, kuracie sendviče, šaláty), Chick-fil-A (sendviče, kuracie mäso), Five Guys (hamburgery, hranolky), Dunkin’ Donuts (šišky, káva), Krispy Kreme (šišky), Shoney’s (all-you-can-eat), Waffle House (vafle, steaky), Baskin-Robbins (zmrzliny, mrazené nápoje, rôzne mrazené dezerty) a ďalšie.
Američania sa však stravujú aj v klasických reštauráciách, ktoré sú v porovnaní s fast foodmi drahšie. Vďaka širokému spektru národných a kultúrnych vplyvov sa v mestách nachádzajú hlavne čínske, japonské, kórejské, indické, vietnamské, talianske, grécke i francúzske reštaurácie.
U nealkoholických nápojov je najobľúbenejšia jednoznačne Coca-Cola, Pepsi Cola a rôzne druhy ďalších sladkých nápojov ako Sprite, Mountain Dew, 7 Up, ľadové čaje, čaje a ovocné džúsy Snapple, limonády Dr Pepper, Hawaiian Sun, džúsy z hroznového vína, predávané pod značkou Welch’s, root beer – limonáda vyrábaná z koreňa rastliny s názvom Sasafras belavý, čo je typický severoamerický strom.
Z alkoholických nápojov Američania konzumujú prevažne pivo, whiskey, víno a rôzne koktaily. Z pív sú najznámejšie Budweiser, Coors, Michelob, Miller, Pabst Blue Ribbon a ďalšie. Najviac predávanými whiskey v USA sú bourbon a Tennessee whiskey, pričom i celosvetovo najznámejšie sú Jack Daniel’s a Jim Beam. Najvýznamnejšou americkou vinohradníckou oblasťou je Kalifornia. Najkvalitnejšie kalifornské vína možno nájsť v celosvetovo známom údolí Napa (Napa Valley), Central Coast či Central Valley. Často pestovaným červeným kalifornským vínom ​​je Cabernet Sauvignon, Syrah, Merlot, Pinot noir, typický Zinfandel a ďalšie. Z bielych kalifornských vín prevažuje odroda Chardonnay. Vinohradnícke oblasti sa v USA nachádzajú aj v štátoch Oregon, New York a Washington. Z koktailov sú obľúbené cosmopolitan, Long Island Iced Tea, margarita, Martini, mint julep, Planter’s Punch i Bloody Mary.

Výtvarné umenie

Americké výtvarné umenie bolo dlhý čas v tieni európskeho, ale v 19. storočí sa emancipovalo a stalo svojbytným. Mary Cassattová bola najvýznamnejšou reprezentantkou impresionizmu v Severnej Amerike. Blízko k nemu mal aj James Abbott McNeill Whistler. Na realistickú maľbu stavil Edward Hopper, regionalizmus zakladal Grant Wood. Priekopníčkou moderného umenia v USA bola Georgia O'Keeffová. Modernizmus došiel k svojmu vrcholu v diele Jacksona Pollocka, ktorý je jedným z hlavných svetových predstaviteľov abstraktného expresionizmu. V USA vznikol v 60. rokoch 20. storočia aj úplne osobitý výtvarný smer zvaný popart. Jeho hlavným predstaviteľom bol Andy Warhol a k ďalším reprezentantom patril Roy Lichtenstein. Jean-Michel Basquiat založil pouličné graffiti. Umeleckú fotografiu obzvlášť formoval Man Ray.

Architektúra

V architektúre zaviedol Frank Lloyd Wright koncept „organickej architektúry“. Podobným priekopníkom bol Buckminster Fuller, tvorca geodetických kupol. Louis Sullivan je označovaný za „otca mrakodrapov“, ktoré sú pre americkú kultúru priam ikonické. Typickými bielymi domami sa preslávil modernista Richard Meier. Medzi modernizmom a postmodernizmom stál Philip Johnson. Klasikom postmodernizmu je Robert Venturi. V Číne narodený Ieoh Ming Pei sa preslávil svojimi modernými zásahmi do galérie Louvre v Paríži.

Hudba

K najslávnejším americkým skladateľom vážnej hudby patria George Gershwin, Leonard Bernstein, Aaron Copland a Philip Glass. V čele avantgardných pokusov stál John Cage. Legendou filmovej hudby je John Williams. V rovnakom žánri sa preslávili tiež James Horner, Henry Mancini či Quincy Jones. Kráľom muzikálov bol Cole Porter. Scott Joplin založil hudobný štýl ragtime. Jazzovými legendami sú Louis Armstrong, Ella Fitzgeraldová, Miles Davis, Glenn Miller, Nat King Cole, Charlie Parker, John Coltrane.
Najslávnejší sóloví umelci populárnej a rockovej hudby pochádzajú často práve z USA. Klasici 40. až 70. rokov, otcovia zakladateľovia žánru, sú Elvis Presley, Bob Dylan, Johnny Cash, Jimi Hendrix, Frank Sinatra, Pete Seeger, B. B. King, Ray Charles, Bruce Springsteen, James Brown, Janis Joplinová, Tina Turner, Aretha Franklinová, Frank Zappa, Stevie Wonder, Bing Crosby, Chuck Berry, Eartha Kittová, Liza Minnelliová, Duke Ellington, Joan Baezová, Buddy Holly, Lou Reed, Billie Holiday, Diana Rossová, Donna Summer, Nina Simone, Gene Kelly, Etta James, Alice Cooper či Iggy Pop.
Ďalšia silná vlna prišla v 80. rokoch: Michael Jackson, Madonna, Whitney Houstonová, Cher, Prince, Mariah Careyová, Janet Jacksonová.
V 90. rokoch nastal mohutný nástup rapu a hip-hopu, pričom najslávnejšími rapermi sa stali Eminem, Tupac Shakur, 50 Cent, Kanye West, Akon, Jay-Z, Snoop Dogg, Dr. Dre, Lil Wayne. Kráľom latin popu je Ricky Martin, americkej country potom Dolly Partonová.
Zo Spojených štátov pochádza mnoho z najslávnejších rockových skupín. Po väčšinou z Kalifornie: The Doors (Jim Morrison), Metallica (James Hetfield), Linkin Park (Chester Bennington), Red Hot Chili Peppers (Anthony Kiedis), The Eagles, Beach Boys, 30 Seconds to Mars (Jared Leto), Green Day (Billie Joe Armstrong), Guns N’ Roses (Axl Rose), Megadeth (Dave Mustaine), Korn, blink-182, Slayer, The Black Eyed Peas. Najväčším narušením kalifornskej kultúrnej hegemónie bola vlna grunge z 90. rokov, ktorá sa zdvihla v Seattli: Nirvana (Kurt Cobain, Dave Grohl), Alice in Chains, Pearl Jam či Soundgarden. Silná hudobná scéna je tiež na východnom pobreží: Bon Jovi (Jon Bon Jovi), Kiss, Aerosmith (Steven Tyler), R.E.M., The Ramones, My Chemical Romance, The Velvet Underground, Simon & Garfunkel (Paul Simon, Art Garfunkel), Pixies, Backstreet Boys. Z amerického vnútrozemia je cesta k svetovej sláve o dosť ťažšia, ale našli sa aj také prípady: skupina Evanescence vznikla v Arkansase, metaloví Nine Inch Nails v Ohiu, Slipknot v Iowe či Pantera v Texase.
Najslávnejšou americkou tanečnicou bola Isadora Duncanová.

Kinematografia

Americký filmový priemysel je najrozvinutejší na svete a jeho synonymom je Hollywood, komplex filmových koncernov v Kalifornii – hoci štúdia existujú aj inde.
Úplne zvláštnu pozíciu v americkej i globálnej kultúre si vydobyl Walt Disney, ktorý spôsobil revolúciu v detskom a kreslenom filme a vytvoril aj vlastné obchodné impérium. Režisérmi najslávnejších hollywoodskych trhákov boli Steven Spielberg (E.T. – Mimozemšťan, Čeľuste) a George Lucas (Hviezdne vojny). Ron Howard sa preslávil trhákmi podľa kníh Dana Browna, ale aj ceneným životopisným filmom ​​Čistá duša. Westerny preslávil John Ford. Špecialistom na sci-fi bol Robert Zemeckis, ale na svojom konte má aj cenenú „kroniku Ameriky 2. polovice 20. storočia“ i film Forrest Gump. Komédie boli doménou Georgea Cukora (Adamovo rebro) alebo Billyho Wildera (Niekto to rád horúce). Komediálne klasiky majú na svojom konte aj Woody Allen (Annie Hallová), Sydney Pollack (Tootsie) či William Wyler (Prázdniny v Ríme). Veľké mafiánske filmy preslávili Martina Scorseseho (Gangy New Yorku) a Francisa Forda Coppolu (Krstný otec). Akčný film sa pokúsil povýšiť na umenie Quentin Tarantino (Pulp Fiction: Historky z podsvetia). Surrealistické inšpirácie nezaprel ani v komerčnej produkcii originálny Tim Burton (Batman, Charlie a továreň na čokoládu).
Symbolom umeleckého filmu sú naopak tvorcovia ako Orson Welles (Občan Kane), Stanley Kubrick (Mechanický pomaranč) alebo David Lynch (Modrý zamat). Umelecké ambície mal aj Elia Kazan (Na východ od raja) či Sidney Lumet (Dvanásť rozhnevaných mužov). Politický aktivizmus je hlavným motívom Olivera Stonea (Čata, JFK) alebo dokumentaristu Michaela Moorea (Fahrenheit 9/11, Sicko). Silný politický akcent niesli už filmy priekopníka amerického filmu Davida Warka Griffitha (Zrodenie národa).
Hollywood produkuje aj nespočetné množstvo hereckých filmových hviezd, ktoré sa stávajú globálnymi celebritami. V ére klasického hollywoodu (20. až 50. roky 20. storočia) to boli medzi ženami Mary Pickford, Lillian Gish, Nemka Marlene Dietrichová, Joan Crawford, Grace Kellyová, Judy Garland, Marilyn Monroe, Elizabeth Taylorová, Katharine Hepburnová, Rita Hayworth, Lauren Bacall, belgicko-britská herečka Audrey Hepburnová či detská hviezda Shirley Templová. Z mužov potom Buster Keaton, Angličan Charlie Chaplin, Harold Lloyd, John Wayne, Henry Fonda, Gregory Peck, Fred Astaire, Cary Grant, Humphrey Bogart, James Dean, Marlon Brando, Clark Gable, bratia Marxovci, Gary Cooper, Spencer Tracy, James Stewart alebo Charlton Heston.
Neskôr to boli hviezdy ako Julia Robertsová, Sandra Bullocková, Meryl Streepová, Barbra Streisandová, Sigourney Weaverová, Gwyneth Paltrowová, Julianne Moore, Whoopi Goldberg, Cameron Diazová, Jennifer Anistonová, Jodie Fosterová, Angelina Jolie, Jennifer Lopezová, Robin Williams, Brad Pitt, Leonardo DiCaprio, Arnold Schwarzenegger, Bruce Lee, Johnny Depp, Robert Redford, Robert De Niro, Jim Carrey, Tom Cruise, Sylvester Stallone, Bruce Willis, Kevin Costner, Tom Hanks, Jack Nicholson, Clint Eastwood, Morgan Freeman, Will Smith, George Clooney, Eddie Murphy, Mel Gibson, Nicolas Cage, Harrison Ford, Paul Newman, John Travolta, Michael Douglas, Patrick Swayze, Richard Gere a mnohí ďalší. Ako iluzionista sa celosvetovo preslávil David Copperfield.
Americká Akadémia filmových umení a vied (Academy of Motion Picture Arts and Sciences) každoročne udeľuje cenu, ktorej sa všeobecne hovorí Oscar (oficiálne: Ceny Akadémie – Academy Awards). Veľkú prestíž má tiež Zlatý glóbus (Golden Globe Award) každoročne udeľovaný Hollywoodskou asociáciou zahraničných novinárov (Hollywood Foreign Press Association).

Šport

Najobľúbenejšie športy v Spojených štátoch sú americký futbal, bejzbal, basketbal, ľadový hokej, futbal, tenis, golf a wrestling. Štyri hlavné profesionálne športové ligy v Spojených štátoch sú Major League Baseball (MLB), National Basketball Association (NBA), National Football League (NFL) a National Hockey League (NHL). Všetky štyri patria medzi najlukratívnejšie športové ligy na svete. Profesionálna futbalová liga Major League Soccer (MLS) zatiaľ nedosahuje úroveň popularity štyroch najvyšších súťaží alebo ich medzinárodných náprotivkov, hoci jej priemerná návštevnosť rastie. Americký pôvod má basketbal, volejbal, skejtbording a snoubording. Lakros vymysleli v 12. storočí severoamerickí indiáni.
K americkým športovým legendám patria boxeri Muhammad Ali, Joe Frazier a Mike Tyson, basketbalisti Michael Jordan, Kobe Bryant, LeBron James, Magic Johnson, Shaquille O’Neal, Kareem Abdul-Jabbar, Wilt Chamberlain, Tim Duncan a Larry Bird, bejzbalisti Babe Ruth, Jackie Robinson a Joe DiMaggio, tenistky Serena Williamsová, Chris Evertová a Billie Jean Kingová, tenisti Andre Agassi, John McEnroe, Jimmy Connors a Pete Sampras, golfista Tiger Woods, cyklista Lance Armstrong, plavci Michael Phelps, Mark Spitz, Matt Biondi a Jenny Thompsonová, atléti Jesse Owens, Carl Lewis, Florence Griffithová-Joynerová, Michael Johnson a Raymond Clarence Ewry. K najväčším hviezdam amerického futbalu patrí Jerry Rice. K najväčším „zimným hviezdam“ amerického športu patrí zjazdárka Lindsey Vonnová.
Spojené štáty osemkrát organizovali olympijské hry. Štyrikrát išlo o letné olympijské hry (v St. Louis v roku 1904, v Los Angeles v rokoch 1932 a 1984, v Atlante v roku 1996) a štyrikrát o zimné olympijské hry (v Lake Placid v rokoch 1932 a 1980, v Squaw Valley v roku 1960 a v Salt Lake City v roku 2002). V roku 2028 sa budú konať letné hry už tretíkrát v Los Angeles. V roku 1994 boli Spojené štáty usporiadateľskou krajinou majstrovstiev sveta vo futbale. Trikrát organizovali majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji (Lake Placid v roku 1932 v rámci ZOH, Squaw Valley v roku 1960 v rámci ZOH a Colorado Springs v roku 1962).

Média

Medzi najvýznamnejšie americké médiá patrí tzv. veľká trojka televíznych spoločností – NBC, ABC a CBS, ktorú dopĺňa televízna sieť FOX. Významné sú tiež spravodajská káblová televízna spoločnosť CNN a televízna stanica Bloomberg, ktorá je zameraná na ekonomické spravodajstvo.
K najvýznamnejším novinám, i v celosvetovom meradle, patrí denník The New York Times mediálneho konglomerátu WarnerMedia a tiež The Wall Street Journal, takisto vydávaný v New Yorku. Ďalej možno menovať aj The Washington Post, Chicago Tribune a Los Angeles Times. Značný význam majú aj internetové noviny HuffPost.
Medzi periodickými časopismi vynikajú týždenníky Time a Newsweek. Pre Európu, Latinskú Ameriku, Afriku a Blízky východ vychádza Time Europe. Time Asia má sídlo v Hongkongu. Časopis Newsweek vychádza od roku 2012 iba na internete. V USA existuje veľké množstvo vedeckých a populárno-vedeckých časopisov, napríklad National Geographic.