Martin Gardner

Životopis

Martin Gardner vyrastal v okolí Tulsy v štáte Oklahoma. Počas II. svetovej vojny slúžil niekoľko rokov ako gardista v americkom námorníctve. Zatiaľ čo jeho prvoradou povinnosťou bola svetelná a vlajková signalizácia, pôsobil aj ako sekretár (tajomník) kapitána lode a jeho dôstojníkov. Krátko na to sa z neho stal profesionálny spisovateľ. Po vojne navštevoval Univerzitu v Chicagu, kde získal bakalársky titul z filozofie. Na tejto univerzite pokračoval postgraduálnym štúdiom, ktoré však nedokončil. Zvyšok svojich vedomostí získal nezávisle, prostredníctvom čítania kníh a vlastného výskumu.
Niekoľko desaťročí žil Gardner so svojou manželkou Charlotte a dvomi synmi v Hastings on Hudson v štáte New York, kde si zarábal na živobytie ako nezávislý autor, publikoval knihy u viacerých vydavateľov a písal stovky článkov do rôznych časopisov. V roku 1979 on a jeho manželka odišli do čiastočného dôchodku a presťahovali sa do Hendersonville v štáte Severná Karolína, kde žili v relatívnej izolácii. Manželstvo bolo dlhé a šťastné až do smrti Charlotte v roku 2000.

Pseudoveda

Gardnerov nekompromisný postoj k pseudovede z neho urobil jedného z popredných svetových anti-pseudovedných diskutérov druhej polovice 20. storočia. Jeho kniha Fads and Fallacies in the Name of Science (1952, revidovaná v roku 1957) je klasickou a zárodočnou prácou hnutia skepticizmu. Preskúmava nespočetné množstvo pochybných postojov a projektov ako fletcherizmus, kreacionizmus, ekologické poľnohospodárstvo, Charles Fort, Rudolf Steiner, dianetika, neidentifikovateľné lietajúce objekty, prútikárstvo, mimozmyslové vnímanie, Batesova metóda a psychokinéza. Táto kniha a jeho ďalšie snahy (Science: Good, Bad and Bogus, 1981; Order and Surprise, 1983, atď) si našli v oblasti fringe science (t. j. vedná disciplína zaoberajúca sa všetkým, čo zvyšok sveta odmieta uznať za skutočné) množstvo odporcov a antagonistov, s ktorými Gardner viedol dialóg (verejný aj súkromný) po niekoľko desaťročí. V roku 1976 bol zakladajúcim členom Výboru pre vedecký výskum paranormálnych javov (CSICOP) a v rokoch 1983 – 2002 písal pre periodikum tejto organizácie Sceptical Inquirer stĺpčeky nazvané Notes of a Fringe Watcher (pôvodne Notes of a Psi-Watcher). Tieto stĺpce boli zozbierané do piatich kníh: New Age: Notes of a Fringe Watcher (1988), On the Wild Side (1992), Weird Water and Fuzzy Logic (1996), Did Adam and Eve Have Navels (2000), a Are Universes Thicker than Blackberries (2003). Nezvyčajne pre zakladateľa CSICOP a prominentného skeptika paranormálnych javov, Gardner je teista a verí v Boha, aj keď kritizuje organizované náboženstvo. Gardner povedal, že si cení parapsychologický a ďalší výskum paranormálnych javov rovnako ako láskavého Boha a hľadanie znamení a zázrakov. Tvrdí, že cíti, že je možné, aby boli modlitby skutočne vyslyšané. Môžu neustále pôsobiť na matematické pravdepodobnosti.

Náboženské a filozofické záujmy

Gardner bol neustále fascinovaný náboženskou vierou. Opakovane písal o tom, v čo verili známe osobnosti ako Robert Maynard Hutchins, Mortimer Adler, William F. Buckley, Jr. , a či ich viera bola logicky konzistentná. V niektorých prípadoch obviňuje prominentné náboženské osobnosti, ako napríklad Mary Barker Eddy-ovú, z toho že ich tvrdenia nie sú ničím podložené. Vo svojom polo-autobiografickom románe The Flight of Peter Fromm vykresľuje tradičného protestantského muža bojujúceho za svoju vieru, skúma vzdelanosť a intelektuálne pohyby 20. storočia a nekompromisne odmieta kresťanstvo, zatiaľ čo zostáva veriacim. Popisuje svoju vlastnú vieru ako filozofický teizmus inšpirovaný teológiou filozofa Miguela de Unamuno. Zatiaľ čo Gardner kritizuje organizované náboženstvo, stále verí v Boha a tvrdí, že jeho viera nemôže byť z nijakého logického dôvodu potvrdená alebo vyvrátená. V tom istom čase je však skeptický k tvrdeniam, že Boh komunikuje s ľudskými bytosťami prostredníctvom slovných alebo telepatických zjavení, či prostredníctvom zázrakov vo fyzickom svete. Gardnerova filozofia by mohla byť zhrnutá do niekoľkých tvrdení: Neexistuje nič nadprirodzené, a nič v ľudskej mysli alebo viditeľné vo svete nemôže prinútiť ľudí veriť v Boha. Záhada života je okúzľujúca, ale viera v Najvyššieho pramení z viery bez akýchkoľvek dôkazov. Tak či onak, s vierou a modlitbou môžu ľudia nájsť v živote väčšie šťastie ako bez nich. Ak existuje nejaký posmrtný život, potom je láskavý Boh skutočný. Citát G. K. Chestertona "[Pre ateistu] svet znamená ten najúžasnejší výtvor, ktorý bol vytvorený nikým", je jedným z Gardnerových najobľúbenejších. Gardner povedal, že sa obáva, že prirodzený charakter ľudského vedomia nie je možné spoznať, ani odhaliť, až kým jedného dňa nebude rozvinutá hlbšia fyzika ako ("základná") kvantová mechanika. V tejto súvislosti hovorí, že sa radí k prívržencom "nového mysterianizmu" ("New Mysterianism").

Literárna kritika a fikcia

Gardner je považovaný za odborníka v oblasti tvorby spisovateľa Lewisa Carrolla. Jeho anotované vydania ku Carrollovym prácam boli vydané v roku 1999 pod názvom The Annotated Alice. Jeho stanovisko bolo nedávno podrobené kritike prívržencami "Carrollovho mýtu". Gardner sa proti najznámejšej z nich – Karoline Leach – veľmi agresívne bránil v časopise Knight Letter, ktorý vydáva Severoamerická spoločnosť Lewisa Carrolla (Lewis Carroll Society of North America).
Ako dodatok ku Carrollovym knihám, Gardner publikoval Komentované vydania diel Chesterton’s The Innocence Of Father Brown a The Man Who Was Thursday, a tiež slávne básne The Rime of the Ancient Mariner, Casey at the Bat a The Night Before Christmas.
Gardner sa občas usiloval, aby sa jeho fikcia vždy úzko spájala s jeho non-fiktívnymi záujmami (napríklad Visitors from Oz , založené na diele The Wonderful Wizard of Oz L. Franka Bauma a príbehy o imaginárnom numerológovi Dr. Matrixovi. Gardnerove krátke poviedky boli zozbierané a vydané pod názvom The No-Sided Professor and Other Tales of Fantasy, Humor, Mystery, and Philosophy (1987).

Sporná otázka

Popri svojom interpretačnom písaní o matematike, Gardner bol, pokiaľ ide o súčasné sporné otázky, vášnivým diskutérom, pričom obhajoval svoje pohľady na široké spektrum oblastí, od všeobecnej sémantiky cez fuzzy logiku až po sledovanie televízie (raz napísal negatívnu recenziu na knihu Jerryho Mandera Four Arguments for the Elimination of Television). Aj keď je Gardner známy prevažne svojou kritikou pseudovedy, zapájal sa aj do politických, ekonomických, historických a filozofických diskusií. Svoje filozofické názory napríklad popisuje a obhajuje v knihe The Whys of a Philosophical Scrivener.
Gardner je známy svojou niekedy kontroverznou filozofiou matematiky. Napísal negatívne recenzie na diela Philipa J. Davisa a Reubena Hersha The Mathematical Experience a na Hershovo What is mathematics, really? , ktoré boli kritické k aspektom matematického platonizmu, pričom prvé z nich bolo veľmi dobre prijaté matematickou komunitou. Zatiaľ čo je Gardner vnímaný ako zarytý platonista, v jeho názoroch sa prejavujú určité formalistické tendencie. Tvrdí, že jeho názory sú medzi matematikmi veľmi rozšírené, Hersh mu oponuje tým, že podľa jeho skúseností ako profesionálneho matematika a rečníka, to tak nie je.