google/wiki40b huggingface dataset:
Chauvoncourt

Poloha

Obec má rozlohu 10,04 km². Najvyšší bod je položený 349 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 491 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tetivový štvoruholník

Tetivový štvoruholník je štvoruholník, ktorému je možné opísať kružnicu.

Príklady

Tetivové štvoruholníky sú napríklad štvorec, obdĺžnik a rovnoramenný lichobežník.
North American FJ-1 Fury

Vznik a vývoj

Na konci roku 1944 a začiatkom roku 1945 objednalo americké námorníctvo štyri prúdové bojové lietadlá: Vought XF6U-1 Pirate, McDonnell XFD-1 Phantom, McDonnell XF2D-1 Banshee a North American XFJ-1 Fury. Dúfalo sa, že tieto stíhačky budú k dispozícii včas pre inváziu do Japonska, ktorá sa má uskutočniť v máji 1946.
Prvý z troch objednaných prototypov XFJ-1 bol dokončený v januári 1946. Motor pre tento stroj bol ale pripravený až v júni, a preto sa pozemné skúšky začali až koncom júla. Lietadlo nakoniec vzlietlo 11. septembra 1946 a riadil ho Wallace Lien. Druhé z týchto lietadiel sa dostalo do vzduchu v októbri 1946 a tretie vo februári 1947. Po ukončení testovania boli všetky tri stroje v septembri 1947 odovzdané námorníctvu.
Medzitým objednalo americké námorníctvo v máji 1945 sériovú výrobu stovky týchto stíhačiek, ktoré pomenovali FJ-1. Nakoniec ale zišlo z výrobných liniek v Inglewoode iba tridsať z nich. Prvé sériovo vyrobené lietadlo FJ-1 získalo americké námorníctvo 5. októbra 1947 a dodávky pokračovali do 30. apríla 1948.
Jedinou letkou amerického námorníctva, ktorá získala FJ-1, bola VF-5A dislokovaná na North Island neďaleko San Diega. Začala sa formovať 15. novembra 1947 a nakoniec pozostávala z 24 strojov tohto typu. Úlohou VF-5A, spolu s letkou VF-17, ktorá lietala so strojmi Phantom FH-1, bolo, aby preukázali vhodnosť prúdových lietadiel pre námorné operácie. Obe jednotky preto spustili program, v rámci ktorého simulovali pristátia na palube lietadlovej lode, ktorej silueta bola namaľovaná na dráhe na North Islande. Prvé skutočné pristátie na palube lode USS Boxer (CV-21) uskutočnil 16. marca 1948 Pete Aurand. Následne sa Aurandovi podarilo z USS Boxer vzlietnuť bez pomoci katapultov, ale slabý výkon motora sa ukázal byť príliš veľkým rizikom. Preto sa asistencia katapultu považovala za povinnú pre operácie FJ-1 na palube lietadlovej lode. 
Ďalším nedostatkom FJ-1 bol podvozok lietadla, ktorý nebol príliš vhodný na operácie z lietadlovej lode. V auguste 1948 pristávala pilot jednej FJ-1 na palubu USS Princeton a počas pomerne tvrdého pristátia sa zlomilo celé ľavé krídlo a lietadlo prepadlo cez palubu. O necelý rok neskôr, v máji 1949, sa začalo s postupným vyraďovaním FJ-1, pričom ich nahradil Panter F9F-3. Lietadlá FJ-1 boli následne presunuté k jednotkám Naval Air Reserve, kde boli prevádzkované do júla 1953.

Konštrukcia

FJ-1 Fury bol to dolnoplošník s rovnými krídlami. Krídla mali rozpätie 11,63 m a napriek tomu, že išlo o palubné lietadlo, nedali sa zložiť. Pohon zabezpečoval prúdový motor Allison J35-A-2 s axiálnym kompresorom, ktorý mal ťah 17,8 kN. Lietadlo dosahovalo maximálnu rýchlosť 880 km/h. Na konce krídel mohli byť pripevnené kvapkovité palivové nádrže, ktoré predĺžili dolet na 2 407 km. Výzbroj pozostávala zo šiestich guľometov M2 Browning kalibru 12,7 mm.
Zbyněk Irgl

Zbyněk Irgl (* 29. november 1980) je český hokejový útočník. Meria 179 cm a váži 83 kg (2006).

Klubový hokej

Je odchovancom Vítkovíc a s týmto klubom je spojená aj jeho doterajšia kariéra. V sezóne 2006/07 sa s klubom neprebojoval do play-off a ukončil ju vo švajčiarskom klube HC Davos. Od sezóny 2007-2008 je hráčom ruského klubu Lokomotiv Jaroslavľ.
Lornay

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 1 025 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 514 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Bessons

Poloha

Obec má rozlohu 23,49 km². Najvyšší bod je položený 1 274 m n. m. a najnižší bod 972 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 448 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrám svätých Petra a Pavla (Kazaň)

Chrám svätých Petra a Pavla (rus. Петропавловский собор) je pravoslávnym chrámom v tatárskom hlavnom meste Kazaň.

História

Chrám svätých Petra a Pavla v Kazani bol postavený v rokoch 1723 až 1726 v štýle ruského baroka. Jeho hlavným strojiteľom bol kazaňský kupec I. A. Michaljev. Chrám bol postavený na počesť imperátora Petra I., ktorý navštívil Kazaň v roku 1722 pri výprave proti Perzii. Postavili ho na mieste staršieho dreveného kostola z roku 1565. Niekoľkokrát bol poškodený požiarmi a rekonštruovaný. V roku 1774 ho zničili povstalecké Pugačovove vojská. Veľa rekonštrukcií prebiehalo v 19. storočí. V roku 1939 bol komunistami zatvorený.

Súčasnosť

Chrám bol v minulosti využívaný ako planetárium (1950 až 1980). V roku 1989 bol vrátený ruskej pravoslávnej cirkvi a stal sa chrámom eparchie.
Bystrá (prítok Polhoranky)

Prameň

Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Babia hora, na juhovýchodných svahoch Malej Babej hory (1 514,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 330 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie najprv severojužným smerom strmou dolinou Kotlina. Potom sa esovito stáča, z ľavej strany priberá prítok (968,0 m n. m.) z juhozápadného svahu Babej hory (1 722,9 m n. m.) a v blízkosti Hviezdoslavovej horárne vstupuje do Podbeskydskej brázdy. Tu najprv tečie prechodne juhojuhozápadným smerom, z pravej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok Vonžovec, opätovne sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Následne sa potok výrazne vlní, vytvára niekoľko vedľajších ramien, z ľavej strany priberá krátky prítok z lokality Odumiarky a následne ďalší významný prítok, Záhoranku. Odtiaľ tečie severojužným smerom až k sútoku s ľavostranným Rabčickým potokom (667,0 m n. m.). Napokon sa stáča na juhozápad, zľava priberá ešte krátky prítok z juhozápadného svahu Gluchovej (881,6 m n. m.), preteká obcou Rabča, kde sa od hlavného koryta oddeľuje vedľajšie rameno, ktoré pokračuje v dĺžke cca 700 m juhovýchodným smerom. Hlavné koryto Bystrej ústi na území tejto obce do Polhoranky.

Ústie

Do Polhoranky sa vlieva v katastrálnom území obce Rabča (severne od jej osady Za Vodou) v nadmorskej výške približne 635 m n. m.

Poznámka

Rabčický potok bol v minulosti (1971, 1974-55, 1977) pokladaný za hlavný tok a Bystrá bola považovaná za jeho horný tok.
Zubří (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je lokalita šafranu karpatského.
Budyšín

Budyšín (nem. Bautzen, horn. srb. Budyšin) je mesto v nemeckej spolkovej krajine Sasko, neformálna metropola Hornej Lužice. K lužickej menšine sa dnes hlási asi 5-10% obyvateľov mesta, ktoré je sídlom mnohých významných lužickosrbských inštitúcií. V historickom centre sa nachádzajú hodnotné pamiatky (hrad a časť hradieb, kostoly, najmä zaujímavosť, tzv. simultaneum - konkatedrála sv. Petra, ktorú využíva katolícka i evanjelická cirkev).

