google/wiki40b huggingface dataset:
Svetelné pero

Svetelné pero (angl. lightpen) je vstupné zariadenie počítača, ktoré – v súčinnosti s displejom a grafickým adaptérom – umožňuje zadávať polohu na ploche.
Svetelné pero je tvorené fotodetektorom zasadeným do držadla v tvare pera, pripojeného k vyhodnocovacej jednotke (ktorá je súčasťou grafického adaptéra). Pri prechode elektrónového lúča na tienidle obrazovky v bode, kam je priložené svetelné pero, takto rozsvietený bod vyvolá elektrický pulz vo fotodetektore. Vyhodnocovacia jednotka z okamihu vzniku pulzu a znalosti priebehu zobrazovania zistí polohu svetelného pera na tienidle.
Variant svetelného pera, ktorý sa neprikladal tesne k obrazovke ale sa cez optiku mierilo na obrazovku z väčšej vzdialenosti (pri menšej presnosti), obvykle v tvare zbrane, sa používal s videohrami.
Pre rôzne technické ťažkosti (potreba mať vysvietený snímaný bod čiže nemožnosť snímať čierne body, ťažkosti s okolitým osvetlením, problémy so znečistením, zlá až nemožná funkčnosť s LCD displejmi), obťažne použitie a dostupnosť lepších vstupných zariadení sa v súčasnosti svetelné pero už nepoužíva.
Tvrdohlavý Kéraban

Obsah románu

Dej románu sa začína v tureckom Istanbule, ležiacom na oboch brehoch úžiny Bospor, ktorá oddeľuje Európu od Malej Ázie. Tu žije bohatý obchodník s tabakom Kéraban. Jeho dom stojí v ázijskej štvrti Scutari (dnes Üsküdar), zatiaľ čo kanceláriu má v európskej časti mesta, takže musí každý deň využívať prievoz.
Kérabana navštívi v kancelárii jeho obchodný partner z Rotterdamu Jan Van Mitten so svojim sluhom Brunom. Na schôdzke sa Kéraban rozhodne pozvať Van Mittena na večeru do svojho domu. Keď sa všetci chcú prepraviť cez úžinu, Kéraban zistí, že táto preprava bola zaťažená novú osobitnou daňou. Táto daň Kérabana, ktorý kriticky vystupuje proti vláde, veľmi rozhnevá, a pretože je strašne tvrdohlavý, nechce nepatrný poplatok zaplatiť. Rozhodne sa preto, že podnikne sedemsto kilometrov dlhú cestu okolo Čierneho mora, aby sa bez platenia dostal na druhú stranu úžiny. Cesty v Kérabanovom kočiari (Kéraban totiž neverí modernej technike a odmieta používať vlak) sa musí chtiac-nechtiac zúčastniť aj Van Mitten. Nemôže odmietnuť, pretože by svojho hostiteľa urazil. Jediným problémom nastávajúcej cesty je to, že Kéraban sa musí vrátiť do Istanbulu najneskôr do šiestich týždňov, aby mohol zariadiť svadbu svojho synovca Ahmeta s dievčaťom menom Amasia, ktorá sa musí vydať do svojich sedemnástich narodenín, inak nezdedia sto tisíc tureckých libier.
Ak by teraz čitatelia očakávali, že bude nasledovať klasické Vernovo "cestopisné" rozprávanie, sú milo prekvapení. Až do Odesy, kde sa k cestovateľom pripojí Ahmet s Amasiou, prebehne síce cesta celkom pokojne (okrem napadnutia Kérabanovho koča diviakmi), ale potom nastanú veľké problémy predovšetkým vďaka najatým banditom, ktorí sa snažia zabrániť chystanej svadbe. Vo svižnom slede nasledujú za sebou napínavé epizódy, v ktorých vystupujú ruskí kozáci, morskí piráti alebo divokí Kurdi a nechýba ani únos Amasie.
Keď sa nakoniec všetci šťastne dostanú späť do Istanbulu, nastáva nový problém. Svadba Ahmeta s Amasie sa môže konať len v európskej časti mesta, kam sa však Kéraban nemôže bez zaplatenia onoho dodatočného poplatku za prievoz dostať. Situácia však originálne vyrieši. Istý známy artista chce totiž prekročiť Bospor na lane, ktoré je v dĺžke 1300 metrov natiahnuté medzi oboma jeho brehmi. To využije Kéraban a nechá sa artistom previezť do Európy po lane.
Trachykarp konopný

Výzor

Trachykarp konopný dorastá do výšky 6-12 m, niekedy 15 m. Má štíhly kmeň s priemerom 20 - 25 cm, ktorý sa smerom nahor rozširuje a je obalený jemnými, šedými alebo hnedými vláknami, ktoré v staršom veku odpadávajú. Vejárovité, svetlozelené až tmavozelené listy dlhé 140-190 cm, s priemerom 90 cm, sú na spodnej strane strieborné. Na konci lístočkov sú ostne. Niektoré rastliny majú listy (vrátane lístočkov) rovné, iné ohnuté. Listy rastú súmerne a vytvárajú kompaktnú, 2,5 - 3 m širokú korunu. Jedince, ktoré rastú v horších podmienkach, môžu mať menšiu, kompaktnejšiu korunu a vzrast.

Rozšírenie a použitie

Palma konopná pochádza z teplých a subtropických hornatých oblastí Ázie zahrňajúc juhovýchod Číny, Taiwan a Chusanské ostrovy. Bola kultivovaná po stáročia v Číne a Japonsku pre svoje vlákna používané na výrobu lán, vriec a iných výrobkov, kde je dôležitá pevnosť.
Do Európy bola privezená v roku 1830 nemeckým lekárom Filipom Franz von Sieboldom.
Lærdalský tunel

Lærdalský tunel (nór. Lærdalstunnelen) je 24,51 km dlhý cestný tunel, ktorý spája Lærdal a Aurland v Sogn og Fjordane, Nórsku. Je to najdlhší cestný tunel na svete a jeho súčasťou sú dva pruhy Európskej cesty 16. hlavnej cesty medzi mestami Oslo a Bergen. V roku 1975 rozhodol nórsky parlament o trasovaní cesty z Osla do Bergenu cez Filefjell. V roku 1992 bola schválená výstavba tunela. Výstavba začala v roku 1995 a skončila v 2000 s nákladom 1,082 miliardy NOK. Jeho prejazd nie je spoplatnený.
Rosières-aux-Salines

Poloha

Obec má rozlohu 26,95 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 847 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prsteň

Prsteň je druh šperku, ktorý sa bežne nosí na prstoch (z toho slovo prsteň). V dnešnej dobe existuje veľa variácií prsteňov – rôzne tvary či materiály. Veľmi často bývajú prstene tiež osadené drahými kameňmi.

História

Je ťažké určiť, kedy ľudia prvýkrát začali nosiť prstene. Už od pradávna mali ľudia tendenciu zdobiť sa najrôznejšími vecami a vyjadriť tak svoje emócie či postavenie.
Najstaršie nájdené prstene pochádzajú zo starovekého Egypta. V tej dobe boli prstene bežne vyrábané z kameniny. Egyptský štýl bol neskôr ovplyvnený štýlom Grékov a Rimanov. Pretože zlato nebolo na východe dobre dostupné, prevládali skôr prstene zo striebra a bronzu, zatiaľ čo v Ertúrii prevládali prstene zlaté. Dizajn typický pre toto obdobie bol kosoštvorec. V priebehu času sa od tohto tvaru odklonilo a v oveľa väčšej miere ho zastúpil tvar kruhový.
Prvá zmienka o tom, že prsteň by sa mal nosiť na štvrtom prste – teda prstenníku je zo 16. storočia. Staré porekadlo tvrdí, že práve z tohto prstu vedie dutá žila (vena amoris) priamo do srdca. Prvýkrát to spomenul anglický spisovateľ Henry Swinburne vo svojej knihe o manželstve. Veľmi rýchlo sa to stalo pravidlom skoro na celom svete.

Význam

V skorších dobách boli prsteňom prisudzované všelijaké vlastnosti. Predovšetkým mal značiť nekonečnosť, pretože guľatý tvar prsteňa nemá žiadny začiatok ani koniec.
Ľudia verili, že pokiaľ bude človek nosiť prsteň, zabráni sa tomu, aby telo opustila jeho duša. Prsteň bol tiež svojho času znamením, že jeho nositeľ je otrok a podľa prsteňa sa poznalo, kto je jeho pánom. Predovšetkým v Starovekom Ríme bolo nosenie prsteňov veľmi obľúbené a nosili ho len veľmi bohatí ľudia. Nosenie prsteňa bolo symbolom autority, bohatstva či vysokej pozície.

Materiály

Ako väčšina šperkov, aj prstene sa skôr vyrábali z prírodných materiálov, hlavne z kože. Keď sa ľudia naučili opracovávať kovy, prevládali prstene z bronzu a striebra. V dnešnej dobe je ponuka materiálov veľmi pestrá, dá sa vyberať z veľkého množstva materiálov alebo sa dokonca dá niekoľko materiálov skombinovať dohromady.
Jedným z najobľúbenejších kovov je určite zlato, pretože ide o kov veľmi kvalitný a hypoalergénny. Relatívne novodobou obmenou je zlato biele alebo ružové, čo je kombinácia zlata žltého s prímesou ďalších kovov.
Stále obľúbenejším materiálom prsteňov je tiež chirurgická oceľ, titan alebo platina.

Drahé kamene

História osadzovania prsteňov drahými kameňmi je zhruba rovnako stará ako nosenie prsteňov. V dnešnej dobe je možné nechať si prstene ozdobiť veľkým množstvom najrôznejších kameňov. Najčastejšie volené sú zirkóny, diamanty, smaragdy alebo rubíny.
Vlak

Hnacie vozidlá

Prvé vlaky boli ťahané ľuďmi alebo koňmi (výnimočne hovädzím dobytkom). Neskôr ich nahradil parný rušeň. Ten bol v priebehu 20. storočia vytlačený diesel-elektrickými a elektrickými hnacími dráhovými vozidlami (HDV) - elektrickými rušňami.
Aresches

Poloha

Obec má rozlohu 4,76 km². Najvyšší bod je položený 736 m n. m. a najnižší bod 570 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 42 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chlapi neplačú

Dej

Dej seriálu sa týkal súboja dvoch nevlastných bratov o vedenie rodinnej nábytkárskej spoločnosti, ktorá je najväčšia v regióne. Bohatý drevár Michal tiež prežíval osudom zamotaný príbeh lásky s chudobnou slobodnou matkou Paulou, ktorá pracovala ako krajčírka v malej fabrike v rodnej dedine. Bývalá Michalova manželka Nora túžila zničiť Paulin život.
Pyrotit

Charakteristika

Tento minerál zriedka vytvára tabuľkovité alebo ploché kryštály. Vyskytuje sa aj v celistvej alebo zrnitej podobe. Jeho farba sa mení od bronzovožltej po medenočervenú, na vzduchu sa však stáva matným a nadobúda hnedé dúhové sfarbenie, vryp má tmavosivý až čierny. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik

Vzniká v magmatických ložiskách často s pyritom, častý je aj na hydrotermálnych rudných žilách.

Poznávanie

Pyrotit je magnetický.

Výskyty na Slovensku

Pezinok (Malé Karpaty), Dúbrava (Nízke Tatry, okres Liptovský Mikuláš), Smolník (Slovenské rudohorie).
Baudricourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,48 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 291 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrám svätého Izáka

Chrám svätého Izáka alebo Isaakijevskij chrám (rus. Исаакиевский собор - Isaakijevskij sobor) je jeden z najkrajších petrohradských chrámov, ktorý sa stáva jedným z najčastejších cieľov návštevníkov Petrohradu. Je najväčšou pravoslávnou katedrálou v meste a druhou najväčšou na svete (po Chráme Krista Spasiteľa).

História

Budoval sa takmer 40 rokov (1816 až 1858). Jeho hlavným architektom bol Auguste de Montferrand, ktorý pochádzal z Francúzska. Chrám je pomenovaný na počesť pravoslávneho svätca svätého Izáka z Dalmácie, ktorý bol patrónom imperátora Petra I. Je vybudovaný neoklasicistickom architektonickom štýle. Pozoruhodná je aj jeho výška (101 metrov) a asi každého upúta pozlátená kupola, na pozlátenie ktorej bolo použitých 100 kg čistého zlata. Do chrámu sa zmestí takmer 14 000 veriacich. Počas komunistického režimu bol chrám premenený na múzeum ateizmu a v rokoch 1928 až 1990 sa v ňom nemohli konať bohoslužby.

Súčasnosť

Po dlhých rokoch chátrania a rekonštrukcií ho navštevujú tisíce turistov z celého sveta. Chrám je ako múzeum otvorený pre verejnosť (za poplatok), ale v nedeľu a počas pravoslávnych sviatkov je určený pre pravoslávne bohoslužby.
Kaş

Dejiny

Mesto pod menom Habesos tu založili starovekí Lýkovia, ktorí sa v 3. stor. pred Kr. pomiešali s Grékmi a helenizovali sa. Z tohto obdobia pochádzajú aj známe lýkijské hrobky, ktoré sú práve v meste Kaş dobre zachované. V Byzantskej dobe bol Antifilos sídlom biskupa. Bol dobytý Arabmi, ktorí ho nazývali Andifli, neskôr bolo mesto dobyté Turkami. V roku 1923, počas Grécko-tureckej výmeny obyvateľov, sa miestni Gréci, ktorí tu tvorili väčšinu obyvateľstva vysťahovali do Grécka.

Dnes

Mesto je atraktívnou turistickou lokalitou. Sú tu zachované antické lýkijské hrobky, pláž a promenáda. Kaş má pekné staré mesto, stoja tu opustené grécke domy. Do mesta chodia aj turisti z najvýchodnejšieho gréckeho ostrova Kastelorizo a Kaş je zároveň navštevovaný miestnymi Grékmi z Kasteloriza.
Fargues (Landes)

Poloha

Obec má rozlohu 11,84 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 321 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Staroměstská (stanica pražského metra)

Charakteristka stanice

Staroměstská je stanica s troma loďami so skráteným stredným tunelom a s ôsmimi pármi prestupov na nástupištia. Zo stanice vedie jeden eskalátorový tunel do vestibulu pod Kaprovou ulicou, kde je možný prestup na linky električiek. Pôvodne sa uvažovalo o vybudovaní druhého vestibulu s vyústením na Staromestské námestie. Koncepcia z roku 1987 počítala s jeho výstavbou v roku 1995. Táto myšlienka sa opäť objavila koncom 90. rokov, ale bola odložená na neurčito kvôli extrémne vysokým nákladom na jeho výstavbu.
Stanica je obložená bielym mramorom. V priestoroch nástupišťa je obložená konvexnými a konkávnymi výliskami z eloxovaného hliníku v žltozelenej farbe, ktorú dopĺňa vodorovný červený pruh. Vo vestibule sa nachádza mozaika pripomínajúca udalosti februára 1948. Výstavba stanice stála celkom 265 miliónov Kčs.
Samuel Kellner

Životopis

Klobučník v Banskej Bystrici, prijatý za mešťana Banskej Bystrice (1813). Pôsobil v obecnom výbore v Banskej Bystrici a pri voľbe Mestskej rady bol zvolený za jej člena (1849). Bol spoluzakladateľom a pokladníkom čitateľského spolku v Banskej Bystrici (1848). Pokračoval v písaní rodinnej kroniky aj kroniky udalostí Banskej Bystrice.
Sulpicius Severus

Sulpicius Severus (363 – okolo 420) bol rímsky kresťanský spisovateľ, autor životopisu svätého Martina (Vita sancti Martini), ktorým bola zahájená tradícia životopisov svätcov na kresťanskom západe.
Sulpicius Severus sa narodil v zámožnej rodine v oblasti, ktorá sa neskôr stala Akvitániou. V Burdigale (dnes Bordeaux) vyštudoval právo a uplatnil sa ako právnik. Výhodne sa oženil s bohatou dedičkou prestížnej senátorskej rodiny, ale jeho manželka zomrela predčasne. Po tejto udalosti, vo veku okolo 30 rokov sa na radu svojho priateľa Paulina z Noly zriekol svojej sľubnej kariéry a oddal sa askéze. Od roku 396 sa zdržiaval v meste Tours, pôsobisku svätého Martina. Fascinovaný jeho životom sa pustil do písania jeho životopisu. Roku 399 sa úplne vzdal svojho majetku a s finančnou podporou svojej svokry založil kláštor Primuliacum v južnej Galii. Tu zotrval až do svojej smrti okolo roku 420.
Okrem životopisu Martina z Tours zanechal Sulpicius niekoľko menších spisov, medzi nimi Dialogi (Rozhovory), dve dielka, v ktorých je konfrontovaný tourský svätec so svojimi kolegami z východných častí rímskeho sveta. Druhým významným dielkom je Chronica (Kronika), 2 knihy dejín od stvorenia sveta po udalosti roku 400. Ide o pomerne stručnú prácu opierajúcu sa predovšetkým o Bibliu. Chronica je významným prameňom týkajúcim sa kresťanských heterodoxných siekt, predovšetkým arianizmu a tiež Priscillianovej herézie.
Germignonville

Poloha

Obec má rozlohu 20,92 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ravigny

Poloha

Obec má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 214 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Sudánu

Vlajka Sudánu - základom sudánskej vlajky sú panarabské farby vodorovných pruhov – červená, biela a čierna, pri žrdi je zelený klin v tvare rovnoramenného trojuholníka, ktorý siaha do tretiny dĺžky vlajky. V symbolickom výklade je zelená farbou historickej arabskej dynastie Fátimovcov, islamu aj blahobytu, červená pripomína revolúciu, pokrok, socializmus a národných mučeníkov, biela svetlo, mier, optimizmus a bielu vlajku z doby revolúcie roku 1924, čierna geografickú polohu štátu, zasahujúceho na juhu až do čiernej Afriky, i názov štátu (Sudán = čierny); čierna však bola aj hlavnou farbou Mahdího, zjednotiteľa Sudánu v minulom storočí.
Vlajka bola zavedená v roku 1970.
Bisseuil

Poloha

Obec má rozlohu 10,03 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 647 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krištof Leiwsol

Životopis

Majiteľ kníhkupectva v Banskej Bystrici (1583).
Saisseval

Poloha

Obec má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lué-en-Baugeois

Poloha

Obec má rozlohu 7,42 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 338 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abú Nuwás

Životopis

Žil v Basre, neskôr sa presťahoval do Bagdadu. Venoval sa najmä loveckej, pijanskej a ľúbostnej poézii. Tradičnú kasídu nahradil lyrikou. Žil výstredným životom, dokonca sa stal jedným z hrdinov rozprávok Tisíc a jedna noc, na konci života sa však zmenil na zbožného človeka.
Saint-Christophe-en-Bazelle (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,94 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 386 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Special Air Service

Special Air Service (doslova "Špeciálna letecká služba"), v skratke SAS, je jednou zo špeciálnych jednotiek Britskej armády.
SAS je dôležitou súčasťou zvláštnych síl Spojeného kráľovstva. Medzi ďalšie jednotky patrí: Special Boat Service (SBS), Special Reconnaissance Regiment (SRR) a Special Forces Support Group (SFSG).
Menedémos z Élidy

Menedémos (starogr. Μενέδημος – Menedémos) bol olympijský víťaz v synóride v roku 60 pred Kr.
Menedémos, syn Próta z Élidy, bol na 180. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr.
Meno olympionika Menedéma je zaznamenané na dvoch podstavcoch jeho sôch, ktoré kedysi stáli na posvätnej pôde Olympie. Prvý podstavec s nápisom IvO 214 (IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) sa našiel východne od Diovho chrámu a druhý s nápisom IvO 215, ktorý uvádza aj víťazstvo jeho syna Menedéma v synóride so žrebcami v Nemei, objavili v Héraione.
Elnes

Poloha

Obec má rozlohu 6,33 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boulevard Soult

Boulevard Soult je bulvár v 12. obvodu v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Nicolasa Soulta (1769 – 1851), maršala Francúzska.

Dejiny

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.
V 30. rokoch 20. storočia vyrástli v oblasti nájomné domy pre sociálne bývanie, aby uspokojili chudobnejšie obyvateľstvo, ktoré po vojne prichádzalo z vidieka. Tieto domy boli postavené takmer pozdĺž celej vnútornej strany bulváru Soult smerom k boulevard périphérique (párne čísla) medzi Porte de Vincennes a Porte Dorée.
Grand Theft Auto 2

O hre

Princíp hry sa trochu zmenil, totižto máte v hre len jedného hrdinu a to Clauda Speeda s ktorým budete plniť rozličné misie a tak dokončovať príbeh hry. Oproti GTA 1 sa polícia zlepšila a naháňa vás už okrem normálnych policajtov aj S.W.A.T., FBI a nakoniec aj armáda, pri ktorej už ide do tuhého a ak nie je nablízku lakovňa áut tak to bude váš koniec.

Misie

V hre je sedem gangov a pre každý je sedem misií, ktoré zbierate klasicky zdvíhaním telefónov. Sem - tam môžete naraziť aj na nejakú misiu v zaparkovanom aute alebo aj na misie Kill Frenzy.
Bavelincourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,75 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Matocha

Život

Študoval na Arcibiskupskom gymnáziu v Kroměříži (kam prešiel po roku štúdia na gymnáziu v Uherskom Hradišti), teologickej fakulte v Olomouci a na Gregoriánskej univerzite v Ríme. Na olomouckej teologickej fakulte prednášal ako riadny profesor v rokoch 1931 – 1939 a 1945 – 1948 kresťanskú filozofiu a špekulatívne dogmatiku, dvakrát bol jej dekanom. V marci 1948 ho pápež Pius XII. menoval za arcibiskupa olomouckého. 14. augusta 1949 v Trnave bol hlavným svätiteľom biskupov Ambróza Lazíka a Róberta Pobožného. Bolo to posledné verejné svätenie biskupov na Slovensku až po rok 1973. 14. októbra toho istého roku tajne vysvätil Františka Tomáška za pomocného biskupa olomouckého. Úrad arcibiskupa mohol slobodne vykonávať len do Veľkej noci v roku 1950, kedy bol nezákonne internovaný a izolovaný komunistickou štátnou mocou. Jeho spolupracovníci boli zatknutí a on bol fakticky v domácom väzení vo svojej rezidencii - nesmel dokonca ani čítať noviny a počúvať rozhlas.
Zomrel v Olomouci 2. novembra 1961. Pochovaný bol vo svojom rodisku v Pitíne.
Po jeho smrti komunisti bránili znovu obsadiť úrad arcibiskupa. V rokoch 1973 – 1987 riadil arcidiecézu biskup Josef Vrana ako apoštolský administrátor. Ďalším olomouckým arcibiskupom bol až František Vaňák vymenovaný v decembri 1989.
V roku 1999 mu bol in memoriam udelený Rad T. G. Masaryka I. triedy.
Bitka pri rieke Halys

Príčiny

Historici sa domnievajú, že vojna začala v dôsledku stretu záujmov v Anatólii. Herodotos (Hisoriés Apodexis, 1. 73-74) však tvrdí, že nejakí skýtski lovci v službách Médov, ktorí sa raz z lovu vrátili s prázdnymi rukami, boli urazení Kyaxarom. Ako odplatu lovci zabili jedného z jeho synov a predložili ho ako „úlovok“ Médom. Potom utiekli do Sardisu, hlavného mesta Lýdie. Keď Kyaxares žiadal o ich vydanie, Alyattes to odmietol. Nasledovala vojenská invázia Médov.

Následky

Bolo urýchlene dohodnuté prímerie. Ako súčasť dohody si Alyattova dcéra Aryenis vzala za muža Kyaxarovho syna Astyaga, a rieka Halys bola vyhlásená za hranicu medzi Lýdiou a Médskou ríšou.

Zatmenie

Keďže je možné spätne určiť presný dátum zatmenia, je Bitka zatmenia najdávnejšou historickou udalosťou, ktorá je tak presne datovaná.
Podľa NASA zatmenie vrcholilo nad Atlantickým oceánom na 37,9° severnej šírky a 46,2° západnej dĺžky a tieň zatmenia dosiahol juhozápadnú Anatóliu vo večerných hodinách.
Generálne stavy (Francúzsko)

Generálne stavy (franc. états généraux) bol názov hlavného stavovského (krajinského) snemu Francúzska, poradného orgánu kráľa zasadajúceho v rokoch 1302 – 1614 a v roku 1789, kedy došlo k jeho zániku 17. júna 1789. Zhromaždenie pozostávalo zo zástupcu troch stavov (šľachta, duchovenstvo a meštianstvo) a bolo zvolávané panovníkom na prerokúvanie štátnych záležitostí a schvaľovanie daní.

1789

Generálne stavy zohrali významnú úlohu pri vypuknutí veľkej francúzskej revolúcie, kedy ich dal zvolať kráľ Ľudovít XVI. z dôvodu fiškálnej krízy a štátneho bankrotu. Minister financií Jacques Necker ohlásil zvolanie Generálnych stavov 1. januára 1789, samotné zasadnutie sa začalo 5. mája. Zástupcovia tretieho stavu zhromaždenie opustili (17. júna) a následne sa vyhlásili prísahou v loptovni za Ústavodarné národné zhromaždenie (20. júna).
Jablko

Jablko je druh ovocia, je to plod jablone. Jablko je malvica.
Železničná trať Olomouc – Opava

História

Po obsadení Sudet Nemeckom bola v 1. polovici 40. rokov 20. storočia postavená prepojovacia koľaj medzi železničnou traťou Mährisch Schönberg – Jägerndorf a železničnou traťou Olmütz – Troppau, ktorá viedla pozdĺž dnešnej krnovskej záhradkárskej osady Úsvit a ktorá križovala železničnú trať Jägerndorf – Leobschütz. Prepojovacia koľaj bola v päťdesiatych rokoch 20. storočia vytrhaná.
Diaľnica A1 (Francúzsko)

Diaľnica A1 je číslo diaľnice z hlavného mesta Paríža na sever do Lille pri hraniciach s Belgickom. Celková dĺžka je 205 km. Prechádza popri hlavnom parížskom letisku Charles de Gaulla a v blízkosti miest Arras, Douai a Lens.
Úsek Paríž - Arras je súčasťou koridoru E15 a zvyšok diaľnice až na hranice s Belgickom je v trase koridoru E17.
Boissières (Lot)

Poloha

Obec má rozlohu 13,03 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE