google/wiki40b huggingface dataset:
1259 Ógyalla

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala v centrálnej časti súhvezdia Rak (Cancer), asi 3,8° severovýchodne od hviezdy  Cnc (+3,9 mag). Mala zdanlivú fotografickú jasnosť +13,5 mag a bola 19. planétkou objavenou v druhej polovici januára 1933. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1933 BT, ktoré dostala krátko po objave.
V objavovej opozícii bola planétka z Heidelbergu pozorovaná v piatich nociach (v každej bola získaná len jedna pozícia), pričom posledné pozorovanie bolo vykonané večer 20. apríla 1933. Ďalšie pozorovania boli získané až v rokoch 1944 (večer 23. februára, 1 pozícia) a 1955 (večer 29. januára, 1 pozícia). Planétka bola v Heidelbergu pozorovaná už v roku 1928 – vtedy sa však pravdepodobne krátko po objave stratila.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 463 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 5,45 roku (1990 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 249 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 25 km.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po seizmologickom, meteorologickom a astronomickom observatóriu v dnešnom Hurbanove.

Zaujímavosť

Na jar roku 1928 bola planétka pozorovaná počas 3 nocí – po prvom objave (ráno 23. februára) dostala označenie 1928 DJ₁ a po ďalšom nezávislom objave (večer 19. marca) označenie 1928 FO. Pod týmto označením bola
pozorovaná aj večer 24. marca 1928.
Prison Break

Autori

Tvorca a producent Prison Breaku je americký režisér a scenárista Paul Scheuring. Na scenári epizód sa podieľala skupina ľudí, v ktorej je okrem tvorcu seriálu aj Matt Olmstead, Zack Estrin, Nick Santora, Karyn Usher, Monica Macer, Seth Hoffman, Kalinda Vazquez a Christian Trokey. Hosťujúcim scenáristom jednej epizódy bol aj Michael Pavone.
Vallières-les-Grandes

Poloha

Obec má rozlohu 40,75 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Citroën DS 5

Vznik

DS5 bol predstavený na šanghajskom autosalóne 18. apríla 2011. Je to tretí model v novom prémiovom rade DS, automobilky Citroën. Dizajnovo je DS5 kombinácia kupé, kombi a sedanu. Štýl vychádza z konceptu C-Sportlounge, ktorý bol predstavený v roku 2005 na frankfurtskom autosalóne.

Prezidentská limuzína

V máji 2012 nastúpil nový prezident Francúzska, François Hollande. Za vládny automobil použil Citroën DS5 čo vyvolalo vlnu ohlasov. Od čias Citroënu DS sa používal ako prezidentská limuzína výhradne Citroën s hydropneumatickým pružením. Posledným hydropneumatickým vozidlom vo francúzskej vláde tak bol Citroën C6. Hydropneumatické odpruženie sa vo vládnych vozidlách prezidentov používalo nielen vďaka svojmu výnimočnému komfortu ale aj kvôli histórií. Generál a prezident De Gaulle sa viezol práve v Citroëne DS keď bol naňho spáchaný atentát, pri atentáte došlo k prestreleniu zadného kolesa, no DS vďaka hydropneumatike bol plne ovládateľný a dokázal rýchlo ujsť do bezpečia.
Libériov katalóg

Libériov katalóg (Catalogus Liberianus) je zoznam pápežov končiaci Libériom († 366), podľa ktorého dostal meno.
Obsahuje niekoľko nezrovnalostí.
Orignac

Poloha

Obec má rozlohu 9,91 km². Najvyšší bod je položený 568 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arómoterapia

Arómoterapia je použitie aromatických éterických olejov na ovplyvňovanie zdravotného a psychického stavu. Termín zaviedol v dvadsiatych rokoch francúzsky chemik René Maurice Gattefossé. Arómaterapia je jednou z metód prírodnej (naturálnej) medicíny. Aplikáciou silíc (éterické oleje) lieči rozličné ochorenia. Silice obsahujú látky, ktorých liečivé účinky sa používajú v mnohých liekoch.
Openbox

Používanie Openboxu

Openbox umožňuje užívateľom konfigurovať spôsob spravovania okien. Keď je okno zminimalizované, zneviditeľní sa. Na jeho znovuzobrazenie je väčšinou používaná klávesová skratka [Alt] + [Tab] alebo menu Desktop. Bežné je rozširovanie Openboxu ďalšími malými programami, ktoré pridávajú ikony, panely, grafické a iné prvky.

Konfigurácia

V ~/.config/openbox sú len dva konfiguračné súbory pomenované menu.xml a rc.xml. Ak ich užívatelia nechcú editovať manuálne, môžu väčšinu nastavení upraviť ľahko použiteľným nástrojom, nazvaným ObConf.
Všetky prvky ovládania pomocou myši či klávesnice sú plne konfigurovateľné. Napríklad, ak užívateľ chce, aby sa okno pri kliknutí na tlačidlo "zatvoriť" premiestnilo na plochu 4, môže to urobiť triviálne.
Systém menu Openboxu má unikátne metódy na použitie dynamických menu. To je realizované použitím výstupu skriptov ako zdroja pre menu. Zakaždým, keď užívateľ posunie kurzor na sub-menu, skript je znovu spustený a následne je vygenerované nové menu. Toto dáva užívateľom a vývojárom viac flexibility než štandardné statické menu, aké sú vo väčšine ostatných manažéroch okien.
Napríklad, dvaja vývojári napísali skript v Pythone, ktorý do submenu vypíše nové správy z GMail účtu.
Pavol Bielik

RNDr. Pavol Bielik, CSc. (* 22. august 1953) bol starostom mestskej časti Bratislava-Rača a poslancom a podpredsedom Bratislavského samosprávneho kraja vo volebnom období 2001 – 2005.

Korupčný škandál

30. januára 2007 bol Špeciálnym súdom v Pezinku odsúdený za žiadanie úplatku vo výške päť miliónov Sk na 5 rokov väzenia a zákaz vykonávať funkciu verejného činiteľa počas siedmich rokov. Bielik sa odvolal na Najvyšší súd.

Rodinný život

Pavol Bielik je ženatý. S manželkou Evou majú dcéru Michaelu a syna Tomáša.
Langmuirova izoterma

Langmuirova izoterma alebo Langmuirova rovnica alebo Langmuirova adsorpčná rovnica je vzťah, ktorý kvantitatívne popisuje rovnováhu pri adsorpcii molekúl na povrch tuhého adsorbenta pri izotermických podmienkach. 
Ide o matematické vyjadrenie závislosti množstva adsorbovanej látky od jej parciálneho tlaku resp. koncentrácie. Vzťah odvodil v roku 1916 americký fyzik I. Langmuir.

Aplikácia

Langmuirova izoterma platí aj pre vysokú teplotu a tlak (má širšiu platnosť než Freundlichova izoterma, ktorá platí len pre nížšie teploty a tlaky). Najväčší význam ná Langmuirova izoterma pri kontaktnej katalýze a pri adsorpčnej plynovej a kvapalinovej chromatografii.
Saint-Pardoux-la-Rivière (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 23,84 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 199 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ottrott

Poloha

Obec má rozlohu 28,89 km². Najvyšší bod je položený 1 052 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 655 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Auga

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sevrai

Poloha

Obec má rozlohu 8,11 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Coulomb

Poloha

Obec má rozlohu 18,04 km². Najvyšší bod je položený 52 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 454 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Front-la-Rivière

Poloha

Obec má rozlohu 17,89 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 527 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vervins (obec)

Poloha obce

Vervins má rozlohu 10,35 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Dejiny obce

Vervins je zmieňované v cestopise Antoninovom s názvom „Verbinum“ a v „la Table de Peutinger“ pod názvom „Vironum”. Súčasné mesto je umiestnené na sever od pôvodného stredovekého mesta. Našli sa v ňom galo-románske nálezy na veľkej rozlohe. Okrem iného aj ruiny divadla a templu. Tieto archeologické objavy boli ocenené ako dôležité.
Thomas de Marle (†1130), otec Enguerranda II. (†1147/1149), pána de Coucy, stanovil v 1123 chartu obce v latinčine. Táto obecná charta dostala názov „le loi de Vervins“ (zákon Vervinsu), v roku 1163 bola novelizovaná Raoulom I. de Coucy (v. 1135- †1191), pred jeho odchodom na Tretiu krížovú výpravu. Vervins bolo viackrát dobyté Angličanmi aj Francúzmi počas Storočnej vojny. Ľudovít XI. a Karol Odvážny (Charles de Valois de Bourgogne)Charles le Téméraire) tu dohodli v 1475 prvú zmluvu o medzinárodnom vzájomnom obchode v histórii zemí. Počas vojen v 15. storočí mesto viackrát dobyli Španieli s rakúskymi Habsburgovcami. Mesto sa stalo známe zmluvou podpísanou v 1598 medzi Henrichom IV. a Filipom II., táto zmluva zabezpečovala Pikardiu pre Francúzsko a urobila koniec vojne, ktorá prebiehala viac ako 40 rokov medzi Francúzskom a Rímskou ríšou. - citácia: Victor Adolphe Malte-Brun, La France illustrée, 1882
Počas Frondy dobyla mesto francúzska kráľovská armáda. Zostala po nej väznica, v budove dnes sídli škola.

Obyvateľstvo

Vervins má 2676 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE

Ekonomika

V meste podniká viacero medzinárodných firiem: Givenchy-Kenzo, Lu France, Packaging-Norembal a le Poulet du Nord.
Chersidamas (syn Priama)

Chersidamas (starogr. Χερσιδάμας – Chersidamas) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama.
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Chersidamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v jedenástom speve Iliady, keď v trójskej vojne umiera rukou itackého kráľa Odysea.
Hazrat Bábádžán

Život

Hazrat Bábádžán, ktorej pôvodné meno bolo Gul-ruch - "Podobná ruži", sa narodila v moslimskej paštúnskej kniežacej rodine v Balúčistane (dnes Pakistan). Presný dátum jej narodenia nie je známy, udáva sa rozpätie rokov 1790-1806. Bola mimoriadne vzdelaná, ovládala spamäti celý Korán a v ranom veku sa stala háfizom.
Ako 18-ročná utiekla pred uzavretím dohodnutého manželstva a vydala sa hľadať Boha. Odišla na severovýchod, najprv do Péšaváru, potom do Rávalpindí, skrývajúc sa pod burkou. Podľa indického autora Bháú Kalčurího žila rok a pol v hornatej oblasti dnešného Pakistanu pod vedením hinduistického sadgurua, potom odišla do Pandžábu. V Multáne ako 37-ročná prijala od kutuba menom Maulá Šáh Božské Poznanie (Džívanmukta).
Medzi jej žiakmi boli moslimovia, hinduisti aj zoroastristi.
Vacqueriette-Erquières

Poloha

Obec má rozlohu 5,94 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Davos

Dejiny

Osada na území dnešného Davosu sa spomína už v roku 1160. V rokoch 1280 - 1285 bol postavený kostol svätého Jána Krstiteľa (Kirche St. Johann), ktorý bol v 15. storočí prestavaný. Známym sa mesto stalo až v 19. storočí, keď tu Mannheimsky lekár Alexander Spengler založil liečebňu tuberkulózy. Po roku 1860 nastal v súvislosti s výstavbou prvej lanovky príliv turistov, ktorý vzrástol po roku 1890, keď bola do Davosu zavedená železnica.

Stredisko zimných športov

V roku 1899 bola v Davose otvorená prvá ľadová plocha na korčuľovanie, na ktorej sa ešte v tom roku konali štvrté majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní a európske súťaže v rýchlokorčuľovaní. V roku 1899 tiež sprevádzkovali lanovku na Schatzalp, kde bola vybudovaná aj sánkarska dráha. V roku 1926 sa v Davose konali Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji, v roku 1935 Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji. V meste sa konajú preteky Svetového poháru v alpskom lyžovaní a preteky Svetového poháru v behu na lyžiach. Dobré lyžiarske terény sa nachádzajú severne od mesta, pozdĺž 4106 m dlhé lanovky Davos-Parsenn-Bahn a taktiež na svahoch Schatzalpu, kam vedie Davos-Schatzalp-Bahn.

Svetové ekonomické fórum

V Davose sa každoročne v januári koná výročné zasadanie Svetového ekonomického fóra (World Economic Forum, WEF). WEF je súkromná nadácia so sídlom v Ženeve, ktorú založil Klaus Schwab v roku 1971 pod pôvodným názvom European Management Conference. Pri výročnom zasadaní v Davose sa stretávajú zástupcovia priemyselných a obchodných spoločností, politici, ekonómovia a novinári.
Quai d’Orsay

Quai d'Orsay je nábrežie v Paríži, Nachádza sa v 7. obvode.

Poloha

Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny, okolo neho vedie rovnomenná ulica. Na východe, za Palais Bourbon a Pont de la Concorde prechádza v Quai Anatole-France, na západe za Pont de l’Alma v Quai Branly.

Dejiny

Nábrežie bolo vybudované v roku 1705 a svoje meno získalo podľa Charlesa Bouchera d’Orsay, radcu Parížskeho parlamentu, ktorý počas výstavby zastával funkciu prévôt des marchands.
V roku 1941 bola západná časť nábrežia vyčlenená ako samostatné nábrežie Quai Branly.
HC Slavia Praha

História

Klub vznikol v roku 1900 ako SK Slavia. Prvé stretnutie v bandy hokeji odohralo mužstvo 6. januára 1901 s BZK Praha 11:4. Ľadový hokej sa hral v klube od roku 1909. V 20-tych rokoch patril klub medzi najlepšie v Česko-Slovensku. Slavia bola aj jedným z prvých účastníkov prvého ročníka Česko-Slovenskej hokejovej ligy. Po druhej svetovej vojne nastal útlm a klub patril medzi účastníkov prvej a druhej národnej hokejovej ligy. Opätovný návrat medzi elitu prišiel v prvej sezóne samostatných českých súťaží, keď si klub v baráži vybojoval postup.
Park v Bílé Lhotě

Ochrana

Predmetom ochrany je arborétum s cennými drevinami európskych druhov aj exotov a záhradných foriem.
Michal Daňo

Životopis

Michal Daňo absolvoval meštiansku a Živnostenskú školu pokračovaciu pri Štátnej odbornej škole v Banskej Bystrici (1938-1939). Priekopník lyžovania v Banskej Bystrici. Účastník domácich i zahraničných súťaží, neskôr náčelník Horskej služby v Roháčoch. Pretekár v zjazdových disciplínach i v skokoch za KSTL Banská Bystrica (40. roky 20. storočia). Účastník 1.-4. majstrovstiev Slovenského štátu v lyžovaní v Banskej Bystrici, vo Vysokých Tatrách (1939, 1940, 1942, 1943). Účastník  neoficiálnych MS v zjazdovom lyžovaní v Cortine d'Ampezzo (1941) a iných súťaží.
Simplicius (opereta)

Simplicius je opereta v dvoch dejstvách, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 17. decembra 1887 v Theater an der Wien. Libreto napísal Victor Léon.
Opereta bola napísaná podľa románu Grimmelhausena Dobrodružný Simplicius Simplicissimus. Victor Léon bol v tom čase ešte len začínajúci autor, bol mladý, nadšený, ale ešte mal málo skúseností s divadlom. Výsledné libreto nebolo kvalitné ale Victor Léon sa mnohému priučil, čo potom skvele zúžitkoval v libretách operiet pre Franza Lehára.
Okrem nie veľmi podareného libreta úspechu operety neprispelo ani to, že v deň premiéry začal horieť klobúk jedného z chóristov, čo nakrátko spôsobilo paniku v publiku. Straussovi sa to podarilo pohotovo zachrániť len opätovným zahratím valčíka Ich denke gern zurück an mein entschwundnes Glück, ktorý presvedčil publikum že nič nehrozí. (Dôvodom paniky bolo, že viedeňčania mali ešte v čerstvej pamäti vyhorenie Ringtheatra z 8. decembra 1881, počas predstavenia Hoffamnových Poviedok od Jacquesa Offenbacha, kde zahynulo 386 ľudí.)
Z orchestálnych spracovaní motívov tejto operety je známy valčík Donauweibchen op. 427.

I. dejstvo

Dej operety sa odohráva počas Tridsaťročnej vojny. Simplicius žije na samote, vychováva ho starý pustovník, ktorý ho takto chce chrániť pred hrôzami a zlom ľudskej spoločnosti. Preto vie Simplicius veľmi málo o skutočnom svete. Do domu vtrhnú vojaci a Simplicia odvedú, aby im ukázal cestu cez les.
Vo vojenskom tábore sa má konať svadba generálovej dcéry Hildegardy s barónom Grüberom. Veci však skomplikuje Armin, ktorý Hildegardu miluje a vydáva sa teda za baróna Grübera. Naopak prvého baróna považujú spočiatku za švédskeho špióna. Keďže nikto nevie, ktorý z nich je pravý Grüber, oboch zavrú a svadba sa teda nekoná.

II. dejstvo

O dva roky neskôr je Simplicius už ostrieľaný husár. Pustovník, ktorý ho vychoval mu prezradí že je v skutočnosti synom baróna Grübera. Simplicius sa teda rozhodne vziať si Hildegardu nemiesto otca. Jej milý Armin mu prezradí, že Hildegardu miluje. Prekvapený Simplicius si jeho vplyvom uvedomí, že on vlastne ani nevie čo je to láska. Spozná ju však, keď stretne mladú Tilly a rozhodne si ju vziať. Hildegardu si konečne môže vziať Armino.
Juraj Sanitra (spevák)

Životopis

Spev vyštudoval súkromne u M. Medveckej a F. Hvastiju. Od 1959 člen zboru, 1975-1986 sólista opery Divadla Jozefa Gregora Tajovského v Banskej Bystrici. Vytvoril desiatky charakterových a komických tenorových partií v operách a operetách. K úspešným operným kreáciám patria: Gajdošík (Juro Jánošík, 1968, 1974); Krúpa (Krútňava, 1972); Rodrigo (Othello, 1974); Beppo (Komedianti) a iné; z operetných postáv: Markíz Pimpinelli (Paganini, 1974); Armand Brissard (Gróf z Luxenburgu, 1980); Barón Koloman Zsupán (Grófka Marica, 1982); Zoltán Karpathy (My Fair Lady, 1986) a iné.
Formálny jazyk

(Formálny) jazyk je zovšeobecnenie pojmu jazyk z lingvistiky.
Formálne jazyky, ich vlastnosti a modely na ich opis študuje teória formálnych jazykov v informatike. Na jazyky sa môžeme pozerať ako na problémy. Formalizácia tohto pojmu prináša možnosť s ním exaktne pracovať a tým aj dokazovať vlastnosti problémov, ktoré reprezentujú, či sa vôbec dajú riešiť a aké sú náročné na riešenie.

Definícia

Jazyk nad abecedou  je ľubovoľná množina slov s konečnou dĺžkou nad touto konečnou abecedou.

Reprezentácia

Keďže formálne jazyky sú množiny, môžeme využiť všetky spôsoby reprezentácie množín, napr. vymenovanie prvkov pri konečných jazykoch alebo udanie logického predikátu nad množinou všetkých slov nad abecedou. V teórii formálnych jazykov boli vyvinuté dva veľmi silné modely, ktoré popisujú jazyky. Prvým je gramatika, ktorá svojimi pravidlami generuje slová z daného jazyka. Druhým modelom je automat. Na automat sa môžeme pozerať ako na čiernu skrinku, ktorá pre ľubovoľné slovo nad abecedou povie, či toto slovo patrí do daného jazyka alebo nie.

Klasifikácia jazykov

V teórii formálnych jazykov delíme jazyky podľa sily modelov, ktoré ich popisujú, t. j. gramatík alebo automatov. V roku 1956 americký informatik a lingvista Noam Chomsky popísal hierarchiu jazykov, ktorú dnes poznáme ako Chomského hierarchia.
John James Rickard Macleod

Životopis

Macleod sa narodil v Clunie, blízko mestečka Dunkeld v Škótsku. Bol synom reverenda Roberta Macleoda.
V roku 1898 získal doktorát na Univerzite v Aberdeene. Neskôr odišiel pracovať na Lipskú univerzitu. V roku 1899 sa stal asistentom fyziológie na Londýnskej škole a v roku 1902 sa stal profesorom biochémie. V roku 1903 sa stal profesorom fyziológie na Univerzite Western Reserve v Clevelande v štáte Ohio. V roku 1918 bol zvolený za profesora fyziológie na Univerzite v Toronte v Kanade.

Práca

Macleodova hlavná práca bola o metabolizme sacharidov. Spolu s Frederickom Bantingom a Charlesom Bestom objavili inzulín, ktorý sa používa proti diabetu. Za túto prácu boli Macleod a Banting ocenení Nobelovou cenou za fyziológiu alebo medicínu.
Napísal jedenásť kníh, vrátane Recent Advances in Physiology (1905); Diabetes: its Pathological Physiology (1925); a Carbohydrate Metabolism and Insulin. (1926)
Poslucháreň na Lekárskej fakulte na univerzite v Toronte je pomenovaná na jeho pamiatku.
Carles Aleñá

Barcelona

Aleñá sa narodil v Mataré, v mestskej časti Barcelony. Futbal začal hrávať ako 7-ročný, a to v mládežníckych kategóriách FC Barcelona. Po tom, ako postupne prešiel mládežou, začal hrať za FC Barcelonu B. Debutoval 29. augusta 2015 v zápase proti CF Pobla de Mafumet. Zápas sa skončil 0 : 0. Do konca roka 2015 dal Aleñá gól v UEFA Youth League, teda mládežníckej Lige majstrov. V decembri dal svoj prvý gól za Barcelonu B. Skóroval pri vonkajšej prehre 2 : 4 s CD Eldense. Debut za A-tím Barcelony prišiel 30. novembra 2016, a to v zápase Copa del Rey proti Hércules CF. V La Lige Aleñá debutoval 2. apríla 2017 ako náhradník za Ivana Rakitića pri vonkajšej výhre 4 : 1 nad Granadou. 28. júna 2017 podpísal profesionálny kontrakt s Barcelonou, ktorý zahŕňal výstupnú klauzulu 75 miliónov eur. V júli 2018 bol nominovaný na prestížnu cenu Golden Boy. 4. decembra 2018 bol oficiálne predstavený ako hráč A-tímu. 3 dni predtým dal svoj prvý gól v La Lige, a to proti Villarrealu. Barcelona doma vyhrala 2 : 0.
Chazelles-sur-Lyon

Poloha

Obec má rozlohu 20,91 km². Najvyšší bod je položený 631 m n. m. a najnižší bod 414 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 097 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Zambor

Životopis

Po skončení ZDŠ v Tušickej Novej Vsi a SVŠ v Michalovciach (1962 – 1965) rok učil rozličné predmety na ZDŠ v Nižnom Žipove, okres Trebišov. Vyštudoval slovenčinu a ruštinu na Filozofickej fakulte Univerzity P. J. Šafárika v Prešove (1966 – 1971). Krátko pôsobil ako redaktor Východoslovenského vydavateľstva v Košiciach, tri roky bol interným ašpirantom na FF UPJŠ (práca Ivan Krasko a česká poézia na prelome storočí). Bol redaktorom Literárno-dramatickej redakcie Československého rozhlasu v Košiciach (1976 – 1983). Roku 1983 sa s rodinou presťahoval do Bratislavy. Stal sa pracovníkom Ústavu umeleckej kritiky a divadelnej dokumentácie a zakladajúcim šéfredaktorom časopisu Dotyky (1988 – 1990). Od roku 1991 pôsobí na Katedre slovenskej literatúry a literárnej vedy Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave a od roku 1997 na čiastkový úväzok pracuje aj v Ústave svetovej literatúry SAV. Je ženatý, má dvoch synov.

Tvorba

Prvú báseň v literárnom časopise (Krok) uverejnil roku 1967, knižný debut Zelený večer mu vyšiel roku 1977. Od neoimažinizmu a neosymbolizmu prešiel k civilne tvarovanej poézii každodennej skúsenosti a k predstave básne ako „nádhery zmesi“. Pod vplyvom vysokoškolského učiteľa Albína Bagina sa venoval aj písaniu o literatúre, najmä o poézii. Ako literárny vedec sa najprv venoval otázkam slovensko-českých literárnych vzťahov, potom slovenskej, španielskej a ruskej poézii, teórii metafory a problematike básnického prekladu. Kontinuitne prekladá ruskú, španielsku a hispanoamerickú poéziu, pričom sa sústreďuje na kľúčových autorov a diela rozličných období. Jeho básne vyšli časopisecky a v antológiách v preklade do iných jazykov, knižne mu vyšiel prekladový výber v bulharčine (Snežni iskri, 2007, preložil Dimitar Stefanov), bibliofilské vydanie prekladov básní do gréčtiny (Anatolitiko chali, 2006, preložil Karel Čížek), slovensko-nemecký výber z poézie (Zelený večer / Grüner Abend, 2012, preložila Róža Domašcyna), slovensko-bieloruský výber (Obnova / Adnajlenne, 2013, preložila Viktoria Ľašuk), výber v ruštine (Čem ja k vam približus, 2017, preložila Natalia Švedova) a preklady básní do viacerých jazykov (Y sin embargo, 1998).
Septvaux

Poloha

Septvaux má rozlohu 8,56 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Septvaux má 204 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Aubin-sur-Scie

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 105 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 134 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE