Marius von Mayenburg

Životopis

Po maturite na strednej škole sa rozhodol študovať starogermanistiku a literatúru. V roku 1992 sa presťahoval do Berlína, kde od roku 1998 študoval scenáristiku na Hochschule der Künste. Od roku 1998 pôsobil ako dramaturg divadla Die Baracke, alternatívnej scény berlínskeho Deutsches Theater, vedenej nemeckým režisérom Thomasom Ostermeierom. Ten sa zaslúžil najmä o popularizáciu tvorby mladých britských dramatikov v Nemecku. Pod Ostermeierovým vedením bolo Die Baracke vyhlásené za najlepšie nemecké divadlo roku 1998 a bolo považované za najúspešnejšie európske divadlo uvádzajúce súčasnú drámu.
Po zavretí Die Baracke sa von Mayenburg v roku 1999 stal dramaturgom Neue Schaubühne am Lehniner Platz. Od roku 2000 pôsobí v hamburskom divadle Schauspielhaus.

Haarmann

Von Mayeburgovou dramatickou prvotinou bola hra Haarmann napísaná v roku 1995. Námetom tejto hry je skutočný prípad homosexuálneho masového vraha, ktorý zabil takmer dva tucty mladých mužov z okolia Hannoveru v rokoch 1918 až 1924. V hre sa prelínajú obrazy z bežného života povojnového Nemecka, ukazujúce Haarmanov dlhoročný úspešný lov a výjavy zo súdnej siene, v ktorej sa uskutočňujú pojednávania s Haarmanom. Von Mayenburg sa zameriava na zachytenie okolností, ktoré napomohli uskutočneniu Haarmanových neľudských činov a pritom odmieta ich verné zobrazovanie. Divák sa o nich sa dozvedá iba prostredníctvom súdnych spisov a z výpovedí svedkov.
Hra nebola uvedená až do jej premiéry v roku 1999 v divadle Die Baracke ako rozhlasová hra. Jej skutočne prvé uvedenie na divadelných doskách bolo až 24. februára 2001 v Niedersächsisches Staatstheater v Hannoveri, v meste, kde sa odohráva dej samotnej hry.
Prelom nastal až hrou Tvár v ohni (nem. Feuergesicht), za ktorú bol von Mayenburg v sezóne 1998/1999 ocenený ako najlepší mladý dramatik. Hra mala svoju svetovú premiéru 10. októbra 1998 v mníchovskom Kammerspiele a odvtedy sa hrá po celom svete. Tvár v ohni bola uvedená aj na Slovensku. Premiéru mala 30. júna 2000 v nitrianskom Divadle Andreja Bagara v režijnom naštudovaní Svetozára Sprušanského.

Paraziti

Hra Paraziti (nem. Parasiten) uvedená v máji roku 2000 v Deutsches Schauspielhaus v Hamburgu. Paraziti zobrazujú navzájom prepletené životy piatich postáv. Ringo je paralyzovaný a pripútaný na vozíku. Multscher je pokrytecký altruista, ktorý ho zrazil autom. Pretože Ringo odmieta opustiť byt, stará sa o neho jeho priateľka Betsi. Jej sestra Friderike je neurotická troska, ktorá čaká s Petrikom dieťa. Petrik je k smrti otrávený Friderikinými samovražednými pokusmi a radšej by sa staral o svojho hada.
Postavy sa nedokážu zniesť a napriek tomu jeden druhého potrebujú na ventilovanie svojich frustrácií. Nachádzajú sa v bludnom kruhu (seba)opovrhovania a (seba)ľútosti. Riadia sa heslom: Nenáviď blížneho svojho ako seba samého! Ich zbrane, často namierené na seba samých, sa nazývajú cynizmus, urážka a obvinenie. Jazyk prestal byť médiom komunikácie, ale stal sa mučiacim nástrojom.

Eldorádo

Zatiaľ poslednou von Mayenburgovou hrou je hra Eldorádo (nem. Eldorado). Eldorádo ako zasnúbená zem symbolizujúca sen o nekonečnom blahobyte a šťastí. Takýto sen sníva aj hlavný hrdina, vysoko postavený manažér investičnej spoločnosti. Na to aby mohol udržať drahý dom, podobajúci sa raju, sfalšuje podpis svojho šéfa. Prichádza o prácu a vedie dvojitú existenciu. Jeho ilúzie o trvalom šťastí sa rozpadajú.
Hra bola uvedená aj v činohre Národního divadla v Prahe v decembri 2004.