Dejiny

Územie Budyšínska bolo záujmovou oblasťou českých panovníkov od 11. storočia. V roku 1075 ho získal Vratislav II. Spravované bolo z Budyšína menovaným kráľovským správcom. Ten sa často menil tak, ako vlastníctvo celého územia, striedavo pod českou či nemeckou správou.
Na tunajšom kráľovskom hrade bol v rokoch 1232 až 1237 kastelánom Jindřich z rodu Ronovcov. Počas týchto rokov získal spoločne so svojím bratom Častolovom rad statkov v susednom Žitavsku, ktoré bolo pod správou Přemyslovcov.
V povojnovom období boli vo väzeniach na území mesta väznení politickí väzni, v rokoch 1945-1950 tu svoje väzov väznila aj sovietska tajná služba NKVD.
V roku 2005 malo 42 189 obyvateľov, s výraznou tendenciou k poklesu obyvateľov (najmä po páde komunistického režimu v NDR).

Geografia

Budyšín leží na rieke Spréva uprostred historického územia Hornej Lužice. Najbližšími veľkými mestami sú Drážďany (približne 50 kilometrov na západ), Cottbus (približne 60 kilometrov na sever) a Görlitz (približne 40 kilometrov na východ).
Rozloha mesta je 66,63 km ², hustota osídlenia na území mesta je 635 obyvateľov na km².
Čisté tvary

História

Čisté tvary vznikli v roku 1999 v Martine. Ich prvou nahrávkou je záznam z koncertu na festivale Nočné Vlny, kde vystúpili spolu s Braňom Závodským. Druhým hudobným počinom je demonahrávka Frekvencia č. 1.
Prvý oficiálny štúdiový album s názvom Meskalin vydala kapela v roku 2005, rok po tom, ako sa stala víťazom prestížnej hudobnej súťaže Jim Beam Music. Nahrávka vyšla v hudobnom vydavateľstve basgitaristu kapely Le Payaco Martina Stempela – Wagon records. Producentsky sa na albume podieľal Oskar Rózsa.
Nasledovalo veľké celoslovenské turné so skupinou Para. Spolupráca s Oskarom Rózsom pokračovala aj pri druhom albume Rita von Anarchia, ktorý bol vydaný v roku 2008 opäť pod značkou Wagon records. V tom istom roku kapela odohrala niekoľko desiatok koncertov vrátane vystúpení na najväčších slovenských hudobných festivaloch Pohoda, Topfest, alebo Žákovic Open. Intenzívne koncertovanie jej v roku 2008 vynieslo nomináciu na cenu poslucháčov a v roku 2009 nomináciu na cenu pre najlepšiu koncertnú kapelu v rámci každoročného udeľovania cien Rádia_FM, Radio Head Awards a neskôr aj účinkovanie v známom hudobnom cykle českej televízie s Michalom Kaščákom a Petrom Fialom: Ladí-Neladí.
V roku 2013 sa Oskar Rózsa stal oficiálnym členom kapely na poste basgitaristu a na jeseň toho istého roku po štvorročnej prestávke kapela v Košiciach úspešne uskutočnila svoj koncertný comeback po boku kapely Slobodná Európa a hudobného projektu Hrana – pocta Marekovi Brezovskému. Nasledovalo krátke koncertné turné s kapelou The Ills.
V roku 2014 sa intenzívne venovala nahrávaniu a písaniu nových pesničiek. Práce na skladbách ukončila začiatkom roku 2015. Pod novým labelom Slnko records 13. októbra 2015 oficiálne vychádza tretí album. Názov albumu Zem nás chce čistých poslucháčov skupiny neprekvapuje a kapela hneď vyráža na krátke turné vrcholiace krstom v Bratislave.
Andreas Vesalius

Životopis

Narodil sa v Bruseli, ktorý bol vtedy súčasťou Svätej ríše Rímskej, v lekárskej rodine. Jeho otec, Andries van Wesel, bol synom Everarda Van Wesela, kráľovského lekára cisára Maximiliána I. Andries pokračoval v službe Maximiliánovi ako lekárnik, a neskôr ako komorník jeho nástupcu Karola V. Podporoval svojho syna v tejto rodinnej tradícii a prihlásil ho do kresťanskej školy (angl. Brothers of the Common Life School) v Bruseli, aby sa naučil grécky a latinsky, rečiam vzdelancov tej doby.
V roku 1528 Vesalius začína štúdium na Katolíckej univerzite v meste Leuven (Pedagogium Castrensis), no keď jeho otec dostáva v roku 1532 miesto komorníka, rozhodne sa venovať medicíne na Univerzite v Paríži, kam sa presťahoval v roku 1533. Tu pod patronátom učencov ako Jacques Dubois (Jacobus Sylvius) a Jean Fernel študuje Galénove teórie. Do tohoto obdobia sa datuje vznik jeho záujmu o anatómiu – často ho bolo vídať na Cintoríne Neviniatok skúmať kosti.
V roku 1536 je nútený opustiť Paríž pre otvorenú roztržku medzi Svätou rímskou ríšou a Francúzskom, a vracia sa do Leuvenu. Tu pod vedením Johannesa Wintera von Andernach dokončuje svoje štúdium a nasledujúci rok promuje.  Jeho diplomová práca – Paraphrasis in nonum librum Rhazae Medici Arabis clariss. ad Regem Almansorem, de singularum corporis partium affectuum curatione (1537), bola komentárom k deviatej knihe Ar-Rázího. V Leuvene zostáva len krátko a po hádke so svojim profesorom odchádza v roku 1536 do Benátok a odtiaľ pokračuje na Univerzitu v Padove (Universitas artistarum), kde v roku 1537 dokončuje svoj doktorát.
Vesalius odmietol zmieriť sa s chabými znalosťami medicíny tej doby, ktoré sa nezmenili od čias antiky. Rozhodol sa rozšíriť poznatky o ľudskom tele, anatómii človeka (ktorá sa dovtedy odvodzovala len od anatómie zvierat, lebo kvôli cirkevným hodnotám bolo pitvanie zakázané) a diagnostike. Pitval telá trestancov, ktorí umreli. Pre jeho znalosti pôsobil ako lekár španielskych šľachticov. Vydal knihu o anatómii ľudského tela. Bol spoluzakladateľom novej doby – osvietenstva.
CHK Dinamo (Moskva)

História

Hokejový klub Dinamo Moskva bol založený v roku 1946 ako klub Ministerstva vnútra. Stal sa víťazom prvého ročníka Sovietskej hokejovej ligy. Počas sovietskej éry sa mu podarilo získať ešte ďalsie 3 tituly (1954, 1990 a 1991). V ére ruskej samostatnosti k týmto titulom pridal ešte ďalších 7 vrátane dvoch titulov z KHL (1992, 1993, 1995, 2000, 2005, 2012 a 2013). Po finančných problémoch v roku 2010 sa klub zlúčil s tímom HK MVD Balašicha a zmenil názov na OHK Dinamo Moskva (Объединённый Хоккейный Клуб Динамо v preklade Zjednotený hokejový klub Dinamo). Pred sezónou 2012/2013 sa vrátil k pôvodnému názvu Dinamo Moskva. Farmou klubu je tím VHL Dinamo Balašicha. Mládežníckym tímom hrajúcim MHL je klub HK MVD Balašicha. Klub vyhral Spenglerov pohár v rokoch 1983 a 2008 a Pohár európskych majstrov v roku 2006.
Saint-Palais-de-Négrignac

Poloha

Obec má rozlohu 18,51 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 406 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Listovka zelená

Listovka zelená (Phyllium siccifolium) je pakobylka z čeľade Phylliidae.

Výskyt

Vyskytuje sa v Indonézii na súostroví Moluky.
Pápežský legát

Pápežský legát je osobný reprezentant Svätej stolice, ktorý bol poverený misiou.
Legáta ustanovuje priamo pápež, keď je poslaný k vláde štátu alebo k zasadaniu koncilu.
Kniha proroka Amosa

Kniha proroka Amosa alebo Amos alebo Ámos (skratka Am) je kniha Starého zákona. Zaraďuje sa medzi prorocké knihy - medzi malých prorokov.
Roaix

Poloha

Obec má rozlohu 5,83 km². Najvyšší bod je položený 384 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 644 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andreas Bang-Haas

Andreas Bang-Haas (* 6. december 1846, Horsens, Dánsko – † 7. február 1925, Drážďany, Nemecko) bol významný dánsky entomológ a obchodník s hmyzom.

Biografia

Andreas Bang-Haas sa narodil v Dánsku v menšom mestečku Horsens. Neskôr sa presťahoval do Nemecka, kde pracoval v Staudingerovej firme, ktorá obchodovala s hmyzom. Oženil sa s dcérou Otta Staudingera Carmen Dolores Staudingerovou a stáva sa spolumajiteľom firmy a neskôr - v roku 1900 - po smrti Dr. Staudingera pokračovateľom rodinnej firmy Staudinger & Bang-Haas. Ešte počas jeho života pokračoval v rodinnej tradícii jeho syn Otto Bang-Haas - asi od roku 1913.

Zbierka hmyzu

Jeho privátna zbierka dánských mikrolepidopter sa od roku 1880 nachádza v Zoologickom múzeu v Kodani.
Calonne-Ricouart

Poloha

Obec má rozlohu 4,61 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 875 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Laurent-sur-Oust

Poloha

Obec má rozlohu 3,88 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 359 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gniezno

Legenda

Podľa legendy traja bratia Lech, Čech a Rus hľadali miesto, kde by sa mohli usadiť. Našli pahorok, na ktorom stál starý dub, na ktorom sedel biely orol. Lech sa tu rozhodol usadiť. Okolo duba vybudoval svoj hrad, nazval ho Gniezno podľa orlieho hniezda a bieleho orla prijal za svoj znak. Zostávajúci bratia potom putovali ďalej, Čech na juh a Rus na východ.

História

Od konca 8. storočia tu stálo obranné hradisko kmeňa Poľanov na návrší Lecha. V polovici 10. storočia v čase Meška I. bolo rozšírené a stalo sa hlavným mestom poľského štátu. V Gniezne bola roku 977 pochovaná přemyslovská kňažná Doubravka (manželka Meška I., českého pôvodu) a roku 999 svätý Vojtech po jeho mučeníckej smrti v Prusku v roku 997. V roku 1000 sa pri jeho hrobe stretol na svojej púti nemecký cisár Oto III. s poľským kniežaťom Boleslavom I. Chrabrým - toto stretnutie je známe ako Gnieznský zjazd. Pri tejto príležitosti tu bolo založené arcibiskupstvo, ktorému boli podriadené ďalšie novo založené poľské biskupstvá (Krakov, Vratislav a Kołobrzeg). V roku 1025 sa v Gniezne konala korunovácia Boleslava chrabrého ako prvého poľského kráľa. V roku 1039 dobyl mesto české knieža Břetislav I., ktorý ho pritom vypálil a katedrálu vylúpil. Následkom toho poľský knieža Kazimír I. Obnoviteľ preniesol svoje sídlo do Krakova.
Gniezno získalo mestské práva v roku 1239. V roku 1300 sa v tunajšej katedrále uskutočnila korunovácia Václava II. ako poľského kráľa. Bola to posledná kráľovská korunovácia v Gniezne, všetky ďalšie korunovácie až do 18. storočia sa už odohrávali v Krakove. V roku 1331 bolo mesto obsadené a zničené križiakmi. Ďalší rozvoj zažilo mesto za kráľa Kazimíra III. Veľkého. Roku 1419 získali gnieznskí arcibiskupi titul poľského prímasa. Mesto bolo naďalej významným centrom obchodu, remesiel a umenia, ale následkom vpádov cudzích vojsk, požiarov a epidémií chorôb postupne strácalo svoj význam.
Roku 1793 následkom delenia Poľska pripadlo Gniezno Prusku. V roku 1918 bolo jedným z hlavných stredísk Veľkopoľského povstania a roku 1919 sa stalo súčasťou obnoveného poľského štátu. V rokoch 1939 – 1945 bolo mesto okupované hitlerovským Nemeckom a v roku 1945 utrpelo ťažké straty pri dobývaní Červenou armádou. V roku 1997 sa tu uskutočnili veľkolepé oslavy 1000 rokov od smrti svätého Vojtecha za účasti pápeža Jána Pavla II. a prezidentov 7 stredoeurópskych krajín (Poľska, Nemecka, Česka, Slovenska, Maďarska, Ukrajiny a Litvy). Podobné stretnutie sa tu konalo aj v roku 2000 ako pripomienka 1000 rokov od gniezdnského zjazdu za účasti 5 prezidentov krajín strednej Európy.

Priemysel a doprava

Mesto je v súčasnosti strediskom priemyslu potravinárskeho, textilného, ​​obuvníckeho, elektrotechnického, strojárskeho a stavebných hmôt. Prechádzajú ním tiež významné dopravné trasy: hlavná železničná trať v smere Poznaň – Inowrocław, po ktorej jazdia okrem iného rýchliky, spájajúce Vratislav a Gdaňsk a vedľajšia železnica do Jarocina; na lokálke v smere Nakło nad Notecią je osobná doprava zastavená. Cesta č. 5/E261 spája mesto s Poznaňou a Bydgoszczou.
4 (električková linka v Bratislave)

Linka 4 je električkovu linkou, ktorá premáva v Bratislave. Linka od svojho vzniku 1. mája 1947 spájala centrum mesta s Vajnorskou ulicou. V 50. rokoch 20. storočia bola v niektorých obdobiach ukončená v Petržalke a od 70. rokov v Karlovej Vsi a Dúbravke.
Tymidínkináza

Tymidínkináza je enzým, ktorý katalyzuje fosforyláciu tymidínu na tymidínmonofosfát (TMP).  Patrí medzi transferázy. Reakciu ním katalyzovanú vyjadruje rovnica:
Tymidín + ATP = dTMP + ADP
Jeho aktivita sa využíva pri používaní antivirotika acyklovir, kde aktivita vírusovej tymidínkinázy fosforyluje acyklovir, ktory sa zabudováva do DNA ako analóg guanozínu, čím syntéza DNA vo vírusom napadnutej bunke nemôže pokračovať.
Lipari (ostrov)

História

Vďaka blízkosti pobrežia a ložiskám obsidiánu bol ostrov osídlený už v mladšej dobe kamennej. Na Lipari sa nachádzajú archeologické náleziská s datovaním približne 5 000 rokov pred Kr. Neskôr ostrov osídlili Gréci (osada Lipara v roku 508 pred Kr.), po nich Etruskovia a neskôr Kartáginci, ktorí mali na ostrove počas prvej Púnskej vojny námornú základňu. V rokoch 252 až 251 pred Kr. bola Lipara dobytá Rimanmi, ktorí tu zriadili kúpele a ostrov slúžil aj ako exil pre vyhnancov.

Stredovek

Kresťanstvo sa na ostrove trvalo usídlilo v 3. storočí, keď tu bolo zriadené biskupstvo. V miestna katedrále prechovávali ostatky svätého Bartolomeja. V 9. storočí neďalekú Sicíliu obsadili Arabi a ich lúpežné nájazdy na ostrov spôsobili jeho (skoro)vyľudnenie. Biskupstvo bolo presídlené do Beneventa vo vnútrozemí Kampánie, na ostrov sa vrátilo až v roku 1131, keď Normani vytlačili Arabov zo Sicílie. Noví vládcovia Sicílie spravovali aj ostrov. Nájazdy stredomorských pirátov však pretrvávali (posledné skončili až v 19. storočí) a tak dal Karol V. na Lipari vybudovať opevnenie na bývalej gréckej akropole. Opevnenie však chránilo len mesto, obyvateľstvo sa preto sústreďovalo v ňom.

Novovek

Počas fašistickej diktatúry v Taliansku boli na Lipari zadržiavaní viacerí oponenti režimu. V súčasnosti je ostrov obľúbená turistická destinácia, mesto a okolie poskytuje početné letoviská. Na Lipari sa nachádza aj múzeum s rozsiahlými archeologickými a prírodovednými zbierkami z ostrova a okolia.

Geológia

Lipari je celkom pokrytý početnými vulkanickými fenoménmi: stratovulkánmi, krátermi a lávovými dómami. Čo sa týka vývoja a chemizmu, liparské stratovulkány sú najkomplexnejšie z vulkanických fenoménov celýho súostrovia.
Vytvorili sa v dvoch veľkých erupčných etapách. Prvý (pred 223 000 - 42 000 rokmi) pozostával zo šiestich cyklov, druhý (pred 42 000 - súčasnosť) pozostával zo štyroch cyklov. Cyklom je myslená vulkanická aktivita v rámci jedného vulkanického centra. Charakter erupcií jednotlivých cyklov bol nasledovný, po krátkej explozívnej fáze, zapríčinenej rýchlym odplynením magmy, nasledovala dlhšia, pokojná efuzívna fáza.
La Vacquerie-et-Saint-Martin-de-Castries

Poloha

Obec má rozlohu 43,05 km². Najvyšší bod je položený 822 m n. m. a najnižší bod 573 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montmirey-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 3,93 km². Najvyšší bod je položený 320 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chauvigné

Poloha

Obec má rozlohu 17,71 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 781 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Selský potok

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie bohatého výskytu bledule jarnej.

Prírodné pomery

Vlhké rašelinové lúky pozdĺž Selského potoka vyvierajúceho z mokradí Selského lesa s čiastočným brehovým jelšovým porastom, nachádzajúce sa na severozápadnom okraji Zábřežskej vrchoviny. Je to malá lokalita o výmere 6,8 hektára v nadmorskej výške 550 až 600 metrov, s priemernými ročnými zrážkami 700 mm a tvoriaca v podstate juhovýchodné pokračovanie prírodnej rezervácie Selský les a nadväzujúca na cca 300 – 500 m východne vzdialenú lokalitu podobnej skladby porastov, prírodnej rezervácie V Dole. Prevažne ide o bohatý výskyt bledule jarnej (Leucojum vernum).

Flóra

Na území je zastúpená celá škála mokraďových a klasických príbrežných a čiastočne lúčnych fytospoločenstiev.
Vézilly

Poloha obce

Vézilly má rozlohu 10,74 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Vézilly má 169 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Autá 2

Dej filmu

Hlavným hrdinom je tak ako v predchádzajúcom filme Autá pretekár Blesk McQueen.
Saint-Martial (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 4,07 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Valbert

Poloha

Obec má rozlohu 3,9 km². Najvyšší bod je položený 418 m n. m. a najnižší bod 283 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boulaur

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikolaj Alexandrovič Antropov

Klubový hokej

V roku 1998 ho v 10. kole draftovalo Toronto Maple Leafs, kde pôsobil až do sezóny 2008/09. V tejto sezóne prestúpil do tímu New York Rangers. 2. júla 2009 sa upísal tímu Atlanta Thrashers na 4-ročný kontrakt, podľa ktorého by mal zarobiť 16,25 miliónov amerických dolárov.