google/wiki40b huggingface dataset:
Fókides z Atén

Fókides alebo Fókidés (starogr. Φωκίδης – Fókides, iný prepis: Fókidés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 364 pred Kr.
Fókides z Atén si na 104. olympijských hrách v roku 364 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Fókida je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympijské víťazstvo Fókida zaznamenal aj historik Diodoros, a to v súvislosti s datovaním olympijských hier, na ktorých došlo k porušeniu ekecheirie. V roku 364 pred Kr., za vojny s Élidou, obsadili Olympiu Arkáďania, aby oživili Pise (zničená Pisa bola v roku 365 pred Kr. Arkáďanmi nakrátko obnovená) históriu usporadúvania hier. Podľa historika Xenofóna Éliďania zaútočili na Arkáďanov počas hier, práve keď olympionici dokončili súťaže v jazde na koni a začali súťažiť v zápasení, ktoré bolo súčasťou pentatlonu. Bitka trvala až do noci a Arkáďania sa ubránili. Éliďania neskôr tieto hry vyhlásili za nulitné a vyčiarkli ich z oficiálneho zoznamu.
O usporadúvanie olympijských hier museli Éliďania dlho zápasiť so susednými Pisanmi. (staroveká Pisa bola od Olympie vzdialená len 4 km) Napokon Pisu Éliďania s pomocou Sparťanov v roku 570 pred Kr. porazili a úplne zničili. Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias o histórii ich vzájomného boja o usporadúvanie olympijských hier zaznamenal: „Obyvateľstvo Pisy si zavinilo svoju pohromu tým, že si znepriatelilo Éliďanov horlivou snahou o to, aby mohlo miesto Éliďanov usporadúvať olympijské hry; povolali si totiž na pomoc pri ôsmej olympiáde (r. 748 pred Kr.) argejského Feidóna, nakrutejšieho z gréckych tyranov, a usporiadali s ním hry. Pri tridsiatej štvrtej olympiáde (r. 644 pred Kr.) zhromaždili Pisania a ich kráľ Pantaleón, syn Omfaliónov, zo susedných území vojenskú výpravu a usporiadali olympijské hry miesto Éliďanov. Tieto olympiády a potom tú sto štvrtú (r. 364 pred Kr.) usporiadanú Arkáďanmi, nazývajú Éliďania Nepravými olympiádami a nezapísali ich do zoznamu olympiád.“
Roňavská brána

Polohopis

Nachádza sa v juhozápadnej časti okresu Trebišov, približne medzi Čerhovom a Boršou a oddeľuje slovenskú a maďarskú časť pohoria. Zníženinou preteká rieka Roňava, vytvárajúca na tomto úseku štátnu hranicu s Maďarskom.

Doprava

Územím vedú komunikácie nadregionálneho významu; z Trebišova do Slovenského Nového Mesta vedie cesta I/79 a z Košíc do Čiernej nad Tisou železničná trať s odbočením do Maďarska.
Zelené Javorové pleso

Rozloha

Má rozlohu 0,7490 ha je 133 m dlhé a 81 m široké. Jeho maximálna hĺbka je 9,1 m, objem 17 190 m³. Leží v nadmorskej výške 1 815 m.

Pôvod názvu

Vo Vysokých Tatrách je viac Zelených plies. Aby sa nemýlili pridávajú sa k ich menám polohopisné prívlastky. Mnohé boli pomenované podľa zdanlivého zafarbenia vody, len toto prišlo k svojmu menu sekundárne v súvislosti so Zelenou Javorovou dolinou, ktorá je pomenovaná podľa bujného zeleného porastu.

Okolie

Má kruhový tvar. Na severozápade sa nad nim dvíha najprv pozvoľne a potom prudko stena Širokej, ktorá na západe pokračuje smerom na juh hrebeňom až ku Štítu nad Zelenou dolinkou a potom na juhovýchod k Žabiemu vrchu javorovému, ktorý je južne od plesa.

Prístup

Pleso nie je prístupné pre verejnosť. Nevedie k nemu žiaden turistický chodník.
Tetrachord

Tetrachord je zostupný rad štyroch tónov v rozsahu čistej kvarty, pochádzajúci z gréckej antickej hudby. V modernom poňatí sa ako tetrachord označuje akýkoľvek štvornotový úsek hudobnej stupnice.
Basketbalová extraliga žien 1997/98

Systém súťaže

Po odohraní dvojkolovej základnej časti nasledovala rovnako dvojkolová nadstavbová časť v skupine o 9. – 12. miesto, ktorá určila vypadávajúce družstvo. Družstvám sa v nadstavbovej časti započítavali výsledky odohraté v základnej časti. Družstvá na 1. až 8. mieste po základnej časti postúpili play-off, ktoré sa hralo na 3 víťazné zápasy.
Kallón z Élidy (olympionik)

Kallón (starogr. Κάλλων – Kallón) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 304 pred Kr.
Kallón, syn Harmodia z Élidy, zvíťazil na 119. olympijských hrách v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Socha Kallóna stála kedysi v olympijskej Altide. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý o tom uvádza: „Pokiaľ ide o Kallóna, syna Harmodiovho, a Moschiónovho Hippomacha, pôvodom Éliďanov, ktorí premohli chlapcov v pästnom zápase, vytvoril sochu toho prvého Daippos; kto vytvoril sochu Hippomacha, to nevieme.“
Rožok (národná prírodná rezervácia)

UNESCO

28. júna 2007 Konferencia Výboru Svetového dedičstva UNESCO na zasadnutí v novozélandskom Christchurchu rozhodla o zápise pralesa Rožok spolu s pralesmi Havešová a Stužica – Bukovské vrchy v Poloninách, Vihorlatským pralesom v pohorí Vihorlatské vrchy a šiestimi ukrajinskými pralesmi do zoznamu Svetového prírodného dedičstva UNESCO, ktorý bol v roku 2011 rozšírený o päť starých lesov nemecka pod spoločným názvom Karpatské bukové pralesy a staré bukové lesy Nemecka. Rožok sa tak zaradil do zoznamu medzi významné prírodné pamiatky ako Yellowstonský národný park a Grand Canyon v USA, Sagarmáthá v Himalájach či Kilimandžáro v Afrike.
Aiči B7A

Aiči B7A2 Rjúsei (japonsky: 流星, Meteor, Létavice) bolo strmhlavé bombardovacie a torpédové palubné lietadlo japonského cisárskeho námorného letectva, používané v druhej svetovej vojne. Bol pokračovaním známeho a úspešného lietadla Aiči D3A. Spojenecké kódové označenie typu bolo Grace. V čase zaradenia lietadla do služby už bolo upustené od priraďovanie dlhých názvov. Používalo sa ale (vedľa krátkeho B7A) označenie kandži kógekiki Rjúsei (艦上 攻 撃 機 「流星」 ~ Palubné útočný lietadlo Rjúsei) a tomu zodpovedá aj klasifikácie lietadla v krátkom označenie ("B" pre palubné útočné lietadlo a nie "D" pre palubný strmhlavý bombardér).

Vývoj

Počiatky lietadla možno vystopovať v roku 1941, kedy vo firme Aiči začal vývoj nového typu lietadla, označeného ako projekt AM-23.
V máji roku 1942 bol postavený prvý prototyp B7A1 model 11, ktorý bol vybavený osmnáctiválcovým dvojhviezdicovým motorom NK9B Homare 11 s výkonom až 1640 kW. Tieto sa však ukázali ako nevyhovujúce a tak skúšky ďalších ôsmich prototypov prebiehali veľmi pomaly, pričom sa čakalo na dodávku nového kvalitnejšieho motora. Tým sa stal NK9B Homare 12, ktorý spoločnosť Nakadžima začala dodávať od apríla roku 1944. Nové pohonné jednotky začali byť inštalované do novej verzie stroja B7A2 model 12. Výzbroj pozostávala z dvojice kanónov typ 99 model 1 kalibru 20 mm a jedným pohyblivým, dozadu zameraným guľometom typ 1. Neskôr produkované B7A2 niesli v krídle dva vylepšené kanóny typ 99 model 2 kalibru 20 mm a v kabíne navigátora ťažký guľomet typ 2 kalibru 13 mm.
Kompletizácia strojov B7A prebiehala v halách firmy Aiči v závode Funataka a od apríla 1944 aj na montážnych linkách 21. námorného leteckého arzenálu v Omura na ostrove Kjúšu. Do júla 1945 dodal závod Funataka 80 Rjúsei a 21. arzenál 25 strojov B7A2.
Roku 1945 sa stali továrne firmy Aiči jednak cieľom bombardovania, jednak je postihlo silné zemetrasenie. Medzitým došlo k vyprojektovaniu nového typu B7A3 so silnejším motorom Micubiši MK9A o výkone 1640 kW. Na overenie tohto zámeru bol do jedného z exemplárov B7A2 zabudovaný osmnáctiválcový motor Nakadžima NK9H-S Homare 23 so silou výkonom 1491 kW, ale k sériovej výrobe nedošlo.

Nasadenie

Aiči B7A2 sa mal stať dôležitým palubným lietadlom japonského vojenského námorníctva. Vzhľadom k tomu, že Japonsko v závere vojny rýchlo a postupne prichádzalo o svoje lietadlové lode, vzlietali tieto lietadlá z pozemných základní. Niektoré B7A boli dodané do výzbroje 601., 752. a Jokosuka Kókútai. Niektoré z nich boli využité na účely samovražedných útokov kamikadze.
Baladou

Poloha

Obec má rozlohu 15,74 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kordaitorasty

Znaky kordaitorastov

Pomerne vysoké vetvené stromy s druhotne hrubnúcim kmeňom. Listy mali celistvé s rovnobežnou žilnatinou. Vytvárali jednopohlavné šištice. Samčie boli špirálovito usporiadané striedavo zo sterilných a plodných (fertilných) plodolistov. Peľ mal 1 alebo 2 vzdušné vaky a prenášal sa vetrom (vetroopelivosť). Samičie šištice boli zložené prevažne zo sterilných plodolistov, ktoré sa začali rozlišovať na podporné šupiny a semenné šupiny (podobne ako u borovicorastov). Iba na vrchole šištice bol jeden, alebo viac plodných plodolistov. Oplodnenie nastávalo pravdepodobne až na zemi po opade šištice.

Fosílny záznam

Majú pravdepodobne spoločný pôvod s lyginodendrorastmi a boli celosvetovo rozšírené vo vlhkých pralesoch v Karbónu a permu a spoluvytvárali čierne uhlie. Najznámejší rod je Cordaites. Ďalšie rody sú rozlišované podľa šištíc (Cordaiathus), či štruktúry dreva (napr. Cordaixylon, Amyelon, Mesoxylon alebo Premnoxylon). Sú považované za predkov borovicorastov (medzi ktoré sú často aj zaraďované) a ginkorastov.
Scy-Chazelles

Poloha

Obec má rozlohu 4,52 km². Najvyšší bod je položený 360 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 733 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
The Sufferer & the Witness

Písanie a produkcia

Po úspechu svojho debutového albumu v rámci vydavateľstva Geffen Records, Siren Song of the Counter Culture a singla Swing Life Away sa skupina vrátila do štúdia v januári 2006 aby nahrala svoj štvrtý štúdiový album. Skupina písala texty a nápady už počas turné Siren Song of the Counter Culture tour a v decembri 2005 mala kompletných päť piesní. V decembri 2005 bolo oznámené, že Bill Stevenson by produkoval nadchádzajúci album v štúdiu Blasting Room vo Fort Collins v Colorade. Predprodukcia začínala v januári 2006 v Chicagu. Album bol nahraný v štúdiu Blasting Room výrobcami Billom Stevensonom a Jasonom Livermorom počas 12 týždňov medzi januárom a aprílom 2006. Album bol mixovaný Chrisom Lord-Algem v Los Angeles, a výroba bola ukončená v apríli 2006.
Muráň (obec)

Polohopis

Obec leží v centrálnej časti Muránskej planiny, geomorfologického podcelku Spišsko-gemerského krasu. Muráňom preteká rovnomenná riečka, ktorá tu priberá Hrdzavý potok. 
V obci sa križujú cesty II/531 (Tisovec – Červená Skala) a II/532 (Tornaľa – Revúca – Muráň). Z južného smeru od Revúcej vedie do obce aj železničná trať Plešivec – Muráň, ktorá tu končí. 
Najbližším mestom je 8 km juhovýchodne ležiaca Revúca, Tisovec leží 10 km juhozápadne, Rožňava 50 km východne, Poprad 52 km severovýchodne a Brezno 40 km západne. Do krajskej metropoly Banská Bystrica je to (cez Tisovec a Brezno) 85 km.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci Muráň pochádza z roku 1321, kedy sa spomína osada pri majeri pod Muránskym hradom. Stretávajú sa tu dôležité cesty, vedúce z Gemera na sever, ktoré strážil tunajší hrad. V prvej polovici 15. storočia (pred 1438) tu vznikla mýtna stanica, ktorou putovali produkty okolitých železných baní, hámrov a hút. Vyspelosť tohto odvetvia potvrdzuje "Artikule Štellářu audolj Muráňskeho", vydaná na hrade v roku 1585, určujúca práva a povinnosti uhliarov, hámorníkov a kovorobotníkov. 
Významná železiarska oblasť trpela útokmi Osmanov, ktorí obec vyrabovali a vypálili v roku 1574, kedy mužov odvliekli do zajatia. V roku 1610 obec vypálilo Bočkajove vojsko, 446 obetí si vyžiadala epidémia moru v rokoch 1709 – 1710. Obyvatelia sa živili najmä prácou v lese, na píle a furmančení, vyrábali dosky a šindle, no chovali tiež ovce, dobytok a kone. Od roku 1823 sa traduje výroba "muránskej" kameniny a keramiky v manufaktúrnej dielni. Kvôli pomoci obyvateľov partizánom v období SNP tu fašisti v decembri 1944 zastrelili 12 mužov.

Zaujímavosti

Pre dnešnú obec je charakteristický chov koní (Norik Muránsky) na Veľkej lúke, kde sa každoročne usporadúva Western Riding & Rodeo. 
V zime je v prevádzke 400 m lyžiarsky vlek priamo v obci. Možno sa tiež zúčastniť tradičného zimného prechodu Muránskou planinou.
Na území obce je aj národná prírodná rezervácia Malá Stožka.
Přemyslovské sedlo

Ochrana

Predmetom ochrany sú bohaté rastlinné spoločenstvá podmáčaných lúk, ktoré sú pre danú oblasť úplne jedinečné.

Flóra

Lúky v rezervácii prechádzajú od mezofilných ovsíkových porastov cez vlhkejšie porasty s pichliačmi a hadovníkom väčším až po silne podmáčané plochy s rašeliníkom, ostricou alebo páperníkom. Na lúkach okrem iného kvitnú chránené druhy orchideí - vstavačovec Fuchsov a vstavačovec májový.
Moidieu-Détourbe

Poloha

Obec má rozlohu 18,04 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 764 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrchol večného svetla

Vrchol večného svetla (ang. peak of eternal light, skrátene PEL) je označenie pre bod na povrchu telesa slnečnej sústavy (všeobecne ale aj mimo ňu), ktorý je vďaka svojej polohe a rotácii telesa neustále vystavený slnečnému svitu. Ich existenciu teoreticky navrhol francúzsky astronóm Camille Flammarion už v roku 1879, prví kandidáti na také objekty boli nájdené ale až v roku 2004 na snímkoch sondy Clementine. Principiálne ide o vyvýšené miesta v blízkosti pólov ako sú pohoria alebo okraje impaktných kráterov.
Cigeľ

Poloha

Leží v Hornonitrianskej kotline, v doline potoka Ciglianka, na úpätí pohoria Vtáčnik.

Obdobie SNP

Do histórie obce sa zapísalo najmä obdobie SNP. V hore nad obcou vznikol partizánsky oddiel „Major“, ktorého jadro tvorili občania Cigľa. Za svoju odbojovú činnosť bol Cigeľ kruto potrestaný. 
Dňa 13. januára 1945 obsadil obec špeciálny oddiel SS. Nemecké gestapo zatklo a vypočúvalo 130 občanov. Sedem z nich umučili a zastrelili. Každoročne sa v januári organizuje Pochod vďaky SNP, ako úcta týmto obetiam.

Súčasnosť

Značná časť územia obce je poddolovaná baňami Handlová a Cigeľ, čo spôsobilo veľkú devastáciu v regióne. Cez obec prechádza cykloturistická trasa smerom na Handlovú a Podhradie. V zime je vyhľadávaný osvetlený lyžiarky vlek, ktorého dĺžka je 800 metrov. V obci pôsobí občianske združenie Vrchvoda.
Obec má malé miestne múzeum, kde je vo fotodokumentácii zvýraznený vývoj obce od jej vzniku, cez SNP až po dnešok. Je možné ho navštíviť kedykoľvek po dohode s Obecným úradom v Cigli. 
Významné budovy: Rímskokatolícky kostol svätého Matúša, pomník padlým v I. a II. svetovej vojne s tabuľami obetí, kultúrny dom, športový štadión.
Lannéanou

Poloha

Obec má rozlohu 16,17 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 361 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villar-en-Val

Poloha

Obec má rozlohu 11,42 km². Najvyšší bod je položený 640 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sigismond (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 14,93 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 305 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Apoštolskí otcovia

Apoštolskí otcovia je skupina najstarších cirkevných spisovateľov, cirkevných otcov, zhruba z 1. polovice 2. storočia.
Ich spisy spracovávajú nezriedka myšlienky, ktoré vznikli v prostredí židovských siekt, prenikajú však do nich aj idey gréckej filozofie. Niektoré z nich zaraďovali spočiatku medzi kanonické knihy Nového zákona.
Najvýznačnejšie z týchto spisov sú: Didaché, Pastor Hermae; formou listov sú písané spisy Barnabáša, Klementa Rímskeho, Ignatia z Antiochie, Polykarpa zo Smyrny, list Diognétovi.
V novšej dobe zužujú niektorí bádatelia okruh apoštolských otcov na tých autorov, ktorí mohli byť žiakmi prvých apoštolov alebo zotrvávali svojimi názormi pri ich učení; v tom prípade sa medzi diela apoštolských otcov zaraďujú iba tieto spisy: 1. list Klementa Rímskeho, sedem listov Ignatiových, listy Polykarpa a zlomky z Quadratovej Apológie.
František Tileš

Životopis

Teologické štúdiá absolvoval v Banskej Bystrici. Od roku 1865 katedrálny kanonik a rektor biskupského seminára v Banskej Bystrici, 1868 katedrálny archidiakon v Banskej Bystrici, 1869 rektor kňažského domova v Banskej Bystrici. Titulárny opát v Banskej Bystrici (od 1872), národovec, priateľ a spolupracovník Štefana Moyzesa. Zakladajúci člen a mecén Matice slovenskej a Spolku svätého Vojtecha.
Courpignac

Poloha

Obec má rozlohu 14,97 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podhradie (okres Martin)

Polohopis

Obec leží na predhorí Veľkej Fatry v severovýchodnej časti Turčianskej kotliny v doline Podhradského potoka. Kataster obce je zalesnený bučinami a smrečinami. Prevažujú tu hnedé lesné pôdy a rendziny. V doline Hradská sa nachádza minerálny prameň.

Dejiny

Obec vznikla v 15. storočí ako podhradie Sučianskeho hradu, doložená je v roku 1699. Patrila panstvu Sučany a do 19. storočia Ňáriovcom. Obyvatelia obce podporovali partizánske hnutie počas Druhej svetovej vojny, v septembri 1944 došlo pri obci k boju partizánskej skupiny kpt. Kirijeva s Nemcami. V roku 1957 obec vyhorela. V roku 195 tu bolo založené JRD.

Kultúra

V obci sa každoročne v júli organizuje kultúrne podujatie Kvet Podhradia, s výstavou kvetov a mnohým iným.

Turistika

Obec je východiskom turistických trás do Veľkej Fatry. Nad obcou sa nachádza gotická pevnôstka z 1. polovice 15. storočia, v Hradskej doline nájdeme ruinu hradu. V ústí Hradskej doliny sa nachádzal lyžiarsky vlek, dnes mimo prevádzky.
Saint-Cirgues (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 13,62 km². Najvyšší bod je položený 1 033 m n. m. a najnižší bod 459 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mellecey

Poloha

Obec má rozlohu 14,23 km². Najvyšší bod je položený 371 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 244 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saintes-Maries-de-la-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 374,61 km². Najvyšší bod je položený 6 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2308 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ayen

Poloha

Obec má rozlohu 13,16 km². Najvyšší bod je položený 379 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 723 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Félix Édouard Guérin-Méneville

Životopis

Počas svojho života sa zaoberal hlavne chrobákmi (Coleoptera). Napísal ilustrované entomologické dielo "Iconographie du Regne Animal de George Cuvier 1829–1844", doplnok k dielu G. Cuviera a P. A. Latreillea, ktorému chýbali ilustrácie. Založil niekoľko odborných časopisov: Magasin de zoologie, d’anatomie comparée et de paléontologie (1830), Revue zoologique par la Société cuviérienne (1838), Revue et Magasin de zoologie pure et appliquée (1849), a Revue de sériciculture (1863). Bol aj editorom Dictionnaire Pittoresque d’Histoire Naturelle , diela vydávaného v Paríži v rokoch 1836 – 1839.
Bol zvolený aj za prezidenta Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France) v roku 1846. Je známy ako autor okolo 400 entomologických prác. Skratka jeho mena sa používa vo viacerých podobách, ako napr.: Guér., Guér.-Mén., Guérin a pod.
Počas svojho života opísal viacero druhov hmyzu, napr.: Octotoma scabripennis Guérin-Méneville, Aphrophora flaviceps Guérin-Méneville, 1844, Aphrophora ornata Guérin-Méneville, 1844, Cercopis numida Guérin-Méneville, 1844, Phymatostetha stellata Guérin-Méneville, 1844, Ptyelus ornatus Guérin-Méneville, 1844, Sphodroscarta ornata Guérin-Méneville, 1844, Salona panorpaepennis Guérin-Méneville, Antheraea yamamai Guérin-Méneville, 1861, Anaea aidea (Guérin-Méneville, [1844]),
Jeho zbierka hmyzu sa nachádza na viacerých miestach: Chrobáky (Coleoptera): Cicindelidae, Carabidae a Staphylinidae je v British Natural History Museum v Londýne. Časť zbierky je v Mus. Roy. Hist. Nat. Belg. v Brüsseli.
Kompilátor (programovanie)

Kompilátor alebo kompilujúci program (anglicky: compiler) je počítačový program, ktorý dokáže preložiť zdrojový kód napísaný v jednom programovacom jazyku (tzv. zdrojovom jazyku) do iného programovacieho jazyka (tzv. cieľového jazyka). Kompilátory sú špecifickým typom prekladačov (príkladom iného typu prekladaču je napr. interpreter). Pojem kompilátor sa najčastejšie používa pre prekladače, ktorých zdrojovým jazykom je vysokoúrovňový jazyk a cieľovým jazykom je nízkoúrovňový jazyk (napr. jazyk symbolických inštrukcií, objektový kód alebo strojový kód) za účelom vytvorenia spustiteľného programu.
Existuje však mnoho rôznych typov kompilátorov. Pokiaľ zkompilovaný program môže bežať na počítači, ktorého CPU alebo operačný systém sú odlišné od počítača, na ktorom beží kompilátor, hovoríme o krížovom kompilátore. Program, ktorý prekladá z jazyka nižšej úrovne do jazyka vyššej úrovne, sa nazýva dekompilátor. Program, ktorý prekladá medzi dvoma vysokoúrovňovými jazykmi sa zvyčajne nazýva transpliter.
Kompilátor musí vykonávať dve základné činnosti: analýzu zdrojového kódu a vytváranie ekvivalentného cieľového kódu (syntéza). Cieľom analýzy je získať informácie o stavbe programu, ktoré sa počas syntézy použijú na zostavenie cieľového kódu. Analýza sa najčastejšie vykonáva na troch úrovniach: lexikálna analýza, syntaktická analýza a sémantická analýza. Výstupom týchto procesov môže byť tzv. intermediárny kód. Analytická časť kompilátoru sa niekedy nazýva aj prednou časťou (angl.: front end). Samotné generovanie cieľového kódu môže byť doplnené (prípadne predchádzané) optimalizačnými operáciami.
Program preložený do strojového kódu len málokedy obsahuje všetky procedúry a funkcie potrebné na jeho spustenie. Mnohé funkcie a procedúry sa nachádzajú vo vopred preložených súboroch, ktoré nazývame knižnice. Aby bolo možné program spustiť, je potrebné prepojiť relatívne odkazy na procedúry a funkcie so skutočnými adresami. Túto činnosť vykonáva spájací program, ktorý tiež nazývame linker.
Alternatívnym spôsobom vykonávania kódu je interpretácia zdrojového kódu v čase behu programu. Program, ktorý tento preklad zabezpečuje, sa nazýva interpreter. Existujú aj kombinované riešenia, kedy sa najprv prekladá do pomocného kódu, ktorý sa interpretuje v čase behu (napr. Java).
Vallorcine

Poloha

Obec má rozlohu 44,57 km². Najvyšší bod je položený 3 098 m n. m. a najnižší bod 1 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 419 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Irena Jakubcová

Ocenenia

V roku 2005 jej prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam.
Svetlice

Náboženstvo

História je spätá aj s Gréckokatolíckym chrámom. Zachováva históriu a v nedele a sviatky sa slúži svätá omša. V obci sa nachádza aj Pravoslávny chrám. Jeho výstavba bola financovaná financiami od rodákov, ktorí momentálne žijú v Amerike.

Školstvo

V obci sa nachádza základná škola.
Filiskos z Aiginy

Filiskos z Aiginy/Aigíny (4. storočie pred Kr.) bol starogrécky filozof, predstaviteľ kynizmu.
Marckolsheim (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 33,36 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eyragues

Poloha

Obec má rozlohu 20,78 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4241 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE