google/wiki40b huggingface dataset:
Šenkvice

Poloha

Obec leží v Trnavskej pahorkatine, podcelku v západnej časti Podunajskej nížiny, 26 km severovýchodne od Bratislavy a 6 km východne od mesta Pezinok. Šenkvice sa rozprestierajú v doline Stoličného potoka a južne od obce sa nachádza Šenkvický háj. Obcou prechádza železničná trať Bratislava – Žilina.

História

Okolie Šenkvíc bolo osídlené už v neolite a v lokalite sa nachádzajú nálezy zo staršej doby bronzovej ako i z rímskych čias. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1256 v listine uhorského kráľa Bela IV. Po tatárskom vpáde a vyplienení Uhorska prichádzajú na územie pezinského panstva nemeckí kolonisti. Prvý ponemčený názov známy z listiny vikára ostrihomského arcibiskupa Leonarda de Pansauro je z roku 1390, kde sú vymenované farnosti bratislavského prepošstva. Medzi nimi aj Šenkvice SAMKAWYCH, uvádzané medzi Modrou a Vištukom.
Od roku 1462 do roku 1557 nie je o Šenkviciach žiadna písomná zmienka. V druhej polovici 16. storočia je oblasť kolonizovaná Chorvátmi, ktorí utekajú z domova pred postupom Turkov. Významný historik Uhorska Gabriel Kolinovič Šenkvický zapísal, vychádzajúc z údajov historikov J. Sdegedyho a S. Timona, že Šenkvice založili Chorváti medzi rokmi 1544 - 1550. Chorvátskych kolonistov z Kostajnice a okolia priviedol do Šenkvíc Mikuláš Šubič v čase, keď Turci zničili Kostajnicu. V roku 1594 prichádzajú ďalší chorvátski utečenci, zakladajú povedľa existujúcej osady v blízkosti potoka Sisek novú osadu, ktorú gróf Štefan Ilešhazi nazval Malé Šenkvice, pôvodne pomenované Sisek. Od roku 1647 patrila obec Pálffyovcom (pezinské panstvo). 
Prvý kostol bol v Šenkviciach postavený okolo roku 1350 v gotickom slohu. Tento pravdepodobne zhorel. Na jeho mieste si chorvátski kolonisti postavili kostol nový, ktorý postupne v rokoch 1614 - 1619 rozširovali. V roku 1666 bol kostol radikálne prestavaný prakticky do takej podoby akú má dnes. Súčasne s kostolom dokončili aj výstavbu hradieb okolo kostola (obrana proti tureckým vpádom) a uzavreli ich veľkou bránou. Portál tejto brány má letopočet 1682. Koncom 19. storočia nastáva úpadok Šenkvíc a až začiatkom 20. storočia so vznikom nových pracovných možností sa opäť rozvíjajú a rozrastajú.
19. októbra 1845 bola daná do prevádzky železničná trať Šenkvice – Pezinok.

Pamätihodnosti

V obci sa nachádzajú viaceré pamätihodnosti. Jednou z nich je rímskokatolícky kostol svätej Anny z roku 1584, ktorý bol pôvodne gotický, neskôr kostol prestavovali s renesančnými a barokovými úpravami. Hradobný systém okolo kostola s nárožnými baštami je postavený v renesančno-barokovom slohu. Ďalšími pamätihodnosťami sú socha svätého Urbana vo vinohradoch z roku 1723 (zreštaurovaná a slávnostne znovuodhalená v roku 2006), socha Najsvätejšej Trojice zo začiatku 20. storočia a socha svätého Jána Nepomuckého. Kaplnka z roku 1888 je zasvätená Sedembolestnej Panne Márii.

Šport

V obci sa od 70. rokov 20. storočia nachádza motokrosová trať.
Ouvrouer-les-Champs

Poloha

Obec má rozlohu 10,54 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 539 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fournival

Poloha

Obec má rozlohu 11,53 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 480 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Histidín

Metabolizmus

V ľudskom tele funguje histidín ako prekurzor pre výrobu histamínu a karnozínu. Enzým histidínlyáza premieňa histidín na amoniak a kyselinu urokanovú. Nedostatok tohto enzýmu sa prejavuje vo forme vzácnej metabolickej poruchy histidinémii.

Bezpečnosť

Smrtiaca dávka (LD₅₀) pre potkana, orálne podané je 5110 mg/kg.
František Bartko

Život

V roku 1977 bol po absolvovaní Vojenskej vysokej školy vo Vyškove na Morave prijatý v hodnosti poručík za vojaka z povolania. Po ukončení štúdia ostal na škole pôsobiť ako veliteľ čaty. V roku 1979 bol ustanovený do funkcie veliteľa roty školského práporu v Martine. Od roku 1981 začal svoju vojenskú pedagogickú činnosť v Martine, a potom v Liptovskom Mikuláši. Tam postupne pôsobil v pedagogických funkciách. V roku 1994 stal vedúcim Katedry mechanizovaného a tankového vojska.
V roku 1996 absolvoval kurz francúzskeho jazyka v Kanade. Po jeho absolvovaní bol ustanovený do funkcie prorektora pre vedeckú činnosť a v roku 1997 sa stal dekanom fakulty pozemného vojska vojenskej akadémie v Liptovskom Mikuláši.
V roku 2000 absolvoval štúdium na Akadémii obrany ozbrojených síl v Paríži a po jeho absolvovaní začal v hodnosti plukovníka gšt. pracovať v riadiacich štábnych funkciách na Generálnom štábe OS SR. V roku 2004 bol ustanovený do funkcie náčelníka Štábu požiadaviek a dlhodobého plánovania Generálneho štábu. Svoju činnosť tam ukončil v roku 2007 
Koncom roka 2007 prešiel do služieb vojenskej diplomacie, kde sa stal na slovenskom veľvyslanectve vo Francúzsku pridelencom obrany pre Francúzsko, Španielsko, Portugalsko a Taliansko.
Do prvej generálskej hodnosti brigádny generál ho prezident SR vymenoval 26. augusta 2004. Ovláda francúzsky, anglicky a rusky jazyk.

Ocenenia

Medaila „Za službu vlasti“, Medaila „Za zásluhy o obranu vlasti“, Pamätná medaila ministra obrany I. stupeň,  Medaila „Za vernosť ozbrojeným silám“ II. Stupeň,  Čestný odznak ozbrojených síl SR I. stupeň, Rád Francúzskej republiky „Veliteľ národného radu za zásluhy“ (L’Ordre National du Mérite), a ďalšie.
Gouvieux

Poloha

Obec má rozlohu 23,25 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 409 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Щ

Щ (minuskula щ) je písmeno cyriliky.
V ruštine zachycuje dlhé mäkké š (zastarano šč), v ukrajinčine zachycuje hlásku šč, v bulharčine zachycuje hlásku št. V bieloruskej a srbskej azbuke sa nevyskytuje (hoci napríklad srbčina používa rad slov, v ktorých sa často vyskytuje kombinácia „št“).
Do angličtiny sa prepisuje ako shch, do nemčiny ako schtsch a do poľštiny ako szcz.
V hlaholike písmenu Щ zodpovedá písmeno Ⱋ.
Beipiaosaurus

Opis

Beipiaosaurus sa vyznačoval pomerne malou a nízkou pretiahnutou hlavou ukončenou bezzubým zobákom, pomerne dlhým krkom, dlhými prednými končatinami s veľkými pazúrmi, dosť krátkymi zadnými končatinami a skráteným chvostom. Niektorými znakmi na kostre ešte pripomínal sesterskú skupinu terizinosaurov – Oviraptorosauria. 
Neskorší a vyspelejší zástupcovia Therizinosauria patriaci do čeľade Therizinosauridae mali v pomere k telu hlavu ešte menšiu, chvost kratší a zadné končatiny so štvorprstou stupajou. 
Telo mal Beipiaosaurus pokryté primitívnym perím, ktoré mal podľa skamenelín najdlhšie na predných končatinách. Hoci nepatril medzi veľké teropódy, predstavuje najväčšieho (a s váhou necelých 100 kg aj najťažšieho) známeho teropóda so zachovalými pozostatkami primitívneho peria (mimo skupiny Theropoda zatiaľ perie dokázané nebolo). Je možné, že s narastaním telesnej veľkosti teropódy perie strácali, podobne ako napríklad pštros, vážiaci len o málo viac než Beipiaosaurus, stratil perie na stehnách.
Dlho nepanovala zhoda, či boli zástupcovia Therizinosauria bylinožraví, hmyzožraví, mäsožraví, všežraví alebo dokonca rybožraví. S nálezom primitívnej formy zvanej Falcarius sa zdá, že primitívne formy prechádzali zo živočíšnej stravy na rastlinnú, kým vyspelé druhy boli bylinožravé. Beipiaosaurus bol tak pravdepodobne všežravec.

Nález

Nález tohto zaujímavého teropóda bol verejne oznámený 27. mája 1999 v odbornom časopise Nature. Pomenovaný bol podľa čínskeho mesta Beipiao, blízko ktorého sa našli jeho fosílie. Druhové meno inexpectus (slovensky: nečakaný) sa vzťahuje k celkovo prekvapivému a bizarnému vzhľadu tohto dinosaura.
Zaraďovač

Zaraďovač (iné názvy: šanón, fascikel, [pákový] zakladač, usporadovač, obal na spisy; nespisovne: poradač/poriadač) je kancelárska potreba na prehľadné ukladanie písomností, vo forme spravidla kartónového alebo plastového obalu, do ktorého sa písomnosti zaraďujú zvyčajne pomocou euroobalov.
Lekárska fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach

História

Lekárska fakulta UPJŠ datuje svoj vznik od 20. júla 1948, kedy bola zákonom číslo 191/1948 Zb. zriadená v Košiciach pobočka Lekárskej fakulty Univerzity Komenského.
Na základe tohto zákona poverilo Povereníctvo školstva a osvety v Bratislave prof. MUDr. Jána Kňazovického funkciou zástupcu dekana Lekárskej fakulty UK v Bratislave a po vykonaní prípravných organizačných prác v roku 1949 funkciou dekana Pobočky LF UK v Košiciach. Prvé zasadnutie učiteľského zboru sa konalo v dňoch 14. - 16. septembra 1948 za účasti predstaviteľov materskej fakulty a mesta Košíc.
Pri zápise na štúdium v akademickom roku 1948/1949, sa do ročníka prihlásilo 32 poslucháčov a už v nasledujúcom roku boli otvorené všetky študijné ročníky. Pomerne malý počet študentov v prvých rokoch existencie fakulty, ako aj malý počet hodín vyučovania niektorých predmetov, bol spojený s malým počtom učiteľov, potrebných na ich vyučovanie. V prvom roku svojej existencie mala fakulta 40 učiteľov, z nich bolo 6 docentov a 1 profesor.
Lekárska fakulta spolu s Filologickej fakulty Vyššej školy pedagogickej v Prešove bola v roku 1959 začlenená do novozriadenej Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Od vzniku fakulty až do roku 1991 bolo možné na fakulte študovať študijné odbory všeobecné lekárstvo a stomatológia. Od akademického roka 1992/1993 boli tieto študijné odbory rozšírené o trojročné bakalárske štúdium v odbore ošetrovateľstvo. V nasledujúcich rokoch pribudli postupne ďalšie nelekárske študijné programy ako verejné zdravotníctvo, fyzioterapia, laboratórne vyšetrovacie metódy v zdravotníctve a pôrodná asistencia.
Publikačná činnosť fakulty bola pomerne bohatá už od jej počiatkov. V roku 1948 publikovali pracovníci LF UPJŠ 25 prác v domácej odbornej tlači, pričom systematická vedecká činnosť na fakulte sa datuje od roku 1954. Napríklad v roku 1959 bolo na LF UPJŠ riešených 300 čiastkových úloh s podielom aktívnych pracovísk v počte 4. Zaujímavosťou je, že publikačná činnosť odzrkadľovala pomerne pestrú škálu záujmov autorov.

Súčasný stav

Fakulta má 13 ústavov, 2 klinické ústavy, 39 kliník a 2 vedecko-výskumné experimentálne pracoviská.
V roku 2010 študovalo na LF UPJŠ približne 2 500 študentov a od jej vzniku opustilo jej brány viac ako 11 000 úspešných absolventov. Pedagogický zbor pozostával v roku 2008 z 303 pedagógov, z čoho bolo 44 profesorov, 36 docentov a 12 mimoriadnych profesorov.
LF UPJŠ je uznávanou a vyhľadávanou inštitúciou aj v zahraničí, o čom svedčí aj záujem zahraničných študentov o štúdium. V roku 2008 študovalo na fakulte 254 zahraničných poslucháčov.
Kragujevská ulica

Priebeh

Je pokračovaním Hričovskej ulice a začína na moste cez Rajčanku v mestskej časti Strážov. Prechádza ňou cesta I/61 a tvorí privádzač v smere od Bratislavy. Hustú dopravu komplikujú odbočenia a prístupy k priemyselným a obchodným prevádzkam, ktoré lemujú ulicu. Tá pokračuje na estakádu, kde končí križovatkou s mestským okruhom a ulicou Mostná a Estakáda.
Maurens (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 209 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 204 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Renesančný averroizmus

Renesančný averroizmus je smer renesančného aristotelizmu, ktorého predstavitelia sa hlásili k Aristotelovi v Averroovej interpretácii. Renesanční averroisati popierali osobnú nesmrteľnosť duše a prisudzovali jej večnosť iba vo všeobecnej duši sveta. V tomto bode polemizovali s renesančnými alexandristami, ktorí popierali akúkoľvek možnosť života duše po smrti človeka. Spolu s alexandristami však hlásali determinizmus a neuznávali slobodu človeka.
Anfield

Tribúny, história

V roku 1906 bola jedna z tribún pomenovaná the Spion Kop, čo bol kopec, na ktorom sa odohrala bitka v druhej búrskej vojne. V
tejto bitke bolo zabitých okolo 300 vojakov z Lancashire regimentu. Väčšina z týchto vojakov boli Scousers, čo sú obyvatelia Liverpoolu a okolia. Fanúšikovia, ktorí tribúnu the Kop navštevujú, sú známi ako tí najhlučnejší fanúšikovia na štadióne a hovoria si príznačne Kopites. V svojej dobe mala tribúna kapacitu cez 28 000 fanúšikov, čo bola z hľadiska kapacity jedna z najväčších tribún na svete. Dlho sa traduje, že ak domáci kapitán vyhrá rozlosovanie mincí pred výkopom, zvolí si hru s tribúnou the Kop za chrbtom. Druhý polčas potom tím hrá proti the Kop, čo mu má pomôcť vo väčšej agresivite a bojovnosti. V roku 1975 bola kvôli získaniu licencie znížená kapacita na 22 000 divákov, v roku 1989 kvôli tragédii na štadióne Hillsborough bola znížená znova. V roku 1994 bola kompletne prebudovaná na tribúnu pre sediacich divákov s kapacitou 12 390 divákov.
Ďalšou tribúnou je Anfield Road Stand. Táto tribúna je oproti tribúny the Kop a nachádza sa tu sektor pre hosťujúcich fanúšikov. Táto tribúna je na Anfield Road najnovšia, prestavaná bola v roku 1998 a má kapacitu 9 074 divákov. Bočné tribúny sú Centenary Stand s kapacitou 11 762 divákov a Main Stand s kapacitou 12 227 divákov. Main Stand je najstaršou tribúnou, naposledy bola prestavovaná v roku 1973. V zázemí sú umiestnené hráčske šatne a riaditeľské boxy. Štadión je zaradený na listine UEFA ako 4 hviezdičkový štadión.
30. júla udelila liverpoolská radnica povolenie na stavbu nového štadióna pre 61 000 sediacich divákov, ktorý bude stáť o niekoľko sto metrov ďalej v Stanley Parku. Dňa 8. septembra radnica súhlasí s prenájmom pozemku na 999 rokov. Po prevzatí klubu Georgom Gill Jr a Tomom Hicksom vo februári 2007 noví majitelia potvrdili zámer vybudovať nový štadión, nakoniec ale na štadión nedali nič a ich snahou bolo zničenie klubu ako takého. R. 2011 k obrovskej radosti fanúšikov Liverpoolu boli nahradení spoločnostou FSG v ktorej čele stojí nový vlastník John William Henry II, ktorý sa do klubu nebojí investovať.
Dňa 22. 9. 2012 sa v Daily mail objavilo, že k žiadnemu projektu s novým štadiónom nedôjde, ale naopak Liverpool rozšíri svoj existujúci stánok na 60 000 miest. K zvýšeniu kapacity dôjde na tribúnach Main Stand a Anfield Road stand. Správa zatiaľ nie je oficiálne zverejnená, ale je veľmi reálne, že k nej dôjde. Liverpool za prestavbu zaplatí asi 150 miliónov libier, čo je obrovský rozdiel oproti 400 miliónom libier, ktoré by klub stál nový štadión. Pred prestavbou štadióna tiež musí dôjsť k odkúpeniu domov v obytnej štvrti blízko štadióna a k ich zbúraniu, aby bolo získané potrebné miesto na rozšírenie štadióna a parkoviska.
Gauchin-Verloingt

Poloha

Obec má rozlohu 5,92 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 902 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Čile

Vlajka Čile má dva vodorovné pruhy, biely a červený, pri žrdi modré karé s bielou päťramennou hviezdou. Červená farba symbolizuje krv preliatu za slobodu krajiny, biela snehom pokryté Andy, modrá oblohu klenúcu sa nad štátom. Biela hviezda, používaná už dávnymi čilskými Indiánmi, znamená jednotu a slobodu národa; jej päť cípov je niekedy spájaných s piatimi pôvodnými provinciami štátu.
Vlajka vznikla v období bojov za oslobodenie Čile v roku 1817 a je vlastne zjednodušenou verziou vlajky Spojených štátov, ktorej farby nesie.
Chonas-l’Amballan

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 534 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Balignac

Poloha

Obec má rozlohu 4,09 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Canon autopropulseur

Canon autopropulseur bol projekt samohybného dela, ktorý v roku 1903 predložil francúzskemu Ministerstvu vojny kapitán Levavasseur. Išlo pravdepodobne o vôbec prvú predstavu konštrukcie bojového vozidla, známeho ako tank.
Projekt predstavoval 75 mm delo umiestnené v krabicovitom trupe z oceľových plátov, ktorý sa pohyboval na pásovom podvozku. Posádku mali tvoriť traja muži a stroj mal poháňať benzínový motor s výkonom 80 koní. Konštrukt si niesol vlastné zásoby munície. Levavasseur projekt neustále vylepšoval a požiadal ministerstvo o finančný grant na stavbu prototypu. Nápad však príslušných činiteľov nezaujal a požadované financie kapitán nedostal, preto nakoniec zostal iba na papieri. Skutočným "otcom" prvého francúzskeho tanku, známeho ako Schneider CA-1, sa tak o niekoľko rokov neskôr stal Jean Baptiste Estienne.
Steven Ray Nagel

Životopis

Strednú školu absolvoval v rodnom Cantone. Titul inžiniera letectva získal na univerzite v Illinois v roku 1969. Neskôr, po absolvovaní pilotnej školy sa stal testovacím pilotom na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii. V roku 1978 bol zaradený do výcviku astronautov NASA ako astronaut-špecialista. V tej dobe bol už ženatý, bezdetný a mal hodnosť kapitána letectva. V rokoch 1978 – 1979 zvládol výcvik astronautov v Houstone a bol zaradený do ich skupiny. V nej zostal 14 rokov, počas ktorých štyrikrát letel do vesmíru, zakaždým s iným raketoplánom.

Lety do vesmíru

Vo svojich 38 rokoch sa dostal na svoju prvú výpravu raketoplánom, v tej dobe bol už podplukovník. Misia s označením STS-51-G (podľa COSPAR 1985-048A) trvala 7 dní. Posádka bola medzinárodná, sedemčlenná. Počas letu vypustili satelit Spartan.
Toho istého roku letel znovu na misiu STS-61-A (COSPAR 1985-104A), opäť sedemdenný let raketoplánom. Na palube bola osemčlenná medzinárodná posádka a tiež laboratórium Spacelab.
O šesť rokov neskôr letel po tretíkrát, išlo o šesťdňovú misiu STS-37 (COSPAR 1991-027A). V nej bol Nagel, v tom čase už plukovník, veliteľ päťčlennej posádky. Počas letu okrem iného vypustili 15 tonovú družicu GRO.
Pri svojom poslednom lete s raketoplánom mal 46 rokov. Misia STS-55 (COSPAR 1993-027A) trvala 10 dní. Plukovník Nagel bol opäť veliteľom, v sedemčlennej posádke boli aj dvaja astronauti z Nemecka a so sebou viezli laboratórium Spacelab. Let bol venovaný práci v ňom.
Guibeville

Poloha

Obec má rozlohu 2,61 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 727 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villuis

Poloha

Obec má rozlohu 9,26 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 260 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sylvestre (Ardèche)

Poloha

Saint-Sylvestre má rozlohu 15,16 km². Najvyšší bod je položený 627 m n. m. a najnižší bod 305 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Sylvestre má 486 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marly-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 497 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prírodný park Halasovo Kunštátsko

Názov

Tento park získal svoje meno po básnikovi Františkovi Halasovi. Tento významný český básnik prežil časť svojho života práve v Kunštáte. Tento kraj si veľmi zamiloval a napísal o ňom lyrickú báseň „Já se tam vrátím“. V roku 1945 sa stal prvým čestným občanom mesta Kunštát. Na Kunštátskom cintoríne sú tiež František Halas aj jeho manželka pochovaní.

Poloha, rozloha, vznik

Samotný prírodný park Halasovo Kunštátsko je len jednou z troch častí Mikroregiónu Kunštátsko - Lysicko.
Rozloha tohto parku činí 68,5 km² a vyhlásený bol v roku 1980. Ďalšie dve časti mikroregiónu tvorí park Svratecká hornatina o rozlohe 100,7 km², vyhlásený v roku 1990, ktorý leží západne od Halasovho Kuštátska a park Lysicko o rozlohe 40,2 km², vyhlásený v roku 1994, ktorý leží južne od Halasovho Kunštátska.
Park sa rozkladá na katastrálnom území alebo na časti katastrálneho územia takmer tridsiatich obcí, medzi ktoré patria: Drnovice, Hlboké u Kunštátu, Jasinov, Klevetov, Kunice, Kunštát, Letovice, Lhota u Letovíc, Lúka, Makov, Nýrov, Ořechov, Petrov , Rozseč nad Kunštátu, Rozsíčka, Rudka, Sasina, Sebranice, Sulíkova, Svitávka, Sychotín, tasovice, Touboř, Újezd ​​u Kunštátu, Voděrady, Vřesice, Zábludov, Zboněk, Zbraslavec.
Územie je tvorené členitou vrchovinou, pričom najnižší bod sa nachádza vo výške 320 metrov nad morom a najvyšší vrchol, Kulíšek, siaha do výšky 691 metrov.

Pamiatky

Medzi významné kultúrne pamiatky regiónu patrí napríklad Burianova rozhľadňa a jaskyňa Blanických rytířů pri Rudke pri Kunštáte, renesančný zámok Kunštát a barokový zámok Lysice. Ďalším významným zámkom je barokový zámok v neďalekých Letoviciach.

Turistika a šport

Medzi významné turistické atrakcie patria v zime prevažne lyžiarske areály v Hlubokém u Kunštátu a v neďalekej Olešnici na Morave. V jarných a prevažne potom v letných mesiacoch je tunajšia príroda hojne vyhľadávaná milovníkmi turistiky, kedy je možné tu stretnúť miestnych, ako aj prevažne turistov zo vzdialenejších miest republiky.
Centrom regiónu je mesto Kunštát, odkiaľ do okolia vedie niekoľko peších značených trás i cyklotrás. Ďalšou možnosťou, ako využiť voľný čas je vodná nádrž Křetínka, ktorú v letnom období využívajú stovky ľudí napríklad na kúpanie, rybárčenie, jazdenie na loďkách, plachetniciach pod.
Will the Circle Be Unbroken?

V populárnej kultúre

Soundtrack k počítačovej hre BioShock Infinite obsahuje dve verzie tejto piesne – pôvodnú chórovú, zaranžovanú Marcom Lacuestom a naspievanú chórom so sólistkou Maureen Murphyovou, a akustickú od Troya Bakera (gitara) a Courtnee Draperovej (spev), hlasových hercov hlavných postáv Bookera DeWitta a Elizabeth. Táto akustická verzia vyhrala cenu „Najlepšia pieseň v hre“ (Best Song in a Game) v súťaži VGX 2013. BioShock Infinite Soundtrack vydaný 26. marca 2013 obsahuje chórovú verziu (skladba č. 3, dĺžka 2:56), krátku akustickú verziu (č. 14, 0:40) a plnú akustickú verziu (č. 28, 4:43).
Drevený dychový nástroj

Drevené dychové nástroje sú dychové hudobné nástroje, ktorých tón vzniká nárazom vzduchu na hranu otvoru alebo rozkmitaním plátku, a ktorých výška tónu je určovaná rezonančnou frekvenciou vzduchového stĺpca. Pôvodne sa vyrábali z dreva, avšak niektoré moderné drevené nástroje ako je napr. saxofón a priečna flauta sú vyrobené z iných materiálov.
Špice (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je lokalita stepnej kveteny, hlavne katrana tatárskeho. Geologickým podkladom sú tu spodnotortonské piesky, poprekladané vrstvami vápnitých hrubozrnných pieskovcov a ílov, litavských vápencov a terasovitých štrkov.
Alkoholický nápoj

Alkoholický nápoj je nápoj obsahujúci etanol. Hoci sú alkoholické nápoje vo väčšine krajín legálne, ich predaj a používanie je často obmedzované.
Ich sústavným požívaním v nadmernej miere sa môže vyvinúť (tak ako duševné tak aj telesné) ochorenie – alkoholizmus. Naopak v primeranej miere môžu niektoré alkoholické nápoje (napr. víno) organizmu prospieť.
Fleury-Mérogis

Poloha

Obec má rozlohu 6,51 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouvante

Poloha

Obec má rozlohu 83,88 km². Najvyšší bod je položený 1 701 m n. m. a najnižší bod 311 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mayrinhac-Lentour

Poloha

Obec má rozlohu 15,57 km². Najvyšší bod je položený 448 m n. m. a najnižší bod 310 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 501 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE