google/wiki40b huggingface dataset:
Villerable

Poloha

Obec má rozlohu 16,81 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 539 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuville-sur-Vanne

Poloha

Obec má rozlohu 17,25 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 429 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pisón z Kalaureie

Pisón (starogr. Πίσων) bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
Sochár Pisón, rodák z troizénskej Kalaureie, bol žiakom sochárskeho majstra Amfióna a učiteľom Damokrita zo Sikyónu. Tvorbu tohto umelca datujú do rozhrania 5. a 4. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojom diele Cesta po Grécku uvádza, že bol autorom sochy veštca Agia (Agias veštil Lysandrovi, veliteľovi spartského loďstva), ktorú videl medzi votívnymi darmi Sparťanov v Delfách.
Sparťania po víťazstve nad Aténami pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. postavili v Delfách pamätník, ktorý bol jeden z najväčších (21 m dlhý) a najbohatších na sochy (38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a nápisov.
Stříbrník (prírodná pamiatka, okres Liberec)

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie vypreparovaného vrcholu čadičovej kopy, tvorenej zvyškom sopúcha s tromi morfologicky výraznými, samostatne vzniknutými a voči sebe paralelne posunutými vrcholmi. Okrem ukážky zložitej tektonickej stavby čadičového telesa, prejavujúce sa o. i. klasicky vyvinutou stĺpcovou odlučnosťou, sú predmetom ochrany aj sprievodné fenomény treťohorného vulkanizmu - tufovej aglomerácie a kontaktné metamorfózy pieskovcov a slieňovcov.
Monieux

Poloha

Obec má rozlohu 47,12 km². Najvyšší bod je položený 1 022 m n. m. a najnižší bod 439 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 344 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jevoncourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,29 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 79 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žilnatina (rastlina)

Žilnatina (venatio), niekedy nazývaná nervatúra, je systém ciev (žiliek) v listoch rastlín nadväzujúci na stopku. Ich úlohou je privádzať živiny a mechanicky spevňovať list, vytvára jeho rebrovanie. Sú často vystužené sklerenchýmom. Ovplyvňuje tvar čepele a je dôležitým vodidlom pri rozlišovaní listov.

Rozdelenie

Vo všeobecnej praxi sa jednotlivé druhy žilnatín odlišujú a sú pomenované podľa usporiadania hlavných žiliek. Neexistuje typ žilnatiny, ktorý je presne priradený jednoklíčnolistovým alebo dvojklíčnolistovým rastlinám, existujú len typické. Rozdeľujú sa takto:

Evolúcia

Žilnatina je z celého listu najtrvanlivejšia časť, často sa nachádza aj pri archeologických nálezoch a pomáha spätne určovať fosílne rastliny. Z nálezov z geologického obdobia spodnej kriedy možno určiť, že najpôvodnejšie listy dvojklíčnolistových rastlín boli jednoduché, celokrajné. Súčasne s primitívnym dvojklíčnolistovým typom listov boli nájdené aj drobné listy so znakmi jednoklíčnolistových rastlín. Pokiaľ skutočne prináležia jednoklíčnolistovým, boli tieto línie separované minimálne už v spodnej kriede.
Emily Deschanelová

Detstvo

Deschanelová sa narodila v Los Angeles v Kalifornii, kameramanovi a režisérovi, Calebovi Deschanelovi a herečke Mary Jo Deschanelovej (rod. Weir). Jej mladšia sestra je herečka a speváčka-skladateľka, Zooey Deschanelová. Jej starý otec z otcovej strany bol Francúz z Oullins, Rhône; jej korene tiež siahajú do Švajčiarska, Holandska, Anglicka a Írska.
Deschanelová chodila na Harvard-Westlake a Crossroads School v Los Angeles. Vyštudovala odbor Divadlo na Boston University.
Podpaľačstvo

Podpaľačstvo je zločin, pri ktorom páchateľ (podpaľač) úmyselne a vedome (priamo alebo nepriamo) založí požiar. Odlišuje sa od neúmyselne spôsobených požiarov z nedbalosti, samovoľného vzplanutia, požiarov vzniknutých napríklad poruchou elektroinštalácie alebo prírodných požiarov spôsobených bleskom... v páchateľovi, jeho úmysle požiar založiť a nechať ho spôsobiť škody alebo obete. Podpaľačstvo nie je ani založenie ohňa, ktorý jeho pôvodca dokáže ovládnuť (napr. pálenie lístia na záhrade).
Okolnosti príčin a vzniku požiaru sú predmetom vyšetrovania. Po zlikvidovaní požiaru je štandardným postupom hľadať a následne buď potvrdiť, vyvrátiť alebo ďalej skúmať možnosť úmyselného založenia. Vo väčšine krajín sveta je podpaľačstvo posudzované ako trestný čin a chápané ako poškodzovanie cudzej veci alebo ohrozenie na živote.

Pyrománia

Obsesia ohňom a závislosť na podpaľačstve sa nazýva pyrománia. V krajných prípadoch môže ísť o patologický prejav nejakej duševnej choroby. V niektorých vyriešených prípadoch podpaľačstva sa pôvodcovia požiarov prekvapivo regrutovali zo samotných hasičov.

Dôvody podpaľačstva

Vo väčšine prípadov podpaľačstvo slúži ako poistný podvod, alebo zakrytie nejakého trestného činu (napr. lúpeže, sprenevery). Môžu byť však aj iné dôvody, napr. závisť, nenávisť, vyhrážanie, vydieranie, konkurenčný boj. Alebo sociálna, politická, či etnická odlišnosť. V niekoľkých prípadoch bolo podpaľačstvo použité ako tzv. falošná vlajka, teda podpaľač požiar využil k obvineniu svojho nepriateľa a využil vlnu nevôle, ktorá sa proti nemu následne vzniesla.
Uncyclopedia

Uncyclopedia (voľný preklad „Necyklopédia“) je satirická „encyklopédia“, založená na MediaWiki, parodujúca Wikipédiu. Uncyclopedia je zbierkou absurdných hesiel, ktoré vymýšľajú ich autori. Heslá nemajú nič spoločné so skutočnosťou a Wikipédia je v nej humorne definovaná ako nebezpečná paródia Uncyclopedie.
Od januára 2005 (začiatok projektu) do júna 2013 mala napr. anglická Uncyclopedia 30309 hesiel, česká Necyklopedie 2718 a slovenská Necyklopédia 1620 hesiel. Najväčšia na svete bola portugalská Desciclopédia, ktorá má 43 784 hesiel.
SK Necyklopédia začala fungovať 25. mája 2007.
Necyklopédie na Fandome už nefunguje, funguje však na stránke https://necyklopedia.org/.
Molybdenit

Charakteristika

Molybdenit vytvára tabuľkovité kryštáliky, častejšie sa vyskytuje v podobe šupiniek či zrniek. Má sivú farbu aj svetlosivý vryp. Je to nepriehľadný minerál so skleným leskom.

Vznik

Vzniká v granitických (žulových) horninách, zriedkavejšie na hydrotermálnych žilách.

Poznávanie

Na dotyk je molybdenit mastný.
Bring the Light

„Bring the Light“ je názov debutového singlu britskej kapely Beady Eye. Vyšiel 22. novembra 2010 a za menej než dva dni si ho z oficiálnej stránky (kde ho bolo možné zadarmo stiahnuť) vypočulo viac ako 600 000 ľudí. K singlu je aj strana B, pieseň „Sons of The Stage“, ktorá je pôvodnes nahraná skupinou World of Twist. Singel dosiahol v britskom rebríčku UK Indie Chart 16. miesto.
Calonne-sur-la-Lys

Poloha

Obec má rozlohu 11 km². Najvyšší bod je položený 19 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 603 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frontignan-Savès

Poloha

Obec má rozlohu 2,81 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 59 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akt bezpodmienečnej kapitulácie nacistického Nemecka

Akt bezpodmienečnej kapitulácie nacistického Nemecka bol právny dokument podľa ktorého prebehla bezpodmienečná kapitulácia ozbrojených síl nacistického Nemecka čím sa skončila druhá svetová vojna v Európe.
Prvý akt kapitulácie bol podpísaný 7. mája 1945 o 02:41 stredoeurópskeho času v Remeši vo Francúzsku s účinnosťou od 23:01 SEČ 8. mája 1945. Za Nemecké vrchné velenie (Oberkommando der Wehrmacht) ju podpísal generál Alfred Jodl, za Vrchné veliteľstvo spojeneckých expedičných síl generál Walter Bedell Smith, za Sovietsky zväz generál Ivan Susloparov a francúzsky generál François Sevez ako svedok.
Na žiadosť Sovietskeho zväzu bol akt kapitulácie opakovaný 8. mája 1945 v Berlíne (podľa moskovského času 9. mája). Tá sa konala pred predstaviteľmi ZSSR, USA, Spojeného kráľovstva a Francúzska.
Vlčí kámen (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je zvyšok starého bukového porastu.
Podolie (historické územie)

Podolie (rus. Подолье – Podolie; ukr. Поділля - Podilľa; poľ. Podole; nem. Podolien; rumun. Podolia) je historické územie v juhozápadnej Ukrajine a z malej časti aj v severnom Moldavsku.

Geografia

Podolie sa nachádza východne od Karpát na juhozápade dnešnej Ukrajiny a je súčasťou veľkej východoeurópskej Podolskej vysočiny. Je to nížinatá až kopcovitá krajina pretkaná s hlbokými údoliami riek. Najväčšou riekou je Dnester, ktorý sa vlieva do Čierneho mora. Tradičným centrom regiónu je historické mesto Kamjanec-Podiľskyj (ukrajinsky Кам'янець-Подільський) s veľkým hradom nad kaňonom rieky Smotryč. Ďalšie významné mestá sú Vinnycia (dnes najväčšie), Chmeľnyckyj, Kotovsk, Balta, Mohyliv-Podiľskyj, Žmerynka (tiež významný železničný uzol), Chotyn, Hajsyn, Bar, historické mestečká Braclav a Letyčiv; v Moldavsku zase najmä Rîbniţa a Camenca.

Etymológia

Názov je slovanský, rovnakého pôvodu ako v slovenčine (predpona po- + dol(ina) + -ie)

Dejiny

Podolie bolo osídlené niekoľkými kultúrami už v neolite. Zo 4. a 3. tisícročia pred Kr. pochádzajú nálezy artefaktov tripolskej kultúry. V staroveku tu sídlili Skýti, potom Dákovia a Géti. Na obranu proti nim tu bola začiatkom 2. storočia zriadená jedna z vetiev Trajánovho valu. Určitý čas bolo Podolie súčasťou ríše Hunov, v 6. storočí sa tu usadili Slovania. V 14. storočí anektovalo Podolie Litovské veľkokniežatstvo; zároveň sem začali prenikať Poliaci, ktorí kraj získali po smrti litovského kniežaťa Vytautasa v roku 1430.
V 16. a 17. storočí tu prebiehali kruté boje s Turkami (jedna z najväčších bitiek bola pri Chotyne). Veľa podolských obcí bolo zničených aj pri povstaní Bohdana Chmelnického.
V 18. a 19. storočia sa v Podolí zrodil východný chasidizmus, mohutné židovské náboženské hnutia, ktoré sa rýchlo rozšírilo ďalej vo vtedajšom Poľsku; jeho zakladateľ Izrael Baal Sem Tov (1698 – 1760) sa narodil v meste Kamjanec-Podiľskyj a pôsobil v Medžybiži, kde sa narodil o. i. jeho pravnuk Nachman z Braclavi.
Po druhom delení Poľska získalo väčšinu oblasti cárske Rusko a urobilo z neho Podolskú guberniu; Rusko tu susedilo s Rakúskom, ktorému tiež ostal cíp regiónu.
Po 1. svetovej vojne tu susedili efemérna Ukrajinská národná republika a Západoukrajinská národná republika; jej malá časť Podolí pripadla Poľsku, kým väčšina územia sa stala v roku 1922 súčasťou ZSSR. Počas 2. svetovej vojny bolo Podolie ťažko poznačené nemeckou inváziou a okupáciou; veľa obyvateľov a takmer všetci Židia skončili v koncentračných táboroch. Po vojne bolo celé Podolie súčasťou Ukrajinskej SSR, teraz patrí samostatnej Ukrajine. Podolie nebolo industrializované tak ťažko ako ostatné regióny a dodnes tu má silnú pozíciu poľnohospodárstvo, najmä pestovanie ovocia a zeleniny.
Nick Bollettieri Tennis Academy

The Nick Bollettieri Tennis Academy (skr. NBTA; doslova: Tenisová akadémia Nicka Bollettieriho) je stredisko na výučbu tenisových talentov a na tréning tenistov so sídlom v Bradentone na Floride v USA, ktoré založil v roku 1978 Nick Bollettieri.
Systém výučby je založený na kombinácii náročnej tenisovej prípravy a plnenia školskej dochádzky, fakticky tenisovo orientovanej triedy. Dôraz sa kladie na disciplínu, zodpovednosť a ctižiadosť študentov, aby dosahovali čo najlepšie výsledky v tenise aj mimo neho.
Akadémia využíva 35 dvorcov s tvrdým povrchom, 16 antukových kurtov a 4 halové dvorce. Je považovaná za najslávnejšiu tenisovú akadémiu na svete.
Glaukias z Milétu

Glaukias (starogr. Γλαυκίας – Glaukias) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 17.
Aischines Glaukias z Milétu bol na 199. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Aischines Glaukias dal ako víťaz v behu na jedno stadion 199. olympiáde svoje meno, pretože menom víťazov jednotlivých pretekov v tejto disciplíne sa označovali všetky olympiády.
Olympijské víťazstvo Aischina Glaukia je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Eusebios tiež uvádza, že na týchto hrách boli obnovené preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom a ich víťazom sa stal rímsky vojvodca Germanicus.
Pečať štátu Michigan

Veľká pečať štátu Michigan bola prijatá dňa 2. júna 1835.

Popis

Veľkú pečať tvorí svetlo modré kruhové pole, v ktorého strede je modrý štít, s nápisom TUEBOR („Budem obhajovať“), zobrazujúci muža zo zbraňou v ruke stojaceho na zelenom brehu jazera pri východe slnka. Muž symbolizuje stranu a mieru a schopnosť brániť svoje práva. Štítonsičom tohoto erbu je heraldicky vpravo Wappity a vľavo Los europský. Obaja sú typickým symbolom Michiganu. Nad štítom je heraldicky vpravo hladiaci Orol bielohlavý, ktorý v pazúroch drží zväzok šípov a olivovú ratolesť. Nad ním je červená stuha s bielo napísaným heslom v latinčine: E PLURIBUS UNUM („Z mnohých jeden“). Obe tieto prvky symbolizujú Spojené štáty americké. (Sú prevzaté z veľkej štátnej pečati Spojených štátov). Pod štítom je biela stuha opäť s latinským heslom: SI QUAERIS PENINSULAM AMOENAM CIRCUMSPICE („Pokiaľ hľadáte príjemný polostrov, dívajte sa okolo seba“). Modrý kruh prechádza, v smere od stredu von, do červeného medzikružia s čiernym nápisom: THE GREAT SEAL OF THE STATE OF MICHIGAN A.D. MDCCCXXXV (Veľká pečať štátu Michigan).
Tato pečať bola prijatá dňa 2. júna 1835 a vytvoril ju samotný druhý guvernér tohoto štátu - Lewis Cass. Pečať je taktiež súčasťou Michiganskej vlajky. Znak (modrý štít uprostred) môže byť, na rozdiel od pečati, vytlačený na dokumenty bez dizajnu alebo slov.
Jaroslav Ševčík

Život

Po štúdiu na gymnáziu v Leviciach nastúpil do osvetovej školy v Bratislave a absolvoval aj Pedagogickú školu pre učiteľov tanečnej výchovy pri Štátnom konzervatóriu. V roku 1969 získal titul zaslúžilý umelec. Bol jedným z prvých členov SĽUK-u, s ktorým počas nasledujúcich tridsiatich rokov reprezentoval slovenské ľudové umenie na väčšine kontinentov. Bol prvým hlavným a nezabudnuteľným predstaviteľom v choreografii Jánošíka v SĽUK-u, účinkoval v množstve televíznych inscenácií napríklad Balada o Vojtovej Maríne, v choreografii Surovô drevo – goralský tanec, ktorý mal vyše 500 repríz. Venoval sa hlavne režijnej a choreografickej činnosti, najmä je treba vyzdvihnúť v tomto smere jeho práca s folkórnymi súborami zahraničných Slovákov, pre ktorých táto spolupráca znamenala často vzkriesenie ich činnosti až po umelecký vzostup týchto kolektívov. Stál pri zakladaní súboru Limbora v New Yorku, Lučina v Clevelande, Trávnica v Lakewoode, Šarišan v Detroite, Slovakians v Pittsburghu, FS Ľudovíta Štúra v Melbourne, Zemplína v Toronte a ďalších. Mimoriadnu schopnosť preukázal pri práci režiséra pri koncipovaní veľkých programových celkov a pripravou programov s veľkým počtom súborov. Ide o spoluprácu a prípravu programov na medzinárodných festivaloch ako sú Medzinárodný folklórny festival Východná, Folklórne slávnosti pod Poľanou a medzinárodný folklórny festival Praha srdce národov – kde bol hlavným programovým režisérom. Svoje skúsenosti odovzdával mladým nielen v zahraničí, ale aj doma na Slovensku. Od roku 1997 spolupracoval s Domom zahraničných Slovákov v Bratislave.
Alexander Roslin

Životopis

Narodil sa v roku 1718 v Malmö vo Švédsku. V roku 1759 sa oženil s Marie-Suzanne Giroustovou. Žil v Štokholme, Bayreuthe, Taliansku a od roku 1758 predovšetkým v Paríži, kde tiež 5. júla roku 1793 zomrel.
Portrétoval väčšinou ženy z bohatých rodín, šľachticov, alebo iné osobnosti z vyšších vrstiev. Slávny je aj jeho portrét s názvom Dáma so závojom (1768), na ktorom vyobrazil svoju ženu, alebo portrét Carla Linného z roku 1775.
Téryho chata

História chaty

Téryho chata bola postavená, na podnet predstaviteľa Maďarského turistického spolku Edmunda Téryho (od 1891 bol výkonným viceprezidentom a v  rokoch 1907 – 1910 najvyšším predstaviteľom spolku). Chata od svojho založenia doteraz nesie jeho meno. 
V roku 1896 dal Téry podnet na vylepšeniu turistického chodníka a krátko nato aj k budovaniu chaty, ktorá by slúžila turistom.  Verejnosti bola odovzdaná do užívania 21. augusta 1899.  Projektoval ju spišskosobotský architekt Gedeon Majunke.  
Edmund Téry (od 28. novembra 1880 banský lekár v Štefultove, dnes súčasť Banskej Štiavnice), okrem iných vystúpil ako prvý na okolité štíty: Prostredný hrot (1876) a Pyšný štít (1877). 
Do roku 1933 bola Téryho chata najvyššie položenou chatou vo Vysokých Tatrách. Od roku 1936 má celoročnú prevádzku. (V roku 1933 bola otvorená Chata pod Rysmi 2 250 m n. m., ktorá je však v prevádzke len v lete.)
V roku 1944 chatu spravovali slovenskí vysokoškolskí študenti, ktorí tu počas povstania ukrývali poľských odbojárov či ruských utečencov zo zajateckých táborov.
Počas 2. svetovej vojny bola často zatvorená, ale na chate sa skrývali bratislavskí horolezci Ing. Ladislav Chodák, Alo Huba, Radek a Borek Roubalovci, Gizela Krenová, František Moravčík, Jozef Horvát, Ladislav Dvořák, Tatranec, Rudolf Mašlonka, Karel Jedlička a ďalší.  
Chata prešla viacerými stavebnými úpravami, naposledy v rokoch 1979-82, stavebný materiál na opravu vynášali nosiči na svojich ramenách, no napriek tomu si zachovala pôvodný tvar, ktorý navrhol Gedeon Majunke. K chate sa viaže aj meno tatranského beletristu chatára Bela Kapolku a iných úspešných Tatrancov a horolezcov.

Súčasnosť

Chata je jednou z najznámejších tatranských vysokohorských chát. Chata poskytuje aj ubytovanie a stravovanie.

Prístupnosť chaty

Chata je prístupná od Zamkovského chaty (, 2h). K Zamkovského chate sa ide buď z Hrebienka alebo Skalnatého plesa (). Len od Hrebienka je ale chata prístupná celoročne. Od Téryho chaty vedie chodník (, ) cez Pfinnovu kopu do Dolinky pod Sedielkom a odtiaľ buď cez Priečne sedlo () do Veľkej Studenej doliny alebo na Sedielko () a do Javorovej doliny.

Okolie chaty

Od chaty je krásny výhľad do Kotliny Piatich spišských plies, na samotných Päť spišských plies, ale i okolité štíty: Ľadový štít, Prostredný hrot, Širokú vežu, Snehový štít, Baranie rohy, Spišský štít, Pyšný štít, Lomnický štít a ďalšie.
Obecník

Ochrana

Predmetom ochrany je biotop a populácia koleanta útleho (lat. Coleanthus subtilis) a populácia ďalších druhov viazaných na biotop vegetácie letnených rybníkov.
Katedrála svätého Štefana (Meaux)

Katedrála svätého Štefana (francúzsky Cathédrale Saint-Étienne de Meaux) je katedrála a francúzska národná pamiatka v meste Meaux, v departemente Seine-et-Marne, východne od Paríža. Je sídlom biskupa z Meaux.

Dejiny

Výstavba katedrály začala v 12. storočí, ale bola dokončená až v 16. storočí. Chyby v pôvodnom návrhu a konštrukcii boli opravené v 13. storočí za prispenia architekta Gautiera de Vainfroy. Od konca 13. storočia boli práce často prerušované z dôvodu nedostatku financií. Tento stav sa zmenil až na začiatku 14. storočia vďaka štedrosti Karola IV. Ďalšiu stagnáciu zavinila Storočná vojna a okupácia Anglickom.

Stavba

Vonkajšia výška katedrály dosahuje 48 metrov, vnútorná 33 metrov. Interiér má bohatú sochársku výzdobu. Je tu i organ zo 17. storočia.
Botnet

Botnet je sieť internetových robotov, ktorých ovláda hacker. Hacker spojí počítače infikované podvrhnutým kódom do jedného botnetu. Tisíce infikovaných počítačov vykonáva bez vedomia používateľov počítača naprogramovanú úlohu, napríklad zahltia a zablokujú koordinovaným útokom zvolenú webovú stránku, hromadne zasielajú spam, phishing a podobne.
Saint-Rémy-Blanzy

Poloha

Saint-Rémy-Blanzy má rozlohu 13,99 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Rémy-Blanzy má 238 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hungerford Bridge

Hungerford Bridge je jedným z londýnskych mostov cez rieku Temžu. Nachádza sa medzi mostami Waterloo Bridge a Westminster Bridge v mestských obvodoch City of Westminster a Lambeth. Je to oceľový nosníkový železničný most – niekedy nazývaný aj Charing Cross Bridge – z oboch strán olemovaný zavesenými lávkami pre peších, ktoré sú označované ako Golden Jubilee Bridges.
Pri jeho severnom konci sa nachádza železničná stanica Charing Cross, stanica londýnskeho metra Embankment, ulica Victoria Embankment. Na jeho južnom konci sa nachádza železničná stanica Waterloo, South Bank a London Eye.

Dejiny

Pôvodný Hungerford Bridge navrhol Isambard Kingdom Brunel ako visutý most pre peších a bol otvorený v roku 1845. Hlavné rozpätie malo dĺžku 206 m a bočné rozpätia 100 m. V roku 1859 most zakúpila železničná spoločnosť South Eastern Railway s úmyslom predĺžiť svoje trate do novovybudovanej stanice Charing Cross a zničený bol o rok neskôr.
Spoločnosť nahradila pôvodný visutý most novou konštrukciou pozostávajúcou z deviatich oceľových rozpätí. Autorom návrhu bol John Hawkshaw a výstavba prebiehala v rokoch 1863 – 1864. Reťaze z pôvodného mosta boli použité pri výstavbe Clifton Suspension Bridge v Bristole. Pôvodné tehlové piliere sú stále na mieste, i keď pilier pri Charing Cross sa nachádza oveľa bližšie k brehu z dôvodu výstavby Victoria Embankment (dokončenej v roku 1870). Pri pilieri na strane South Bank sa zachovali vchody a schody na pôvodnú visutú lávku z roku 1845.
Chodníky pre peších boli pristavené na obe strany mosta neskôr, pričom chodník na strane proti prúdu bol odstránený pri rozširovaní mostného telesa. Tento most je jedným z troch mostov v Londýne určených pre železničnú dopravu ako aj pre peších (ďalšími sú Barnes Railway Bridge a Fulham Railway Bridge).

Golden Jubilee Bridges

Pôvodné lávky pre peších časom získali zlú povesť – boli priúzke, zanedbané a v noci nebezpečné. V 90. rokoch preto padlo rozhodnutie nahradiť časť mosta určenú pre chodcov novými konštrukciami po oboch stranách železničného mosta. Vo výberovom konaní zvíťazil návrh spoločností Lifschutz Davidson a WSP Group. Nové mostné telesá sú široké 4 m, dlhé 320 m a dokončili ich v roku 2002.
Nové časti mosta boli pomenované na počesť päťdesiateho výročia korunovácie kráľovnej Alžbety II. – Golden Jubilee Bridges.
Dollot

Poloha

Obec má rozlohu 15,28 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Logny-Bogny

Poloha

Obec má rozlohu 10,66 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 189 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Round Rock (Texas)

Zaujímavosti

V roku 2008 časopis Money Magazine zaradil Round Rock na siedme miesto v Spojených štátoch medzi malými mestami, kde je najlepší život, "Top Places To Live". Na vysokej úrovni je vzdelávanie, školský obvod Round Rock patrí k najlepším v celom štáte Texas. Mesto je jedným z hlavných ekonomických centier stredného Texasu so spoločnosťami v odvetviach obnoviteľných energií, informačných technológií a vývoji softvéru.
Féron

Poloha

Obec má rozlohu 13,39 km². Najvyšší bod je položený 223 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 532 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Port-des-Barques

Poloha

Obec má rozlohu 5,66 km². Najvyšší bod je položený 18 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 868 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-André-de-Chalencon

Poloha

Obec má rozlohu 17,2 km². Najvyšší bod je položený 969 m n. m. a najnižší bod 549 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE