google/wiki40b huggingface dataset:
Savasse

Poloha

Obec má rozlohu 22,01 km². Najvyšší bod je položený 420 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 311 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Theopropos z Rodosu

Theopropos (starogr. Θεόπροπος – Theopropos) bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch v roku 193.
Starogrécky nápis IvO 239 (IvO = nápisy z Olympie) na kamennom podstavci (jeho nezachovanej sochy) objavený v Olympii uvádza, že Theopropos z Rodu bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch. Archeológovia tento podstavec našli východne od Diovho chrámu.
Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho si Theopropos svoje olympijské víťazstvo vybojoval na 243. hrách v roku 193.
Poueyferré

Poloha

Obec má rozlohu 6,2 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 407 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Teologická filozofia

Teologická filozofia je podľa Aristotela najvyššia veda, ktorá sa zaoberá súcnom vôbec, najvšeobecnejšia veda; ontológia.
Canapville (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zvárková oceľ

Zvárková oceľ z pudlovacej pece

Surové železo a šrot sa pri miešaní (pudlovaní) a za prístupu vzduchu zpracovávalo na cestovitú hmotu (tzn. nebola dosiahnutá teplota topenia), z ktorej sa následne bucharom vykovali tyče a zároveň sa tak odstraňovala troska. Tyče sa následne rozvalcovali na hrubé plechy, ktoré sa vo zväzkoch na valcoch kovársky alebo tavením zvárali. Potom sa z nich vyvalcovala tvarová oceľ (profily).
Tento postup vynašiel Angličan Henry Corte v roku 1784.
Veľký obsah zavalcovanej trosky spôsoboval vrstevnatosť materiálu. Pre malý obsah uhlíka dosahuje oceľ medze pevnosti v tahu 330 až 400 MPa, ťažnosť sa pohybuje od 12 do 25%. Vlastnosti oceli sú značne rozdielne v smere valcovania (vyšší) a kolmo na smer valcovania.
Pred vznikom mäkkej ocele, sa výrobky ako nity, klince, drôty, reťaze, železničné spojky, vodné a parné potrubia, matice, skrutky, podkovy, zábradlia, popruhy na drevené krovy striech a ozdobné kovania vyrábali z tvárnej ocele.
Mnémosyné

Mnémosyné (iné názvy: Mnémosyna, Mnemosyne, Mnemosyna; po grécky μνημοσύνη - Mnémosyné – pamäť; po latinsky Mnemosyne) je v gréckej mytológii personifikácia pamäte. Je dcérou Gaie a Urana, jedna z dvanástich Titaniek.
Mnemosyne je matkou Múz. Ich otcom bol sám najvyšší boh Zeus.
Podľa niektorých prameňov zo 4. stor. pred Kr. bola ako Mnemosyne označovaná aj jedna z riek v Háde, ktorá bola protikladom rieky Léthé. Mŕtve duše pijúce z rieky Léthé zabúdali po svojej reinkarnácii na svoje predchádzajúce životy, preto bolo zasvätencom odporúčané, aby pili z rieky Mnemosyne. Táto zmienka mohla byť súčasťou orfickej alebo eleusínskej mytológie.
Éblange

Poloha

Obec má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 295 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nefelé

Nefelé alebo Nefela alebo zastarano Nefele (starogr. Νεφέλη – Nefelé, lat. Nebula) bola v gréckej mytológii bohyňa oblakov, stala sa manželkou orchomenského kráľa Athamasa.
Mali spolu dve deti, syna Frixa a dcéru Hellé, ktoré matka milovala a pripravila im šťastné detstvo. Toto rodinné šťastie však vydržalo len krátko, pretože Athamas sa zasnúbil s inou ženou. Nefelé potom od neho odišla, alebo dokonca bola kráľom vyhnaná. Macocha Inó deti nenávidela a spriadala intrigy, ako sa ich zbaviť. Dala znehodnotiť zrno pripravené na sejbu, takže nevzišlo, nastal hlad a krajinu zachvátili nepokoje. Inó potom presvedčila manžela, aby vyslal poslov o radu do Delf. Pomocou podplatených poslov potom Inó zostavila falošnú veštbu, že na záchranu krajiny proti neúrode a hladu treba obe deti obetovať. Kráľ sa sprvu bránil, ale nakoniec u neho nad otcovskou láskou, zvíťazila vladárska povinnosť.
Deti netušili, čo ich čaká, ale ich matka Nefelé nad nimi bdela a pár hodín pred obetným obradom poslala zlatého barana do kráľovského paláca, aby ich odniesol. Deti nasadli na chrbát barana a ten sa vzniesol do výšky a unášal ich preč. Keď už leteli nad Thráckym morom, Hellé sa neopatrne obzerala, neudržala sa, spadla do mora a utopila sa. Po niekoľko dní na toto miesto potom padali matkine slzy v podobe drobného dažďa. Na pamiatku malej Hellé bola táto morská úžina nazvaná Helléspontos, dnešné Dardanely.
Frixos sa šťastne dostal do Kolchidy, kde sa ho ujal kráľ Aiétes. Zlatého barana kráľ Aiétes obetoval najvyššiemu bohu Diovi, baranie zlaté rúno potom zavesil v posvätnom háji boha Area na vysoký strom a nechal ho strážiť drakom. Pre toto zlaté rúno, sa po rokoch vydala slávna výprava Argonautov vedená Iasónom.
Hon (film z roku 2012)

Vydanie a ocenenia

Film mal premiéru 20. mája 2012 na festivale v Cannes ako prvý dánsky film v hlavnej súťaži od roku 1998. Mads Mikkelsen tu získal cenu pre najlepšieho herca. Distribučná spoločnosť Nordisk Film vydala film v Dánsku 10. januára 2013. Film bol vydaný na DVD a Blu-ray 7. mája 2013.
Film získal 11. septembra 2013 hlavnú súťažnú cenu Meeting Point Europe Award na 8. ročníku filmového festivalu Cinematik 2013 v Piešťanoch, ako aj Cenu divákov. Bol taktiež nominovaný na Severskú filmovú cenu Nordic Council Film Prize.
The Suite Life on Deck

Dej

Seriál sa odohráva na palube lodi S.S. Tipton, toho času majetku pána Tiptona. Novým manažérom lode sa stáva známy Marion Moseby (Phill Lewis). Na lodi sa chystá jedinečný projekt "Seven Seas High", do ktorého pán Tipton prihlásil svoju hlúpu dcéru London Tipton (Brenda Song). Aj Carey Martin (Kim Rhodes) sa rozhodne, že svoje pätnásťročné deti-dvojčatá Zacka (Dylan Sprouse) a Codyho (Cole Sprouse) prihlási do toho istého projektu, z čoho pán Moseby rozhodne radosť nemá. Do deja vstupuje nová postava - Bailey Pickett (Debby Ryan), ktorá sa vydáva najprv za chlapca. Hneď v prvom diele tiež dôjde k ubytovaniu postáv: Zack dostáva súkromnú kajutu, Cody dostáva tučného spolubývajúceho Woodyho Finka (Matthew Timmons). London znechutená tým, že nezískala nadštandardnú kajutu, nakoniec prijíma ako spolubývajúcu Bailey. V druhej sérii príde spolubývajúci i Zackovi - Marcus Little (Doc Shaw).
Vladimír Kubáň

Životopis

V rokoch 1981 až 1985 študoval na Vojenskom gymnáziu v Banskej Bystrici. V rokoch 1985 až 1989 študoval na Vysokej vojenskej škole pozemného vojska vo Vyškove. Po absolvovaní sa stal veliteľom čaty 6. tankovej roty výcvikovej 2. tankového práporu výcvikového 103. tankového pluku 14. tankovej divízie Východného vojenského okruhu. V 14. tankovej divízii pokračoval ako veliteľ 4. tankovej roty, 2. tankového práporu (1990 až 1991), veliteľ tankovej čaty 2. tankovej roty tankového práporu 63. mechanizovaného pluku (1991 až 1992) a veliteľ 2. tankovej roty tankového práporu 63. mechanizovaného pluku (1992 až 1993). V rokoch 1993 až 1995 bol veliteľom tankového práporu 63. mechanizovaného pluku. V rovnakej funkcii pokračoval aj v tankovom prápore rámcovom 22. mechanizovanej brigády v rokoch 1995 až 2004. V roku 2004 sa stal veliteľom tankového práporu 2. mechanizovanej brigády. Od roku 2008 pôsobil vo veliteľstve 2. mechanizovanej brigády ako náčelník odboru logistiky. Od roku 2010 pôsobil na Veliteľstve Pozemných síl ako náčelník odboru pre podporu operácii. V roku 2012 bol zástupca náčelníka štábu Veliteľstva Pozemných síl a od 1. septembra 2012 do 30. apríla 2015 náčelníkom štábu Veliteľstva Pozemných síl. Od 1. mája 2015 bol veliteľom 1. mechanizovanej brigády v Topoľčanoch.
1. januára 2019 prebral od Martina Stoklasu velenie 2. mechanizovanej brigády v Prešove.
8. marca 2013 ukončil 5. Kurz národnej bezpečnosti na Akadémii Ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika, ktorý ho oprávňoval používať označenie „plukovník generálneho štábu“. Do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál, bol povýšený 26. novembra 2015.
Luzoir

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Botanická záhrada (Brusel)

Botanická záhrada sa nachádza v centre mesta Bruselu na rozhraní historického jadra belgickej metropoly a Schaerbeeku. Jej adresa je situovaná na ulici Rue Royale.
Záhrada bola založená v roku 1826 a vznikla podľa návrhu architekta Tilman-François Suysa. Jej hlavná oranžéria má podobu paláca s dvomi krídlami a centrálnym kruhovým priestorom.
Záhrade sa finančne v prvých desaťročiach prevádzky nedarilo. Potom, čo pôvodný prevádzkovateľ musel obmedziť vedecký výskum a začať rad komerčných aktivít naliehal na belgickú vládu, aby záhrade pomohla. Finančne problematické sa stali 40. roky 19. storočia. Ale až v roku 1870 ju odkúpil belgický štát a celý objekt zmodernizoval. Vznikli tak rôzne fontány, elektrické osvetlenie a záhradu doplnili rôzne sochy. Celkom ich medzi rokmi 1894 a 1898 pribudlo 52. Na ich vzniku sa podieľalo 43 sochárov.
Roku 1938 bola väčšina rastlín prenesená do novovzniknutej Národnej botanickej záhrady v Meise, ktorá sa nachádza na okraji metropoly. Pôvodná záhrada je však dnes historickou pamiatkou s dochovaným parkom. A to aj napriek tomu, že pod záhradou prechádza železničný tunel, metro aj tunel mestského cestného okruhu. Dodnes sa dochovala rozsiahla kolekcia veľmi starých stromov v pôvodnom parku. Pôvodné priestory oranžérie slúžia dnes ako kultúrne centrum s názvom Le Botanique.
Marie Louise Coleiro Preca

Životopis

Narodila sa v meste Qormi. Na maltskej univerzite získala titul BA v právnych a humanitných štúdiách (medzinárodné štúdium) diplom notára.
Po vstupe do Labouristickej strany pracovala ako členka Národnej exekutívy, asistentka generálneho tajomníka a neskôr generálna tajomníčka. Je zatiaľ jedinou ženou, ktorá sa vypracovala do takej vysokej politiky. Okrem toho bola tiež členkou Národnej kancelárie socialistickej mládeže (teraz Fórum mladých labouristov), ​​prezidentkou Ženského krídla strany (1996 – 2001), zakladajúcou členkou nadácie Ġużè Ellul Mercer a publicistkou v straníckom týždenníku Il-Helsien (v súčasnej dobe už zaniknutom).
V rokoch 1998 – 2014 bola poslankyňou maltského parlamentu. Ako členka opozícia zastávala post tieňovej ministerky sociálnej politiky a členky Stálej komisie sociálnych vecí od roku 1998. Od 11. marca 2013 do 29. marca 2014 zastávala funkciu ministerky pre rodinu a sociálnu solidaritu.
Potom čo Alfred Sant rezignoval na post predsedu Labouristickej strany v roku 2008 sa Coleiro Preca neúspešne pokúsila spochybniť novú voľbu predsedu strany.

Prezidentka

1. marca 2014 prijala nomináciu na úrad prezidenta. Po odchode George Abela ju parlament dňa 1. apríla 2014 jednohlasne zvolil s nástupom od 4. apríla 2014. Vo veku 55 rokov sa stala najmladším maltským prezidentom a druhou ženou zastávajúcou úrad prezidenta po Agathe Barbare.
V roku 2014 založila Prezidentskú nadáciu pre všeobecné dobro spoločnosti, čo je nezisková konzultatívna a výskumná organizácia pomáhajúca maltským prezidentom uskutočňovať politiku sociálnej inklúzie a zvyšovania životnej úrovne obyvateľov.
V septembri 2016 dostala  ocenenie „priekopníčka zmeny“ na konferencii žien pri OSN za jej podiel na rodovej rovnosti a väčšom uplatnení žien v stredomorskom regióne. Výkonná riaditeľka žien pri OSN Lakshmi Puri opísala Coleiro Preca ako naozajstného víťaza rodovej rovnosti, nielen na Malte, ale v celom Commonwealthe.
Saint-Joseph (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 8,05 km². Najvyšší bod je položený 497 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 846 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wittgensteinova filozofia

Wittgensteinova filozofia je filozofia prvého obdobia Wittgensteinovho vývinu.
Podľa Anzenbachera: Wittgensteinovu pozíciu možno interpretovať ako empiricky redukovaný (= obmedzený) variant filozofie ducha. Namiesto idey nastupuje úplne tautologická formálna logika. A preto sú redukovane vystihnuté aj obidva ďalšie 'vrcholy': Ja sa redukuje na súhrn zobrazujúcich, logicky štruktúrovaných viet (prírodná veda) a bytie sa redukuje na súhrn zobraziteľných, logicky štruktúrovaných vecných stavov (Sachverhalt) (skutočnosť).
Artas

Poloha

Obec má rozlohu 14,15 km². Najvyšší bod je položený 507 m n. m. a najnižší bod 364 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 612 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Studená voda (prítok Lakšárskeho potoka)

Studená voda je potok na Záhorí, v západnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Lakšárskeho potoka, má dĺžku 6,7 km a je tokom V. rádu.

Prameň

Pramení na Borskej nížine, v podcelku Lakšárska pahorkatina, západne od obce Lakšárska Nová Ves, v nadmorskej výške okolo 190 m n. m.

Opis toku

Najprv tečie západným smerom oblasťou borovicových lesov, vteká do vodnej nádrže Horná Studená Voda, kde zľava ústi umelé bočné rameno Lakšárskeho potoka, na južných brehoch vznikla chatová osada Tomky. Následne vteká do vodnej nádrže Dolná Studená Voda, preteká územím Záhorských pláňav a postupne sa stáča na juhozápad. Západne od osady Húšky sa v nadmorskej výške 155,2 m n. m. vlieva do Lakšárskeho potoka.
Tiercelet

Poloha

Obec má rozlohu 7,68 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 648 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Grimaudière

Poloha

Obec má rozlohu 19,09 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 387 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Clastres

Poloha

Obec má rozlohu 8,24 km². Najvyšší bod je položený 95 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
IRAS

Popis objektu

Družica má tvar valca s priemerom 2,16 metra a dĺžkou 3,60 metra. Elektrickú energiu jej dodávajú solárne panely s rozpätím 3,24 m. Jej riadenie zabezpečujú dva počítače s kapacitou pamäte 2×32 kilobajtov. Zaznamenané údaje sa ukladajú na dve magnetopáskové jednotky, ktoré majú celkovú kapacitu 450 Mbit. Na Zem sa údaje prenášajú rýchlosťou 4 kbit/s. Hlavným vedeckým prístrojom je infračervený ďalekohľad. Primárne zrkadlo s priemerom 570 milimetrov a ohniskovou vzdialenosťou 5,5 metra je vyrobené z berýlia. Zorné pole ďalekohľadu má šírku 63', čo je asi dvojnásobok priemeru mesačného kotúča v splne. Sekundárne zrkadlo odráža lúče na súbor meracích prístrojov, ktorý tvorí 62 infračervených detektorov, 8 optických detektorov a 3 doplnkové experimenty súhrnne označené DAX (Dutch Additional Experiment).
Hlavné prijímacie stanice a riadiace stredisko OCC (Operations Control Centre) je umiestnené v Chiltone vo Veľkej Británii.

Priebeh misie

Družica odštartovala s nosnou raketou Delta z kozmodrómu Western Test Range 26. januára 1983 v čase 02:17 UT. Dráha, na ktorú bola družica navedená, bola veľmi blízka polárnej dráhe so sklonom k rovníku okolo 99°. 5 dní po štarte bol otvorený poklop ďalekohľadu a družica zahájila kalibračné merania. 10. februára IRAS zahájila pravidelné vedecké pozorovania.
Dĺžka trvania aktívnej činnosti bola obmedzená množstvom tekutého hélia, ktorého spotreba mala rýchlosť približne 300 g za deň. Doba činnosti družice trvala 10 mesiacov, počas nej stihla 4-krát zmapovať 96 % oblohy, pričom zaznamenala 350 000 infračervených zdrojov. K jej významným objavom patrí objav protoplanetárneho disku okolo hviezdy Vegy, alebo zhluky teplého plynu nazvané infračervené cirry, ktoré sú roztrúsené po celej oblohe. IRAS bola tiež prvou družicou, ktorá objavila kométu. Stalo sa tak 25. apríla a kométa dostala označenie 1983d IRAS-Araki-Alcock. 
22. novembra zásoby tekutého hélia došli, vedci však pokračovali v pozorovaní až kým teplota stúpla na 11 K (262 °C). 23. novembra družica ukončila svoju činnosť a ako neaktívne teleso naďalej obieha okolo Zeme po dráhe s perigeom zhruba 876 km, apogeom 911 km a sklonom 99,07°.
Všetky údaje získané družicou IRAS sú uložené v NSSDC (National Space Science Data Center) v Goddard Space Flight Center. Prevažná časť prístupných údajov sa dá získať prostredníctvom internetu.
Zlievarenstvo

Zlievarenstvo je priemyselné odvetvie zaoberajúce sa výrobou predmetov liatím roztaveného kovu do formy, dutina ktorého má tvar budúceho odliatku. Zlievarne zásobujú prakticky všetky odvetvia strojárenskej výroby odliatkami tvarovo zložitých súčiastok, ktoré sa nedajú vyrobiť iným spôsobom (zváranie, obrábanie). Zlievarenstvo patrí medzi najstaršie remeslá, ktoré pomáhali ľuďom využívať prírodné zdroje, vzdorovať nepriateľom a svojim dielom prispeli k civilizačnému pokroku.

Zlievanie

Kov s najnižšou teplotou tavenia je ortuť (- 39°C), s najvyššou volfrám (3430 °C), najťažšie taviteľný prvok je uhlík s teplotou tavenia až (3450 °C). Teplota tavenia je ovplyvnená vonkajším tlakom ako aj koncentráciou prísadových prvkov.
Výroba odliatkov ja pomerne náročná, preto jedna z dôležitých úloh, ktoré sú pre zlievača postavené, je výber najvhodnejšieho výrobného procesu, ktorý by bol ekonomicky optimálny na dané výrobné podmienky.
Proces tavenia, odlievanie ako aj samotná výroba zlievárenských jadier je spojená s použitím rôznych chemických látok, ktoré môžu predstavovať riziko pre zdravie pracovníkov a značné znečisťovanie životného prostredia.
Kaštieľ vo Veľkých Levároch

Dejiny

Kaštieľ dal v roku 1773 postaviť viedenský arcibiskup, kardinál Žigmund Kolonič na starších gotických a renesančných základoch. Neskôr gróf Štefan Wenckheim rozvinul na svojom veľkostatku veľkú hospodársku a podnikateľskú činnosť.
V roku 1931 gróf Anton Wenckheim predal kaštieľ aj s parkom rehoľnému rádu Uršuliniek z Bratislavy.
V roku 1941 kaštieľ odkúpilo Ministerstvo vnútra a zriadilo v ňom psychiatrický liečebný ústav. Počas druhej svetovej vojny v kaštieli fungovala poľná nemocnica nemeckej armády, neskôr po prechode frontu zas lazaret sovietskej armády. Po skončení vojny, sa do kaštieľa vrátil psychiatrický liečebný ústav.

Opis

Kaštieľ, je trojkrídlová budova s pôdorysom v tvare U a s dvojitou škridlicovou strechou. Má stredný rizalit hlavného krídla, ktorý má vyvýšenú strechu, ktorý zároveň poukazuje na dôležitú časť kaštieľa. Bočné rizality sú v ukončení krídiel zdôraznené atikou a tvarom strechy. Tiež má kaštieľ barokové, rytmicky členené fasády so štukovými rámami.
Kaštieľ má barokovú dispozícia so strednou sálou výškovo presahujúcou poschodie, architektonicky vyjadrenou rizalitom. Okná kaštieľa sú polkruhovo uzavreté. V strednej časti, sa nachádza arkádová chodba. V hlavnom krídle nájdeme vestibul, slávnostné schodisko a prevýšenú sálu. Stropy majú štukové ornamenty. Z kaštieľa vedie do parku terasa a schodisko so stĺpovou balustrádou a vázami. Má viac ako sedemdesiat miestností.
Z kaštieľa je výhľad na park s rozlohou 14 ha. Park bol postavený v štýle francúzskeho baroka a vybudovali ho spoločne s kaštieľom. V 19. storočí, sa park zmenil na anglický krajinársky park a bol romanticky upravený. V parku sa pôvodne nachádzali rôzne vzácne dreviny a romantické pavilóniky.
Za parkom bola vybudovaná vodná plocha a umelo rozšírený potok. Kaštieľ s parkom spájajú rozbiehajúce cestičky. Parku dominuje trojosá kompozícia.
Grillon

Poloha

Obec má rozlohu 14,92 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 718 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Robert Venturi

Štúdium

V rokoch 1944 – 1950 študoval architektúru na univerzite v Princetone, New Jersey. V štúdiách pokračoval na americkej akadémii v Ríme – Rome Prize Fellow v rokoch 1954 – 1956. Po návrate absolvoval kurz teórie architektúry na Pennsylvánskej univerzite.
Ako profesor pôsobil na niekoľkých univerzitách v USA – Yale, Princeton, Harvard.

Pôsobenie

Po štúdiách v rokoch 1951 – 1953 pracoval v architektonickej kancelárií Oscara Stonorova vo Philadelphii a  E. Saarinena v Detroite. Neskôr krátko pracoval pre Louisa I. Kahna.
V roku 1958 otvoril vlastnú kanceláriu s Williamom Shortom „Venturi and Short“ a v roku 1964 začal spolupracovať s Johnom Rauchom. Po trinástich rokoch manželstva s architektkou Denise Scott Brownovou založil v roku 1980 firmu Venturi, Rauch and Scott Brown. Tá sa v roku 1989 premenovala na Venturi, Scott Brown and Associates a funguje dodnes.
Mautes

Poloha

Obec má rozlohu 22,67 km². Najvyšší bod je položený 727 m n. m. a najnižší bod 568 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostej

Kostej alebo Koščej alebo Kaščej (po rus. Коще́й, poľ. Kościej) je v slovanskej mytológii záporná nadprirodzená bytosť v podobe škaredého starca, nebezpečného hlavne pre mladé ženy. Je známy aj ako Kostej Nesmrteľný (po rusky Коще́й Бессме́ртный). Jeho meno sa určite odvodzuje od slovanského slova „kosť“, asi pre jeho „kostnatý“ výzor, pôvodne mohlo ísť aj o príšeru v podobe kostry, ktorá sa mohla neskôr dokázala na škaredého starca.
Podľa legendy sa dá Kostej iba veľmi ťažko zabiť, no nie je to nemožné, lebo jeho duša je oddelená od tela a nachádza sa v ihle, ktorá je zapichnutá vo vajci. Vajce je vo vnútri kačice, ktorá žije vo vnútri zajaca. Zajac sa skrýva v dube v železnej truhlici a dub sa nachádza na mýtickom ostrove Bujan (Буян) v strede oceána. Ak je táto dômyselne skrytá ihla v bezpečí, Kostej sa nedá zabiť. No ak sa železná truhlica otvorí, zajac ihneď utečie. Ak ho zabijú, kačica uletí a ak ju zabijú a vajíčko ukradnú, bude mať jeho majiteľ Kosteja v moci. Ak sa to stane, Kostej začne slabnúť a ihneď stratí schopnosť používať čary. Ak sa ihla zlomí, Kostej zomrie.
Teoretická antropológia

Teoretická antropológia je základ jednotlivých antropologických disciplín a smerov. Vymedzuje vzťah medzi základnými antropologickými pojmami a kategóriami, študuje teórie a hypotézy a uskutočňuje všeobecnú analýzu metód a techník výskumu. Usiluje sa o integráciu súčasného antropologického poznania a o vytvorenie jednotnej teoretickej sústavy pre štúdium človeka a kultúry.
Osobitnú pozornosť venuje vymedzeniu vzťahov medzi jednotlivými úrovňami antropologických výskumov. O jej poznatky sa preto opierajú všetky antropologické výskumy, ktoré ju svojím vlastným vývojom spätne obplyvňujú a rozširujú.
Teoretická antropológia sa pestuje najmä ako akademická disciplína, opiera sa o vedecký výskum, akademickú výučbu a produkciu antropologických publikácií a filmov.
Maisons (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 9,5 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 317 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE