google/wiki40b huggingface dataset:
Salvador Puig Antich

Život

Narodil sa ako tretí zo šiestich súrodencov. Jeho otec bol členom militantnej katalánskej organizácie, ktorá bola aktívna počas Druhej španielskej republiky. Po porážke republiky musel ujsť do Francúzska, odkiaľ sa po čase vrátil, no bol odsúdený na trest smrti.
Salvador sa počas štúdia na strednej škole spoznal s Xavierom Garrigom a bratmi Sugranyeovými, s ktorými neskôr založil Movimiento Ibérico de Liberación (MIL), katalánsku anarchistickú organizáciu, bojujúcu proti Francovmu režimu a kapitalizmu. Udalosti z mája 1968 vo Francúzsku Salvadora presvedčili, aby sa zapojil do boja proti Francovej diktatúre. Stal sa členom Robotníckych odborov (špan. Comisiones Obreras, CCOO), no čoskoro sa mu zapáči anarchistické myšlienky, odmietajúce akúkoľvek hierarchickú spoločnosť. Po začatí štúdia na vysokej škole si urobil vojenskú službu na Ibize. Po jej skončení sa stal členom MIL. Aktívne sa podieľal na jej činnosti, organizácia vykrádala banky. Takto získané peniaze boli využívané na propagáciu anarchistických publikácií a na podporu zadržaných radikálnych robotníkov.
Puig Antich aj s ďalšími členmi MIL vykrádali banky nepravidelne, a často cestovali na juh Francúzska, aby ich španielska polícia nevypátrala. Vo Francúzsku sa spojili s revolucionármi z organizácie Confédération nationale du travail.
V auguste 1973 sa vo Francúzsku konala konferencia MIL. Na ďalší mesiac, po vykradnutí najväčšej banky v Barcelone, začala silná policajná ofenzíva proti MIL.
Mnoho členov MIL bolo zadržaných, vypočúvaných, a mučených. Jeden z nich, Santi Soler, bol využitý políciou na chytenie Puig Anticha a Garrigu. Dôsledne pripravená akcia sa odohrala 25. septembra 1973 v Barcelone. Obaja boli zadržaní, no bezprostredne potom došlo k prestrelke, pri ktorej bol zabitý mladý španielsky policajt.
Puig Antich bol uväznený a obvinený z vraždy tohto policajta a vojenským súdom odsúdený na trest smrti. V mnohých častiach Európy, dokonca aj v Argentíne, vznikali demonštrácie na podporu Puig Anticha, no bezvýsledne. 2. marca 1974 vo veku 25 rokov bol vo väzení v Barcelone popravený garotou (udusením). Bola to posledná poprava garotou a tiež posledná politická poprava frankistickým režimom v Španielsku.
V roku 2006 bol o Salvadorovi Puig Antichovi nakrútený film Salvador (Puig Antich), kde Salvadora stvárnil nemecký herec Daniel Brühl.
Wolfisheim

Poloha

Obec má rozlohu 5,57 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 970 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chisar kapija

Charakteristika

Vykopávky dokazujú, že na mieste bola brána, ktorá bola súčasťou pevnostného systému mesta už v 2. storočí, kedy sa mesto opevňovalo proti gótskym nájazdom. Predpokladá sa ale, že prvá mestská brána v rovnakej lokalite stála už v 3. storočí pred Kr. Vo svojej dnešnej podobe Chisar kapija existuje od veľkej stredovekej úpravy opevnenia, ktorá prebiehala v priebehu 12. až 14. storočia. V tesnej blízkosti brány a mestského opevnenia a s ich využitím prebiehala výstavba ďalších objektov (najmä v 17. a 18. storočí sa v blízkosti stavalo veľa kupeckých domov) až do začiatku 20. storočia a tak sa v lokalite utvoril jedinečný architektonicko-historický súbor pamiatok. V tesnej blízkosti brány sa nachádza napríklad Kujumdžievov dom, Georgiadiho dom a chrám svätého Konštantína a Heleny, pod ktorého oltárom sa nachádzajú aj zvyšky pevnostnej veže z 5. storočia. Brána patrí k najobľúbenejším a najnavštevovanejším plovdiským pamiatkam.
Valerij Vladimirovič Poľakov

Životopis

Narodil sa v Tule v RSFSR. Je ženatý, má jedno dieťa. Pôvodne sa volal Koršunov, od roku 1957 prijal priezvisko adoptívneho otca. V roku 1959 promoval na strednej škole v Tule. Potom študoval medicínu so zameraním na astronautiku. V súčasnosti je námestníkom riaditeľa Ministra verejného zdravotníctva v Rusku. Ako lekár-kozmonaut sa zúčastnil letov Sojuz TM-6/Sojuz TM-7 a Sojuz TM-18/Sojuz TM-20.
Polytiofén

Polytiofén je vodivý polymér, ktorý bol prvýkrát pripravený elektrochemickou syntézou v roku 1981.

Vlastnosti

Tento polymér a jeho deriváty sú stále intenzívne skúmané pre ich dobré vodivé vlastnosti a možné aplikácie. Vysokú elektrickú vodivosť PT umožňuje delokalizácia elektrónov pozdĺž polymérneho reťazca. Elektróny sú delokalizované pozdĺž konjugovaných väzieb, obyčajne cez miesta prekryvu π-orbitálov, majúcich za následok rozšírenie π-systému, ktorý vypĺňa valenčné väzby. Čo sa týka odstraňovania elektrónov z  π-systému (p-doping), alebo naopak pridávania elektrónov do  π-systému (n-doping) možno hovoriť o nabíjaní celku zvanom bipolaron.
Černovír (Olomouc)

Černovír (nem. Tschernowir) je bývalá moravská obec, súčasná mestská štvrť dedinského charakteru a katastrálne územie štatutárneho mesta Olomouca. V Čerovíri v roku 2011 žilo 943 ľudí v 267 domoch. Vedľa miestneho cintorína sa nachádza známy vojenský cintorín. V roku 1997 postihla štvť ničnivá povodeň.
Obec bola k 23. aprílu 1919 spolu s ďalšími ôsmimi obcami a dvoma mestami pripojená k Olomoucu vytvárajúc Veľký Olomouc.
Lezennes

Poloha

Obec má rozlohu 2,14 km². Najvyšší bod je položený 46 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 043 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Torpédomet

Torpédomet je zariadenie pre vypúšťanie torpéd v horizontálnom smere. Spravidla má podobu dutého valca, do ktorého sa umiestni torpédo. Torpédomet je umiestnený na bojovom plavidle. Podľa spôsobu montáže môžeme rozlíšiť nadhladinový a podhladinový torpédomet. Zvláštnym prípadom umiestnenia (dnes už nepoužívaným) je torpédomet umiestnený v pobrežnej torpédovej batérii.
Plavidlo si môže viezť náhradné torpéda a po výstrele torpédomet znovu nabiť alebo je odkázané na stretnutie so zásobovacím plavidlom, resp. sa vrátiť do prístavu.

Podhladinový torpédomet

Podhladinový torpédomet je určený na vypustenie torpéda pod hladinou. Pred vypustením torpéda musí byť torpédomet zaplavený a musí sa tak vyrovnať tlak v torpédomete s tlakom vody v danej hĺbke. V súčasnosti sa toto riešenie používa hlavne na ponorkách, ale ešte počas prvej svetovej vojny boli podhladinovými torpédometmi vybavené aj veľké bojové lode. Nemecké bojové krížniky mali štyri 50 cm torpédomety: po jednom na prove a korme a na bokoch pod čiarou ponoru. Podhladinový torpédomet je pevne uchytený a zameriavanie sa uskutočňuje celým plavidlom.
Podhladinové torpédomety ponoriek môžu okrem rôznych druhov torpéd (neriadené, samonavádzacie, diaľkovo riadené) vypúšťať aj míny a protilodné či protipozemné riadené strely. Napríklad BGM-109 Tomahawk (pri použití vypúšťacej kapsle), SM-39 Exocet, alebo UGM-84 Harpoon.
Na ponorkách bývali torpédomety umiestnené na prove a niekedy i na korme. Pri moderných ponorkách sa torpédomety montujú šikmo na bokoch a predná časť je vyhradená sonaru.

Nadhladinový torpédomet

Nadhladinový torpédomet býva umiestnený na palube bojovej lode a torpédo sa z neho vystreľuje stlačeným vzduchom. Torpédomet môže byť pevne uchytený a mierenie sa musí uskutočniť celým plavidlom (napr. nemecké S-booty), alebo môže byť montovaný ako otočný (buď jedno- či viachlavňový).
Do 2. svetovej vojny boli torpédomety umiestnené aj na bojových lodiach i keď zvyšujúci sa dostrel diel hlavného kalibru spravil nasadenie torpéd z bojových lodí nepravdepodobným. Dokonca pri ľahších jednotkách boli torpédomety demontované, aby uvoľnili miesto napríklad silnejšej protilietadlovej výzbroji. Oba japonské torpédové krížniky Kitakami a Ói (prestavané z ľahkých krížnikov v roku 1941) – každý niesol 40 torpédometov (10xIV) kalibru 533 mm – boli v roku 1942 prestavané na rýchle transportéry a torpédová výzbroj zredukovaná na 24 hlavní (6xIV).
Niekedy je ale zvolený aj iný spôsob vypúšťania torpéda, než použitím torpédometu. Napríklad talianske torpédové člny MAS niesli torpéda na palube a pred použitím ich jednoducho zhodili do vody vedľa člnu. Sovietske torpédové člny G-5 zase torpéda vypúšťali tak, že ich spustili z kĺzačky na zadnej časti člnu do brázdy za loďou. Ani lietadlá nepoužívajú torpédomety, ale torpéda priamo zhadzujú.
Elektrofilná aromatická substitúcia

Elektrofilná aromatická substitúcia je chemická reakcia, v ktorej sa na aromatický uhľovodík zavádzajú rôzne funkčné skupiny.

Mechanizmus

Všeobecne sa dá popísať mechanizmus elektrofilnej aromatickej substitúcie ako reakcia elektrofilu s aromatickým uhľovodíkom. 
Elektrofil najprv reaguje s π-elektrónmi aromatického uhľovodíka a naviaže sa na ne. Vzniká takzvaný π-komplex. Tento π-komplex vzniká relatívne rýchlo, pretože aromatické uhľovodíky majú dostatok π-elektrónov s ktorými rýchlo reaguje elektrofil. Elektrofil sa postupne naviaže na samotné aromatické jadro. Tým vzniká takzvaný σ-komplex. Tento proces je relatívne pomalý, pretože je potrebné zrušiť väzbu v π-komplexe. Po utvorení σ-komplexu prichádza do reakcie báza, ktorá svojím elektrónovým párom naviaže vodík; tým sa celý systém stabilizuje a vzniká konečný produkt.

Rozdelenie

Elektrofilná aromatická substitúcia sa podľa druhu elektrofilu delí na nitráciu, sulfonáciu, halogenáciu, alkyláciu a acyláciu.

Dvojité substitúcie benzénu

Substituovať sa môže aj už substituovaná látka. Vlastnosti druhotnej substitúcie závisia od druhu substituenta, ktorý sa na benzéne už nachádza.

Ovplyvnenie reaktivity

Substituent na benzéne ovplyvňuje mimo iného aj reaktivitu. Niektoré skupiny aktivujú benzén, to znamená, že bude v porovnaní z nesubstituovaným benzénom reaktívnejší. Iné naopak benzén deaktivujú. Vo všeobecnosti možno povedať, že substituent ktorý odťahuje elektróny z benzénu je deaktivujúci a substituent ktorý ich pridáva je aktivujúci. Substituent môže pridávať alebo odoberať elektróny pomocou dvoch efektov: indukčného a mezomérneho.

Trojité substitúcie benzénu

Podobne ako monosubstituované zlúčeniny sa aj disubstituované zlúčeniny dajú ďalej substituovať. Vlastnosti o reaktivite a orientácii platia aj v tomto prípade, avšak je veľmi pravdepodobné, že pri substitúcii budú vznikať zmesi produktov vo väčšom pomere.
Julie Covingtonová

Kariéra

Profesionálnou speváčkou sa stala v roku 1967, kedy spievala v relácii Davida Frosta. Svoj prvý album nazvaný While the Music Lasts vydala v tom istom roku. V roku 1971 hrala v muzikáli Godspell v The Roundhouse, o dva roky neskôr potom v The Rocky Horror Show. V rokoch 1976 a 1977 hrala vo dvoch sériách relácii Rock Follies. V roku 1971 vydala svoj tretí album The Beautiful Changes a ďalší (eponymný) až v roku 1978. Tento album sa umiestnil na dvanástom mieste v britskom rebríčku a obsahoval aj coververziu piesne „Only Women Bleed“ od Alice Coopera. Na albume mimo iných hral John Cale.
Nový Ruskov

Polohopis

Obec Nový Ruskov sa nachádza v Košickom samosprávnom kraji, v západnej časti Východoslovenskej nížiny. Chotár obce susedí s mestami Trebišov, Sečovce a obcami Hriadky, Vojčice, Milhostov, Plechotice, Veľké Ozorovce a Malé Ozorovce. Nadmorská výška najnižšieho miesta v obci je 109,8 m n. m. a nachádza sa na východe veľkoruskovského chotára. Najvyššie položené miesto je v nadmorskej výške 165,8 m n. m. a je v lokalite „les“. Stred obce Veľký Ruskov sa nachádza vo výške 132 m n. m. Výmera oboch katastrálnych území je 1 101 ha z toho výmera veľkoruskovského chotára je 705 ha, maloruskovského predstavuje 395 ha.

Podnebie

Obec a jej okolie majú znaky kontinentálneho podnebia. Teplota v januári sa pohybuje od −1,5 do −4 °C a v júli od 18,5 do 19,5 °C. Ročné zrážky predstavujú 650 – 700 mm. Trvanie slnečného svitu vo vegetačnom období je nad 1 500 hodín. Prevládajúcim smerom prúdenia vzdušných más je S prúdenie, toto prúdenie dosahuje aj najväčšie rýchlosti. Zimy sú čoraz častejšie bez súvislej snehovej pokrývky. V priemere raz za desaťročie v spojitosti so snehom dokáže naklásť na odkrytej juhovýchodnej časti chotára aj trojmetrové záveje.

Vodné toky a vodné plochy

Územím Malého Ruskova preteká jeden malý vodný tok s upraveným korytom s názvom Drieňovec (Drahňovec), ktorý napája vodnú nádrž Malý Ruskov. Táto leží na juhovýchodnej hranici územia. Spomínaný vodný tok odvodňuje celé územie a preteká od západu na východ, pričom priberá jeden stály, jeden občasný a jeden kanálový prítok po ľavej strane toku a dva občasné pravostranné
prítoky.

Symboly obce

Obec má vlastné obecné symboly a to obecnú zástavu, obecný erb, obecnú pečať ako aj obecnú hymnu.

Erb

Erb obce bol schválený len prednedávnom. Vychádzal z historickej pečate obce Malý Ruskov, ktorá sa sporadicky objavovala na listinách zo začiatku 20. storočia. Odráža poľnohospodársky charakter obce.

Zaujímavosti

Pred kováčskou dielňou sú zmenšeniny rôznych stavieb, napríklad Šikmej veže v Pise, Eiffelovej veže a Sochy slobody.  Eiffelova veža sa už v obci nenachádza, ale pribudol Big Ben aj holandský veterný mlyn.
Sršeň obyčajný

Sršeň obyčajný (Vespa crabro) je druh hmyzu z čeľade sršňovité (Vespidae).
Sršne sú spoločenský hmyz. Hlavou kolónie je kráľovná, ktorá je najväčším jedincom v hniezde dosahuje veľkosť 25 – 50 mm. O fungovanie kolónie sa starajú neplodné robotnice, ktoré sa starajú o potomstvo. Na rozdiel od včiel si sršne nepripravujú zásoby na zimu a hniezdo je jednosezónne, obvykle zaniká koncom septembra. Zimu prežívajú len oplodnené kráľovné, ktoré na jar založia nové kolónie. Najčastejším miestom sú dutiny stromov a podkrovia starých domov so sedlovou strechou.
Živí sa hmyzom, ovocnými šťavami a nektárom.
Má 2 páry krídiel, 3 páry nôh a 1 pár tykadiel. Bruško je čierno-žlté.

Rozšírenie

Ide o európsky druh. Bol introdukovaný aj do Severnej Ameriky. Tu sa však výrazne nepremnožil.
Collanges

Poloha

Obec má rozlohu 4,45 km². Najvyšší bod je položený 651 m n. m. a najnižší bod 437 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 147 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Insei

Insei bola špecifická forma vlády v Japonsku využívaná v období Heian. Keď vládnuci cisár abdikoval a odišiel žiť do kláštora, udržal si naďalej moc aj vplyv. Preto sa niekedy tento druh vlády nazýva aj kláštorná. Cisári, ktorí sa rozhodli takto ukončiť svoju pozíciu vládcu, potom pôsobili aj naďalej v politike a pomáhali vyvažovať vplyv rodu Fudžiwara. Titul a povinnosti vladára preberal vybraný následník.
Tento systém zaviedol cisár Širakawa v roku 1086.
Heidi Pelttariová

Kariéra

Svoju hokejovú kariéru začala v meste Ylöjärvi. Na majstrovstvách sveta 2005 a ZOH 2006 bola členkou kádra fínskej reprezentácie, ktorá v obidvoch prípadoch prehrala v zápasoch o bronzovú medailu. S tímom Ilves Tampere, v ktorom začala hrať v roku 2001, získala v roku 2006 fínsky majstrovský titul. Okrem toho má na svojom konte aj dve strieborné medaily z domáceho šampionátu.
V jeseni v roku 2006 odišla študovať na University of Minnesota Duluth v Spojených štátoch, kde do roku 2009 hrala v rovnomennom hokejovom tíme, s ktorým v roku 2008 získala prvenstvo v univerzitnej súťaži NCAA.
Na MS 2007 sa Fínsku ušlo opäť len štvrté miesto. Bronzovú medailu získala Pelttariová na MS 2008 a 2009 a na ZOH 2010. Majstrovstiev sveta 2011, na ktorých Fínsko získalo ďalšiu bronzovú medailu, sa nezúčastnila.
V sezóne 2010/11 získala s tímom Ilves Tampere v konkurencii finálových súperov SKIF Nižný Novgorod, Aisulu Almaty a domáceho HC Lugano víťazstvo v Európskom pohári majstrov.
Termodynamická teplota

Termodynamická teplota (staršie absolútna teplota, Kelvinova teplota alebo Kelvinova absolútna teplota) je fyzikálna stavová veličina, ktorá vyjadruje stav termodynamickej rovnováhy telesa. Zaviedol ju v roku 1848 anglický fyzik William Thomson, lord Kelvin.
Termodynamická teplota je "absolútna" škála, pretože je meraná od fundamentálneho základu - teplota "nula" je absolútna (nemôže byť nižšia), kedy zaniká aj základný pohyb v materiáloch, ktorý by mohol sprostredkovať tepelnú výmenu.
La Lande-de-Lougé

Poloha

Obec má rozlohu 4,95 km². Najvyšší bod je položený 252 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 47 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salafíja

Salafíja je jedným z novodobých smerov islamu. Názov pochádza z termínu pre ctihodných predkov viery, as-salaf as-Sálih, ku ktorým smeruje toto hnutie v snahe po obrode a očistenie islamu od cudzorodých novôt a povier (bid'a).
U islamských autorov môže mať tento výraz význam doslovného lipnutia na prax predkov, vedúci až k fundamentalizmusu. Používa sa niekedy tiež termín harfíjún, stúpenci doslovnosti. Salafizmus je považovaný za nebezpečnú ideológiu vedúcu k potlačniu práv a slobôd neveriacich, pretože jeho cieľom je nastolenie teokratickej diktatúry.
Málozubce

Telesné znaky

Medzi hlavný znak málozubcov patria zvláštne kĺby medzi stavcami v spodnej časti chrbtice - xenartrálne spoje. Tieto spoje zabezpečujú osobitú oporu. Mravčiare sa vyznačujú dlhým trubicovitým rypákom, pásavce zase svojim ochranným pancierovitým pokryvom z tvrdej kože na hlave, chrbte, končatinách a bokoch. Medzi telesné znaky leňochov patrí dlhá hrubá srsť a okrúhla krátka hlava.
Nespouls

Poloha

Obec má rozlohu 20,14 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 612 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arakain

Vznik Arakainu

Na jar roku 1982 sa v Prahe, v pivničnej skúšobni, dali dokopy traja nadšenci a začínajúci amatéri, ktorí zdieľali rovnaký hudobný názor, jasne ovplyvňovaný práve sa rozvíjajúcou novou vlnou britského heavy metalu. Spevák Aleš Brichta, gitarista Jiří Urban a bubeník Miroslav Nedvěd vytvorili základ kapely so zvláštnym a nezrozumiteľným názvom Arakain. V tom istom roku skupina doplnená v zostave o gitaristu Rudolfa Rožďalovského, alternujúceho gitaristu Ivana Cifrinca a basgitaristu Oldřicha Maršíka sa predstavuje pri ojedinelých klubových vystúpeniach a na konci roka dostáva tzv. status "ľudových hudobníkov", ktorý umožňoval samostatne vystupovať. Ďalší koncert prebehol v apríli 1983 v pražskom kultúrnom dome Barikádniku, ktorý je dodnes považovaný za ich domovskú scénu. Kapela tu v prvých rokoch pravidelne vystupovala a stále udržuje dlhoročnú tradíciu Rockových vianoc. Nasledujúce štyri roky (1983 – 1986) Arakain vypredával sály hlavne na rockových zábavách, ale i na koncertoch. Ako sa kapela vyvíjala, menilo sa aj zloženie okolo troch zakladateľov. Postupne sa vystriedali gitaristi Miloň Šterner, Marek Podskalský a basgitarista Václav Ježek. So skupinou vystupuje i mladá speváčka Lucie Bílá. V januári 1986 nahradzuje Nedvěda za bubnami profesionál Karel Jenčík a k basgitare nastupuje Zdeněk Kub, aby ich za pár mesiacov doplnil gitarista Miroslav Mach. Najvýraznejším hosťom bola v rokoch 1985 – 1987 Lucie Bílá, ktorá získavala veľkú popularitu a pozornosť médií. V priebehu roka je už jasné, že personálne je kapela ustálená a kvarteto Brichta, Urban, Mach a Kub je pravým obsahom pojmu Arakain. Na jar roku 1988 nastupuje k bicím Robert Vondrovic a vo februári 1989 sa stáva profesionálnym súborom. V tom istom roku prichádza talentovaný bubeník Štěpán Smetáček, ale po roku pôsobenia odporúča ku konkurzu spolužiaka z konzervatória Marka Žežulku. Takisto len rok v skupine pôsobil plzeňský gitarista Daniel Krob, ktorý na začiatku roku 1989 nahradil Macha, ktorý odišiel do skupiny Alarm, aby sa na konci toho roka vrátil späť.

Česko-slovenský rozhlas

Komunistický režim nebol nikdy kapele naklonenej a tak musela koncertovať a hrať úplne mimo záujmu médií. Občas sa vyskytli aj zákazy hrania. V roku 1986 prichádza prvá štúdiová skúsenosť v podobe troch nahrávok pre Československý rozhlas. Vďaka úspechu skladieb v rozhlasových rebríčkoch sa kapela dopracovala ku svojmu prvému singlu „Gladiátor“/„Excalibur“ u vydavateľstva Panton (1988). Kapela taktiež prvýkrát vypredáva Lucernu pri oslave svojich piatich narodenín. Arakain vystupuje na medzinárodnom rockovom festivalu v poľskom Jaroczine, na Metalmanii v Katoviciach. V septembri 1989 navštívili medzinárodný festival v Moskve. Nasleduje druhý singel „Amadeus“/„Proč“ a tretí singel „Ku-Klux-Klan“/„Orion“.
Trenčianske Bohuslavice

Stavebné pamiatky

V obci sa nachádza vzácna kaplnka z bývalého Erdödyovského kaštieľa. Patrí k najvýznamnejším rokokovým objektom v Európe. Nástenné maľby F. A. Maulbertscha majú charakter fresiek. Umelec je i autorom všetkých troch oltárnych obrazov. Je tu i rakva s telom rytiera Bohuslava.
Židovský kódex

Židovský kódex (oficiálne nariadenie č. 198/1941 Slov. z. o právnom postavení Židov) bolo vládne nariadenie v prvej slovenskej republike obsahujúce súbor protižidovských predpisov. Vydané bolo dňa 9. septembra 1941. 
Išlo v prevažnej miere o kópiu nemeckých protižidovských zákonov. "Židia" boli definovaní na etnickom aj náboženskom princípe. Osoby spĺňajúce definíciu Žida boli pozbavené viacerých základných práv, všetkého nehnuteľného a časti hnuteľného majetku, vzťahovala sa na nich "pracovná povinnosť". Podľa vyhlášky z 18. 9. 1941 museli od veku 6 rokov povinne nosiť šesťcípu žltú hviezdu. Prezident republiky mal právo podpisovať výnimky.

Protesty

Proti nariadeniu protestovali v protestnom Memorande slovenskí biskupi v októbri 1941. Podobne Vatikán v nóte odovzdanej veľvyslancovi Karolovi Sidorovi 12. novembera 1941 nariadenie hodnotí ako "rasové zákony, ktoré obsahujú nariadenia priamo protiviace sa katolíckym princípom...".

Text

Plný text možno nájsť na wikisource.
Iğdır

Iğdır je mesto vo východnom Turecku v nadmorskej výške 850 m. Má približne 76 950 obyvateľov (údaj z roku 2009) a je hlavným mestom rovnomennej provincie. Administratívne sa delí na 14 mestských častí.
Rolampont

Poloha

Obec má rozlohu 49,1 km². Najvyšší bod je položený 462 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 610 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Živá tvorba (mesačník)

Živá tvorba bol podľa podtitulu literárno-umelecký mesačník.
Vznikol v roku 1942 zlúčením dvoch časopisov - Aktivisté a Úboj. Vychádzalo desať čísel ročne. Vyšli celkovo tri ročníky, v rokoch 1942-1944. Prvé číslo vyšlo 19. októbra 1942, posledné 1. júna 1944. Časopis riadili dr. Vladimír Kolátor a Jaroslav Janoušek, ktorý vykonával aj funkciu zodpovedného redaktora. Tlačila ho spoločnosť Tempo Praha. Oblasťou divadelnej tvorby a dramatickej scenáristiky sa vo svojich článkoch zaoberali Dr. Vladimír Kolátor a A. F. Šulc. Literatúru a poéziu recenzoval básnik Jiří Suchánek. O výtvarnom umení a uskutočnených výstavách a salónoch Zlín referovali Miroslav Koutecký a Jaroslav Hlaváček. Na stránkach Živej tvorby vychádzali literárne príspevky od Františka Kožíka, Antonína Veselého a Arnošta Vaněčka, básne Jiřího Šotoly. Príspevky k problematike vzťahu divadla a filmu písali Artuš Černík, Vladimír Čech a A. F. Šulc.
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle žien 2007

Skupina B
Saint-Pierre (Bas-Rhin)

Poloha

Saint-Pierre má rozlohu 3,21 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Pierre má 589 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ján Rotarides

Život

Bol synom učiteľa Samuela a Márie, rodenej Zaťkovej. Študoval v Banskej Štiavnici. Neskôr pracoval ako učiteľ v  Dolných Príbelciach (dnes Príbelce). Spolu s Jankom Kráľom podnietili na jar roku 1848 vzburu v Honte – pálili dereše a urbáre, strieľali do pánskych dvorov. Tento puč bol potlačený 30. marca 1848. Za buričskú činnosť bol väznený v Šahách a následne v Pešti do októbra 1849. Po väzení žil pomätený (následok žalára) neďaleko pri Príbelciach. Okolo roku 1850, potom ako prekonal pomätenie mysle, učil v Lentvore a v rokoch 1856 – 1896 v Drienove. Tam sa oženil 6. februára 1861 s Máriou Miškólciovou z Čabradského Vrbovka. Dcéra Ľudmila sa im narodila 1. decembra 1864 a syn Želmír Bohumil Samuel 18. apríla 1867. 8. decembra 1900 umrel vo veku 78 rokov. Jeho pozostalosť v Drienove zničilo bombardovanie.