google/wiki40b huggingface dataset:
Ján Černoch

Životopis

Narodil sa do rodiny Pavla Černocha a Alžbety, rod. Novákovej v Skalici č. p. 68 podľa vtedajšieho číslovania; za krstných rodičov mu boli Juraj Blaho a Anna Polakovič, rodičia budúceho bratislavského kanonika a slovenského kultúrneho pracovníka Pavla Blahu (1844  –  1938). Po ukončení gymnázia študoval teológiu vo Viedni. V roku 1874 bol vysvätený za kňaza. Ako farár pôsobil v Radošovciach a v Budapešti.
Prispieval do slovenských časopisov (Katolícke noviny, Kazateľňa a i.). Pozornosť maďarských vládnych kruhov vzbudil svojimi realistickými článkami v časopise Alkotmány (Ústava). 
V roku 1880 sa stal profesorom teológie v Ostrihome. Vysvätený za biskupa bol v roku 1908, v roku 1913 sa stal ostrihomským arcibiskupom a v roku 1914 kardinálom.
V roku 1913 etabloval reholu Saleziánov dona Bosca v Uhorsku. 
Bol predstaviteľom politického katolicizmu, v rokoch 1901 – 1910 poslancom Uhorského snemu za Skalicu (vo farbách Zichyho ľudovej strany). Presadzoval spoluprácu katolíkov a kalvínov.
Svojim darom 5 000 zlatých Spolku sv. Vincenta v roku 1905 financoval výstavbu kultúrneho domu "Katolícky kruh" ("Slovenský dom") v Skalici podľa plánov architekta Dušana Jurkoviča. Prispieval aj na jeho prevádzku, hoci nesúhlasil s pročeskou orientáciou reprezentovanou Pavlom Blahom (bol s Černochom v príbuzenskom zväzku  –  synovcom syna jeho krstných rodičov). Doktor Ján Blaho (syn Pavla Blahu) spomína na návštevu svojej matky u J. Černocha: „Pani kmotrenko, co si myslíte, že budu furt podporovat ten váš panslávsky dúm? Frfotal, frfotal, ale tisícovku dal“
Bol dôsledným prívržencom Uhorska, po maďarsky hovoril so zvláštnym slovenským prízvukom.
Po obsadení Skalice vojenskými jednotkami vznikajúceho Česko-Slovenska sa jeho brat aj s manželkou stali 4. novembra 1918 obeťami beštiálnej lúpežnej vraždy.
Aktívne vystupoval proti Maďarskej republike rád, neskôr po nástupe Horthyho k moci stál na čele jeho odporcov-legitimistov snažiacich sa o návrat Karola IV. na trón.
Zomrel 25. júla 1927 a je pochovaný v krypte ostrihomskej katedrály.
Explorer 23

Misia

Štart sa konal 6. novembra 1964 na Wallops Island. Pomocou nosnej rakety Scout X-1 bol Explorer 23 umiestnený na obežnú dráhu s perigeom 451 km a apogeom 865 km. Družica pracovala po celú dobu svojej životnosti. Spojenie bolo oficiálne ukončené v novembri 1965. Dráha družice postupne klesala až 29. júna 1983 vstúpila do atmosféry a zanikla.

Opis

Konštrukcia bola takmer zhodná s ostatnými Explorermi série S-55. Telo družice bolo tvorené posledným stupňom rakety Scout okolo ktorého boli umiestnené detektory a prístrojové vybavenie. Celková dĺžka bola 2,34 metra, bola teda dlhšia ako predchádzajúce Explorery S-55. Priemer však mala rovnaký, 0,61 metra. Elektrická energia bola dodávaná fotovoltaickými článkami. Po obvode bolo umiestnených niekoľko sád detektorov mikrometeoritov. Družica bola osadená takmer rovnakými detektormi ako predchádzajúce družice S-55 (pozri Explorer 13#Popis). Navyše tu boli umiestnené dva kondenzátorové detektory. Účelom týchto detektorov bolo stanoviť, či má kozmické žiarenie nejaký vplyv na kondenzátory v elektrických obvodoch ostatných detektorov. V laboratórnych podmienkach sa zistilo, že sa elektróny z kozmického žiarenia môžu zhromažďovať v kondenzátoroch a vytvárať tak falošné impulzy. Počas činnosti družice boli zaznamenané dve vybitia jedného z kondenzátorov, druhý sa nevybil ani raz. Z týchto výsledkov bolo usúdené, že kozmické žiarenie má zanedbateľný vplyv na činnosť ostatných detektorov.
Juraj Lepény

Životopis

Kazateľ slovenskej evanjelickej obce v Banskej Bystrici (1624-1650).
Les Lilas

Geografia

Susedné obce: Paríž, Le Pré-Saint-Gervais, Pantin, Romainville, Bagnolet.
Hontianske Nemce

Polohopis

Obec Hontianske Nemce sa rozprestiera v údolí rieky Štiavnica, v južnej časti stredného Slovenska, 10 km juhozápadne od Krupiny. Leží na križovatke ciest od miest Levice, Šahy, Zvolen a Banská Štiavnica. Obec tvoria sídelné útvary: Hontianske Nemce, Majer, Rakovec a Sitnianska Lehôtka.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1246. Jej plné znenie je obsiahnuté v listine z roku 1293. V rokoch 1235 – 1270 počas tatárskych vpádov bola obec spustošená. Kvôli neúrodným rokom 1241 – 1242 sa v obci zvýšil hlad a vypukla tiež epidémia. Pár rokov po vpádoch Tatárov sa obec začala rozrastať. Patrila do kráľovského majetku a bola tu colnica na vyberanie mýta.
Do života obce tiež negatívne zasiahli Turecké vpády v 16. storočí.
Z novodobejších dejín za zmienku stojí obdobie svetových vojen, kde bojovalo mnoho mužov aj z Hontianskych Nemiec.
Obec je prevažne poľnohospodárska s rozvinutými vinohradníctvom. Zachovalo sa tu množstvo zvykov a tradícií, ktoré sú súčasťou kultúrneho a spoločenského života obce až dodnes.

Vinohradníctvo

Hontianske Nemce sú obec s bohatou vinohradníckou históriou. Už v prvej listine z roku 1135 sa spomína 10 zakúpených vinohradov a prvá oficiálnejšia zmienka zároveň s ich lokalizáciou pochádza z roku 1291. Dôkazom je aj kostolík na Viniciach zo 14. storočia.
Vínne pivničky sú vytesané do andezitového tufu, často prekryté stavbou. Tieto stavby slúžili hlavne na spracovanie hrozna, či ako senníky. Pivnice boli často využívané v dobách nepokojov, napr. v období tureckých vojen a II. svetovej vojny. Do 19. storočia boli vinice sústredené do oblasti juhozápadných svahov vrchu Kukučky. V súčasnosti sú využívané najmä plochy dvoch vinohradníckych osád – Pod vŕškom (cca 68 pivníc) a Husín (cca 53 pivníc).
Ján Perlici

Životopis

Študoval na gymnáziu v Kežmarku, medicínu v súkromnej škole banskobystrického lekára Otto Karola Mollera, od 1724 filozofiu a medicínu na univerzite v Jene, vo Wittenbergu a v Utrechte. Organizátor zdravotníctva na Slovensku, priekopník súdneho lekárstva, hlavný lekár Novohradskej stolice. Povýšený do zemianskeho stavu. Autor prác s lekárskou, prírodovednou, jazykovednou a pedagogickou tematikou. Niektoré diela ostali v rukopise. Člen Akadémie Leopoldíny, od 1730 matematickej sekcie kráľovskej vedeckej spoločnosti v Berlíne, člen cisárskej akadémie pre prírodné vedy vo Viedni.
Sainte-Léocadie

Poloha

Obec má rozlohu 8,88 km². Najvyšší bod je položený 2 043 m n. m. a najnižší bod 1 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pokazená gramoplatňa

"Pokazená gramoplatňa" je asertívna komunikačná technika, pri ktorej vytrvalo, pokojne (bez vzrastania neistoty, agresivity, hnevu, úzkosti,...) opakujeme, čo chceme dosiahnuť, bez nutnosti pripravených argumentov, alebo pocitu hnevu. Umožňuje ignorovať manipulatívne a argumentatívne pasce a nenechať sa odkloniť od problému.
Wilksovo lambda rozdelenie

Označenie

V literatúre sa prevažne používa označenie veľkým gráckym písmenom lambda {\mathbf \Lambda}(p, m, n). Niekedy sa toto rozdelenie označuje aj malým gréckym písmenom lambda {\mathbf \lambda}.
Oldcastle (grófstvo Meath)

Oldcastle (ír. An Seanchaisleán) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Meath.

V roku 2016 tu žilo 1 383 obyvateľov.
Nachádza sa v severozápadnom výbežku územia grófstva Meath, severne od mesta prechádza hranica s grófstvom Cavan. Leží 21 km ZSZ od Kells, na križovatke ciest č. R154 do Cavanu a R195 Castlepollard - Virginia.
Juhovýchodne od mesta, v lokalite Loughcrew, sa nachádza keltské megalitické pohrebisko. Mesto je tiež známe výrobou postelí a posteľného príslušenstva. V súčasnosti je pracovnou destináciou pre ľudí z Litvy, Lotyšska, Poľska a Ruska.
Maštinský potok

Maštinský potok je potok v Novohrade, tečie územím okresov Poltár a Lučenec. Je to pravostranný prítok Suchej s dĺžkou 10 km.

Prameň

Pramení v Lučenskej kotline, v podcelku Poltárska pahorkatina, západne od obce Hrnčiarska Ves, pri samote Nový Salaš v nadmorskej výške okolo 260 m n. m.
Villeneuve-sur-Vère

Polohopis

Villeneuve-sur-Vère má rozlohu 15,89 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Villeneuve-sur-Vère má 452 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Herqueville (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 3,76 km². Najvyšší bod je položený 65 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bisel

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 386 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 575 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Delta IV

História

Delta IV bola vyvinutá spoločnosťou Boeing, na základe požiadaviek USAF na nosnú raketu novej generácie EELV (Evolved Expendable Launch Vehicle). Ide o prvú raketu, ktorej stupne sú poháňané výhradne kvapalným kyslíkom a vodíkom. Od 70. rokov ide o jedinú americkú raketu kompletne postavenú za použitia najnovších technológií a postupov. V čase jej nástupu do služby ponúkala oveľa väčšiu nosnosť ako bolo potrebné pre komerčné satelity. Kvôli nedostatku vhodných nákladov bola v roku 2003 stiahnutá z komerčných letov a naďalej slúžila iba USAF. Na konci roka 2006 bola jej výroba presunutá na United Launch Alliance, spoločný podnik Boeing a Lockheed.

Opis

Raketa je dvojstupňová a podľa konfigurácie môže používať silné pomocné rakety GEM-60. Samotná raketa má priemer 5 metrov a výšku podľa veľkosti nákladu 63 – 77,2 metra. Ako palivo oboch stupňov slúži kvapalný kyslík a vodík.

Prvý stupeň

Prvý stupeň tvorí jeden alebo tri (variant Heavy) CBC – Common Booster Core. Podobný modulárny prvý stupeň používa raketa Atlas V. O pohon sa stará jeden motor RS-68, ktorý je pripevnený pod nádržou na kvapalný vodík. Kyslíková nádrž je v hornej časti. Motor poskytuje prvých pár minút ťah 3 312,8 kN (102% výkon), potom je výkon znížený na 58% až kým nedohorí. V prípade variantu Delta IV Heavy je prostredný CBC spustený prvých asi 50 sekúnd na 58% a až potom je výkon zvýšený na 102%, zatiaľ čo dva bočné CBC idú stále na 102%.
Na zadnej strane je umiestnený koridor pre vedenie káblov a potrubia na kyslík. Priemer 5 metrov je konštantný v celej dĺžke CBC. V prípade variantu Delta IV Heavy sa spojí trojica CBC dohromady. O riadenie letu sa stará navádzací systém Redundant Inertial Flight Control Assembly, ide o rovnaký systém, ktorý používa raketa Delta II, iba softvér je prispôsobený parametrom Delty IV. Navádzací systém je pre väčšiu bezpečnosť vybavený šiestimi nezávislými laserovými gyroskopmi a akcelerometrami.

Druhý stupeň

Druhý stupeň je takmer identický s druhým stupňom Delty III, má však predĺžené nádrže. Je vybavený motormi RL-10B2 na kvapalný kyslík a vodík. Ťah motora je 110 kN a špecifický impulz 462 sekúnd, čas horenia je 850 – 1 125 sekúnd. Používajú sa dve varianty, podľa priemeru nádrže 4 alebo 5 metrov. Systém nakláňania motora (vektorovanie ťahu) je riešený elektromechanicky. Spojenie s prvým stupňom zaisťujú kompozitové medzistupne, v prípade 4 metrového variantu je medzistupeň kužeľovitý. Kryt nákladu je tiež vyrobený z kompozitných materiálov a má rôzne rozmery podľa nákladu.

Pomocné rakety

Ako pomocné motory na tuhé palivo sú použité GEM 60, umiestňujú sa po dvoch na obvod prvého stupňa. Variant Heavy používa namiesto GEM-60 dva CBC pripevnené po stranách hlavného stupňa. Pomocným CBC chýba navádzací systém a ich horná časť je vybavená aerodynamickým krytom.
Mathias Carthicius

Životopis

Autor príležitostných latinských veršov venovaných Valérovi Maderovi (1588). Pôvodom z Banskej Bystrice.
Enargit

Charakteristika

Kryštály enargitu bývajú prizmatické alebo tabuľkovité a často aj zdvojčatené. Ich plochy majú vertikálne ryhovanie. Tento minerál sa však môže vyskytovať aj v celistvej alebo zrnitej podohe. Jeho farba i vryp sú tmavosivé až čierne. Inak je nepriehľadný a má kovový lesk.

Vznik

Nachádza sa na hydrotermálnych žilách alebo v metasomatických ložiskách. Enargit sa vyskytuje spolu s mnohými inými minerálmi ako kremeň a sulfidy, ďalej galenit, bornit, stalerit, pyrit a chalkopyrit.

Poznávanie

Enargit sa pri zohrievaní prejavuje cesnakovým zápachom. Rozpúšťa sa v kyseline dusičnej a je taviteľný v plameni.
Salzuit

Poloha

Obec má rozlohu 8,05 km². Najvyšší bod je položený 768 m n. m. a najnižší bod 514 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 360 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aulë

Aulë je fiktívna postava v Stredozemi J. R. R. Tokiena. Je jedným z Valar, len o trochu menej mocný ako Ulmo. Vládne nad všetkými látkami v Arde. Na začiatku Ardy vytváral krajinu spolu s Manwëm a Ulmom, prácu im však kazil Melkor. Je zručným kováčom a majstrom všetkých remesiel. Rád vytvára vlastné veci a teší ho chvála jeho zručnosti. Zo všetkých Valar je najpodobnejší Melkorovi, a to ako myslením, tak schopnosťami. Melkor na neho preto žiarlil a kazil mu jeho diela. Bol priateľom Noldor a tí sa od neho najviac naučili. Jeho manželkou bola Yavanna.

Stvorenie trpaslíkov

Aulë stvoril trpaslíkov v temnote Stredozeme pred príchodom Eruových detí, aby mal ďalších žiakov. Kvôli Melkorovej moci ich urobil silnými a nepoddajnými. V obave pred výčitkami ostatných Valarov pracoval tajne. Najprv stvoril sedem otcov trpaslíkov. Nemal však moc im vnuknúť vlastný život, a tak počúvali iba jeho vôľu a keď na nich nemyslel, tak sa nehýbali.
Hneď ako ich začal učiť jazyku trpaslíkov, Khuzdulu, prehovoril k nemu Eru Ilúvatar a pýtal sa ho, prečo ich vytvoril, keď ani nemajú vlastnú vôľu. Aulë mu odpovedal, že túžil po iných bytostiach v Arde, ale že sa nebude protiviť jeho vôli a v plači sa ohnal po trpaslíkoch kladivom. Ilúvatar sa však nad ním zľutoval a dal im samostatné myslenie, takže sa pred Aulëho ranami sami uhýbali. Podmienkou bolo, že trpaslíci budú spať, kým na svet neprídu Ilúvatarovi Prvorodení (elfovia). Ilúvatar mu tiež povedal, že bude veľa svárov medzi jeho deťmi a trpaslíkmi.
Trpaslíci veria, že po smrti sa vrátia do Aulëho siení. Tam čakajú, až budú povolaní pri obnove Ardy po Dagor Dagorath, poslednej bitke, ktorá príde.

Aulëho Maiar

Niekoľko Maiar bolo pridružených k Aulëmu: Sauron, než bol zvedený Melkorom, bol asi najmocnejším z tých, kto mu slúžili a Curumo, ktorý v Treťom veku odišiel bojovať proti Sauronovi do Stredozeme ako Saruman.
Tetraetylolovo

Bezpečnosť

Preniká cez kožu a zapríčiňuje ochrnutie nervovej sústavy.
Hermochares

Hermochares alebo Hermocharés (starogr. Ἑρμοχάρης – Hermochares/iný prepis Hermocharés) je v gréckej mytológii manžel Ktésylly z ostrova Keós.
Aténčan Hermochares sa počas pýtických hier v Delfách, ktoré sa konali na počesť boha Apolóna, (boli to hudobné súťaže a pôvodne sa konali každý ôsmy rok) zahľadel do tancujúcej Ktésylly a zamiloval sa do nej. Hermochares, aby na seba upozornil, hodil k jej nohám jablko s vyrytým nápisom, že prisahá v mene bohyne Artemis, že si ju chce vziať. Ktésylla jablko zdvihla a keďže text nahlas prečítala, mala sa mu zaviazať. Ktésylla ale zjavne o neho nejavila záujem, otočila sa a odišla. Hermochares preto vyhľadal jej otca Alkidama, od ktorého dostal pod prísahou na boha Apolóna súhlas, že sa s ňou môže oženiť.
Hneď ako pýthijské hry skončili, Alkidamas zabudol na svoju prísahu a Ktésyllu prisľúbil inému mužovi. Oklamaný Hermochares preto náhlivo odišiel za ňou k chrámu bohyne Artemis, kde Ktésylla vykonávala obvyklé obete, aby si získal jej srdce. Pri chráme bohyne Artemidy sa potom Ktésylla ovplyvnená vôľou bohyne do Hermochara na prvý pohľad zamilovala a utiekla s ním do Atén, kde sa zobrali.
Aj keď Alkidamas sám nedodržal sľub, pykala za to jeho dcéra Ktésylla, ktorá zomrela pri pôrode, avšak počas smútočného obradu, z jej pohrebného lôžka vyletela holubica a telo Ktésylly zmizlo. Ľudia na otázku, že aký úmysel mali s tým bohovia, dostali vo veštiarni v Delfách orákulum (odpoveď božstva), aby na ostrove Keós postavili bohyni Afrodite chrám, lebo si ju bohyňa zobrala k sebe. Od tej chvíle obyvatelia ostrova Keós prinášali obetné dary k chrámu bohyne lásky Afrodite, ktorá u nich dostala prídomok Ktésylla. (Afrodita Ktésylla)
V starovekom Grécku jednotlivec patril mimo svojej pominuteľnej existencie predovšetkým k istému rodu, teda potomstvu svojich predkov. Život človeka mal sčasti spoločné črty so životom svojich predkov, takisto na neho prechádzalo morálne i duchovné dedičstvo rodu, jeho sláva i dávne hriechy, za ktoré mohol byť bohmi potrestaný.
Nikomachos (mytológia)

Nikomachos (starogr. Νικόμαχος – Nikomachos) je v gréckej mytológii syn lekára Machaóna a jeho manželky Antikleie.
Nikomachos bol lekár zo slávnej lekárskej rodiny. Jeho otec Machaón bol synom Asklépia, uctievaného ako boha lekárstva. Matka Antikleia, dcéra messénskeho kráľa Diokla, bola potomkom Faria, syna boha Herma a Danaovej dcéry Fylodameie, zakladateľa messénskeho mesta Farai.
Antický cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko, sa pri návšteve Fár od miestnych obyvateľov dozvedel, že Antikleia okrem Nikomacha priviedla na svet aj syna Gorgasa. Podľa povestí z Fár sa bratia Nikomachos a Gorgasos zdržiavali stále vo Fárach a im potom umierajúci Diokles odovzdal vládu. Bratia si aj po smrti, ešte aj za čias Pausania zachovali schopnosť liečiť chorých i ranených a preto im ľudia do chrámu, ktorý dal vybudovať Glaukov syn Isthmios, prinášali z vďačnosti obetné dary.
Nikomachos, otec slávneho filozofa Aristotela, podľa Hermippovej správy v jeho knihe O Aristotelovi, odvodzoval svoj pôvod od Nikomacha, syna Machaóna, vnuka Asklépia. Sám bol lekárom na dvore macedónskeho kráľa Amynta III..
Eugénie-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 11,03 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 470 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Suzanne (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 6,45 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Andilly (Val-d’Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 2,7 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 528 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abaz

Abaz (iné názvy: abagi, abbasí) je perzská minca, pomenovaná podľa Abbása I. Veľkého. Bola vyrobená zo striebra a vážila 7.7 g.

Použitie v iných krajinách

Abaz sa od roku 1782 až do 19. storočia používal i v Gruzínsku, minca vážila iba 3 gramy. Do roku 1926 sa ňou platilo i v Afganistane.
Smartfón

Smartfón (iné názvy: smartphone, inteligentný telefón, nevhodne chytrý telefón, zriedkavo múdry telefón) je mobilný telefón s operačným systémom. Najpoužívanejšími systémami sú Google Android, Apple iOS a Microsoft Windows, ktoré umožňujú, aby bol prístroj vybavený bohatou základnou výbavou aplikácií (funkcií) a neskôr rozšírený o ďalšie. Existujú aj operačné systémy, ktoré sa už takmer nepoužívajú – Symbian alebo PalmOS.
Smartfón slúži predovšetkým na komunikáciu, GPS, prístup k internetu cez mobilné a WiFi siete a používanie rôznych ďalších aplikácií, ktoré sa do smartfónu dajú inštalovať cez Internet priamo z mobilu na hry, prácu, mobilnú kanceláriu a zábavu.
Za prvý smartfón býva považovaná Nokia 9000 Communicator z roku 1996. Na rozdiel od bežných (angl. dumb = slovensky hlúpy) telefónov mohla, vďaka operačnému systému, vykonávať viacero funkcií ako normálny počítač (spracovanie textu, prehliadanie webu, terminál, Telnet, kontakty, poznámky, kalendár, kalkulačka a pod.).
Pusignan

Poloha

Obec má rozlohu 13,04 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 505 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bobigny (mesto)

Geografia

Susedné obce: Drancy, La Courneuve, Pantin, Romainville, Noisy-le-Sec a Bondy.

Doprava

Bobigny je dostupné linkou číslo 5 parížskeho metra.
Sítovka

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie pôvodného lesného zmiešaného porastu.
Savigny-sous-Mâlain

Poloha

Obec má rozlohu 6,35 km². Najvyšší bod je položený 593 m n. m. a najnižší bod 362 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sémézies-Cachan

Poloha

Obec má rozlohu 6,95 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 77 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aingoulaincourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,1 km². Najvyšší bod je položený 386 m n. m. a najnižší bod 303 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tyreotropín

Tyreotropín (tyreotropný hormón, TSH) je hormón produkovaný v pars distalis adenohypofýzy typom chromofilných (bazofilných) buniek - tzv. tyreotropnými bunkami.
Vyvoláva rast a delenie buniek štítnej žľazy, zvyšuje ich metabolizmus a stimuluje tvorbu a sekréciu hormónov štítnej žľazy. Pôsobí na všetky fázy metabolizmu jódu v štítnej žľaze.

Referenčný interval

Thyreotropín TSH, normálne hodnoty: 0,37-5,0 (U/l)
Porcelain Black

Raný život

Jej otec kaderník ju priviedol na dráhu modelky. Jej rodičia sa rozviedli, keď mala 6 rokov. Neskôr sa matka znova vydala a rodina sa usadila v Rochesteri, kde začala chodiť do školy. Keďže žila v chudobných podmienkach, necítila sa medzi privilegovanými spolužiakmi dobre. Po tom čo zistila, že jej biologický otec má rakovinu, psychicky sa zrútila a vyhodili ju zo školy. O dva mesiace neskôr bola vylúčená aj z ďalšej školy. Otec jej zomrel, keď mala 16. Potom utiekla z domova, začala brať drogy a piť alkohol.

Porcelain and the Tramps: 2006 - 2009

Zatiaľ čo bola na výlete v New Yorku, oslovil ju jej prvý manažér a povedal jej aby hľadala tu. O 18 mesiacov neskôr sa presťahovala do Los Angeles, ju našiel manažér a bola podpísaná zmluva s Virgin Records. Začala nahrávať debutový album pod pseudonymom Porcelain and the Tramps. Ona a jej label sa nemohli zhodnúť na štýle hudby, ktorý bude tvoriť. Virgin Records chceli hudbu v štýle Avril Lavigne, hoci vedeli akú hudbu doposiaľ tvorila. Tiež čelila nedôvere zo strany spolupracovníkov, ktorí spochybňovali jej plány v ktorých chcela miešať tanečnú hudbu. Naspievala vokály pre pieseň "Lunacy Fringe" od skupiny The Used a bola oslovená Courtney Love, aby poskytla sprievodné vokály na sólovom albume na ktorom v tom čase pracovala. Black bola obmedzená kvôli vydaniu druhého albumu speváčky Ashley Tisdale. Naspievala pieseň "How Do You Love Someone?", ktorú napokon vydala na svojom druhom albume.
Sebeslavce

Sebeslavce sú osada resp. majer, v súčasnosti časť Blatnice v okrese Martin. Nachádzajú sa približne 2 km od Blatnice.

Dejiny

V minulosti bola obec pomerne rozvinutá, ale od konca 16. storočia začala zanikať, v roku 1785 mala 10 domov a 85 obyvateľov a v roku 1828 mala 7 domov a 54 obyvateľov.
Charles Moss Duke

Mladosť a výcvik

Vyrastal v Lancasteri v Južnej Karolíne. Spoločne s otcom jazdil na lov, chytať ryby a neskôr svoje záľuby rozšíril aj na golf. Po absolvovaní základnej a strednej školy nastúpil do Akadémie admirála Farraguta na Floride. S vynikajúcim prospechom ju ukončil a so štipendiom pokračoval v štúdiách na námornej akadémii vo West Pointe. Tam získal diplom inžiniera námorných vied. Potom sa rozhodol lietať, v Georgii absolvoval základný letecký výcvik a neskôr sa zacvičil na lety s vrtuľníkom a na lietadlo F-86. Bol poslaný na vojenskú službu do Európy, vtedajšej NSR. Po troch rokoch sa v roku 1961 vrátil do USA a rozhodol sa študovať ďalej, tentokrát na Massachusetts Institute of Technology. V roku 1964 tam získal diplom inžiniera letectva a astronautiky. Nastúpil ako testovací letec a neskôr inštruktor na základni Edwards a v apríli 1966 bol prijatý do NASA do tímu kozmonautov. V tom čase bol ženatý a mal dvoch chlapcov.

Po lete

K 1. januáru 1976 z NASA aj z armády odišiel v hodnosti plukovníka vojenského letectva a venoval sa súkromnému podnikaniu. V roku 2005 bol na návšteve v Prahe a Brne, spojenej s prednáškou a rozdávaním autogramov, vystúpením v televízii Nova.