google/wiki40b huggingface dataset:
Čuvašsko

História

Čuvašský národ vznikol zmiešaním pôvodných bulharských kmeňov s ugrofínskym obyvateľstvom.
Vzatím do úvahy vôľu ľudí 24. júna 1.920 Ústredný výkonný výbor a Výbor ľudových komisárov RSFSR prijali dekrét podpísaný Vladimírom Leninom a Michailom Kalininom na prijatie Čuvašskej autonómnej oblasti ako súčasť RSFSR. Na konci roka 1924 riadiace orgány Čuvašskej republiky predložila návrh konverzie na Čuvašskú autonómnu sovietksku socialistickú republiku. 21.apríla 1925 Ústredný výkonný výbor rozhodol, že prevedie Čuvašskú autonómnu oblasť na Čuvašskú autonómnu sovietskú socialistickú republiku. Potom rozhodnutím Ústredného výkonného výboru z 20. júna do Čuvašskej autonómnej republiky boli zlúčené nasledujúce volosti (správne okresy) Alatyrkého újezdu (najmenšia správna oblasť v Rusku a ZSSR): Alatyrskaja s mestom Alatyr, Poretskaja a Kuvakinskaja s populáciou 121,464 ľudí.
V roku 1920 vznikla myšlienku zmeny názvu Čuvašskej autonómnej sovietskej socialistickej republiky na  Bulharskú autonómnu sovietsku socialistickú republiku a čuvašov na bulharov, po premenivaní čeremisov na marijcov. Návrh nebol podporený miestnymi historikmi a vedením republiky.
19. októbra 1990 sa premenováva Čuvašská ASSR na Čuvašskú SSR. V rovnakom mesiaci roku 1990, Najvyššia rada prijíma "Deklaráciu o štátnej zvrchovanosti Čuvašska." Od 13. februára 1992 s prijatím zákona "O zmene názvu Čuvašskej SSR" Čuvašská SSR bola premenovaná na Čuvašskú republiku.
Do roku 2001 v ruskom prepise mien písanie Čuvašskej republiky zahŕňa úplný oficiálny názov subjektu federácie v ruštine v Ústave (čl. 65). V súlade s prezidentským dekrétom z 9. júna 2001 číslo 679 Ruskej federácie, bol názov zmenený na "Čuvašská republika - Čuvašsko".
V roku 2007 právnik V. L. Vasiliev a spisovateľ Juchma Mišši navrhli premenovať Čuvašsko na Volžské Bulharsko
16, januára 2013 čuvašský parment obdržal žiadosť o zmenu názvu republiky na historiký názov "Čuvašská republika - Volžské Bulharsko" podpísane viacerími významnými osobnosťami.

Ústava

Základný zákon republiky je Ústava Čuvašskej republiky, ktorá bola prijatá 30. novembra 2000. Pozostáva z 10 kapitol a 105 článkov.
Text ústavy v ruskom a čuvašskom jazyku na http://gov.cap.ru/hierarhy_cap.asp?page=./196/13517/17765/18145

Hlava republiky

Najvyšším úradníkom je prezident. V roku 1994 sa stal prvým prezidentom  Nikolaj Vasiljevič Fedorov. V auguste 2010 sa stal druhým prezidentom Michail Vasilijevič Ignatev.

Zákonodarný zbor

Národný soviet Čuvašskej republiky (parlament), ktorý okrem schvalovania zákonov je najvyšším predstaviteľom a plní aj úlohu najvyššieho kontrolného úradu v krajine.

Výkonná moc

Kabinet ministrov Čuvašska (vláda). 
Kabinet ministrov je výkonným a správnym orgánom vlády a predsedá predseda vlády.
Ternay (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 10,05 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Údernícka ulica (Bratislava)

Základné informácie

Tiahne sa kolmo od Kopčianskej, je rovnobežná s Vranovskou, sú na ňu kolmé Gogoľova a Kaukazská, ústí do Viedenskej cesty.
V posledných rokoch bola ulica modernizovaná a vzniklo tu mnoho obchodných prevádzok. V letných mesiacoch je otvorené Kúpalisko Matadorka na Úderníckej 20. Na rovnakej adrese sa nachádza reštaurácia Slovenská bašta.
Braquis

Poloha

Obec má rozlohu 4,95 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coullemont

Poloha

Obec má rozlohu 4,04 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arthon

Poloha

Obec má rozlohu 46,8 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 198 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lucéram

Poloha

Obec má rozlohu 65,52 km². Najvyšší bod je položený 1 567 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 224 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mihulka

Mihulka alebo Prašná veža, je valcová kamenná veža stojaca na severnej strane jadra Pražského hradu a je súčasťou jeho historického opevnenia. Severne od veže spadá strmý zráz Jelenej priekopy.

Dejiny

Veža bola postavená v druhej polovici 15. storočia podľa projektu Benedikta Rejta ako najmohutnejšia delová veža opevnenia. Okrem obranných účelov mala v minulosti rad ďalších využití. Za vlády Rudolfa II. tu bola alchymistická dielňa; v 16. storočí slúžila ako hladomorňa, po veľkom požiari hradu v roku 1541 bola prestavaná a býval tu zvonár Tomáš Jaroš, ktorý mal vo veži i dielňu. Neskôr bol v Mihulke sklad strelného prachu, preto sa tiež nazývala Prašná veža. Pri výbuchu strelného prachu pri invázii švédskej armády v roku 1649 bola ťažko poškodená. Ako sklad prachu slúžila až do roku 1754. Následne tu boli ubytovaní kostolníci tesne susediacej katedrály sv. Víta, a to až do 20. storočia.
Mihulka bola rekonštruovaná v rokoch 1967 až 1980; bola sprístupnená v  roku 1982 ako múzeum, okná vedúce do Jelenieho příkopu však boli zaslepené, aby návštevníci nemali výhľad severným smerom k rezidencii prezidenta Gustáva Husáka. Tento stav trval až do roku 1990. Od decembra 2004 sa tu nachádza stála expozícia Vojenského historického ústavu dokumentujúca dejiny vojenských pokrývok hlavy a prilieb.
Katalóg A. Aarneho a S. Thomsona

Katalóg (A.) Aarneho a (S.) Thompsona (iné názvy: katalóg Aarneho-Thomsona, katalóg A. Aarneho - St. Thomsona, klasifikácia Aarneho-Thomsona, systém Aarneho-Thomsona, AaTh katalóg, katalóg AaTh; AaTh, AaT, AT) je najvýznamnejší medzinárodný katalóg rozprávkových bytostí a ľudových povestí súčasnosti. Jeho prvú verziu zostavil a publikoval (1910) fínsky folklorista Antti Aarne. V rokoch 1921 a 1961 katalóg rozšíril Stith Thompson. Jeho úlohou je na základe porovnania textov jednotlivých povestí určiť ich pôvod, vznik a šírenie.
V roku 2004 ho doplnil a rozšíril Hans-Jörg Uther dielom The Types of International Folktales: Animal tales, tales of magic, religious tales, and realistic tales, with an introduction. Samotný systém prepracoval a nazval ho systém Aarneho-Thompsona-Uthera (systém ATU).
Răut

Vodný režim

Zdroj vody je zmiešaný s prevahou snehového. Priemerný prietok vody vo vzdialenosti 46 km od ústia činí 5,7 m³/s.

Využitie

Využíva sa na zavlažovanie. Na rieke ležia mestá Bălți a Orhei.
Antická tragédia

Antická tragédia (z gr. τραγωδία - tragóidiá; "spev kozla") je jeden zo základných a najstarších dramatických žánrov, dráma vážneho obsahu, zobrazujúca tragično.
Podobne ako satyrské hry a komédie sa aj tragédia odvodzuje z bohoslužobných spevov na oslavu boha Dionýza (piesne, tzv. dityramby, prednášal väčšinou zbor preoblečený za satyrov, Dionýzovych sprievodcov, niekedy - najmä na Peloponéze - priamo za kozlov). Postupným dramatizovaním dityrambov sa zrodila dramatická forma, ktorá sa v priebehu vývoja diferencovala najprv na tragédiu a satyrskú hru (iný výklad spája vznik tragédie s piesňou pri obetovaní kozla).
Prvý k vyvoju dramatickej formy prispel Arión, ktorý prerušoval spevy zboru epickým rozprávaním náčelníka chóru, líčiacim Dionýzove príbehy. Z peloponézskych dithyrambov vznikol dramatický útvar až v Atike (jej strediskom boli Atény); Thespis uviedol (podľa tradície v rokoch 536–533 pred Kr.) prvú tragédiu, postavil v nej proti chóru sólového herca, ktorý sa rozprával so zborom v jambickom prehovore alebo na otázky chóru, prípadne jeho náčelníka, odpovedal (býval preto označovaný ako hypokrités - ten, kto vysvetľuje); tak sa vytvoril predpoklad pre vznik dramatického dialógu. Aischylos neskôr zaviedol druhého, Sofokles ešte tretieho herca (každý z nich hral dve i viac rolí), otvorili tak cestu k prepracovaniu dramatického konfliktu.
Vznikom antickej tragédie sa zaoberal Nietzsche vo svojom diele Zrodenie tragédie z ducha hudby (1872).
Herne (Nemecko)

Herne je nemecké mesto v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko. Leží na severe Porúria. V roku 2010 tu žilo 164 762 obyvateľov.

Geografia

Mesto leží medzi Bochumom a Recklinghausenom. Najvyšší bod je vo výške 130 m, najnižší 33 m nad morom.

Susedné obce

Herten, Recklinghausen, Castrop-Rauxel, Bochum, Gelsenkirchen.
Chvost kométy

Chvost kométy je prachovo-plynový útvar vybiehajúci z hlavy kométy tvarom pripomínajúci chvost. Vzniká pôsobením slnečného vetra a smeruje smerom od Slnka.

Anomálny chvost

Anomálny chvost kométy alebo protichvost, na rozdiel od normálneho chvosta, zdanlivo smeruje z hlavy kométy k Slnku. Prúd väčších prachových čiastočiek, na ktoré tlak slnečného žiarenia pôsobí tak slabo, že sa veľmi odchyľujú od radiálneho smeru, je viditeľný v čase, keď Zem prechádza obežnou rovinou kométy, a pri určitých polohách Zeme sa môže premietať medzi kométu a Slnko. Výrazný anomálny chvost mala napríklad kométa Arend-Roland.
Dannevoux

Poloha

Obec má rozlohu 14,4 km². Najvyšší bod je položený 297 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 211 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drocourt (Yvelines)

Poloha

Obec má rozlohu 3,84 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 495 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frederik Willem de Klerk

Životopis

Frederik Willem de Clerk vyštudoval strednú školu v Krugersdorp. V roku 1958 úspešne absolvoval univerzitu Potchefstroom v odbore právo. Potom založil advokátsku kanceláriu v meste Vereeniging, za ktoré bol tiež v roku 1969 zvolený do parlamentu. V roku 1978 sa stal členom juhoafrickej vlády, kde pôsobil na rôznych postoch 11 rokov.

Prezidentské obdobie

De Klerk sa stal prezidentom 15. septembra 1989. Po svojom nástupe do funkcie odsúdil apartheid, nechal z väzenia prepustiť Nelsona Mandelu, uväzneného v roku 1964 na doživotie a umožnil obnovenie politickej činnosti Afrického národného kongresu.
Saint-Germain-de-Longue-Chaume

Poloha

Obec má rozlohu 14,63 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magnetický pól Zeme

Magnetický pól Zeme (severný alebo južný) je bod, v ktorom magnetické siločiary magnetického poľa Zeme stoja vertikálne k povrchu Zeme. Stále sa pohybuje.
Na južnej pologuli je severný magnetický pól, na severnej južný magnetický pól.
Molière

Životopis

Jean Baptiste Poquelin sa narodil v Paríži ako syn kráľovského čalúnnika a komorníka. Študoval právo a pripravoval sa na povolanie notára. 
Avšak neskôr, v roku 1643, stretol svoju lásku - herečku Madeleine Béjartovú a štúdium zanechal, stal sa hercom a prijal meno Molière. Spolu s Béjartovou a jej bratom a sestrou založili divadelnú skupinu L'Illustre Théâtre (fran. Slávne divadlo). Kvôli dlhom však spoločnosť v roku 1645 zbankrotovala a Molière sa na niekoľko týždňov dostal aj do väzenia. 
Ešte v ten istý rok vstúpil do kočovnej spoločnosti herca Charlesa Dufresnea, v ktorej rýchlo získal vedúce postavenie. Celých trinásť rokov spolu cestovali a hrali po francúzskom vidieku. Molière počas týchto rokov spoznal najrôznejšie odtiene ľudskej povahy a stýkal sa s ľuďmi zo všetkých spoločenských vrstiev, čo využil najmä vo svojej neskoršej dramatickej práci. Taktiež sa naučil dramaturgicky upravovať hry, tak aby mali na divákov čo najväčší účinok. 
 V roku 1658 sa Molière vracia do Paríža a hrá v Louvri, ktorý v tom čase slúžil ako divadelná budova. Hral tu v Corneillovej tragédii Nicomède a vo fraške Zamilovaný doktor (Le docteur amoureux). Bol mu udelený titul Troupe de Monsieur (Monsieur bol brat kráľa) a s pomocou kráľovho brata sa začala Molièrova skupina striedať s talianskymi hercami v paláci Petit Bourbon. Stretnutím s talianskymi hercami Molière spoznal commediu dell'Arte, pod ktorej vplyvom začal písať komédie. Svoju dramatickú prvotinu - Smiešne preciózky (Les Précieuses ridicules) predstavil 18. novembra 1659 v Petit Bourbon. Toto dielo je považované za jedno z jeho najlepších a ide o vôbec prvý z jeho pokusov vysmiať sa určitým manierom, ktoré boli bežné v súvekom Francúzsku. 
Napriek tomu, že samotný Molière obľuboval tragédie, písal predovšetkým komédie a frašky. Jeho prvé frašky boli napísané len sčasti, zvyšok sa zakaždým improvizoval v štýle commedie dell'Arte. Je to práve Molièrov výrok, že satira castigat ridendo mores (lat. kritizuje zvyky pomocou humoru), ktorý je často zamieňaný s latinským príslovím Ridendo dicere verum. Štýl a obsah jeho diel sa dostal do centra pozornosti divadelnej a literárnej kritiky. 
Rok po jeho debute v Petit Bourbon sa jeho herecká skupina presťahovala do Palais Royal. Tu sa prvýkrát hrali Molièrove hry Škola mužov (L'École des maris) a Škola žien (L'École des femmes), ktoré sa obe zapodievali ľudskými vlastnosťami, ktoré nebezpečne ohrozujú rodinný život. Téma manželstva a rodinných vzťahov, obohatená o ľudskú falošnosť v medziľudských vzťahoch bola častá v Molièrových dielach.
Villegats (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 3,58 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 337 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chimérizmus

Chimérizmus je jav, pri ktorom sa v rozličných bunkách určitého jedinca vyskytuje niekoľko taxonomicky blízkych genotypov (druhu, prípadne rodu). V takom prípade má jeden organizmus (rastlinný, či živočíšny) bunky s rozličným DNA. Chimérizmus môže vzniknúť mutáciami, polyploidizáciou, vrúbľovaním a inak.
Označenie javu bolo odvodené od mýtického tvora „chiméry“, ktorého jednotlivé časti tela pochádzali z rôznych zvierat (resp. aj človeka). V biológii sa ako chiméra označuje organizmus zložený z buniek s odlišnou genetickou výbavou.
Asi najčastejšou príčinou chimérizmu je umelý zásah do organizmu, cieľom ktorého je „dodanie“ časti iného jedinca. Pri rastlinách je to vrúbľovanie, pri živočíšnych organizmoch (a hlavne u ľudí) transplantácia. V takom prípade je často žiaducim stavom tzv. komplexný chimérizmus, keď napr. všetky krvné bunky a krvotvorné bunky kostnej drene majú DNA darcu. Organizmus sa chimérizmu dosiahnutom transplantáciou často bráni imunitnou reakciou.

Fetálny chimérizmus

Istá forma chimérizmu sa objavuje aj u matiek, ktoré porodili synov. V počte desiatok až stoviek buniek pripadajúcich na milión buniek matky sa nachádza chromozóm Y. Tieto bunky možno nájsť aj vyše 25 rokov po pôrode.

Tetragametický chimérizmus

Relatívne vzácnym javom je tetragametický chimérizmus. Ten vzniká zlúčením dvoch oplodnených vajíčok v počiatočnej fáze vývoja (zygota resp. blastocysta). Inak povedané – zárodočné bunky dvojvaječných dvojičiek sa zlúčia a začnú vytvárať jeden organizmus. V takom prípade bunky jednotlivých orgánov môžu mať rôzne sady chromozómov, dokonca rôzne sady chromozómov sa môžu vyskytovať aj v rôznych bunkách toho istého orgánu.
O niečo častejšia forma chimérizmu je jav, keď vajíčka, či spermie majú odlišnú DNA ako ostatné bunky jedinca.
U človeka-chiméry teda môže byť negatívny test DNA zavádzajúci.
Július Satinský

Životopis

Narodil sa 20. augusta 1941 a celé detstvo prežil v Bratislave. Herecké sklony sa u neho prejavovali už v mladom veku a v roku 1958 vyhral recitačnú súťaž Hviezdoslavov Kubín. Neskôr vyštudoval pedagogiku na Strednej pedagogickej škole, profesiu učiteľa však nikdy nevykonával, keďže jeho túžbou bolo herectvo, na ktoré ho neprijali. Na Vysokej škole múzických umení vyštudoval v rokoch 1962 – 1966 dramaturgiu a ako dramaturg v rokoch 1964 – 1967 pracoval v Československej televízii v Bratislave. Od roku 1959 spolu s Milanom  Lasicom vystupovali ako komická dvojica v autorských reláciách. Účinkovali v Tatra revue a v Divadelnom štúdiu (Divadlo na korze). Po roku 1968, v období normalizácie, naráža aj so svojím hereckým partnerom Milanom Lasicom na množstvo prekážok a po zákaze činnosti na Slovensku pôsobia dva roky v českom divadle Večerní Brno a v rokoch 1972 – 1978 v spevohre Novej scény v Bratislave. V roku 1978 prestúpil do činohry Novej scény. Spolu s Milanom  Lasicom je tiež signatárom Anticharty.
Július Satinský bol univerzálnou a tvorivou osobnosťou a svoj talent rozvinul aj ako autor veľkého množstva scénok, dialógov, celovečerných programov. Je tiež autorom viacerých kníh s tematikou jemu blízkych spomienok na Bratislavu, obľúbených kníh pre deti, ale aj prispievateľom do viacerých novín a časopisov. Snáď najpopulárnejší bol kabaretný program "Ktosi je za dverami", v ktorom vystupoval spoločne s Milanom Lasicom a rôznymi hosťami. Význam osobnosti Júliusa Satinského spočíval aj v jeho vplyve na samotného percipienta; glosovanie aktuálnych tém a poznávanie „čŕt Slovákov“ patrili k jeho celoživotnému dielu.
Jeho prvou manželkou bola členka Baletu SND, tanečnica Lúčnice a prekladateľka z angličtiny a španielčiny Oľga Lajdová. V roku 1985 (po dvadsiatich rokoch manželstva) zomrela – utopila sa pri kúpaní v Karibskom mori na Amerických Panenských ostrovoch, tam je aj pochovaná. 
So svojou druhou manželkou (od roku 1985) MUDr. Vierou Satinskou (* 1955) mal dcéru Luciu a syna Jána.

Ocenenia

Slovenská astronomická spoločnosť po ňom pomenovala planétku 15946 Satinský objavenú 8. januára 1998 Adriánom Galádom a Alexanderom Pravdom na Astronomickom a geofyzikálnom observatóriu Modra.
1989 – titul zaslúžilý umelec
1997 – získal Krištáľové krídlo za celoživotné dielo spoločne s Milanom Lasicom
2003 – vyznamenaný v Česku Medailou Za zásluhy I. stupňa in memoriam.
Drambon

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Lou-du-Lac

Poloha

Obec má rozlohu 3,18 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oulujärvi

Oulujärvi alebo Oulu je jazero na severe Fínska v provincii Oulu. Má rozlohu 887,09 km². Jeho priemerná hĺbka je 7 m, maximálna hĺbka je 38 m. Leží v nadmorskej výške 124 m n. m.
Jawa

JAWA alebo Jawa je český, resp. česko-slovenský výrobca motocyklov a v minulosti aj automobilov. Rovnako sa v súčasnosti pod touto značkou dokončujú talianske miniautomobily pre domáci trh. Názov pochádza zo spojenia Janeček - Wanderer.

Dejiny firmy

K zaregistrovaniu značky došlo 17. augusta 1929 o pol jedenástej dopoludnia. Český majiteľ zbrojovky, podnikateľ a vynálezca František Janeček hľadal nový výrobný program, potom ako sa v jeho firme doposiaľ najdôležitejšie zbrojné produkty ukázali ako nedostatočne konkurecieschopné. Následne kúpil práva na motocykel nemeckej značky Wanderer, čo bol jednovalec s rozvodom OHV, zdvihovým objemom 500 cm³, hriadeľovým pohonom a rámom z oceľových profilov. Ľudovo nazývaný „Rumpál“, bol nedostatočne vyvinutý a pre množstvo detských chorôb sa mohol iba s čiastočným úspechom usadiť na trhu (firma Wanderer končila predovšetkým v dôsledku technických problémov s týmto motocyklom výrobu, možno práve preto sa mohli zdať Janečkovi ponúknuté podmienky ako výhodné). Predstavený bol na Pražskom autosalóne 23. októbra 1929.
V tejto oblasti neskúsenej firme vytiahol tŕň z päty anglický motocyklový pretekár a konštruktér George William Patchett, ktorý začal konštruovať úspešný pretekársky stroj a roku 1932 bol uvedený na trh nový motocykel s motorom Villiers 175 cm³. Patchett navrhol pre Jawu i dva cestné stroje so zdvihovým objemom 350 cm³, verziu SV a OHV, potom však už prišli návrhy Ing. Josefa Jozífa, najprv dvojtaktný 100 cm³. Po druhej svetovej vojne bola Jawa znárodnená a jadrom jej produkcie sa stali dvojtaktné stroje: jednovalce 125 a 175 cm³, jedno- alebo dvojvalec 250 cm³ a dvojvalec 350 cm³.
Okrem toho vyrábala Jawa oveľa rafinovanejšie pretekárske stroje DOHC (niektoré prepĺňané) a od polovice 50. rokov dvojvalce OHC 500 cm³. V celom povojnovom období žala úspechy v Šesťdňovej súťaži, v motokrosoch i na plochých dráhach, ale jej hitmi ostávali dvojtaktné motocykle 250 a 350 cm³ aj malé motocykly predovšetkým pre mládež 50 cm³. Jawa vyrába motocykle dodnes. Jej hlavným produktom je JAWA 650 s motorom Rotax.
Papier, kameň, nožnice

História

Podľa dr. Seppa Linharta vznikla hra Papier, kameň, nožnice na konci 19. storočia v Japonsku. Skoršie zmienky o podobných hrách založených na gestách rúk sa objavili aj v Číne počas dynastie Ming. Do Európy sa hra dostala začiatkom 20. storočia.
Saint-Laurent-de-la-Barrière

Poloha

Obec má rozlohu 8,28 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtillon-sur-Seine

Poloha

Obec má rozlohu 33,15 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 515 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Modálny variant frazémy

Modálny variant frazémy je druh syntaktického variantu frazémy založený na možnosti uplatniť jednotku v kladnej aj zápornej podobe. Tento druh variantu je ohraničný na slovesné a čiastočne niektoré adjektívne a príslovkové frazémy. Modálna premenlivosť je silno limitovaná aj v rámci slovesných frazém, keďže niektoré z nich môžu mať iba kladnú podobu (napr. mať niečo v malíčku, tu sa síce dá tiež pritvoriť záporná podoba, ale tá by išla proti vlastnému významu frazémy), iné zasa iba zápornú podobu (nebabri, nekúpiš) a iba v ďalšej skupine je možnosť uplatniť klad aj zápor (napr. dať niekomu za pravdu – nedať niekomu za pravdu). Pri ďalšej derivácii sa táto základná modálna charakteristika môže meniť, napr. je maľovať/nemaľovať čerta na stenu, ale pri odvodenom prísloví už iba Nemaľuj čerta na stenu!
Sanácia (Poľsko)

Sanácia (lat. sanatio – uzdravenie) je neoficiálny názov režimu, ktorý vznikol po tzv. májovom prevrate v Poľsku v roku 1926 a vládol až do roku 1939. Jeho hlavným predstaviteľom bol až do svojej smrti v roku 1935 Józef Piłsudski. Samotný názov je odvodený z latinského slova sanatio, čiže uzdravenie. Prvýkrát ho použil publicista a ideológ sanačného režimu Adam Skwarczyński.
Poľská diktatúra v rokoch 1926 – 1939 sa líšila od ostatných diktatúr v medzivojnovej Európe tým, že nezakázala činnosť ostatných politických strán, prebiehali čiastočne slobodné voľby a opozičné strany mali svoje zastúpenie v zákonodarnom zbore. Zároveň bol však pestovaný kult osobnosti Józefa Piłsudského, vojenský charakter moci a nebezpeční politickí a spoločenskí oponenti režimu boli zastrašovaní, napádaní a niekedy aj väznení (napr. spisovateľ Tadeusz Dołęga-Mostowicz či významní medzivojnoví politici Wincenty Witos alebo Wojciech Korfanty).
Po smrti Piłsudského sa do čela režimu dostal generál Edward Rydz-Śmigły. Začiatok druhej svetovej vojny a útok na Poľsko znamenal koniec sanačného režimu. Jeho čelní predstavitelia boli neskôr opozičnými silami, ktoré sa dostali k moci tak v exilovej vláde, ako aj v neskoršej Poľskej ľudovej republike, marginalizovaní.