google/wiki40b huggingface dataset:
Citroën C6

Opis

Karoséria je charakteristická dlhým previsom vpredu v kombinácii s krátkou zadnou časťou. Zadné okno je kónicky zaoblené s odkazom na Citroen CX. Dvere sú bezrámové, pri každom otvorení a zavretí dverí sa okno vysúva a zasúva do tesnenia v karosérií. Vonkajšie spätné zrkadlá sú elektrochromatické, pri detekcií ostrého svetla ho pohlcujú a zabraňujú oslneniu vodiča, pri zamknutí vozidla sa sklopia ku karosérií podobne ako pri modeli C5. Vo veku kufra sa nachádza (okrem 2.2 HDi) elektronicky riadený deflektor prúdenia vzduchu "tzv. krídlo". Je riadený v závislosti od rýchlosti v troch polohách; prvá poloha do 80 km/h, druhá do 120 km/h a tretia nad 120 km/h. Jeho jedinečnosť je práve v jeho variabilite, nakoľko je prvým sériovým viacpolohovým riadeným deflektorm. Jednopolohový bol prvýkrát použitý v modeli Porsche Carrera.

Facelift

V roku 2009 prebehol malý facelift modelu, išlo o celkovú modernizáciu. Navigačný a audiosystém RT4 bol nahradený modernejším RT5 ktorý disponoval už aj funkciou Bluetooth. Zmenil sa vzhľad a veľkosť spätných zrkadiel, všetky motorizácie boli nahradené modernizovaným motorom 3.0 HDi 240 zo spoločnej dielne Jaguar, PSA, Range Rover. V exteriéri sa zmenilo vyústenie výfukového potrubia a hliníkové disky.

Podvozok

Citroen C6 disponoval v tej dobe najmodernejším elektronicky riadeným podvozkom hydractive tretej generácie. 
Oproti modelu C5 je vylepšený v mnohých ohľadoch. Nezávislé zavesenie lichobežníkových ramien typu dvojité kosti. Pre každé rameno sú 2 hydropneumatické  zásobníky, z toho jeden sa odpája podľa režimu Comfort- Sport. Nastaviteľná výška podvozku sa nastavuje ručne alebo automaticky podľa rýchlosti vozidla a stavu vozovky. Elektronický hydraulický blok BHI vyhodnocuje štýl jazdy, záťaž, chovanie podvozku 400-krát za sekundu. V hydraulickom okruhu je implementovaný systém AMVAR, ktorý slúži na reguláciu prietoku hydraulickej kvapaliny (16 úrovní tlmenia pre každú polonápravu samostatne), čím zabezpečuje optimalizáciu chovania podvozku v reálnom čase tak, aby bol komfortný, bezpečný a zvládal vysoké rýchlosti.
Madhouse

MADHOUSE Inc. (jap.: 株式会社 マッドハウス, Kabušiki gaiša Maddohausu) je japonská spoločnosť zaoberajúca sa animáciou a výrobou animovaných seriálov a filmov, teda anime.
Štátny prevrat v Bulharsku (1934)

Príčiny vypuknutia prevratu

V tomto období sa Bulharsko nachádzalo v takmer úplnej zahraničnopolitickej izolácii, obklopené krajinami Balkánskeho zväzu (po bulharsky: Балканска антанта). Jeho politika sa obmedzila na pokusy o záchranu bulharských menšín v cudzine, pokusy obísť klauzuly Trianonskej zmluvy v otázke armády a reparácií a výzvy na mierovú revíziu tejto zmluvy. Podobná bola aj politika vládnutia Národného bloku (1931 - 1934), počas ktorého však do spoločnosti vrátil rad prejavov partizánstva a korupcie.

Výsledok prevratu

Bola ustanovená autoritatívna vláda ovplyvnena talianskym fašizmom, ktorej ministerský predsedom sa stal Kimon Georgiev člen politického krúžku. Strany a národoosloboditeľské organizácie boli vyhlásené za protizákonné, pričom dokonca Ivan Michajlov, líder vplyvnej VMRO, ktorá do tejto chvíle prakticky vládla Macedónsku, bol prinútený hľadať útočisko v Turecku. Devätnástomájovci mali ambiciózny reformný program, ale nakoniec boli odsunutí šikovnými manévrami cára Borisa III., ktorý začal praktizovať nestranícky autoritatívny režim vládnutia.
Eiffelova veža

Eiffelova veža (franc. La Tour Eiffel, francúzska výslovnosť /latuʀɛfɛl/, zaužívaná slovenská výslovnosť /'ai̯fɛlɔva'veʒa/ ) je kovová konštrukcia postavená na Champ de Mars v blízkosti Seiny v Paríži.  V čase jej skonštruovania bola najvyššou budovou na svete. Tento rekord držala 41 rokov, pokiaľ nepostavili newyorský mrakodrap Chrysler Building. Momentálne je najvyššou stavbou v Paríži a je jeden z najznámejších symbolov sveta. Veža je pomenovaná po jej staviteľovi Gustavovi Eiffelovi.
Táto 324 metrov vysoká a 10 100 ton vážiaca architektonická dominanta bola uvedená do prevádzky v roku 1889 ako symbol tzv. Svetovej čestnosti a hneď sa stala atrakciou hlavného mesta. Vežu navštívilo už viac ako 243 miliónov turistov. Tri výškové úrovne veže poskytujú ideálne podmienky na pozorovanie zaujímavostí, ako sú Champ de Mars (Martovo pole), École Militaire a Invalidovňa. Krátkou prechádzkou cez most sa dá dostať k záhradám Trocadéro.

Dejiny

Veža bola postavená v rokoch 1887 až 1889 Eiffelovou firmou Gustave Eiffel & Cie pri príležitosti storočného jubilea Francúzskej revolúcie pre Svetovú výstavu. Architektom nebol Gustave Eiffel ale Stephen Sauvestre, ktorý navrhol túto vežu na objednávku Švajčiara Maurice Koechlina. Ten spolu s Emilom Nouguierom vytvoril aj prvé náčrty.
Stavebné náklady Eiffelovej veže dosiahli presne 7 739 401 frankov a 31 centimov a boli tak asi o jeden milión frankov vyššie ako odhad Gustava Eiffela. V posledných piatich mesiacoch roku jej otvorenia (1889) navštívilo ale novú atrakciu 1,9 milióna ľudí, čím sa do konca roka vrátili už tri štvrtiny celkových nákladov. Týmto sa stala Eiffelova veža výnosným podnikom.
3000 kovorobotníkov zložilo 18038 predpripravených jednotlivých železných dielov s 2,5 miliónmi nitov iba za 26 mesiacov. S ohľadom na vtedajšie bezpečnostné predpisy je pozoruhodné, že počas výstavby nedošlo k žiadnym smrteľným úrazom.
Eiffelova veža narazila na odpor parížskeho obyvateľstva, ktoré ju považovalo za poškvrnu. Vo zvyšku Francúzska zväčša nechápali toto vzrušenie hlavného mesta. Pobúrení umelci ju nazvali „tragickou pouličnou lampou“ a vnímali „pochmúrny továrenský komín“ ako zneuctenie Paríža. V umeleckých a literárnych kruhoch sa uskutočňovali kampane, v ktorých sa dokonca vyrábali letáky podpísané mnohými známymi umelcami. Dnes ale všeobecne platí Eiffelova veža ako jeden z najkrajších príkladov architektúry sveta. Medzitým ju aj Parížania láskyplne volajú Železná dáma.
Pôvodne mal Eiffel iba 20-ročné povolenie pre vežu; mala sa teda v roku 1909 opäť zbúrať. Keďže sa ale jej výška ukázala ako cenná pre komunikáciu, keď umožnila prvé medziatlantické rádiové spojenie, mohla aj naďalej ostať.
Mikko Koivu

Klubový hokej

Koivu bol draftovaný v roku 2001 klubom Minnesota Wild.Od sezóny 2005/06 pravidelne nastupuje v drese Wild.

Reprezentácia

Tréner Erkka Westerlund ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige, kde vybojoval bronz. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na MS 2007 (striebro) a MS 2008.
Essarois

Poloha

Obec má rozlohu 18,25 km². Najvyšší bod je položený 428 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostolný potok (prítok Perneckého potoka)

Vznik

Vzniká sútokom dvoch menších zdrojov v dorastenom listnatom lese, na úpätí Prostredného vrchu (601 m n. m.), neďaleko obce Pernek, v Malých Karpatoch, podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške 409 m n. m.
Prvá, dlhšia zdrojnica pramení na juhovýchodnom svahu vrchu Prostredný vrch, vo vyrastenom listnatom lese, vo výške 565 m n. m. a je dlhá 846 m. Najprv tečie juhozápadným smerom, potom sa oblúkom stáča a ďalej pokračuje na východ.
Druhá, kratšia zdrojnica pramení na severozápadnom svahu Prostredné vrchu, taktiež v dorastenom listnatom lese v nadmorskej výške 522 m n. m. a má dĺžku 792 metrov. V princípe tečie po celej svojej dĺžke na juhozápad, výnimku tvorí ústie, kde sa tok mierne stočí na juh.

Opis toku

Po vzniku potok chvíľu pokračuje na juhozápad a následne sa oblúkom stáča na západ. Tvorí zrejmú vlnu vydutú na sever, podteká miestnu účelovú komunikáciu a mierne sa stočí na severozápad. Priberá svoj prvý prítok, sprava spod Krížnice (608 m n. m.), pokračuje stále severozápadným smerom a ústi doňho ďalší pravostranný potôčik, taktiež spod Krížnice. Krátko po sútoku sa potok jemne stáča na západ, následne, prudšie na juhozápad a vytvára miernu vlnu smerujúcu na juhovýchod. Potok teraz po prvý raz opúšťa les (doteraz tiekol len v dorastenom listnatom lese) a vteká nakrátko do trávnatého porastu, pokračuje ďalej na juhozápad, teraz už však opäť v listnatom lese. Následne sa tok stočí zase na západ, vlní sa a vteká do zastavaného územia obce Pernek. Postupne sa oblúkom stáča na juhozápad, preteká v blízkosti miestneho kostola od ktorého je názov potoka odvodený a po chvíli sa ešte výraznejšie stočí na juhozápad. Napokon ešte podteká cestu II/503, tečie zregulovaným korytom a nakoniec v nadmorskej výške 262 m n. m. ústi pravostranne do Perneckého potoka.
Alopatia

Alopatia je liečebná metóda snažiaca sa v tele vyvolať obranný proces liekmi opačného účinku, pôsobiacimi proti prejavom choroby. Opakom alopatie je homeopatia. Názov alopatia ako prvý použil Samuel Hahnemann, zakladateľ homeopatie, pre označenie „klasickej” medicíny. Definícia pojmu je stále predmetom dohadov.
Marle (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,79 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 375 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brienne-le-Château (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 21,56 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3154 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Staněk

Jozef Staněk (* 2. júl 1902, Brno – † 18. september 1981, Žilina) je málo známy slovenský entomológ, ktorý prevádzal svoje zbery hlavne na území Žilinského okresu a na území severozápadného Slovenska. Bol predsedom prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline po celú dobu trvania jej aktivít.
Jozef Staněk s narodil v Brne na Morave. Po skončení základnej školy sa vyučil za holiča a po celý svoj život vykonával toto povolanie. Neskôr sa presťahoval na územia Slovenska do Žiliny a tu pracoval a pôsobil až do svojej smrti, kde ako holič pracoval na železničnej stanici v Žiline. V užších kruhoch slovenskej entomologickej verejnosti je známy ako významný organizátor spolkového života entomológov na území Žilinského okresu a mesta Žiliny. Venoval sa hlavne štúdiu motýľov, prevažne čeľadí Papilionidae, Pieridae, Psychidae a Sphingidae.
12.3.1941 založil spoločne s ďalšími významnými entomológmi, prevažne zo Žiliny, ale i z iných oblastí Slovenska (Anton Emil Smutný, Karol Oboňa, Ján Zelný, Milan Šimák, Ondrej Žucha, Ján Martin Novacký, Rudolf Veliký, Rudolf Gireth, Ján Hollý, Vojtech Biringer a pod.) prvú Slovenskú entomologickú spoločnosť v Žiline, ktorej bol po celý čas jej trvania jediným predsedom.
Na pôde tejto spoločnosti rozvinul bohatú prednáškovú činnosť a bol hybnou silou všetkých akcií, ktoré táto spoločnosť vykonávala. Po skončení II. svetovej vojny bol evidovaný v „Zozname členov“ na poslednom valnom zhromaždení entomologickej spoločnosti v Žiline zo dňa: 19.10.1945. V roku 1957 vstúpil do Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV, ktorá sa odčlenila od Československej entomologickej spoločnosti a bol jej členom až do svojej smrti.
Jeho publikačná činnosť je malá a nie je veľmi zdokumentovaná. Napísal niekoľko menších populárne – náučných článkov vo vtedajšom časopise „Príroda“. Známa sú iba jeho tri krátke články z roku 1946. Väčšina jeho poznatkov, ako i zberov nie je zdokumentovaná. Bol vynikajúci pozorovateľ prírody a vedel sa zamerať na podstatné znaky a veci, pričom je na škodu, že tieto svoje postrehy nepublikoval. Z tohto dôvodu nie je vždy jednoznačne jasné, že mnohokrát išlo o jeho prácu a jeho nálezy a výsledky výskumov. V päťdesiatych rokoch popísal z Malej Fatry pri Žiline novú formu mlynárika Pieris napi Linnaeus, 1758, ktorú nazval forma fatraica Staněk. O tejto forme publikoval v svojej práci Ján Zelný (pozri „Zdroje informácií o autorovi“).
Jozef Staněk zomrel v Žiline.
Jeho zbierka sa zachovala na viacerých miestach. Jednak je tento materiál súčasťou niektorých súkromných zbierok, ale hlavná časť je zachovaná v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave, kde je zachovaných asi 1500 jedincov motýľov a v Považskom múzeu v Žiline – Budatíne, kde je asi 3931 kusov motýľov. Významná je hlavne jeho zbierka druhu Pieris bryoniae Hübner, 1806, ktorá sa nachádza v Mestskom múzeu v Žiline – Budatíne.
Stratená dolina

Dej

Je začiatok turistickej sezóny. Dvaja priatelia Michal  a Dušan pracujú ako správcovia chaty vo Vysokých Tatrách. Kvôli svojmu pracovnému vyťaženiu už nezvládajú starostlivosť o početných turistov, a tak požiadajú svojho nadriadeného o ďalšiu pracovnú silu. Tak sa k nim dostane kuchárka Stella, ktorá však v horách nikdy nežila a netají sa tým, že by radšej bola kdekoľvek inde. Nakoniec však zostane, pretože sa spriatelí so starým cestovateľom Gambošem. Stále väčší turistický ruch začína ohrozovať aj idylické horské prostredie Stratenej doliny, lebo sa tu chystá stavba veľkého luxusného hotela. Chatári sa obávajú zničenia nedotknutej vysokohorskej prírody a keď im ľudia na vyšších miestach nepomôžu stavbu zastaviť, nezostane im nič iné, ako vymyslieť skvelý plán a tak Tatry zachrániť.

Reakcie na film

Film nebol medzi divákmi tak úspešný ako predošlé diely trilógie, nepomohlo ani dobré herecké obsadenie. Čo vsak diváci oceňovali, boli zábery tatranskej prírody.
Panna (kopa galaxií)

Kopa galaxií Panna alebo kopa Virgo je kopa galaxií vo vzdialenosti od 15 do 22 Mpc od Mliečnej cesty, obsahujúca okolo 1 300, možno však až 2 000 galaxií. Kopa tvorí jadro Miestnej superkopy galaxií, kam patrí aj Miestna skupina galaxií.
Tento rozľahlý systém sa nachádza vo vzdialenosti asi 60 miliónov svetelných rokov. Jej vzdialenosť bola určená pomocou cefeíd v galaxii M100. Táto kopa čiastočne presahuje aj do súhvezdia Vlasy Bereniky. Niekedy je nazývaná aj „Ríša galaxií“. Niekoľko desiatok sa ich dá vidieť ďalekohľadom s priemerom aspoň 15 cm. Messierov katalóg zahŕňa celkove 16 najjasnejších: M49, M58, M59, M60, M84, M85, M86, M87, M88, M89, M90, M91, M98, M99 a M100. Messier ich nazýval „kopa hmlovín“, lebo nepoznal ich skutočnú podstatu.
Väčšina galaxií v kope (asi 75 %) je špirálových (podobne ako naša Galaxia), ostatné sú eliptické a len niekoľko ich je nepravidelných. Eliptické galaxie sú sústredené v strede kopy, špirálové skôr na jej okraji. Kopa galaxií v Panne je stredom Supergalaxie (Miestnej nadkopy galaxií) a svojou obrovskou gravitáciou pôsobí na všetky galaktické kopy, ktoré do Supergalaxie patria. Miestna skupina galaxií je priťahovaná ku kope galaxií v Panne, napriek tomu sa však od nej v dôsledku rozpínania vesmíru vzďaluje a to rýchlosťou asi 950 km/s. Napriek tomu sa niektoré galaxie z kopy pohybujú smerom k nám. Napríklad galaxia IC 3258 sa podľa spektra k nám približuje rýchlosťou 520 km/s. Niektoré galaxie sa zase od nás vzďaľujú a to rýchlosťami cez 2500 km/s. Rekordnou rýchlosťou 2535 km/s sa vzďaľuje galaxia NGC 4388. V priestore medzi galaxiami je žeravá plazma s teplotou niekoľko desiatok miliónov stupňov a má väčšiu hmotnosť, ako všetky galaxie dohromady. Astronóm Jan Oort však upozornil na skutočnosť, že ani žiariaca hmota všetkých galaxií nemôže ani zďaleka vysvetliť rýchlosť, akou sa pohybujú. V kope musí byť oveľa viac hmoty, ktorá nežiari, ale napriek tomu má gravitačnú silu. To bol prvý nepriamy dôkaz o existencii tmavej hmoty.
V strede kopy sa nachádza jej najjasnejšia, najmasívnejšia a najaktívnejšia dominantná cD galaxia M87 (NGC 4486) nazývaná aj Virgo A.
Elefantis (mytológia)

Elefantis alebo Elefantiné (starogr. Ἐλεφαντίς, Ἐλεφαντίνη – Elefantis, Elefantiné, lat. Elephantis) je v gréckej mytológii manželka líbyjského kráľa Danaa.
Elefantis bola manželka líbyjského kráľa Danaa a matka jeho dvoch dcér, Hyperméstry a Gorgofony. Danaos mal päťdesiat dcér so svojimi početnými manželkami a družkami. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Hyperméstra sa však do svojho manžela Lynkea zamilovala a príkaz nesplnila, ale Gorgofoné a aj ostatné ich sestry otca poslúchli a bohovia ich preto odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Taktika motti

Taktika motti (fínsky mottisota) je špecifická bojová taktika vyvinutá fínskou armádou pre boj v neprehľadnom teréne so zlým stavom komunikácií. Bola úspešne aplikovaná počas bojov s Červenou armádou za Zimnej vojny a v prvej fáze Pokračovacej vojny.

Pôvod mena

Motti označuje vo fínčine hromadu zrúbaného dreva pripraveného na spracovanie a odvoz. Vo vojenskom žargóne označuje obkľúčené enklávy nepriateľov, ktoré taktika motti prechodne produkuje.

Opis taktiky

Daná taktika sa ideálne hodí na ťažko priechodný terén, kde neexistencia komunikácií nepripúšťa plné rozvinutie nepriateľa a dostatočné zabezpečenie jeho pozície a krídel. Ráta sa s tým, že nepriateľ sa počas postupu vpred roztiahne pozdĺž komunikácie a že sa jeho postup nakoniec na vhodnom mieste podarí zastaviť. Potom prichádza protiúder, počas ktorého fínska armáda využije svoju vysokú mobilitu v ťažkom teréne. Za ideálny bol považovaný nočný protiúder, kedy jednotky Sissi prenikli pomedzi opevnené defenzívne posty nepriateľa, zlikvidovali hliadky a infiltrovali kľúčové pozície. Nasledoval zdrvujúci útok, ktorého výsledkom bolo rozbitie útvaru nepriateľa do jednotlivých enkláv. Potom nasledovala ich postupná likvidácia.

Historické príklady

Za učebnicový príklad aplikácie taktiky motti je považované zničenie elitnej 44. divízie Červenej armády v bitke o Suomussalmi a niektoré časti bitiek v roku 1941 pri ofenzíve v Ladožskej a Východnej Karélii a na Karelskej úžine.
Ďalej bola táto taktika úspešne použitá a dokončená v decembrových a januárových bojoch Zimnej vojny na severnom brehu Ladožského jazera, aj keď tu už nemôžeme hovoriť o učebnicovej ukážke, lebo taktika motti predpokladá zničenie enkláv bezprostredne po ich vytvorení – t. j. počas niekoľkých dní, zatiaľ čo tu sa ich likvidácia pretiahla na týždne, čo bolo spôsobené jednak nedostatkom mužov a ťažkých zbraní na fínskej strane, jednak tým, že rozbitie nepriateľských kolón nebolo ideálne a niektoré enklávy boli príliš veľké. Likvidácia väčšej časti z nich tak bola odložená s cieľom oslabiť ich v mraze a vyhladovať.
Príkladom nie celkom úspešnej, respektive nedokončenej taktiky motti je bitka v sektore Kuhmo, kde sa elitnú 54. divíziu Červené armády podarilo obkľúčiť, ale rozbitie jej útvaru bolo nedostatočné a nepodarilo sa dosiahnuť jej úplné zničenie. Je potrebné dodať, že situácia tu bola komplikovaná sovietskymi posilami, ktoré neumožnili Fínom uvoľniť pre likvidáciu obklúčeného nepriateľa dostatočne silné jednotky.
Janíkovce

Janíkovce sú mestskou časťou Nitry. Ležia na Podunajskej pahorkatine cca 5 km juhovýchodným smerom od centra, pri ceste do obce Čechynce. Okrem futbalového klubu sa tu nachádza aj letisko.
Zlatá stredná cesta

Videoklipy

Prvý videoklip bol spravený k skladbe "Rebel" s hosťujúcim Majkom Spiritom. Video malo premiéru v septembri 2011 a dočkalo sa dosť veľkej odozvy, istý čas bolo stiahnuté zo serveru youtube.com, kde momentálne má viac ako milión prehratí.
Druhé video k skladbe "Moji zlatí" s hosťujúcim Supom z Mojej Reči bol odpriemerovaný 30. marca 2012. O realizáciu videa sa postarali White Scene. Vo videoklipe sa objavil napríklad aj raper Majk Spirit alebo producent Billy Hollywood.
Serralongue

Poloha

Obec má rozlohu 23,04 km². Najvyšší bod je položený 1 407 m n. m. a najnižší bod 478 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 249 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lansac (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 3,87 km². Najvyšší bod je položený 406 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 150 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oni

Opis hry

Hra sa odohráva v roku 2032 a kombinuje bojový štýl s použitím zbraní. Hlavnou postavou, za ktorú hráč aj hrá, je agentka TCTF Konoko, ktorej úlohou je zneškodniť teroristický gang vedený jej bratom Murom. Situácia sa ešte viac skomplikuje, keď sa odhodlá na záchranu kamarátky Shinatamy. Akcia sa však nepodarí a proti Konoko sa postaví aj samotné TCTF. Od tohoto momentu musí bojovať sama proti všetkým a jediné na čo myslí je pomstiť svoju kamarátku a dostať na kolená Grifina, riaditeľa TCTF, s celým policajným komplexom.
Ostroviansky potok

Prameň

Pramení na styku geomorfologických celkov Šarišská vrchovina a Spišsko-šarišské medzihorie, južne od obce Ražňany v lokalite Bikmeľ, v nadmorskej výške približne 368 m n. m.
Salins-les-Thermes

Poloha

Obec má rozlohu 4,17 km². Najvyšší bod je položený 1 320 m n. m. a najnižší bod 469 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 979 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koncha

Koncha (cez latinské concha - lastúra, mušľa z gréckeho konché rovnakého významu) je klenba v tvare štvrť gule využívaná na zaklenutie apsidy, niky, exedry alebo edikuly.
V románskom období boli konchou klenuté apsidy. V renesancii, baroku, klasicizme niky, poprípade exedry. Koncha románskej apsidy bola často pokrytá nástennou maľbou tróniaceho Krista v mandorle (Kristus Pantokrator) a anjelmi posledného súdu. Nika býva v konche dekorovaná štukovou mušľou.
Kriminalistická chémia

Kriminalistická chémia je kriminalistická technika, ktorej predmetom je skúmanie chemického zloženia, biochemickej aktivity a vnútornej štruktúry látok ako kriminalistických stôp. Patrí do nej forenzná chémia, toxikológia, forenzná priemyselná chémia, forenzná chémia životného prostredia a požiarna chémia.
Charavines

Poloha

Obec má rozlohu 7,52 km². Najvyšší bod je položený 800 m n. m. a najnižší bod 440 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 758 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Truttemer-le-Grand

Poloha

Obec má rozlohu 14,69 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 614 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE