google/wiki40b huggingface dataset:
Súkromné konzervatórium ALKANA

Súkromné konzervatórium ALKANA je jediné konzervatórium na Slovensku, ktoré má ako hlavný odbor štúdia muzikál. Ten predstavuje spojenie herectva, tanca a spevu do jedného celku. Absolventi môžu pôsobiť ako muzikáloví umelci, herci, tanečníci, speváci alebo pokračovať v štúdiu na vysokých umeleckých školách, vysokých školách humanitného smeru a vyučovať na nižších umeleckých školách.

Štúdium

Štúdium na konzervatóriu trvá 6 rokov. Študenti počas štúdia pravidelne vystupujú v divadle − individuálne a spoločné muzikálové tvorby, herecké predstavenia, tanečné a stepové choreografie, sólové a zborové spevácke vystúpenia, klavírne koncerty.
Všetky odborné predmety sú každý polrok hodnotené komisiou.
Po úspešnom ukončení 4. ročníka vykonávajú študenti maturitnú skúšku, v 6. ročníku je to absolutórium a študent získa medzinárodne uznávaný titul DiS. art.

Hlavný študijný odbor a predmety

Hlavným študijným odborom je muzikálová tvorba.

Naň nadväzujú praktické predmety ─ herectvo, tanec, spev. Medzi herecké predmety patria aj javiskový pohyb, javisková reč, umelecký prednes, pantomíma. Z tanečných sú to klasický tanec, ľudový tanec, džezový tanec, step (ako jediná škola na Slovensku). Okrem individuálnych hodín spevu študenti navštevujú šansón, ansámblový spev. K individuálnym predmetom patrí aj hra na klavíri.

Sídlo konzervatória

Konzervatórium sídli v Bratislave-Dúbravke na Batkovej ulici č. 2. Názov ALKANA je akronymom mena zakladateľky Aleny Kaňukovej - ALena KAňuková. Okrem konzervatória patrí pod Alkanu aj divadlo a základná umelecká škola.

Divadlo ALKANA

Hoci konzervatórium vzniklo v roku 2006, výučba muzikálu siaha už do roku 1990, keď bolo založené Divadlo ALKANA. To je dodnes súčasťou konzervatória, študenti na jeho doskách prezentujú nielen svoje muzikálové tvorby, ale i herecký, tanečný a spevácky talent. Javisko sa nachádza priamo v budove konzervatória.

Známi absolventi

Medzi absolventov Alkany patria mladé herecké a muzikálové tváre: Jana Lieskovská (herečka), Michal Ďuriš (herec), Paula Staroňová (herečka), Kristína Mackovčáková (herečka), Petra Gažíková Lángová (dabingová herečka), Tomáš Horváth (dabingový herec).
Slepúch lámavý

Areál rozšírenia

Je rozšírený prakticky na väčšine územia Európy, od Pyrenejského polostrova až po čiernomorské Zakaukazie a Ural. V Írsku, na Kryme, na juhu Španielska a niektorých stredomorských ostrovoch sa nevyskytuje, chýba aj v severnej Škandinávii a Laponsku. Mimo Európy sa vyskytuje v severnom Turecku a v Iráne. Staršie údaje o výskyte aj v severnej Afrike sa dnes považujú za mylné na základe zámeny s fyzicky podobnými druhmi scinkovitých jašterov.
Slepúch lámavý žije takmer na celom území Slovenska, od nížin až po viac ako 1 000 m n. m., najpočetnejšia populácia však žije zhruba od 400 do 700 m n. m.

