Richard Marcinko

Raná kariéra

Richard Marcinko sa narodil v Lansforde v štáte Pensylvánia. Mal slovenského predka – jeho starý otec sa narodil na Slovensku. Potom ako absolvoval Admiral Farragut Academy v Toms River v New Jersey, v roku 1958 vstúpil do amerického vojenského námorníctva.
Pôvodne slúžil ako telegrafista na americkej základni v talianskom Neapole. Neskôr sa ako dobrovoľník prihlásil do jednotiek vojenských potápačov Underwater Demolition Team. Začiatkom 60. rokov sa stal členom novoformovaných jednotiek SEAL.

Vietnam

18. mája 1967, Marcinko velil svojim mužom pri útoku na ostrov Ilo-Ilo, kde zabili veľký počet vietnamského mužstva a zničili šesť člnov. Vrátil sa do Vietnamu po niekoľkých mesiacoch pobytu v USA s tímom SEAL Team 2 ako veliteľ ôsmej roty. Počas ofenzívy Tet vydal príkaz svojej rote, aby asistovala špeciálnym jednotkám US Army v meste Chau Doc. Tým sa začala bitka v uliciach mesta s cieľom záchrany amerických zdravotných sestier zajatých v mestskom kostole a nemocnici.
Po dokončení svojej druhej služby vo Vietname študoval zahraničné vzťahy na Námornej postgraduálnej škole, kde dosiahol titul bakalára a neskôr absolvoval leteckú štábnu školu v Montgomery v Alabame a magisterské štúdium politických vied na Auburnskej univerzite. Po dvoch rokoch štátnej služby v štábe, bol Marcinko povýšený na korvetného kapitána a následne menovaný za námorného atašé v Kambodži v roku 1973. Po osemnásťmesačnej službe a pobyte v Kambodži sa stal veliacim dôstojníkom jednotky „SEAL Team Two“.

SEAL Team Six

Počas iránskej krízy v roku 1979 bol jedným z dvoch reprezentantov námorníctva USA určených ako styční velitelia útvaru známeho ako „TAT“ (Terrorist Action Team). Úlohou „TAT“ bolo rozvinúť plán oslobodenia amerických rukojemníkov v Iráne, ktorý kulminoval v operácii Eagle Claw. V obave, že operácia skrachuje, námorníctvo potrebovalo protiteroristický tím na prácu v plnom rozsahu a poverilo Marcinka jeho vytvorením a riadením. Marcinko bol prvý veliaci dôstojník tejto novej jednotky pomenovanej „SEAL Team Six“. Do tejto doby mala US Navy len dve jednotky SEAL.
Marcinko údajne pomenoval jednotku číslom šesť aby zmiatol protivníkov, že USA má šesť jednotiek SEAL. Muži v jednotke boli osobne vyberaní Marcinkom zo všetkých oddielov námorníctva pre špeciálne operácie, vrátane zvláštneho protiteroristického oddielu jednotky SEAL 2, známeho ako MOB-6. Marcinko velil Seal Team Six tri roky od 1980 do 1983, na rozdiel od typickej dvojročnejslužby v námornej pechote.

Väzenie

Marcinko strávil určitý čas vo federálnom väzení pre podozrenie zo sprenevery pri nákupe ručných granátov. Marcinko vo svojej biografii však tvrdí, že sa stal subjektom honby na čarodejnice za svoju prácu v Červenej bunke, a že sprenevera objavila slabosť bezpečnosti armády. Marcinko opisoval toto vyšetrovanie v posledných kapitolách svojej autobiografie.

Ďalšie aktivity

Marcinko vydal videokazetu a DVD film o jeho  operáciách v rámci Červenej bunky. V dokumente obvinil viacerých vysokých dôstojníkov, z toho že ho zaplietli do obvinení zo sprenevery fondov a zdrojov armády počas jeho velenia. Po napísaní dobre predávanej autobiografie, „Rogue Warrior“ napísal aj niekoľko pokračovaní vo forme fikcie, z ktorých väčšina bola napísaná v spolupráci s ghostwriterom Johnom Weismanom. 
Bol riaditeľom medzinárodnej súkromnej bezpečnostnej firmy „Red Cell“ a šéfom „SOS Temps, Inc.“, založenej vo Washingtone. Je hovorcom Zodiac Maritime Training Academy a pracoval ako konzultant televízneho seriálu „24“ v TV FOX.