google/wiki40b huggingface dataset:
Predseda Európskej rady

Predseda Európskej rady (President of the European Council), známy tiež nepresne ako prezident Európskej únie, resp. Prezident EÚ, je osoba zodpovedná za predsedanie Európskej rade a vedenie jej summitov. Predseda Európskej rady taktiež zastupuje Európsku úniu na svetovej scéne.
Od 1. decembra 2014 je predsedom Európskej rady bývalý poľský premiér Donald Tusk.

Zakotvenie a minulosť

Lisabonská zmluva, platná od 1. decembra 2009, uvádza, že Európska rada volí svojho stáleho predsedu kvalifikovanou väčšinou na dva a pol roka, s jednou možnosťou znovuzvolenia. Odvolanie predsedu Európskej rady (v prípade prekážky alebo závažného pochybenia) takisto vyžaduje kvalifikovanú väčšinu. Predseda Európskej rady nesmie súčasne vykonávať vnútroštátnu funkciu. Na summite Európskej rady v Bruseli 19. novembra 2009 bol historicky prvým stálym predsedom Európskej rady zvolený belgický premiér Herman Van Rompuy, ktorý sa svojho úradu ujal 1. decembra 2009.
Od roku 1975 až do roku 2009 bol predseda Európskej rady neoficiálne pozíciou, ktorú vykonával šéf exekutívy členského štátu riadiaci v danom období Európsku radu v rámci každého pol roka rotujúceho predsedníctva Európskej rady a Rady Európskej únie. Takto sa predsedníctvo Európskej rady vystriedalo do 1. decembra 2009 71 krát.
Liturgická farba

Liturgická farba je farbou bohoslužobných rúch a výzdoby chrámu v jednotlivých obdobiach alebo slávnostiach v rámci liturgického roka. Rozdielnosť farieb má aj navonok umocňovať povahu liturgických slávení ako aj zmysel kresťanského života.
Antonstál

Antonstál je lovecký zámok v Bielych Karpatoch, situovaný 12 km od Nemšovej neďaleko hraníc s Českom. Zámok patrí medzi účelové zariadenia lesnej pedagogiky a rekreácie.

História

V prírodnom prostredí chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty, na území bývalého Brunovského panstva postavila na konci 19. storočia rodina pivovarníka Antona Drehera rozsiahlejší drevený poľovnícky kaštieľ Antonstál. Ako vášnivý poľovník sa venoval chovu diviačej a jelenej zveri vo viacerých zverniciach a zavŕšením jeho aktivít bolo v rokoch 1937 - 1943 vybudovanie poľovníckeho zámku Antonstál.
Stavbu navrhol architekt Augustín Danielis a viedla ju Edeltruda Kulmerová Dreherová. Po dobudovaní sa stal miestom zimných poľovačiek podnikateľov, významných osobností a šľachty, až pokým ho v 50. rokoch 20. storočia neskonfiškoval československý štát. Bola tu zriadená učňovská škola pre drevorubačov a v súčasnosti je objekt v správe štátneho podniku Lesy Slovenskej republiky.
Pléchâtel

Poloha

Obec má rozlohu 36,32 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 685 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Symphorien (Deux-Sèvres)

Poloha

Obec má rozlohu 19,01 km². Najvyšší bod je položený 55 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 790 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ema Angyalová

Životopis

Absolventka ústrednej čipkárskej školy vo Viedni. Pôsobila 26 rokov v Kremnických Baniach ako tvorkyňa a učiteľka paličkovaných čipiek. Založila čipkárske školy roku 1884 v Kremnici (s bratom Vojtechom) 1886 v Hodruši, 1888 v Kremnických Baniach, 1910 v Lúčkach pri Kremnici a v Starých Horách, na ktorých aj vyučovala. Roku 1889 aj jej zásluhou získala paličkovaná čipka zo Slovenska prioritné postavenie na Svetovej výstave v Paríži.
Domart-en-Ponthieu (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 17,93 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Landrichamps

Poloha

Obec má rozlohu 4,72 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Anton Hrnko

Rodina

Hrnkova maželka Blanka, syn Martin a dcéra Michala zahynuli pri leteckej havárii 10. marca 2019 v Etiópii.

Kritika

V roku 2017 bol Inštitútom ľudských práv (IĽP) zvolený za Homofóba roka.

Známe výroky

"Ja si kupujem do roka 6 oblekov a jeden stojí 600 eur." - Anton Hrnko o zmrazovaní platov
"Dvojbodka má symbolizovať mňa ako platiteľa koncesionárskeho poplatku, mňa ako jedného radového príslušníka slovenského národa. A ja sa necítim ako dvojbodka." - Anton Hrnko o logu RTVS
"Obyčajný hajzel si, lebo rozprávaš drísty." - Anton Hrnko k protestujúcemu mužovi
Nantey

Poloha

Obec má rozlohu 6,5 km². Najvyšší bod je položený 620 m n. m. a najnižší bod 382 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-en-Coglès

Poloha

Obec má rozlohu 32,09 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 046 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oppy

Poloha

Obec má rozlohu 4,84 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 370 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazus

Poloha

Obec má rozlohu 9,13 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 572 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thouarcé (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 18,74 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 863 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sveta Anastasija

Sveta Anastasija (bulharským písmom: Света Анастасия; doslova: Svätá Anastázia) je vulkanický ostrov v Burgasskom zálive v Čiernom mori s rozlohou 0,01 km², ktorý sa nachádza 6,5 km juhovýchodne od Burgasu. Najvyššie pahorky dosahujú 12 metrov. Ako jediný z piatich ostrovov je obývaný.
V rokoch 1945 – 1990 sa ostrov volal Bolševik podľa politických väzňov (väčšinou účastníkov Septembrového povstania) uväznených v koncentračnom tábore (kláštore) na ostrove v roku 1924. O rok neskôr sa väzňom odtiaľ podarilo utiecť a ostrov po roku 1945 presláviť v mocenských kruhoch. V roku 1958 na ňom natáčal bulharský režisér Rangel Vălčanov film Na malom ostrove. V 60. rokoch 20. storočia zo starého kláštora komunisti urobili múzeum a hotel, ktorý dodnes funguje a je rajom turistov.
Ostrov vlastní pravoslávna cirkev, na jeho zveľadení však pracuje bulharský miestny podnikateľ. Nachádza sa tu maják, krčma, malý prístav a niekoľko menších ubytovacích zariadení pre turistov. Mal by sa však doriešiť problém dopravného spojenia, ktoré nie je v súčasnosti dostatočné dobre vyvinuté.
Pexonne

Poloha

Obec má rozlohu 13,43 km². Najvyšší bod je položený 522 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 413 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Smrek obyčajný

Vzhľad

Je to 25 – 50 metrov vysoký strom (najvyšší pôvodný európsky) s kužeľovitou, respektíve úzko ihlanovitou  korunou. Jeho ihlice majú dĺžku 1 – 1,5 cm, vyrastajú z konárika po jednej, končisté. Brachyblasty má takmer zakrpatené. Praslenovité konáriky majú charakteristické listové vankúšiky (pulvinuli folii) oddelené ryhami. Ihlice majú zvyčajne štvorhranný prierez s prieduchmi na všetkých štyroch stranách. Sú tmavozelenej farby. Púčiky sú úzko kužeľovité, bez živice a s pritisnutými šupinami. Konáre môžu byť ohnuté nahor alebo u starších jedincov nadol. Kvitne od apríla do mája. Samčie šišky sú červenopurpurové s dĺžkou 2 – 2,5 cm. Samičie sú valcovité, s tvrdými šupinami a vyrastajú na koncoch vlaňajších výhonkov. Okrem svojej dĺžky, ktorá môže byť až 16 cm sa od samčích odlišujú tiež farbou. Zvláštnosťou mladých šišiek je, že rastú smerom nahor a sú sfarbené buď do purpurofialova alebo do zelena. Dozrievajú v prvom roku. V čase zrelosti majú základnú farbu svetlohnedú, visia nadol. Semená sú tmavohnedé, na spodku končisté a majú krídlo.
Strom je obojpohlavný. Samčie a samičie kvety sú červené až purpurové do 2,5 cm. Obidve rastú na jar na vzpriamených súkvetiach.

Ekológia

Smrek obyčajný je veľmi rozšírený ako zložka klimaxových horských lesov. Rastie na rozmanitom geologickom podklade, uprednostňuje hlinité a piesočné pôdy. Darí sa mu aj v polohách s vysokou hladinou podzemnej vody, tzv. podmáčané smrečiny. Keďže však plytko korení, je náchylný na vývrátenie. Prirodzene rastie v strednej a severnej Európe, v Alpách do nadmorskej výšky 2000 metrov, kde tvorí hornú hranicu lesa. Je prirodzenou hranicou lesa aj na Slovensku a to vo výškach 1 500 – 1 550 metrov. V Laponsku a na severe Ruska zasahuje takmer až k severnej hranici lesa. Výborne znáša nízke teploty. V minulosti bol vo veľkom vysádzaný v nižších polohách. Pestuje sa kvôli drevu, ako aj ochrane pôdy. Drevo je mäkké, ľahko opracovateľné, pružné, rovnomerne štiepateľné, priemyselne využiteľné. Využíva sa aj jeho kôra kvôli vysokému obsahu tanínu, v ľudovom liečiteľstve sa zase používa odvar z jeho ihlíc a konárikov.  Smrekové monokultúry vysádzané v nížinách však trpia tak klimatickými činiteľmi, ako aj škodcami a negatívnymi civilizačnými vplyvmi. Zdravé smreky sa bránia voči lykožrútovi tak, že z poranených miest stromu sa vyleje živica, ktorá hmyz zalepí a tak ho zahubí. Oslabené smreky v monokultúrach sú však lykožrútmi napadané hromadne, čím vznikajú kalamitné stavy.

Najstarší klon na svete

Tlačové vyhlásenie univerzity Umeå universitet, potvrdilo, že vek klonu smreku obyčajného, nazvaný Old Tjikko je rádiokarbónovou metódou datovaný na 9550 rokov, a je tak najstarším žijúcim stromom.
Ale klonálna kolónia Pando, čo je 47 000 žijúcich klonov topoľa osikového, je ich vek odhadovaný na 80 000 až 1 milión rokov.
Batilly-en-Puisaye

Poloha

Obec má rozlohu 17,35 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magny-le-Hongre

Poloha

Obec má rozlohu 4,66 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 500 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Establet

Poloha

Obec má rozlohu 12,58 km². Najvyšší bod je položený 1 400 m n. m. a najnižší bod 632 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 29 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ázijské hry

Ázijské hry sú medzinárodné viacšportové podujatie, usporadúvané každé 4 roky v Ázii, pod dohľadom Ázijského olympijského výboru (Olympic Council of Asia, OCA). Účastnia sa ho športovci zo všetkých 45 ázijských krajín, ktoré sú členmi OCA. Iba 7 krajín sa zúčastnilo všetkých ázijských hier.

Dejiny

Predchodcom Ázijských hier boli Hry Ďalekého východu. Vznikli na prezentovanie jednoty a spolupráce medzi Japonskom, Filipínami a Čínou. Prvé hry boli usporiadané v Manile roku 1913. Zanikli roku 1938 po tom čo Japonsko napadlo Čínu. 
Po druhej svetovej vojne niektoré ázijské štáty získali nezávislosť. Viacero týchto krajín chcelo nový druh podujatia, v ktorom by prevládalo vzájomné porozumenie. Počas 14. olympijských hier roku 1948 bol medzi ázijskými účastníkmi presadený názor o zorganizovaní Ázijských hier. Tieto krajiny v roku 1949 založili Federáciu Ázijských hier (Asian Games Federation). Bolo rozhodnuté, že prvé Ázijské hry budú usporiadané v Naí Dillí, v Indii, v roku 1951. Ďalšie hry sa konali o tri roky neskôr roku 1954 v Manile na Filipínach a odvtedy sa konajú každé štyri roky.
Roku 1982 sa po sporoch medzi jednotlivými účastnickými krajinami rozhodlo o reorganizácii Federácie Ázijských hier a vznikla nová inštitúcia, Ázijský olympijský výbor.
Roku 1994 aj napriek odporu zo strany niektorých krajín boli do Ázijského olympijského výboru prijaté bývalé sovietske republiky Kazachstan, Kirgizsko, Uzbekistan, Turkmenistan a Tadžikistan. Naopak, od hier 1976 nie je Izrael členom OCA (kvôli incidentu na Olympiáde v Mníchove 1972) a nemôže sa zúčastňovat ázijských hier.
Castelferrus

Poloha

Obec má rozlohu 8,39 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 411 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Medzinárodné robotnícke združenie

Medzinárodné robotnícke združenie/Medzinárodný robotnícky spolok/Medzinárodná robotnícka asociácia alebo Medzinárodné združenie robotníkov/Medzinárodný spolok robotníkov/Medzinárodná asociácia robotníkov alebo Medzinárodné združenie pracujúcich/Medzinárodný spolok pracujúcich (pôvodný názov International Workingmen's Association, skr. IWA, Medzinárodná asociácia pracujúcich) alebo neoficiálne Prvá internacionála  bola medzinárodná organizácia socialistických strán a robotníckych zväzov, založená v roku 1864 v Londýne. 
Pri jej zrode stáli komunisti (Karol Marx, Friedrich Engels) a anarchisti (Michail Alexandrovič Bakunin). V 1. internacionále bylo zastoupeno velmi málo marxistů a mnoho proudhonistov (tj. anarchistov). 
Členovia internacionály sa aktívne zúčastňovali povstania Parížskej komúny. Svoju činnosť internacionála ukončila kvôli nezhodám komunistov a anarchistov (napríklad v tom, či vytvoriť štát robotníkov, alebo či štát zrušiť) v roku 1876. V roku 1872 bolo jej sídlo prenesené z Londýna do New Yorku. V roku 1876 bola jej činnosť pozastavená.
Rudolf Schuster

Životopis

Narodil sa v Medzeve, centre Dolnospišských (Karpatských) Nemcov. V Košiciach vyštudoval Strednú priemyselnú školu stavebnú. V rokoch 1954 – 1959 pokračoval v štúdiu na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave, kde študoval odbor inžinierske staviteľstvo. Neskôr pokračoval vo vzdelávaní vedeckou ašpirantúrou z odboru ekológie na Baníckej fakulte Vysokej školy technickej v Košiciach, kde získal v roku 1984 titul CSc.  
Od roku 1960 pracoval ako projektant v Krajskom poľnohospodárskom projektovom ústave v Bratislave, v rokoch 1960 – 1962 bol asistentom v Slovenskej akadémii vied, v rokoch 1962 – 1970 pracoval vo Východoslovenských železiarniach v Košiciach ako referent, v rokoch 1964 až 1990 bol členom Komunistickej strany Slovenska, v rokoch 1971 – 1974 bol vedúcim sekretariátu a technickým asistentom podnikového riaditeľa vo Východoslovenských železiarniach. 
V rokoch 1974 – 1979 pracoval na národnom výbore mesta Košice ako podpredseda pre služby, v rokoch 1979 – 1983 ako prvý podpredseda pre ekonomiku a v rokoch 1983 – 1986 sa stal prvý raz primátorom mesta Košice. V rokoch 1986 – 1989 bol predsedom Východoslovenského krajského národného výboru v Košiciach, od 30. novembra 1989 do 30. júna 1990 bol predsedom Slovenskej národnej rady, v rokoch 1990 – 1992 pôsobil ako veľvyslanec ČSFR v Kanade a v rokoch 1993 – 1994 pracoval na Ministerstve zahraničných vecí v Bratislave. V rokoch 1994 – 1999 pôsobil po druhý raz vo funkcii primátora mesta Košice.
Podľa niektorých názorov počas výkonu funkcie primátora Košíc zadĺžil mesto tak, že bolo nutné zaviesť tzv. ozdravný režim, ktorý skončil až v roku 2003. Istý čas sa uvažovalo o uvalení nútenej správy na mesto.
V rokoch 1998 – 1999 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky (od októbra 1998), pôsobil tiež ako člen Výboru pre kultúru a médiá (6. november 1998–16. marec 1999), člen Výboru pre ľudské práva a národnosti (od 16. marca 1999 do 29. mája 1999) a člen Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Slovenskej informačnej služby. 
V priamych voľbách v dňoch 15. a 29. mája 1999 bol zvolený za prezidenta Slovenskej republiky, inaugurácia prebehla 15. júna 1999.
V prvom kole volieb v roku 2004 skončil štvrtý so ziskom 147 549 hlasov (7,43 %). a tak ho 15. júna 2004 nahradil Ivan Gašparovič.

Tvorba

Začiatky jeho literárnej činnosti sa spájajú s jeho spoluprácou so Slovenským rozhlasom v Košiciach, knižne debutoval v roku 1987 cestopisnou knihou Necestami Brazílie. Okrem prózy, cestopisov a publicistických diel sa venoval najmä písaniu scenárov pre rozhlas a televíziu, ako aj rozhlasových pásiem a literárnych predlôh k dokumentárnym filmom.
TV LUX

Vysielanie

Jej vysielanie je od začiatku dostupné cez internet, satelit  ASTRA 3B - 23,5° a káblovú televiziu. Licenciu pre satelitné vysielanie vlastní od začiatku marca  2008. Televízia je aj v ponuke Digi TV, Magio Sat, Plustelka a možno ju sledovať aj cez mobilné zariadenia. Je prístupná aj cez celoplošné DVB-T v 1. multiplexe (avšak najprv bolo vysielanie prístupné iba cez lokálne multiplexy).
Od roku 2017 TV LUX vysiela 24 hodín denne.
Program je zostavený tak aby zasahoval všetky vekové kategórie. V programovej štruktúre televízie sa nachádzajú publicistika a spravodajstvo, mládežnícke a hudobné bloky, relácie pre deti, dokumenty,  vzdelávacie relácie, svedectvá, relácie o viere, prenosy z Vatikánu a iných miest.

Vznik

Televízia Lux vznikla odštiepením Štúdia Lux od spoločného projektu česko-slovenskej televízie TV Noe/TV Lux, ktorý bol založený v Česku a pôvodne produkoval česko-slovenské vysielanie (jeho slovenskú časť produkovalo práve štúdio Lux). K rozštiepeniu a ukončeniu spolupráce viedol fakt, že TV Noe je orientováná viac ekumenicky a podľa názoru KBS produkovala a vysielala aj programy, ktoré boli v rozpore s katolíckym učením. Tiež požadovala zaplatenie odvysielaných slovenských príspevkov. Slovenská strana tvrdí, že potom prišla pred čisto vlastným projektom s návrhom, aby sa televízia formálne osamostatnila a napevno si rozdelila vysielací čas na jednom kanále, ale česká strana vraj túto možnosť odmietla. TV Lux tiež predtým spolupracovala so Slovenskou televíziou, pre ktorú produkovala napr. reláciu Lumen 2000 a doteraz produkuje hitparádu kresťanských hudobných videoklipov Poltón.
Projekt televízie je v súčasnosti dielom dvoch spoločníkov: produkčného štúdia Lux Communication a Konferencie biskupov Slovenska.

Sídlo

Televízia LUX sídli v Bratislave v Starom meste.
Adresa sídla:

TV LUX

Prepoštská 5, Bratislava
Aspekt (astronómia)

Aspekt alebo konštelácia je vzájomná poloha kozmických objektov (obyčajne planéty a Slnka) na oblohe vzhľadom na pozorovateľa na Zemi, pri ktorej rozdiel v ekliptikálnej dĺžke pozorovaných telies (elongácia) nadobúda významnú hodnotu, napr. 0°, 90°, 180°, alebo maximálnu hodnotu pri vnútorných planétach. Pri elongácii 0° ide o konjunkciu (o hornú konjunkciu, ak je planéta za Slnkom, o dolnú konjunkciu, ak je planéta medzi Zemou a Slnkom), pri elongácii 90° ide o kvadratúru a pri elongácii 180° o opozíciu. Vnútorné planéty nemôžu byť v opozícii. Dosahujú maximálnu východnú alebo západnú elongáciu podľa toho, či sú na východ alebo na západ od Slnka. Pre aspekt sa používajú tieto znaky: ơ – konjunkcia, □ – kvadratúra, ∞ – opozícia.
STS-89

Poznámka

STS-89 mala pôvodne vyzdvihnúť a dopraviť na Zem Wendy B. Lawrenceovú, ale vrátila sa s Davidom A. Wolfom a Andrew Thomas zostal na Mire. Thomas sa vrátil počas misie STS-91.
Lev Vladimirovič Rudnev

Životopis

Narodil sa v rodine učiteľa. Rodičia ho poslali do umeleckej školy v Rige. V roku 1906 bol prijatý do Akadémie Umení vo vtedajšom Leningrade, dnes Petrohrad. Veľmi rýchlo sa stal obľúbeným študentom známeho L. N. Benoa. V roku 1911 sa Rudnev začal aktívne zapájať do rôznych architektonických súťaží. O štyri roky neskôr mu bol pridelený titul „umelecký architekt“. V marci roku 1917 vyhral súťaž na postavenie pamätníka obetiam Februárovej revolúcie na Marsovom poli.
V rokoch 1922 až 1948 pôsobil na Akadémi Umení v Leningrade ako profesor. V roku 1932 bol poverený návrhom budovy Fruenzeho Vojenskej Akadémie. Táto budova sa stala významnou stavbou vo vtedajšej Sovietskej architektúre. Hlavnou ideou tejto súťaže bolo vyzdvihnúť silu, moc a odvahu Červenej armády.
Po druhej svetovej vojne sa Rudnev zapájal do obnovy zničených sovietskych miest, hlavne Voronež, Stalingrad (dnes Volgograd), Riga a mnoho ďalších. Bol poverený navrhnúť niekoľko nových bytových domov v Moskve. V týchto stavbách chcel poukázať na nezlomnosť a nepoddajnosť ľudu. Prvotný dôraz kládol na komfort až potom na ďalšie funkcie. Vravieval: „Ak chcete dobre navrhnúť byt, navrhujte ho akoby pre seba a kláďte dôraz na všetky maličkosti, ktoré človek potrebuje!“
Jeho vrcholným dielom sa stala Lomonosova Univerzita v Moskve (1948 – 1953), na Leninovských kopcoch. Tomuto projektu venoval obzvlášť pozornosť, pretože už jeho diplomová práca bola univerzita. Keďže mal veľkú záľubu vo výškových stavbách stal sa mu tento projekt veľmi blízkym. Tri roky po dokončení univerzity, 19. novembra 1956 Lev Rudenv zomrel. Rudnev poukazoval na to, že priestor okolo budovy je veľmi dôležitý a maximálne s ňou spätý, preto nie je dobré ho zanedbať. Snažil sa spojiť architektúru s okolitým prostredím.
Mézeray

Poloha

Obec má rozlohu 32,95 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 781 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
V jezírkách

Popis oblasti

V lokalite je jedno trvalé jazierko a dve plytké terénne depresie, v priebehu roka nepravidelne zaplnené vodou. Okrem už spomínaného červenohlava močiarneho rastie v mieste prstnatec pleťový, hrdobarka cesnaková alebo žltuška žltá. V tôňach žije viac ako 10 druhov vážok, z obojživelníkov kunka červenobruchá a hrabavka škvrnitá. Vo východnej časti lokality hniezdi kaňa močiarna.
Kornel Stodola

Životopis

Narodil sa v Liptovskom Mikuláši, časti Vrbica - Hušták č. 26 (podľa vtedajšieho číslovania) do evanjelickej rodiny národne uvedomelého, zámožného mikulášskeho garbiara Ondreja Stodolu (v matrike uvedený ako remeselník, rovnako ako pri narodení staršieho brata Aurela, pri Emilovi uvedený ako mešťan) a Anny, rod. Kováčovej. Pri krste dostal mená Kornel Milan (v matrike, hoci je vedená po slovensky, je prvé meno písané ako Cornel).
Od konca 19. storočia riadil rodinnú továreň na spracovanie kože v Liptovskom Mikuláši. Po jej krachu v roku 1913 odišiel do Viedne. Tu začal spolupracovať s Milanom Hodžou a Ivanom Dérerom. Počas prvej svetovej vojny udržiaval styky s českou tajnou organizáciou Maffiou. V októbri 1918 sa stal členom SNR a podpísal Martinskú deklaráciu. 
V rokoch 1918-1920 bol poslancom Revolučného národného zhromaždenia. V tomto období zastával miesto referent železníc, pôšt a telegrafov na ministerstve pre správu Slovenska. V rokoch 1920-1925 bol poslancom a v rokoch 1925-1938 senátorom Národného zhromaždenia za agrárnu stranu.
Patril k vedúcim predstaviteľom slovenských podnikateľov. Bol prezidentom obchodnej a živnostenskej komory v Bratislave, miestopredsedom Ústredného zväzu československých priemyselníkov, organizátor Dunajských veľtrhov. 
Pôvodne bol stúpencom čechoslovakizmu. V 30. rokoch zmenil postoj smerom k autonómii Slovenska. V októbri 1938 podpísal Žilinskú dohodu. Po vzniku Slovenskej republiky v marci 1939 rýchlo stratil vplyv na slovenské hospodárstvo.
Patril ku priekopníkom lyžovania na Slovensku. Na prelome rokov 1888 a 1889 priniesol z Nórska prvé lyže. Bol tiež aktívny horolezec. Po svojom prvovýstupe (28. júna 1903) na ešte nezdolaný štít vo Vysokých Tatrách ho pomenoval Oľgin štít, po svojej manželke Oľge, (dnešný Mengusovský Volovec). 
Bol po ňom pomenovaný pomenovaný železničný tunel pri Telgárte.
Croignon

Poloha

Obec má rozlohu 4,62 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 489 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE