google/wiki40b huggingface dataset:
Les Montils

Poloha

Obec má rozlohu 9,27 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 831 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bizonnes

Poloha

Obec má rozlohu 11,04 km². Najvyšší bod je položený 642 m n. m. a najnižší bod 529 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 791 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvetná nedeľa

Rímskokatolícka cirkev

V Rímskokatolíckej cirkvi sa kvetná nedeľa volá aj Nedeľa utrpenia Pána. Omša začína slávnostnou procesiou, alebo slávnostným vstupom, v úvode sa posvätia ratolesti (v našich krajoch bahniatka) a nasleduje sprievod na čele s kňazom. Po čítaniach sa spievajú pašie namiesto evanjelia. Kvetnou nedeľou v RKC začína Veľký týždeň.
Junior Eurovision Song Contest 2016

Účastníci

17 krajín sa zúčastnilo. Z toho Čierna Hora, Slovinsko a San Maríno opúšťajú tohtoročný ročník Junior Eurovision a krajiny ktoré sa vracajú do súťaže sú: Poľsko sa vracia na súťaž po 11 ročnej prestávke, Cyprus po roku a Izrael po 3 ročnej pauze. Prvýkrát ani jedna krajina nedebutuje.

Miesto

Súťaž sa v roku 2016 konala v budove Mediterranean Conference Centre vo Vallette, v hlavnom meste Malty. Samotná stavba sa datuje od 16. storočia, keď bola použitá ako nemocnica. Budova má kapacitu 1500 miest.

Hlasovanie

Na rozdiel od predchádzajúcich rokov, keď sa brali do úvahy hlasy od poroty a publika čiže 50% hlasov poroty a 50% publika, od roku 2016, sa berú do úvahy len hlasy odbornej poroty.
Sibírsky federálny okruh

Sibírsky federálny okruh je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Rozprestiera sa v centrálnej časti ázijského Ruska na území Sibíri. Jeho rozloha predstavuje 5 114 800 km², čo je 30 % územia Ruskej federácie. Federálny okruh má 17 173 185 (rok 2018) obyvateľov, pričom viac ako 71 % žije v mestách, zvyšok na vidieku. Priemerná hustota osídlenia je takmer 4 obyvatelia na km². Najväčšími mestami okruhu sú Novosibirsk a Omsk.
Sibírsky federálny okruh bol založený Výnosom prezidenta Ruskej federácie č. 849 dňa 13. mája 2000. 
Federálny okruh je veľmi bohatý na nerastné suroviny. Na Sibíri sa nachádza 85 % celoruských zásob olova a platiny, 80 % uhlia a molybdénu, 71 % niklu, 69 % medi, 44 % striebra a 40 % zlata.

Administratívne členenie okruhu

Sibírsky federálny okruh tvoria nasledovné subjekty Ruskej federácie:
Štyri republiky, tri kraje a päť oblastí.
01. Altajská republika - administratívne centrum Gorno-Altajsk

02. Altajský kraj - administratívne centrum Barnaul

03. Buriatska republika - administratívne centrum Ulan-Ude

04. Zabajkalský kraj - administratívne centrum Čita

05. Irkutská oblasť - administratívne centrum Irkutsk

06. Kemerovská oblasť - administratívne centrum Kemerovo

07. Krasnojarský kraj - administratívne centrum Krasnojarsk

08. Novosibirská oblasť - administratívne centrum Novosibirsk

09. Omská oblasť - administratívne centrum Omsk

10. Tomská oblasť - administratívne centrum Tomsk

11. Tuvianska republika - administratívne centrum Kyzyl

12. Chakaská republika - administratívne centrum Abakan
Hlavným mestom Sibírskeho federálneho okruhu je mesto Novosibirsk (rus. Новосибирск).
Orliak bielohlavý

Popis

Rozpätie krídel má až 2,5 metra. Aj keď ho neraz možno vidieť ďaleko od vody, najmä v zime, najčastejšie sa vyskytuje v blízkosti jazier, riek a morského pobrežia – všade tam, kde je hojnosť rýb.
Orliaky bielohlavé vytvárajú páry na celý život, pričom partneri zostávajú spolu po celý rok (niektoré sa sťahujú oddelene, ale na hniezdisku sa opäť stretnú). Hniezdisku predchádzajú spoločné zásnubné lety, ktoré utužujú zväzok a vyznačujú sa neuveriteľnou akrobaciou: partneri robia vo vzduchu premety alebo sa navzájom chytia nohami a tak letia ďalej, jeden dolu chrbtom. Spoločne stavajú aj objemné hniezdo, ktoré po dlhých rokoch používania môže byť vysoké až 4 metre.
Orliaky bielohlavé dospievajú ako päťročné. Samica kladie 2 až 3 vajcia. Aj keď sa o mláďatá starajú obaja rodičia, ich úmrtnosť v prvom roku života je vysoká. Orliak bielohlavý, ktorý za svoje meno vďačí nápadne bielej hlave, je od roku 1782 považovaný za symbol spojených štátov amerických. Ako jediný druh výhradne severoamerických orlov a orliakov je od roku 1940 plne chránený.
Orliaky bielohlavé boli v minulosti bežné dravce. V 20. storočí sa ich populácia drasticky zmenšila v dôsledku prenasledovania, ale najviac v dôsledku používania ťažko rozložiteľných pesticídov ako je DDT. Obmedzenie nasadzovania týchto prípravkov a aktívna ochrana spôsobili, že sa početnosť tohto dravca zväčšuje.
Dospelého orliaka bielohlavého možno ľahko identifikovať podľa čisto bielej hlavy a chvosta, širokých hnedočiernych krídel a bieleho klinovitého chvosta. Orliaky nadobudnú takéto sfarbenie až v dospelosti, ako päťročné.
Orliak bielohlavý využíva rôzne potravné zdroje. V núdzi mu stačia aj mŕtve živočíchy (najmä v zime), ale v najväčšej miere sa živí rybami. Pri ich love sa neponára, ako to príležitostne robí kršiak rybár, ale živé, vyčerpané alebo mŕtve ryby, berie len z hladiny alebo plytko spod nej. Orliak silnými prstami a dlhými pazúrmi schmatne rybu z vody. Orliaky niekedy oberajú o korisť kršiaky, okrem toho občas bojujú o korisť aj medzi sebou. V zime sa orliaky bielohlavé niekedy vo veľkom počte zhromažďujú na miestach s dostatkom potravy.
Anglesey

Anglesey alebo walesky Ynys Môn (vyslov ənysmón) je ostrov s rozlohou 714 km² pri severozápadnom pobreží Walesu, oddelený od neho Menaiskou úžinou. Tvorí zároveň jedno z waleských grófstiev. V rámci Walesu je najväčším ostrovom, s výnimkou Írska tiež piatym najväčším ostrovom v okolí ostrova Veľká Británia. Pri jeho pobreží sa nachádza aj niekoľko menších ostrovov, ktoré sú súčasťou angleseyského grófstva; najväčším z týchto ostrovov je Holy Island.
Meno ostrova v angličtine nemá úplne jasnú etymológiu; najčastejšie uvádzaný význam "Ostrov Anglov" dnes nie je prijímaný. Meno je v súčasnej dobe vykladané - i s poukazom na históriu osídlenia priľahlých území - ako skomolenina staronórskeho mena Öngullsey (buď "Ongullov ostrov" alebo "Hranatý ostrov"). 
Hovorí sa tu prevažne walesky. Metropolou ostrova je Llangefni, najväčším mestom je však Holyhead. S waleskou pevninou je Anglesey spojený dvomi mostami, ktoré sa klenú cez Menaiskú úžinu: Menai Suspension Bridge, postavený Thomasom Telfordom v roku 1826, a dvakrát rekonštruovaný novší Britannia Bridge. 
Ostrov je obľúbeným turistickým cieľom; príjmy z turistiky dnes okrem tradičného poľnohospodárstva tvoria hlavnú časť finančných príjmov tunajších obyvateľov. Okrem iného tu leží obec Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch, pýšiaca sa najdlhším miestopisným názvom v Európe.
Turistická značkovaná trasa číslo 0804

Turistická značkovaná trasa číslo 0804 je červená trasa tvoriaca druhú časť Rudnej magistrály. Začína na vrchole Veľkého Inovca v pohorí Pohronský Inovec a ďalej prechádza cez Štiavnické vrchy, Javorie, Ostrôžky, Poľanu, Veporské vrchy a končí na Muránskej planine.
Hokejková kontroverzia

Hokejková kontroverzia je spor, ktorý začal v roku 2003 Stephen McIntyre a Ross McKitrick kvôli zrekonštruovaným odhadovaným priemerným teplotám na severnej pologuli za posledné tisícročie, a to hlavne kvôli rekonštrukcii nachádzajúcej sa vo vedeckej štúdii autorov Michael E. Mann, Raymond S. Bradley a Malcolm K. Hughes. Autori sú často citovaní ako „MBH“ a ich práca sa skrátene označuje „MBH98 rekonštrukcia“.
Termín hokejkový graf dostal svoje pomenovanie od Jerryho Mahlmana, hlavy Geophysical Fluid Dynamics Laboratory.
Pochybnosti prezentované klimatoskeptikmi sa týkajú presnosti dát, ich výberu, a metodiky ich spracovania. Najväčšie pochybnosti vzbudzuje údajná absencia stredovekého teplého obdobia a tzv. malej doby ľadovej. Michael E. Mann a jeho spolupracovníci všetky námietky odmietli ako neodôvodnené a podľa klimatoskeptikov odmietli zverejniť dáta, z ktorých ich práca vychádzala, ako aj postup, ktorým ich vyhodnocovali.
Michael E. Mann na webovej stránke RealClimate obhajuje svoju prácu a jej výsledky tvrdením: „Obvinenia, že hokejková rekonštrukcia je založená len na dvoch publikáciach Michaela Manna a jeho kolegov (1998 a 1999), sú úplne nepravdivé. V takmer tucte rekonštrukcií priemernej teploty severnej hemisféry, ktoré vychádzajú z modelov, a tiež z proxy údajov, rôzne skupiny odborníkov nezávisle od seba majú ten istý záver, že teplota konca 20. storočia je v dlhodobom kontextu storočia až jedného tisícročia anomálne.“
Podľa klimatoskeptikov však autorom alebo spoluautorom týchto ďalších prác bol buď samotný Michael E. Mann alebo jeho blízki spolupracovníci (napríklad Phil Jones a Keith Briffa). Tie isté osoby sa majú nachádzať aj na zoznamoch recenzentov a editorov, ktorí uvedené práce kontrolovali pred ich publikáciou.
Železničná trať Vojkovice nad Ohří – Kyselka

Dejiny

Túto miestnu dráhu vybudovala firma Jindřich Mattoni a prevádzku zabezpečovala Buštěhradská dráha, od roku 1923 Česko-slovenské štátne dráhy. Osobná doprava do kúpeľov v Kyselke bola zastavená v roku 1935, naďalej však trať slúžila pre nákladnú dopravu firmy Mattoni, neskôr už len ako vlečka. V roku 1998 skončila prevádzka, odvtedy trať chátrala, krátky úsek zo stanice Kyselka do závodu Mattoni po moste cez Ohře bol zrušený v roku 2001 a pri rekonštrukcii mosta v roku 2007 boli koľaje znesené.
Od roku 2012 je prevádzka na železničnej vlečke obnovená pre dopravu minerálok zo závodu Mattoni.

Rekonštrukcia

Minister dopravy Vít Bárta (2010-2011) po návšteve podniku Mattoni začal verejne hovoriť o pláne na reaktiváciu trate ako vlečky a prevedenie nákladnej dopravy z áut na železnicu v spolupráci so štátom vlastneným dopravcom ČD Cargo. Riaditeľ Karlovských minerálních vod Alessandro Pasquale médiám potvrdil, že o vlečku sa aj v rokoch nevyužívania aspoň v základnom rozsahu firma starala a reaktiváciu plánujú. Hoci sa na sprevádzkovaní vlečky zviditeľňovalo v médiách veľa politikov, pri obnovení prevádzky bol prítomný aj hajtman Karlovarského kraja, v skutočnosti bola obnova vlečky výhradne záležitosťou Karlovarských minerálních vod, a.s. a Autodopravy Hanzalík, s.r.o.

Začatie rekonštrukcie

Na začiatku mája roku 2012 začala spoločnosť Karlovarské minerální vody rekonštrukciu vlečky. Dopravu na vlečke zabezpečuje firma Railsystem, s.r.o., dcérska firma Autodopravy Hanzalík, s. r. o., ktorá sa doteraz zaoberala len cestnou nákladnou dopravou. Za týmto účelom firma zakúpila od Českých dráh niekoľko starších lokomotív radu 749.

Obnovenie prevádzky

28. augusta 2012 prebehlo oficiálne otvorenie obnovenej vlečky pre verejnosť, avšak prvý vlak s minerálkami vyšiel po obnovenej vlečke už 15. augusta 2012. Výrobca minerálok zahájil prepravu svojich výrobkov po železnici okrem iného kvôli obyvateľom Kyselky, ktorí poukazovali na problémy s kamiónovou dopravou na úzkej ceste z Kyselky do Karlových Varov. Obnova železničnej vlečky trvala štyri mesiace. V sezóne vypraví výrobca minerálok jednu vlakovú súpravu denne. Mimo sezóny by mali stačiť tri súpravy týždenne.

Úzkorozchodná drážka a lanovky v Kyselke

Súčasne s normálne rozchodnou vlečkou bola v Kyselke zriadená úzkokoľajka a dve kratšie lanovky. Zhodný bol rozchod koľají - 450 mm - aj účel - ktorým bol zvoz prepraviek s fľašami minerálky. Najdlhšia vetva úzkokoľajky, vedená po nábreží vznikla však až náhradou za pôvodnú normálne rozchodnú vlečku. Torzo úzkokoľajky je dodnes viditeľné pred schátranými kúpeľnými domami. Vozíky úzkokoľajky boli v podstate podvozky pod prepravky. Vďaka tomuto riešeniu úzkokoľajka prechádzala priamo plniacou linkou a z veľkej časti tak odpadla manipulácia s prepravkami. Na trati boli vlaky vedené motorovou lokomotívou, v závode a na prekladisku bol posun vozňov animálny.
Lanovka k Otovmu prameňu - v údolí Ohře - v údolnej stanici na bývalej Mattoniho kolonáde na ňu nadväzovala úzkorozchodná dráha.
Lanovka k Löschnerovmu prameňu - v doline Lomnického potoka.
Saint-Élie

Polohopis

Saint-Élie má rozlohu 5 680 km².

Obyvateľstvo

Saint-Élie má 514 obyvateľov (2009).
Meunet-Planches

Poloha

Obec má rozlohu 26,73 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 192 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thuy

Poloha

Obec má rozlohu 0,53 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 15 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sever proti Juhu (kniha)

Obsah románu

Dej knihy nás zavedie do Spojených štátov amerických v čase občianskej vojny v rokoch 1861-1865. Hlavnou postavou príbehu je floridský farmár James Burbank, vlastniaci v blízkosti Jacksonville prosperujúcu plantáž Camdless Bay. Pre svoje protiotrokárske zmýšľanie je Burbank tŕňom v oku svojmu otrokárskemu okoliu. Jeho protivníkom je najmä zloduch Texar, ktorý býva pravidelne podozrivý z účasti na rôznych zločinoch, ale vždy preukáže neotrasiteľné alibi. 
Po vypuknutí občianskej vojny dá Burbank svojim černochom slobodu. Texar, ktorý sa stane jedným z prominentných mužov v Jacksonville, Burbanka tak nenávidí, že podnieti prepadnutie a zničenie jeho plantáže. Pritom Texar unesie Burbankovu dcéru. V ten istý čas je však Texar videný na inom, od Burbankovej plantáže vzdialenom mieste, takže mu opäť nemožno nič dokázať. Po mnohých zápletkách, odohrávajúcich sa vo floridských močiaroch, je Burbankova dcéra oslobodená a záhada Texarových nevysvetliteľných alibi rozriešená. Texar má brata, ktorý je mu na nerozoznanie podobný. Tak môže byť Texar videný súčasne na dvoch rôznych miestach. Obaja zločinci, Texar a jeho brat, sú chytení a zastrelení.
Faymont

Poloha

Obec má rozlohu 7,99 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 256 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jon Llewellyn Kyl

Životopis

Jon Kyl sa narodil v Oaklande, v štáte Nebraska. Je synom Johna Kyla, kongresmana za štát Iowa. Dosiahol bakalárske vzdelanie v roku 1964 na University of Arizona a v roku 1966 na nej absolvoval štúdium práva.
Je ženatý s Caryll Collins, s ktorou má dve deti: Kristine Kyl Gavin a John Kyla, má štyri vnúčatá.

Politická kariéra

O miesto v snemovni reprezentantov sa uchádzal v období od 1987 do 1995. Prvýkrát bol zvolený do senátu v roku 1994. V roku 2000 bol znovuzvolený. Je členom senátneho výboru pre súdnictvo (U.S. Senate Committee on the Judiciary), má však tiež účasť na výbore pre terorizmus, technológie a domácu bezpečnosť. Okrem toho je aj členom výboru pre financie (U.S. Senate Committee on Finance).
Ako člen senátneho republikánskeho politického výboru je jedným zo šiestich vedúcich členov republikánskej strany.
V apríli 2006 bol zvolený časopisom Time za jedného z desiatich najlepších senátorov v USA.
V senátnych voľbách v novembri 2006 bol znovuzvolený za zástupcu štátu Arizona v senáte.
Mettet

Obyvateľstvo

Obec má približne 12 547 obyvateľov (2010).
Havaj (ostrov)

Ostrov Havaj (angl. Island of Hawaii, nazývaný tiež ako Big Island – Veľký ostrov) je najväčší z ôsmich hlavných Havajských ostrovov, ktoré sa nachádzajú v severovýchodnej časti Tichého oceánu. Žije tu asi 158 400 obyvateľov (2003) a ostrov má rozlohu 10 458 km². Havaj je časťou štátu Havaj, ktorý je 50. spolkovým štátom Spojených štátov amerických.
Administratívnym centrom ostrova je mesto Hilo. Ďalšími významnými mestami sú Kalaoa a Holuaoa. Na ostrove sa nachádzajú dva mohutné vulkány Mauna Loa a Mauna Kea, ktorých nadmorská výška presahuje 4 100 m n. m. Nachádza sa tu aj jeden z najaktívnejších svetových vulkánov – sopka Kilauea.
Wales

Pôvod názvu

Anglický názov pre Wales pochádza z germánskeho slova Walha, ktoré znamená „cudzinec“ alebo „cudzie“. Walesania sami seba nazývajú Cymru, čo pravdepodobne v starej waleštine znamená „krajan“. Názov sa vo waleskej literatúre dlhý čas používal spoločne s Brythoniaid (Briti).

Dejiny

Oblasť Walesu je už osídlená minimálne 29 tisíc rokov, hoci nepretržité osídlenie začína až po poslednej dobe ľadovej. Vo Walese je mnoho pamiatok z obdobia neolitu (predovšetkým hrobky), ale aj z bronzovej a železnej doby. Prvé písomné historické záznamy pochádzajú od Rimanov, ktorí začali dobývať Wales v roku 48. V tej dobe bola oblasť súčasného Walesu rozdelená na mnoho klanových území. Rimania vybudovali reťaz pevností naprieč južným Walesom a ťažili zlato v Dolaucothi. Tiež založili legionársku pevnosť Caerleon (latinsky: Isca Silurum), z ktorej sa dochoval najzachovalejší amfiteáter v celej Británii. Počas 4. storočia priniesli Rimania do Walesu kresťanstvo. Okolo roku 410 Rimania opustili Britániu a veľká časť nížin vo Walese bola obsadená rôznymi germánskymi kmeňmi. Na druhej strane vzniklo veľa nezávislých waleských štátov, napríklad Gwynedd, Powys, Dyfed a Seisyllg, Morgannwg a Gwent. Tieto štáty pretrvali predovšetkým vďaka vhodným zemepisným podmienkam (hory, rieky) a vytvorili tak základ toho, čo poznáme ako dnešný Wales. V 7. storočí budovali štáty na hraniciach s Anglickom opevnené valy (Wat's Dyke, Offa's Dyke). Po zvyškoch Offa's Dyke vedie dnes rovnomenná turistická trasa naprieč celým polostrovom z južného až na severné pobrežie. Do pohraničných šarvátok medzi obyvateľmi Walesu a Anglicka sa zapojili aj Vikingskí nájazdníci. Walesania uzavreli s Vikingami dohodu o spoločnom boji proti anglo-saskej Mercii a dočasne tak zabránili expanzii do Walesu.
Celý stredovek je sprevádzaný bojom s Anglickom, teda s Anglosasmi a neskôr Normanmi. Obsadiť Wales sa podarilo až anglickému kráľovi Eduardovi I. na konci 13. storočia. Eduard spútal Wales kruhom kráľovských hradov a zaviedol titul Princ waleský (Prince of Wales), ktorého držiteľom je nástupník anglického (dnes britského) trónu. Proti anglickej nadvláde sa niekoľkokrát zdvihol odpor, najväčšie povstanie viedol v 15. storočia Owain Glyndŵr, ktorý si uchoval nad Walesom kontrolu po niekoľko rokov. V roku 1536 bol Wales plne pripojený k Anglicku, waleská legislatíva spojená s parlamentom vo Westminsteri.
V 18. storočí začínala priemyselná revolúcia, ktorá Wales hlboko ovplyvnila. Obzvlášť juhovýchodný Wales bol v priebehu 19. storočí veľmi industrializovaný, počet obyvateľov dramaticky narástol. Tieto pôvodne walesky hovoriace oblasti boli postupne poangličtené.
Po druhej svetovej vojne začal dlhodobý úpadok ťažby uhlia a železiarstva, ktorý tvoril základ tunajšieho priemyslu. Plaid Cymru (národná waleská strana) získala prvý kreslá v parlamente a zavedenie waleskej samosprávy (Devolution) sa stalo aktuálnou politickou témou. Prvé referendum o domácej samospráve v roku 1979 bolo neúspešné, ale v druhom referende v roku 1997 voliči vyslovili svoj súhlas. Výsledok referenda viedol k vytvoreniu waleského národného zhromaždenia so sídlom v Cardiffe.
Saint-Christaud (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 11 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 77 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gödöllősky obvod

Gödöllősky obvod (maď. Gödöllői kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gödöllő.
Braux-Sainte-Cohière

Poloha

Obec má rozlohu 6,21 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bossus-lès-Rumigny

Poloha

Obec má rozlohu 8,14 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Channay

Poloha

Obec má rozlohu 13,33 km². Najvyšší bod je položený 288 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alos (Ariège)

Poloha

Alos má rozlohu 24,26 km². Najvyšší bod je položený 1 874 m n. m. a najnižší bod 553 m n. m.

Obyvateľstvo

Alos má 128 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gregory Jarvis

Život

V roku 1967 vyštudoval elektrotechniku na univerzite v Buffale (University at Buffalo, The State University of New York), ďalšie vzdelanie získal na Northeastern University (Boston) v roku 1969. Potom lietal ako pilot a kapitán u spoločnosti Air France. Odtiaľ sa vrátil do vlasti, kde nastúpil k leteckej spoločnosti Hughes. Oženil sa s Marcia C. Jarboe, ktorá prevzala jeho priezvisko - Jarvisová. Mali spolu dieťa, chlapca Richarda. V NASA bol od mája 1984, teda len dva roky až do svojej tragickej smrti vo svojich 41 rokoch.
Lycaenops

Poznávacie znaky

V odbornom rodovom názve môžeme postrehnúť upozornenie na podobnosť s vlkom (grécky je vlk lykos) – jeho lebka do značnej miery pripomína lebku psa alebo vlka. Rezáky sú však pomerne dlhé, ale za nimi stáli dlhé zahnuté špicáky, ktoré vyčnievali z tlamy. Ostatné zuby potom už boli malé a tupo kuželovité. Stavba zubov prezrádza, že Lycaenops prijímal značne špecializovanú potravu, ktorú bolo nutné drviť alebo rozmieľať. Zatiaľ sa nezistilo, čo tou špecializovanou potravou mohlo byť, ale bola to pravdepodobne nejaká živá korisť (vzhľadom na špicáky). Končatiny boli vysoké, už podsunuté pod telo, nie posadené zo strán ako u jašterov. Boli prispôsobený rýchlemu behu a oveľa viac pripomínajú končatiny cicavcov ako plazov. Lycaenops a jeho príbuzní boli menej špecializovaný ako anomodonti a predpokladáme, že sa oveľa jednoduchšie prispôsobovali nárokom prostredia, a mohli byť teda rozšírený na ďaleko väčšom území.
Milan Kriššák

Zo života

Už od mala športoval. Venoval sa hokeju a potom horolezectvu a skialpinizmu a extrémnemu lyžovaniu. Bol dobrovoľný člen horskej služby, horský vodca. V roku 1974 začal pôsobiť ako profesionálny záchranca v Horskej službe TANAPu. Bol československým reprezentantom v horolezectve. V roku 1976 sa stal štátnym trénerom. Bol účastníkom viacerých medzinárodných skialpinistických pretekov v alpských krajinách. S manželkou Františkou Orolínovou mal syna Michala a dcéru Evu.

Skialpinistické úspechy

Zúčastnil sa v roku 1975 na prvých majstrovstvách sveta v skialpinizme Troffeo Mezzalama v Taliansku. Bol členom československého družstva, ktoré obsadilo 8. miesto. Na skialpinistických pretekoch v roku 1977 v talianskom Lecce bol jedenásty. Zaznamenal aj ďalšie úspechy na domácich skialpinistických pretekoch.

Aktivity v Aplách

Venoval sa najmä extrémnemu horolezectvu. Spolu s Jurajom Weinczillerom v roku 1966 uskutočnil tretí výstup severnou stenou Matterhornu Bonattiho cestou, zliezol Walkerov pilier na Grandes Jorasses, prvý priestup Allainovou cestou na Petit Dru vystúpil na Mont Blanc zo strany Brenvy a Bonattiho cestou na Grand Capucin.

Úmrtie

Zahynul pri plnení služobných povinností. Počas záchrannej akcie 25. júna 1979 v závere Mlynickej doliny vo Vysokých Tatrách havaroval vrtuľník Mil Mi-8 s tromi členmi posádky a šiestimi záchrancami. Okamžite zahynuli šiesti a traja bojovali v nemocnici o život. Milan Kriššák s najľahšími zraneniami zomrel na následky embólie pľúc v nemocnici v Poprade. Na Symbolickom cintoríne pod Ostrvou má pamätnú tabuľu. Zoznam obeti na Symbolickom cintoríne.
Saint-Brès (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 5,89 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Place Vendôme

Opis

Place Vendôme je veľkolepé obdĺžnikové námestie v 1. obvode medzi Jardin des Tuileries a Operou, kde je i najbližšia stanica metra. Jeho osou prechádza jediná ulica (Rue de la Paix) a uprostred stojí Colonne Vendôme, pôvodne z roku 1810. Fasády domov okolo námestia majú jednotný architektonický vzhľad, ktorý sa zachoval v takmer neporušenej podobe. V posledných rokoch bolo pod námestím vybudované podzemné parkovisko, takže z neho zmizli parkujúce autá.
Herbinghen

Poloha

Obec má rozlohu 4,31 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE