google/wiki40b huggingface dataset:
Dejvická (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica je hĺbená, založená v jame, konštruovaná ako dlhodobá koncová stanica. Za stanicou sa nachádzajú dve odstavné a dve obratové koľaje. Vrátane týchto koľají je stanica dlhá 301 m a nachádza sa v hĺbke 11 m pod Evropskou ulicou. Z nástupišťa, ktoré nemá stĺpy a vlastne je iba veľkou halou, vedú dva výstupy, každý do svojho vestibulu. Tie sú spojené podzemnou pasážou vedúcou ponad nástupište. V roku 2011 sa v stanici začali práce v súvislosti s napojením na nový budovaný úsek linky A do stanice Nemocnice Motol (stanica pražského metra)). Tento nový úsek bol otvorený 6. apríla 2015.
Stanica je obložená keramickými glazovanými tvárnicami typu Hurdis v rôznych farbách, pričom prevláda biela, zelená a hnedá farba. Východný vestibul stanice zdobila busta Vladimíra Iľjiča Lenina a verše Vladimíra Majakovského. Oba objekty boli po prevrate demontované. Stavebné náklady na stanicu dosiahli 301 miliónov Kčs.
Stanica taktiež slúži ako autobusové nádražie pre autobusy regionálnej dopravy v rámci PID z Prahy 6, letiska Ruzyně a priľahlých obcí a autobusy z blízkych miest napojených rýchlostnou cestou R7 z Kladna, Slaného či Chomutova.
Boz

Polohopis

Boz má rozlohu 7,31 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Boz má 490 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vexilológia

Vexilológia (z latinského vexillum = prápor rímskych kohort) je historická vedná disciplína, ktorá sa zaoberá výskumom vlajok, práporov, štandárd a iných podobných symbolov.
Markus Zusak

Život a dielo

Zusak sa narodil v austrálskom Sydney. Jeho rodičia tam emigrovali na konci päťdesiatych rokov - matka Lisa pochádza z Nemecka a otec Helmut z Rakúska. Zusak má dve sestry a jedného brata, zo súrodencov je najmladší. Na University of New South Wales vyštudoval anglický jazyk a dejepis.
Zusak napísal päť kníh. Prvé tri, The Underdog, Fighting Ruben Wolfe a When Dogs Cry, vychádzali v rokoch 1999 až 2001 a boli preložené do cudzích jazykov. Všetky získali rad ocenení. The Underdog sa Zusak snažil vydať celých 7 rokov. Posol, ktorý sa na trh dostal v roku 2002, získal od CBC cenu za knihu roku 2003, a premiér Nového Južného Walesu mu dokonca udelil cenu Ethel Turnerovej. Kniha sa tiež dostala do užšieho výberu pri udeľovaní prestížnej Printzovej ceny.
Zlodejka kníh vyšla v roku 2005 a bola preložená do viac ako 30 jazykov. Okrem mnohých cien, ktoré vyhrala v Austrálii i vo svete, sa kniha dlho držala na prvom mieste rebríčka Amazon.com a na zozname bestsellerov New York Times; stala sa tiež bestsellerom v Brazílii, v Írsku a na Taiwane. Medzi prvými 5 najpredávanejšími knihami sa umiestnila v Spojenom kráľovstve, v Španielsku, v Izraeli a v Južnej Kórei, a plánujú sa aj ďalšie preklady.
V súčasnosti pracuje Zusak na románe nazvanom Bridge of Clay.
Zlodejka kníh bola v roku 2013 sfilmovaná (film má rovnaký názov).
Feillens

Polohopis

Feillens má rozlohu 14,91 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Feillens má 3107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Knižnice v USA

National Agricultural Library

National Agricultural Library je jednou zo štyroch národných knižníc v Spojených štátoch, ktorá sa nachádza v Beltsville, Marylande a Washingtone, D.C. Obsahuje najväčšie a najdostupnejšie svetové poľnohospodárske zbierky a je spojitosťou pre národnú sieť postúpenia zeme a amerického rezortu poľnohospodárskych knižníc. Knižnica má tri divízie a Úrad riaditeľa. Úrad riaditeľa zahŕňa štátne záležitosti, vládny úrad a centrum pre poľnoshopodársku sieť informácií.

National Library of Education

The National Library of Education (NLE) slúži ako federálny prvotný zdroj vzdelávacích informácií pre vládu. Poskytuje zbierky a informačné služby verejnosti, spoločenské vzdelávanie a ďalšie vládne činnosti verejnosti na aktuálne a historické programy, aktivity a publikácie Ministerstva školstva Spojených štátov, federálnu vzdelávaciu politiku, výskum vzdelania a štatistiky.
Služby knižnice sú k dispozícii prostredníctvom telefónu, internetu, faxu a mailu. Hlavná zbierka knižnice je zameraná na oblasť vzdelania, predovšetkým na zdroje publikované od roku 1965. Knižnica sa taktiež zamerala na príbuzné oblasti ako sú právo, politika, ekonómia, sociológia, psychológia a informatika. V knižnici sa nachádza vyše 60 000 kníh, z toho je viac ako 800 anglicky písaných žurnálov. Okrem iného knižnica ponúka aj online služby vrátane informácií, štatistických služieb verejnosti a predstaviteľom vládnych agentúr a inštitúcií. Knižnica spolupracuje aj s inými knižnicami, aby tak podporila virtuálne referenčné služby verejnosti a taktiež priamo odpovedá na otázky ostatných knižníc na svete. Výskumy knižnice sú k dispozícii ostatným knižniciam na svete.
Vlajka Ghany

Vlajka Ghany – Ghana bola prvá krajina „čiernej“ Afriky, ktorá získala po druhej svetovej vojne – roku 1957 – nezávislosť. Na jej vlajke sa objavili vodorovné pruhy červený, žltý a zelený, čo je pôvodný sled farieb najstaršieho samostatného afrického štátu Etiópie, ktoré sa stali tzv. panafrickými farbami, aj keď vždy s inou symbolikou.
Na ghanskej vlajke červená pripomína nezávislosť a krv hrdinov padlých v boji za slobodu, žltá nerastné bohatstvo, hlavne zlato, po ktorom mala krajina aj svoje skoršie meno (Zlaté pobrežie), zelená lesy aj úrodné pole otčiny. Čierna paťramenná hviezda symbolizuje africkú slobodu a čierne obyvateľstvo.
Vlajka bola zavedená roku 1957, v rokoch 1964 – 1966 bol jej stredný pruh biely ako u vlajky vtedajšej ľudovej strany, ktorá v tej dobe bola jedinou legálnou politickou stranou v krajine.
Saint-Privat-de-Champclos

Poloha

Obec má rozlohu 11,64 km². Najvyšší bod je položený 279 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 323 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lasseubetat

Poloha

Obec má rozlohu 7,06 km². Najvyšší bod je položený 445 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 172 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Xenolit

Xenolit je názov fragmentu horniny alebo minerálu (vtedy sa nazýva xenokryst), uzatvorenej v horninovom bloku, ktorý má voči tomuto bloku výrazne odlišné zloženie (uzavrenina horniny rovnakého, príp. podobného typu sa nazýva autolit). Týmto termínom sa často označujú úlomky hornín v magmatitoch, ktoré sa dostali do magmy počas jej výstupu k povrchu, no xenolity sa dajú nájsť aj v sedimentoch, prípadne v meteoritoch. Xenolity môžu byť čiastočne asimilované, najmä na ich okrajoch, kde dochádzalo k reakciám s okolitou magmou.
Xenolity bázických a ultrabázických hornín (ako peridotity, kimberlity a lamprofýry) poskytujú dôležité informácie o zložení zemského plášťa, ktorý je priamo nedostupný. Magma týchto hornín je generovaná vo vrchnom plášti a pri svojom výstupe často strháva úlomy hornín (napr. peridotity). Ich chemická a minerálna analýza je jeden z mála spôsobov, ako sa dajú získať priame poznatky o stavbe plášťa Zeme. V kimberlitoch prítomnosť určitých minerálov v xenolitoch indikuje hĺbku, z akej bol kimberlit vynesený na povrch Zeme (napr. plagioklas je stabilný do 25 km, spinely v hĺbkach 25 až 60 km a pod 60 km sa stabilnými stávajú granáty s obsahom hliníka – grosulár, pyrop).
Val-de-Vière

Poloha

Obec má rozlohu 19,25 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vigoux

Poloha

Obec má rozlohu 37,51 km². Najvyšší bod je položený 269 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 463 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skoryl

Charakteristika

Minerály tohto radu vytvárajú hranolovité kryštály, často pozdfžne ryhované, ktoré môžu mať na priereze zaoblený trojuholníkový tvar. Turmalíny sa vyskytujú aj v podobe celistvých a kompaktných agregátov. Turmalínový rad tvorí sedem rozličných odrôd: elbait (viacfarebný), skoryl (čierny), buergerit a dravit (hnedý), rubelit (ružový), verdelit (zelený) a uvit (čierny, hnedý a žltozelený). Kryštály bývajú často na jednom konci ružové a na druhom zelené a môžu dosahovať značnú veľkosť; vryp je bezfarebný. Sú to priehľadné až nepriehľadné minerály so skleným leskom.

Vznik

Tvoria sa v granitoch, pegmatitoch a niektorých premenených horninách. Vyskytujú sa tu spolu s mnohými ďalšími minerálmi, napr. s berylom, zirkónom, kremeňom a živcom.

Poznávanie

Turmalíny sú nerozpustné v kyselinách. Tmavšie sfarbené odrody sa tavia ťažšie ako červené a zelené odrody.

Výskyty na Slovensku

Betliar (pri: Rožňava, Rožňava okres), Dobšiná (pri: Rožňava, Rožňava okres), Hnilčík (pri: Spišská Nová Ves), Hnúšťa-Likier (pri: Tisovec, Rimavská Sobota okres), Mlynky (pri: Dobšiná, Spišská Nová Ves okres), Slovinky (Ostrý vrch, pri: Krompachy, Spišská Nová Ves okres), Ľubietová (pri B.Bystrici).
Diaľnica M1 (Maďarsko)

História

Výstavba diaľnice M1 začala v roku 1964 pri budapeštianskom predmestí Törökbálint. Išlo o 12 km dlhý úsek, ktorý je spoločný pre diaľnice M1 a M7. V polovičnom profile ho sprejazdnili v roku 1977 a úplne bol dokončený o rok neskôr. 
Ešte v roku 1975 bol otvorený úsek medzi Tatabányou a obcou Kisbér v polovičnom profile a v roku 1977 bol tento úsek predĺžený až po Győr. V roku 1979 bol v polovičnom profile sprejazdnený štvorkilometrový úsek medzi križovatkami s M7 a M0. Dobudovaný bol až o dva roky. 
V roku 1982 otvorili úsek medzi obcou Bicske a mestom Tatabánya. Medzitým sa začal budovať úsek Budapešť-Tatabánya a takisto aj druhý profil už skôr otvoreného úseku Tatabánya-Győr. Výstavba prebiehala počas celých 80. rokov, avšak kopletne dobudovať diaľnicu medzi hlavným mestom a Győrom sa podarilo až po páde socializmu v roku 1990.
Po zmene režimu však tempo výstavby upadlo, najmä kvôli finančným ťažkostiam spôsobeným prechodom z príkazovej na trhovú ekonomiku. Začal sa teda hľadať vhodný súkromný investor, ktorý by dobudoval diaľnicu až na rakúske hranice. 13. apríla 1993 bola podpísaná zmluva medzi štátom a súkromným investorom, ktorý založil spoločnosť Első Magyar Koncessziós Autópálya Rt. (ELMKA). Táto spoločnosť sa zaviazala postaviť 65 kilometrov diaľnice a získala právo prevádzkovať tento úsek po dobu 35 rokov. V roku 1995 bol dokončený obchvat mesta Győr (24 km) a o rok neskôr aj zvyšok cesty po Hegyeshalom. 
Spoločnosť začala prevádzkovať túto časť diaľnice, avšak odozva zo strany tlače a verejnosti bola negatívna, najmä kvôli neprimerane vysokému mýtu. Maďarský automotoklub v roku 1998 zažaloval spoločnosť ELMKA za neprimerané poplatky a tento súd sa mu podarilo vyhrať. ELMKA však aj napriek rozhodnutiu súdu poplatky neznížila.
Vyhrotená situácia prinútila vtedajšiu vládu odkúpiť späť koncesionárske právo od spoločnosti ELMKA a znížiť tým poplatky za diaľnicu. Spoločnoť ELMKA následne ukončila svoju činnosť a v roku 2001 zanikla.
Štátna spoločnosť Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő Zrt. v roku 2010 vyhlásila verejné obstarávanie na rozšírenie diaľnice M1 na tri jazdné pruhy v oboch smeroch na úseku medzi križovatkou s M7 (12. km) a výjazdom do mesta Tata (67. km).
Martin Chudý (verejný činiteľ)

Životopis

Do roku 1927 študoval na Učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach. Učiteľ na ľudových školách v Povrazníku, Očovej, Hriňovej a i., 1945 – 1948 predseda ONV, 1949 okr. knižničný inšpektor v Krupine, šk. inšpektor vo Zvolene, 1949 – 1954 pracovník knižničného odd. a metodik Krajskej poradne ĽUT v Banskej Bystrici, 1958 dramaturg ochotníckeho divadla Slov. domu ĽUT, 1959 učiteľ v Bratislave. V ilegálnom protifašistickom odboji spolupracoval s predstaviteľmi občianskeho i vojenského odboja. Od začiatku septembra 1944 predseda Okr. RNV v Krupine, zúčastnil sa na organizovaní politického a verejného života, na podpore armády a partizánov. Po ústupe SNP do hôr žil v ilegalite, po oslobodení funkcionár DS. Autor článkou v šk. a osvetových časopisoch. V roku 1945 – 1946 poslanec NZ, 1946 – 1948 SNR, člen výkonného výboru DS. Vyznamenaný pamätnými medailami.
Charnas

Poloha

Charnas má rozlohu 5,39 km². Najvyšší bod je položený 398 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Charnas má 747 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Coslédaà-Lube-Boast

Poloha

Obec má rozlohu 13,92 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 362 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bor (podcelok)

Vymedzenie

Podcelok zaberá centrálnu časť Borskej nížiny a jeho veľkú časť tvorí vojenský obvod. Obklopujú ho len podcelky vlastného krajinného celku, a to na severe Myjavská niva, na západe Záhorské pláňavy a na juhovýchode Podmalokarpatská zníženina.

Osídlenie

Územie tejto časti Borskej nížiny je len riedko osídlené. Nachádza sa tu Letecká základňa Malacky a veľkú časť zaberá Vojenský obvod Záhorie. Na západnom okraji ležia Malacky.

Doprava

Západným okrajom vedie diaľnica D2 i cesta I/2 (Bratislava – Malacky), strednou časťou II/590 (Borský Mikuláš – Malacky). Západným okrajom vedie i trať Bratislava – Břeclav.
La Défense

La Défense je najmodernejšia časť Paríža. Leží severozápadne od centra, na ľavom brehu Seiny, a patrí k najvýznamnejším moderným urbanistickým celkom sveta. Stoja tu výškové budovy najrozličnejších tvarov, farieb a použitých materiálov. Celý komplex stojí na betónovej platni, pod ktorou sú garáže, podzemné cesty, metro, obchody. Na povrchu sa nachádzajú administratívne budovy, reštaurácie, obytné domy, kultúrne a športové zariadenia a, prirodzene parky.
Najvyššou budovou celej štvrte je veža Tour Total s výškou 187 metrov, postavená v roku 1985. Už čoskoro by ju mala prekonať zrekonštruovaná a zvýšená Tour AXA s cieľovou výškou 240 metrov, ktorá sa tak stane zároveň najvyššou budovou Francúzska. Štvrť okrem Tour Total a AXA obsahuje ďalších jedenásť budov s výškou nad 150 metrov. S výškou 100+ metrov je v La Défense dovedna až 37 objektov.
Autorský plurál

Poznámka

Encyklopédia jazykovedy oba pojmy zmiešava: „plurál skromnosti, pluralis majestaticus - prvá os. pl., kt. použije autor vtedy, keď za neho majú hovoriť objektívne skutočnosti, fakty, exaktné údaje.“
Hagen (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 3,51 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 231 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Helsingborg

Helsingborg je švédske prístavné mesto, ktoré sa nachádza na južnej časti krajiny a má 91 457 obyvateľov. Je to centrum regiónu Skåne a najbližší švédsky bod k Dánsku. Helsingborg je tiež dôležitým regionálnym centrom obchodu a dopravy. Pôsobí tu futbalový klub Helsingborgs IF, ktorý hrá svoje domáce zápasy na štadióne Olympia.
Zdenko Kasáč

Životopis

Po vychodení ľudovej školy v Poltári študoval v rokoch 1935 – 1943 na gymnáziách v Lučenci a v Tisovci. V rokoch 1943 – 1944 študoval na Právnickej fakulte, v rokoch 1945 – 1949 študoval slovenčinu, filozofiu a francúzštinu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Počas štúdia na vysokej škole pracoval dva roky ako tlačový referent a neskôr ako prednosta kabinetu na Povereníctve zdravotníctva.
Od roku 1950 pôsobil ako profesor na gymnáziu v Lučenci, v rokoch 1952 – 1953 ako profesor na Vyššej hospodárskej škole v Banskej Bystrici. Bol riaditeľom Jedenásťročnej strednej školy v Žarnovici (1953 – 1955). V rokoch 1955 – 1958 pracoval na Odbore školstva Krajského národného výboru v Banskej Bystrici ako krajský školský inšpektor. V rokoch 1958 – 1980 a 1983 – 1990 prednášal slovenskú literatúru 20. storočia na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici, kde v rokoch 1960 – 1968 vykonával zároveň funkciu prodekana. V rokoch 1980 – 1982 pôsobil ako lektor slovenského jazyka na Inštitúte slovanských štúdií na univerzite v Štrasburgu. Od roku 1990 žije na dôchodku v Banskej Bystrici.
Vedeckú hodnosť kandidát vied o umení získal v roku 1966. V roku 1968 získal akademický titul doktor filozofie a v roku 1969 sa habilitoval na docenta teórie a dejín slovenskej literatúry. V roku 1980 získal hodnosť profesora teórie a dejín slovenskej literatúry. 7. septembra 2004 mu bol udelený čestný titul doctor honoris causa Univerzity Mateja Bela.
Bol literárne činný od roku 1941, keď začal publikovať v Národných novinách, Novom rode. Neskôr publikoval v Pravde, Novom slove, Eláne, Tvorbe, Slovenských pohľadoch, Romboide, Slovenskej literatúre, v ktorých publikoval stovky recenzií, kritík, statí a štúdií o vychádzajúcich knihách, najmä básnických. V 60. rokoch sa začal zaoberať poéziou protifašistického odboja publikovanou v čase druhej svetovej vojny a počas SNP. Výsledky výskumu zhrnul do monografie Slovenská poézia protifašistického odboja 1938 – 1945 (1974). Túto problematiku vypracoval aj v akademických syntézach Dejiny Slovenska 5 (1985). Spoločne s Albínom Baginom pripravil vysokoškolskú učebnicu z dejín slovenskej literatúry. Podal prehľad o disidentských a exilových spisovateľoch. Je autorom viacerých ďalších príručiek pre stredoškolských učiteľov slovenčiny. Je zostavovateľom viacerých básnických antológií a výberov z tvorby básnikov Jána Raka, Miloša Krnu, Alexandra Pockodyho, Štefana Atilu Brezányho, slovenskej nadrealistickej poézie. Spoluautor učebníc literatúry pre rozličné typy stredných škôl.
Rodrigo Laviņš

Rodrigo Laviņš (* 3. august 1974, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejista. Hráva na poste obrancu. Meria 180 cm a váži 84 kg (2006).

Reprezentácia

Bol účastníkom zimnej olympiády v Turíne, kde jeho tím obsadil posledné dvanáste miesto.
Marathónios

Marathónios (starogr. Μαραθώνιος  – Marathónios, lat. Marathonius) je v gréckej mytológii nástupca sikyónskeho kráľa Orthopola.
Po smrti sikyónskeho kráľa Orthopola sa jeho následníkom stal Marathónios. Podľa starovekého autora Hieronyma nastúpil na trón okolo roku 1560 pred Kr. a jeho vláda trvala až do roku 1530 pred Kr. Antický autor Pausanias, ktorý píše aj o kráľoch Sikyónu sa o kráľovi Marathóniovi nezmieňuje. Pausanias zaznamenal, že Orthopolis mal dcéru Chrysorthu, ktorá mala s bohom Apolónom syna Koróna a podľa niektorých písomných záznamov bol práve Korónos následníkom trónu v Sikyóne. Väčšina antických autorov však uvádza, že po Orthopolovi a po 30 ročnej vláde jeho nástupcu Marathónia sa kráľom v Sikyóne stal Marathios.
Ormoy-la-Rivière

Poloha

Obec má rozlohu 10,29 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 943 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bežecké lyžovanie

Bežecké lyžovanie alebo beh na lyžiach alebo hovorovo bežkovanie je vytrvalostný druh lyžovania za pomoci bežeckých lyží. Zimný olympijský šport.
Rekreačne sú rozšírené tri typy bežkovania: klasické, korčuľovanie a turistika.Klasické bežkovanie je lyžovanie vo vyfrézovanej stope. Turisti využívajú rovnakú techniku, no zväčša bez stopy a vo voľnej prírode. Korčuľovanie je pravidelné striedanie sklzu na jednej a druhej lyži na rovnom upravenom povrchu (podobné korčuľovaniu). Pri klasickej a korčuliarskej technike sa používajú rozdielne lyže i palice.
Bežkovanie je pomerne lacný šport, za využitie trás sa zväčša platí len symbolický poplatok. Zároveň ide o veľmi zdraviu prospešný šport, pri ktorom sú zapojené takmer všetky svalové partie a kĺby sú namáhané minimálne. Tento šport je preto vhodný ako doplnkový šport v zimnom období a taktiež na chudnutie.
Najznámejšie bežkárske stredisko na Slovensku je Skalka pri Kremnici. Nachádza sa v ňom viac ako 50 kilometrov upravovaných trás a konajú sa tam najznámejšie slovenské bežecké preteky Biela stopa.
Samuel Matz

Životopis

V roku 1736 vstúpil do jezuitskej rehole. Po štúdiu na rehoľných gymnáziách rímskokatolícky kňaz, po rozpustení rehole od roku 1773 kňaz na Spiši. Vyučoval jazyky a spoločenské náuky na gymnáziu v Banskej Bystrici (1739). V roku 1746 si urobil tretiu probáciu na teologickom inštitúte v Banskej Bystrici.
Autor elegickej skladby, v rukopise zostalo 184 jeho latinských básní z rokov 1779-1785.
Paracelsus

Pobyt na území Slovenska

Územie Slovenska navštívil za účelom skúmania drahých kovov v roku 1521 (Banská Bystrica), 1526, 1527 (Smolník) a 1537 (Bratislava), čo pripomína aj pamätná tabuľa, umiestnená na Primaciálnom paláci zo strany Uršulínskej ulice s reliéfom postavy, miešajúcej nejaké prášky. Pod reliéfom je nápis „In hac platea habitavit A.D. 1537 D. D. Paracelsus de Hohenheim“ (Na tejto ulici býval roku Pána 1537 pán Paracelsus z Hohenheimu). Prijal ho aj richtár Michal Klee. Po dlhšom pobyte odišiel do Viedne a potom do Salzburgu, kde nečakane zomrel.
Beaumont-sur-Vingeanne

Poloha

Obec má rozlohu 11,72 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
VI. obvod (Budapešť)

VI. obvod, nazývaný aj Terézváros, je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 2,38 km² a žije tu 42 614 obyvateľov (2003).
Fialka lesná

Rozšírenie vo svete

Rastie v západnejšej časti Európy, na východ po Ukrajinu menej aj v severnej Afrike, Turecku na Kaukaze a v Iráne.
Montigny-lès-Arsures

Poloha

Obec má rozlohu 10,63 km². Najvyšší bod je položený 580 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 271 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Záruby

Národná prírodná rezervácia

Od 1984-05-01 chránená vrcholová časť Malých Karpát s najvyšším vrchom pohoria Záruby, Čelom, Ostrým kameňom a Veterlínom. Geologický podklad tvoria triasové vápence a dolomity. Reprezentatívna ukážka vegetačnej stupňovitosti a pestrosti vegetácie Malých Karpát. Bohatý výskyt vzácnych a chránených druhov rastlín a živočíchov. V západnej hrebeňovej časti chráneného územia je zrúcanina stredovekého hradu Ostrý Kameň.
Santa Cruz (rieka)

Santa Cruz je rieka v argentínskej provincii Santa Cruz v Patagónii.
Pramení v ľadovcových jazerách Lago Viedma a Argentino, ležiacich v národnom parku Los Glaciares a ústi po 385 km pri Puerto Santa Cruz do Atlantického oceánu.
Rieka Santa Cruz má priemerný prietok okolo 790 m³/s a je intenzívne využívaná na zavlažovanie a získavanie elektrickej energie.
Bressolles (Ain)

Polohopis

Bressolles má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Bressolles má 710 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Peritoneálna dialýza

Peritoneálna dialýza je druh dialýzy. Presnejšie ide o takú dialýzu, pri ktorej sa ako polopriepustná membrána používa pobrušnica a cievy jej stien. Výhoda peritoneálnej dialýzy je, že pacient nemusí navštevovať nemocnicu a môže si výmenu dialyzačnej tekutiny vykonať sám.
Metóda je využívaná predovšetkým u novorodencov a v poslednom čase sa rozširuje stále viac na pôvodne hemodialyzovaných pacientov.

Opis

Pri peritoneálnej dialýze sa do brucha implantuje (jednorazový alebo permanentný) špeciálny katéter (jeden koniec má v bruchu, druhý vonku na koži) a potom sa cez neho vpustí sterilný dialyzát (dialyzačný roztok) do brušnej dutiny. Dialyzát tam určitý čas ostane (minimálne 30 minút, ale často aj hodiny), aby cez pobrušnicovú membránu vstrebal odpadové látky z krvi. Potom sa dialyzát znova vypustí. Tento proces sa zvykne opakovať niekoľkokrát denne.

Význam

Dialyzačný proces je pri peritoneálnej dialýze menej efektívny ako pri hemodialýze (v užšom zmysle), ale je to pomalší a miernejší proces, ktorý sa realizuje v domácom prostredí. To umožňuje väčšie pohodlie než dialýza, ktorú musí pacient podstúpiť v nemocnici alebo na klinike. S náležitou starostlivosťou a hygienou peritoneálna dialýza môže prebiehať v stanovenom čase u pacienta doma, čo je v mnohých prípadoch užitočné pre pacienta, pretože si môže dopriať lepšiu stravu. Okrem toho je pre pacienta výhodou ostať doma, pretože môže ísť na prechádzku, porozprávať sa s inými ľuďmi, čo mu umožní na chvíľku zabudnúť na chorobu. Je potvrdené, že pacienti, ktorí podstupujú peritoneálnu dialýzu môžu žiť až o 10 rokov dlhšie, ak sa to ešte skombinuje s výživovými doplnkami, napr. vitamínom Diabion, a udržiavaním režimu stanoveného lekárom.