Vzhľad

Zvyčajne dorastá do dĺžky 30 cm, maximálne do 50 cm. Sfarbený je nenápadne hnedo, s jedným, dvoma, alebo aj troma tmavými pruhmi a modročiernym bruchom u samíc, samce mávajú brucho skôr bridlicovo sivé, často so žltkastou kresbou. Slepúch však môže byť svojim sfarbením aj kresbou značne variabilný, niektoré jedince majú nádych skôr do žlta, iné naopak prechádzajú až do medeného odtieňa. Niektoré samce majú blankytne modré škvrny na bokoch. Pohybuje sa plazením ako hady, ale nie je taký svižný. V kostre má zakrpatené zvyšky nôh. Telo má pokryté hladkými šupinami, s rastom sa jeho koža zvlieka. Na rozdiel od hadov má malé oči s pohyblivým viečkom a viditeľné uši.
V prípade nebezpečenstva môže odlomiť časť chvosta, ktorý sa môže ešte nejakú chvíľu hýbať (autotómia). Slepúchovi chvost za pár týždňov čiastočne dorastie, ale ostane menší. Má zuby, ktoré sú zahnuté dozadu, a tak sú prispôsobené na lov dážďoviek a slimákov. Zuby dokáže nahrádzať.

Stanovište

Bežne sa vyskytuje v lesoch na čistinách, v krovinatých stráňach i na lúkach od nížin až do horských polôh. Slepúchy žijú skryto, cez deň sa ukrývajú pod kameňmi, v pňoch, pod lístím a až za súmraku vyliezajú von. Preferujú vlhkejšiu krajinu, najčastejšie bukové lesy a ich okraje. Objavujú sa najmä po daždi, keď na zemi pátrajú po dážďovkách a slimákoch. Živí sa aj rôznymi článkonožcami, larvami a červami primeranej veľkosti. Aj gravidné samičky možno zastihnúť pri slnení.
Prebýva aj v blízkosti ľudských obydlí, najmä v záhradách. Tu je jeho najväčším predátorom mačka domáca.

Etológia

Slepúch cez zimu hibernuje (aj v skupinách) a vylieza na jar, koncom marca až začiatkom mája (záleží na podnebí a počasí).

Rozmnožovanie

Párenie prebieha krátko po prebudení zo zimného spánku. Samce začnú byť na seba agresívne. Ku kladeniu vajec (rodenie mláďat) dochádza na prelome júla a augusta, výnimočne k nemu môže u niektorých populácií dôjsť až začiatkom septembra. Samice môžu mať 4 až 28 mláďat, výnimočne aj viac. Slepúch lámavý je vajcoživorodý, vaječný vývoj prebieha v tele samice a mláďatá sa liahnu pri prechode vajca kloakou. Po vyliahnutí majú mláďatá 7 až 10 cm.
Quiers

Poloha

Obec má rozlohu 11,91 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 671 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courthézon

Poloha

Obec má rozlohu 32,78 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 335 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Geocaching

Geocaching [vyslov: geokešing] (z geo = zem + angl. cache = tajne skryť) je zábava, či určitý druh športu, spočívajúca v hľadaní skrytého objektu, o ktorom sú známe len jeho geografické súradnice. Miesto úkrytu sa nazýva cache – skrýša, schránka – hantírkou keška. Hra je niekedy spojená s úlohami, riešením ktorých je získanie súradníc cieľa, alebo s poznávaním okolitej krajiny alebo miestnych pamätihodností. Keďže na nájdenie skrýše je potrebná presná poloha, je táto hra spojená s používaním navigačných GPS zariadení.

Skrýša

Skrýše sú umiestnené na voľne prístupných miestach kdekoľvek po svete. V horách, mestách, niekedy aj pod hladinou jazier, kdekoľvek. No hlavne by mali byť na pekných a zaujímavých miestach, ktoré chce zakladateľ skrýše ukázať ostatným hráčom.
Každá skrýša má na internete svoju stránku, kde je opis miesta a spravidla súradnice GPS, podľa ktorých ju potom hľadači hľadajú. Nezriedka majú skrýše aj zaujímavý príbeh, ktorý sa k danému miestu či pamiatke viaže. Väčšina skrýš je na internete voľne dostupná (podmienkou je len registrácia), no existujú aj skrýše, ktorých nález je povolený len platiacim hráčom. Geocacher – hľadač teda potrebuje prístup na internet a na nájdenie GPS prijímač (čo však nie je podmienka hry, na dohľadanie sa dajú používať aj mapy).
Skrýšu samotnú väčšinou tvorí vodotesná nádoba, v ktorej je zápisník (logbook), upozornenie pre náhodného nálezcu, ceruzka alebo pero a v prípade vhodnej veľkosti aj rôzne iné predmety na výmenu (väčšinou nejaké drobné plastové hračky, odznaky, CD-čka, mince...). Hľadač si pri nájdení môže čokoľvek zobrať, no zároveň niečo aj pridať, aby v škatuľke ostalo niečo aj pre ďalších hľadačov. Po nájdení je potrebné urobiť o tom záznam v zápisníku aj na internete a tým sa podeliť o zážitky s ostatnými.
Okrem predmetov, ktoré si po nájdení môže hľadač ponechať, existujú aj putovné predmety, ktoré je hľadač povinný po ich vybratí zo skrýše umiestniť do inej skrýše podľa jeho vlastného uváženia. Z putovných predmetov sú najznámejšie tzv. geocoiny (kovové predmety väčšinou tvaru mince, s vyrazeným logom) a travel bugy (ľubovoľné predmety zavesené na vojenskej známke), ktoré majú taktiež svoje stránky, kde je možné zapísanie ich nálezu na základe jedinečného kódu, ktorý má každý takýto predmet na sebe vyrazený. Na stránke daného putovného predmetu je možné sledovanie jeho pohybu po skrýšach a po svete.
Práve rôzne mince, putovné predmety a zaujímavosti tvoria spolu s princípom „hry na skrývačku“ veľký základ pre popularitu hry nielen pre dospelých, ale aj pre deti.
Ďalším výmenným predmetom sú tzv. osobné drevené mince (Wood Geocoin), ktoré si môže hľadač dať vyrobiť so svojím logom. Takáto minca ostáva po nájdení vo vlastníctve nálezcu, opäť je však nepísaným pravidlom, že keď nálezca vyberie zo skrýše drevenú mincu, mal by tam vložiť inú mincu.
Apollónios z Alexandrie (olympijský víťaz)

Apollónios (starogr. Ἀπολλώνιος – Apollónios) bol olympijský víťaz v behu na dve stadiá v roku 296 pred Kr.
Apollónios zo Alexandrie bol na 121. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na dve stadiá. Olympijské víťazstvo Amfiara je zaznamenané na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na jedenásť fragmentov. Olympionik Apollónios, jeho domovská krajina (Alexandria) a športová disciplína (diaulos) je na tomto značne poškodenom papyruse uvedená na fragmente č. 4, a to v pätnástom riadku.
Beh na dve stadiá (diaulos) zaradili do programu olympijských hier v roku 724 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Akanthos zo Sparty.
Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr

Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr (rus. Западно-Сибирский инновационный центр, po slovensky: Západosibírske inovačné centrum) je inovačné centrum vo forme technologického parku, ktoré sa nachádza pri ruskom meste Ťumeň. Alternatívne sa nazýva aj Tyumen Technopark.

Poloha

Administratívne centrum Ťumenskej oblasti mesto Ťumeň, kde je Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr vybudovaný leží v Západnej Sibíri na rieke Tura v Rusku. Náleziská ropy a plynu v tejto oblasti napomáhajú rozvoju vedeckého výskumu.

História

V novembri v roku 2005 sa Ťumeňský región zúčastnil na federálnej súťaži o vybudovanie mimoriadnej ekonomickej zóny a technologicko–inovatívneho zariadenia. V marci 2006 uznesením vlády bola schválená finančná pomoc z federálneho rozpočtu pre program Tvorba parkov v Ruskej federácii pre oblasť high-tech technológií. Bola rozpracovaná koncepcia technicko-inovatívneho parku v meste Ťumen, spoločnosťou Про-Инвест-Спецпроект. Bola podpísaná dohoda o spolupráci s fínskou spoločnosťou Technopolis, ktorá prevzala práce na výstavbe a správe technického parku. V decemberi v roku 2006 bola podpísaná spolupráca s firmou Cisco Systems o zámere realizácie inovačnej činnosti v projekte Západo-sibírske inovačné centrum ropy a plynu. Spoločnosť Cisco Systems sa zaviazala poskytnúť technické poradenstvo pri rozvoji technoparku. Nasledovalo podpísanie zmlúv s ďalšími firmami, potenciálnymi nájomníkmi technoparku a začali sa rekonštrukčné práce na budove ODM Geológ. V decembri 2007 vznikla internetová stránka www.tyumen-technopark.ru. V januári v roku 2008 americká spoločnost Baker Hughes rokovala o získaní štatútu rezidenta v parku Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr. V apríli 2008 sa do Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr začali sťahovať prvý nájomníci.

Infraštruktúra

Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr bol postavený v dvoch stupňoch. Prvý stupeň je umiestnený v budove ODM Geológ s rozlohou 14 000 km². Nachádza sa tu biznis inkubátor, ktorý má zabezpečiť podporu novým vzdelávacím programom. Uskutočňujú sa tu konferencie, výstavy prebiehajúcich projektov, konštrukcia prototypov. Druhý stupeň je umiestnený neďaleko jazera Alebasheva. Rozloha tejto časti parku Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr je 75 ha. Je to moderná budova, v ktorej sú umiestnené projekty s náročnou technickou konštrukciou. Zapadno-Sibirskij innovacionnyj centr v sebe zahŕňa súbor kancelárií, priemyselnej zóny, biznis inkubátor. Podporuje projekty pre oblasť bytovej výstavby a rozvoja stavbárstva.

Fond Bortnik

Fond Bortnik je nadácia pre pomoc malým inovačným podnikom v oblasti vedy a techniky a nezisková organizácia vytvorená a financovaná vládou Ruska. Spoločnosti podporované fondom vytvorili už okolo 3500 patentovaných vynálezov, príjem dosiahol zhruba 6 miliárd rubľov a vytvorili sa tisícky nových pracovných miest.
VoiceXML

VoiceXML (VXML) je digitálny štandard dokumentov na špecifikáciu interaktívnych médií a hlasových dialógov medzi počítačmi a používateľmi. Využíva sa na tvorbu aplikácií s hlasovou odozvou, napríklad bankových systémov a automatizovaných služieb technickej podpory zákazníkov. VoiceXML aplikácie sú vyvíjané a nasadené porovnateľným spôsobom, akým webový prehliadač interpretuje a zobrazí Hypertext Markup Language, ktoré dostáva zoservera. Dokumenty VoiceXML sú interpretované prostredníctvom hlasového prehliadača, v niektorých architektúrach používatelia komunikujú s hlasovým prehliadačom prostredníctvom verejnej telefónnej siete.
Formát dokumentov VoiceXML je založený na XML. Je to štandard, ktorý vyvíja World Wide Web Consortium (W3C).

Použitie

Aplikácie VoiceXML sú bežne používané v mnohých priemyselných odvetviach a komerčných segmentoch. Tieto aplikácie zahŕňajú objednávanie, sledovanie pozície balíkov, navigácie, núdzové oznámenia, sledovanie letov, hlasový prístup k e-mailom, manažérstvo vzťahov so zákazníkmi, audio verzie časopisov, hlasová voľba, informácie o nehnuteľnostiach a pod.
VoiceXML obsahuje značky, ktoré inštruujú hlasový prehliadač aby poskytol hlasový syntetizátor, automatické rozpoznávanie reči, riadenie dialógov a prehrávanie zvuku. Príklad dokumentu VoiceXML:
<vxml version="2.0" xmlns="http://www.w3.org/2001/vxml">
  <form>
    <block>
      <prompt>
        Ahoj, Svet!
      </prompt>
    </block>
  </form></vxml>
Po interpretácii interpreterom VoiceXML zaznie syntetizovaným hlasom "Ahoj, Svet!".
Zvyčajne ako prenosový protokol pre prijímanie VoiceXML stránky slúži HTTP. Niektoré aplikácie môžu využívať statické VoiceXML stránky, zatiaľ čo iné sa spoliehajú na dynamické generovanie VoiceXML pomocou aplikačných serverov ako Tomcat, Weblogic, IIS alebo WebSphere.
V minulosti tvorcovia VoiceXML platform implementovali štandard rôznymi spôsobmi a pridávali ďalšie funkcie. Štandard VoiceXML 2.0, ktorý sa 16. marca 2004 stal odporúčaním W3C, objasnil väčšinu rozdielov. Na Fóre VoiceXML, skupiny podporujúcej používanie štandardu, je poskytnuté testovanie zhôd, proces, ktorý potvrdzuje správnosť implementácie.

História

Spoločnosti AT&T, IBM, Lucent a Motorola vytvorili Fórum VoiceXML v marci 1999 s cieľom vytvoriť štandardný značkovací jazyk na špecifikáciu hlasových dialógov. V marci roku 2000 bol publikovaný VoiceXML 1.0. Krátko potom prenechalo Fórum kontrolu nad štandardom W3C. W3C vytvorila niekoľko skúšobných verzií VoiceXML 2.0, ktoré sa stalo odporúčaním W3C v marci 2004.
Vo VoiceXML 2.1 bola pridaná relatívne malá skupina ďalších funkcií na základe spätnej väzby štandardu 2.0. Verzia 2.1 je spätne kompatibilná s VoiceXML 2.0 a stala sa odporúčaním W3C v júni 2007.
Rozhranie na rozpoznávanie reči od W3C taktiež definuje ďalšie štandardy úzko spojené s VoiceXML.
Antitrombotikum

Antitrombotiká sú lieky, znižujúce zrážanlivosť krvi. Podľa spôsobu účinku sa rozdeľujú na antiagreganciá, antikoagulanciá, fibrinolytiká a endotel protektívne látky. Rozdelenie antitrombotík podľa mechanizmu účinku je však nevyhnutne nepresné a uvádza sa v mnohých modifikáciach, pretože niektoré lieky patria svojimi účinkami do viacerých skupín (napríklad heparin a odvodené látky) a sú použiteľné v liečbe viacerých typov ochorení.

Antiagreganciá

Antiagreganciá sú lieky znižujúce zhlukovanie (agregáciu) krvných doštičiek (trombocytov). Sú účinné hlavne v liečbe tepnovej trombózy, napr. Infarktu myokardu a tiež v prevencii tepnovej trombózy (najmä mozgových a končatinových tepien).

Endotel protektívne látky

Do tejto skupiny sa zaraďuje suledoxid, hoci jeho antitrombotický účinok je komplexnejší a funkciu endotelu ovplyvňujú aj heparíny (pozri vyššie). Endotel protektívne vlastnosti má rad ďalších látok, ktoré sa nezaraďujú medzi antitrombotiká: prostaglandíny PGE1, PGI2, nitráty, ACE-inhibítory, betablokátory, spironolakton, statíny atď.
La Celle-sous-Montmirail

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rigny-le-Ferron

Poloha

Obec má rozlohu 19,05 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 378 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Laniscat

Poloha

Obec má rozlohu 24,21 km². Najvyšší bod je položený 255 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 815 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Furča (Haniska)

Furča je kopec, ktorý leží na západ od obce Haniska v okrese Prešov.
Geograficky patrí do podcelku Sedlická brázda, ktorá je súčasťou Šarišskej vrchoviny. Jeho povrch z väčšej časti pokrýva les alebo kroviny. Na vrchole Furče, v nadmorskej výške 310 metrov nad morom, stojí monumentálny pamätník, ktorý je národnou kultúrnou pamiatkou a nesie názov Pamätník roľníckej vzbury 1831. Zo severnej strany kopca vedie k pamätníku poškodené schodisko a chodník.

Prístupová cesta

Kopec Furča je zreteľne viditeľný z obce Haniska. Dá sa k nemu prísť po miestnej komunikácii, mostom cez rieku Torysu, smerom na západ. Pod kopcom je bezplatné parkovisko, pre osobné automobily a zastávka linky č. 42 prešovskej MHD. Z asfaltovej cestičky, ktorá vedie na Borkút, odbočíme za kresťanským krížom vľavo. Tu je strmšia turistická cestička a schody, vedúce po severnej strane kopca, na vrchol k pamätníku. Chodník je trasovaný modrou turistickou značkou. Odtiaľ je pekný výhľad na obec Haniska, Slanské vrchy, okolité dediny aj mesto Prešov.
Elena Štefanovičová

Životopis

Narodila sa v rodine Viliama Pauliny-Tótha a jeho manželky Vilhelmíny Tóthovej a mala 7 súrodencov – napr. brata Žigmunda a sestry Vilmu (manželka Matúša Dulu) a Oľgu (manželka Štefana Hrušovského). Žila s rodičmi v Budíne, v Skalici, od roku 1867 v Martine. Navštevovala súkromnú školu Ľ. Kuorkovej v Martine, v roku 1873 súkromnú školu K. Orfanidesa v Banskej Bystrici, v rokoch 1877 – 1878 študovala v súkromnom dievčenskom výchovnom ústave v Spišských Vlachoch, neskôr navštevovala dievčenskú školu v Tešíne. Žila v Nitre a v Novom Meste nad Váhom, po vydaji za právnika a politika Miloša Štefanoviča žila od roku 1885 v Bratislave, kde viedla domácnosť, ktorá sa stala jedným z mála centier národného života v Bratislave. Od 1903 žila v Martine, po manželovej smrti sa vrátila späť do Bratislavy. V mladosti sa v Martine zapájala do národného a spoločenského života najmä ako ochotnícka herečka v Slovenskom spevokole. Bola manželovou oporou v národnej i politickej práci a angažovala sa v rozvíjaní spolupráce s rumunskými ženami, a taktiež pracovala aj v Živene. Po roku 1918 sa stala spoluvlastníčkou Prvého hlavného skladu tabaku v  Bratislave.
Dompremy

Poloha

Obec má rozlohu 3,65 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bias (Landes)

Poloha

Obec má rozlohu 20,95 km². Najvyšší bod je položený 70 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 746 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aignan (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 32,16 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 760 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stereometria

Stereometria je geometria priestorových útvarov. Patrila medzi základné disciplíny pri vzdelávaní filozofov v Platonovej Akadémii.

História

Prvé zachované znaky stereometrického myslenia pochádzajú od Sumerov z 3. storočia pred Kr., ktorí merali objem počtom tehál a na základe takto získaných skúseností, vytvárali vzorce. V tom istom tisícročí objavujú Egypťania pri stavbe pyramíd vzorec na výpočet objemu zrezanej pyramídy a vedia vypočítať jej výšku pri danom sklone.
Zmenu vo vnímaní stereometrie priniesli starovekí Gréci. Kým Sumeri a Egypťania sa zaujímali len o praktické využitie pri reálnych telesách ako napríklad budovy, zikkuraty, pyramídy, lode, sýpky, nábytok a podobne, grécki matematici geometrické tvary zovšeobecnili a hľadali spoločné riešenia pre podobné typy úloh. Podrobnejšie a systematickejšie sa stereometriou ako prvý zaoberá Euklides v posledných troch knihách svojich Základov. V 11. knihe zovšeobecňuje planitmetrické zákonitosti na priestor, opisuje podobnosť a vzorce na výpočet objemov rovnobežnostenov. Vzťahy na výpočet povrchov a objemov kužeľov, valcov, pyramíd a gúľ sú v 12. knihe. V poslednej knihe okrem zlatého rezu analyzuje všetkých päť platónskych telies: tetraéder, hexaéder, oktaéder, dodekaéder a ikosaéder, ktoré boli v 4. storočí pred Kr. najnovšími geometrickými objavmi.
Ani v ďalších rokoch nedošlo k plynulému rozvoju stereometrie. Spomína sa napríklad v prácach Leonarda da Vinci, Albrechta Dürera, či Johannesa Keplera, no za zakladateľa stereometrie sa považuje Gaspard Monge. Dovtedy sa všetky zložitejšie stavby vyhotovovali v modeloch a na základe ich rozmerov sa odvodzovali rozmery reálnej stavby. Zobrazovanie priestoru pomocou dvoch alebo troch priemetní znamenalo významnú zmenu v geometrii a staviteľstve.
AXA (poisťovacia spoločnosť)

AXA (Euronext: CS, NYSE: AXA) je francúzska globálna poisťovacia spoločnosť, ktorá má sídlo v Paríži a založená bola v roku 1816, zakladateľom je Claude Bébéar. Nie je to názov jednej spoločnosti, ale skupiny spoločností, ktoré sú nezávisle organizované a spravované podľa regulatív jednotlivých štátov.
Skupina AXA sa zaoberá životným poistením, zdravotným poistením a inými formami poistenia a tiež aj správou investícií. Pôsobí hlavne v západnej Európe, Severnej Amerike, v Ázii a na Blízkom východe.
Delí sa na 5 segmentov, a to život a úspory, Property & Casualty, medzinárodné poistenie, Asset Management a iné finančné služby.
Celkovo má skupina 189-tisíc zamestnancov a celkovú tržbu 122 miliárd dolárov za rok 2004. Je to 15. najväčšia spoločnosť na svete podľa tržby, podľa zoznamu 2006 Fortune Global 500 list.

Spoločnosť AXA na Slovensku

Spoločnosť pôsobí na slovenskom trhu od roku 2008 a zaoberá sa viacerými druhmi poistenia. Pre svojich klientov ponúka poistné služby v oblasti dôchodkového poistenia, životného poistenia, poistenie stavieb a domácností ale aj povinné zmluvné poistenie áut a havarijné poistenie. Poisťovňa získala na Slovensku ocenenie Zlatá minca. V súčasnej dobe má spoločnosť na Slovensku 52 pobočiek.
V roku 2016 dosiahla spoločnosť AXA d.d.s., a.s. hospodársky výsledok po zdanení zisk vo výške 604 730 €.

Spoločenská zodpovednosť

Skupina AXA podporuje zodpovedný prístup k životnému prostrediu a charitatívne projekty. Na Slovensku zaviedla projekt AXA Srdcia v akcii, Deň v AXA, AXA Fond, organizuje zbierky a darovanie krvi. S nadáciou Križovatka prispieva k lepšiemu vybaveniu v slovenských nemocniciach.
Priečny splav

Priečny splav (lat. Sinus transversus (dexter, sinister)) je jeden z dvoch (pravý, ľavý) vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.
Je to hlavová žila, ktorá sa začína zo sútoku splavov (confluens sinuum) a prebieha laterálne po záhlavnej kosti v úpone mozočkového šiatra (tentorium cerebelli), pričom na kosti podmieňuje sulcus sinus transversi. Pokračuje laterálne až k hlávkovému výbežku spánkovej kosti (processus mastoideus ossis temporalis), kde zahýba do esovitého splavu (sinus sigmoideus). Priečny splav je dosť široký (6 až 10 mm), širší obyčajne na pravej strane; na priereze je trojcípy. Na povrch lebky sa premieta do spojnice vonkajšej záhlavnej hrčky (protuberantia occipitalis externa) - základňa hlávkového výbežku (processus mastoideus). Do priečneho splavu sa vlieva časť dolných mozgových žíl (venae cerebri inferiores) a dolných mozočkových žíl (venae cerebelli inferiores) a spojky zo záhlavných medziplošných žíl (venae diploicae occipitales). Horné mozočkové žily (venae cerebelli superiores) vtekajú do drobných párových splavov v mozočkovom šiatri (tentorium cerebelli) a nimi do priečneho splavu.
Seneffe

Obyvateľstvo

Obec má približne 10 716 obyvateľov (2010).