google/wiki40b huggingface dataset:
Ľupčiansky hrad

Poloha

Nachádza sa v údolí Hrona, priamo nad obcou Slovenská Ľupča, asi 10 km východne od Banskej Bystrice. Je postavený na juhovýchodnom okraji Starohorských vrchov v nadmorskej výške cca 440 m n. m. Prístupný je cestou z obce.

Dejiny

Hrad s názvom Liptza sa písomne spomína v roku 1250 a vznikol na mieste staršieho hradiska po vpáde Mongolov (1241). Významná poloha na prístupovej ceste k stredoslovenským banským mestám urobila z hradu časté sídlo panovníkov. 
V júni 1443 zasiahlo Uhorsko silné zemetrasenie, ktoré hrad veľmi poškodilo. Nasledovali rozsiahle opravy, ďalšie nasledovali po roku 1572, kedy nový správca Pavol Rubigall realizoval jeho prestavbu. V nepokojnom období na prelome 17. a 18. storočia často menil majiteľov a bol opakovane vyrabovaný. Postupne stratil funkciu správneho centra a jeho osud spečatil požiar, po ktorom sa vykonali len nevyhnutné opravy. 
Panovníci využívali novopostavené kaštiele a v opustenom areáli hradu vznikol sirotinec. Neskôr pribudla škola a výchovný ústav pre mladistvých. Po druhej svetovej vojne areál slúžil ako učilište, priestory charity, no aj pre potreby Socialistického zväzu mládeže. Počas 90. rokov hrad spravoval Krajský pamiatkový ústav v Banskej Bystrici, od ktorého ho v roku 2002 prebrali Železiarne Podbrezová. Nový vlastník vykonal na Ľupčianskom hrade rozsiahle rekonštrukčné práce, ktoré výrazným spôsobom zatraktívnili celý areál.
Kreatinín

Kreatinín je produkt rozkladu kreatínfosfátu vo svaloch a zvyčajne ho telo vytvára pomerne konštantnou rýchlosťou (v závislosti od svalovej hmoty).

Biologický význam

Kreatinín v krvnom séru (meranie krvi) je dôležitým ukazovateľom zdravia obličiek, pretože je to ľahko merateľný vedľajší produkt metabolizmu svalov, ktorý sa vylučuje v nezmenenej forme obličkami. Samotný kreatinín sa vyrába prostredníctvom biologického systému zahŕňajúceho kreatín, fosfokreatín (známy aj ako kreatínfosfát) a adenozíntrifosfát (ATP, okamžitý prísun energie v tele).
Kreatín je syntetizovaný primárne v pečeni z metylácie glykocyamínu (guanidinoacetát, syntetizovaný v obličkách z aminokyselín arginínu a glycínu) pomocou S-adenozylmetionínu. Ten je potom transportovaný krvou do iných orgánov, svalov a mozgu, kde sa fosforyláciou stáva vysoko energetickou zlúčeninou fosfokreatínu. Premena kreatínu na fosfokreatín je katalyzovaná kreatínkinázou; počas reakcie dochádza k spontánnej tvorbe kreatinínu.
Kreatinín sa z krvi odbúrava hlavne obličkami, predovšetkým glomerulárnou filtráciou, ale aj proximálnou tubulárnou sekréciou. Vyskytuje sa len malá alebo žiadna tubulárna reabsorpcia kreatinínu. Ak je filtrácia v obličkách nedostatočná, koncentrácia kreatinínu v krvi stúpa. Preto sa na výpočet klírensu kreatinínu (CrCl) môžu použiť koncentrácie kreatinínu v krvi a moči, čo približne koreluje s rýchlosťou glomerulárnej filtrácie (RGF). Koncentrácie kreatinínu v krvi sa môžu tiež použiť samostatne na výpočet odhadovaného RGF (eRGF).
Salka (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany sú stopy po ťažbe kyzových bridlíc, ktoré sú významnou dokumentačnou lokalitou domažlického kryštalinika. Prírodná pamiatka sa nachádza v západnom svahu rovnomenného 600 metrov vysokého vrchu, geomorfologicky spadajúceho do celku Všerubská vrchovina, podcelku Českokubická vrchovina, okrsku Babylonská vrchovina, podokrsku Pasečnická vrchovina a jej geomorfologické časti Starohuťský hřbet.
Mopsos (veštec)

Mopsos (starogr. Μόψος – Mopsos, lat. Mopsus) je v gréckej mytológii syn boha Apolóna (podľa Pausania syn Rhakia) a tébskej veštice Manty, vnuk veštca Teiresia.
Mopsos sa za mlada zúčastnil slávnej výpravy Argonautov do Kolchidy, ako veštec.  Mopsos sa potom dožil vysokého veku. Ako jediný z posádky sa dožil trójskej vojny a aj víťazného návratu Achájcov. Keď sa z Tróje vracal veštec Kalchas, stretol Mopsa, ktorý ho na vešteckých pretekoch v maloázijskom Kolofóne porazil.Mopsos sa tak nechtiac stal príčinou jeho smrti, lebo podľa dávnej veštby mal žiť Kalchas dovtedy, kým nestretne veštca, ktorý ho vo vešteckom umení prevýši.
Podľa antických autorov založil Mopsos v Malej Ázii niekoľko miest, medzi nimi Mallos, alebo Mopsuestiu.
Komplex vírusovej leukémie mačiek

Vírus

Mačací leukovírus (FeLV) je pôvodcom leukózy, nazývanej tiež mačacia leukémia. Ide o gammaretrovírus. Ten existuje v troch typoch (A, B a C), pričom iba podtyp A spôsobuje toto smrteľné ochorenie.
Mimo tela mačky je vírus veľmi nestály, ničia ho vyššie teploty, sucho a slnečné žiarenie. Vo vlhku a pri izbovej teplote môže vírus prežívať po dobu 7 dní. Vírus je citlivý na väčšinu dezinfekčných prostriedkov. Obavy o zdravie zvieraťa vo veterinárnych ambulanciách a na výstavách sú za dodržiavania hygienických predpisov neopodstatnené.
Tento vírus je špecifický pre mačky a nebol preukázaný prenos na iné zvieratá alebo na človeka. Vnímavé sú všetky plemená mačiek a choroba sa postihuje zvieratá po celom svete. Častejšie sa vyskytuje u mačiek chovaných voľne alebo polovoľne a tiež u mačiek chovaných vo väčších skupinách (útulky, mačacie azyly, veľkochovy).

Prenos

Nákaza sa prenáša z mačky na mačku náhodným kontaktom (uhryznutie, poškriabanie). Mačka predáva infekciu svojim potomkom placentou a mliekom. Doterajšie výskumy poukazujú na skutočnosť, že po dobu 1 mesiaca sú mačiatka pred nákazou chránené prijímaním mledziva.
Už na druhý až dvanásty deň po infikovaní sa vírus rozširuje lymfatickou cestou (v uzlinách dutiny ústnej a v krku), potom sa šíri do kostnej drene a čreva. Pri zníženej obranyschopnosti dochádza k virémii.

Klinické príznaky

Prvotná infekcia sa prejavuje vysokými teplotami, nechutenstvom a apatiou. Mačatá zvyčajne uhynú, dospelé mačky pokiaľ infekciu prekonajú, stávajú sa prenášačmi vírusu. Pri strese alebo poklese obranyschopnosti sa choroba prejaví u dospelej mačky neskôr.
Príznaky FeLV nemusia byť špecifické. Mačka celkovo chradne, môže mať zväčšené uzliny, môže tiež trpieť na rôzne zápalové ochorenia (dutina ústna, zvukovod, koža). V neskoršom štádiu sa pridružujú nádorové ochorenia rôznych orgánov, rozvíja sa leukémia. Vírus zasahuje všetky telesné sústavy. Vyvoláva stratu imunity s následnými druhotnými infekciami.
Infikované kotné mačky neprejavujúce príznaky ochorenia porodia buď predčasne, alebo sa jej narodia mŕtve plody, prípadne mačiatka takmer okamžite hynú.

Terapia

Nie je známa účinná terapia. Pri podozrení na ochorenie je potrebné zviera oddeliť od ostatných mačiek a tiež oddeliť mačky, ktoré s ňou prišli do styku. Liečia sa sekundárne infekcie, pričom ich liečba vedie k predĺženiu života mačky aj na niekoľko rokov a zmierňujú jej utrpenie.
Mačky s pozitívnym testom na FeLV sa nesmú vakcinovať proti tomuto ochoreniu ako ani proti iným chorobám pre nedostatočnú schopnosť tvorby protilátok.

Prevencia

Prevencia spočíva v oddelení chorých zvierat od zdravých. Je potrebná karanténa a krvný test nových zvierat v domácnosti. Dôležitá je vakcinácia. Očkujú sa zdravé zvieratá, ktorým bol bezprostredne pred očkovaním urobený krvný test s negatívnym výsledkom.

Test

FeLV test je imunochromatografický test detegujúci FeLV antigény v krvi, sére či plazme.
Bulharská ulica (Bratislava)

Verejná doprava

Od roku 1953 po ulici vedie trolejbusová trať. Na križovatke so Slovinskou je manipulačná otočka trolejbusov. Nachádzajú sa tu tri zastávky MHD: Spoločenská, Bulharská a Pri zvonici.
Proaktivita

Proaktivita je spôsob konania, keď odpoveď na vonkajší (napr. teplo, farba, hluk...) alebo vnútorný podnet (napr. pocit hladu, smädu, bolesti...) je výsledkom slobodnej a vedomej voľby, ktorá je spojená s prebratím iniciatívy a prijatím zodpovednosti za ňu a za jej následky.
Proaktivita je opak reaktivity, keď odpoveďou na podnety sú "predprogramované" odpovede.
Ľudskú myseľ k činnosti prebúdza vždy nejaký podnet: človek je tvor reaktívny. Z podnetu si myseľ poskladá obraz. Ak sa s podobným podnetom už stretla, zaktivizuje z podvedomia vzorový program, zhodný so spôsobom reakcie v predchádzajúcom prípade (reaktívna reakcia, ktorá nie je spojená s vedomým riešením situácie). Ak neexistuje vzor, ľudská myseľ rieši situáciu vedome a aktívne (aktívna reakcia).
Tretí druh reakcie - proaktívna reakcia znamená vedomé riešenie vzorových situácií preverením použitých vzorov, automatizmov. Vyhľadávanie strarých "podobných" použiteľných programov z podvedomia trvá približne 0,3 desatiny sekundy, čo predstavuje časový úsek, počas ktorého je (aspoň v určitých situáciách) ľudské vedomie schopné zasiahnuť a preveriť, či starý návyk, program je naozaj vhodný. Podľa zhodnotenia buď spustí "starý program", alebo môže tvoriť nové a priliehavejšie možnosti správania.
Hockeyallsvenskan

Systém súťaže

Liga je hraná dvojkolovo. Počas jednej sezóny spolu všetky tímy hrajú 4-krát. Po základnej časti hrajú 4 najúspešnejšie tímy Hockeyallsvenskan s dvoma najhoršími tímami Svenska hockeyligan takzvanú Kvalserien, čo je kvalifikácia o účasť v ďalšom ročníku Svenska hockeyligan, do ktorej postúpia 2 najlepšie tímy Kvalserien a zvyšné 4 tímy sa v nasledujúcej sezóne zúčastňujú Hockeyallsvenskan. Tri najlepšie tímy základnej časti Hockeyallsvenskan sa Kvalserien zúčastňuje priamo a tímy, ktoré sa umiestnia na 4. – 7. mieste, hrajú play-off o posledné 4. miesto v Kvalserien. Od sezóny 2010/11 sa play-off o miesto v Kvalserien prestalo hrať a hrá sa spôsobom každý s každým doma-vonku. Posledné dva tímy Hockeyallsvenskan musia hrať s najlepšími 4 tímami z nižšej ligy Division 1 skupinu o záchranu. Pred sezónou 2009/10 klesol počet tímov v lige zo 16 na 14. Kvôli tomu posledný tím sezóny 2008/09 priamo zostúpil a 14. a 15. tím spolu hrali o záchranu.
Medailové poradie na Letných olympijských hrách 2016

Toto je konečné medailové poradie na Letných olympijských hrách 2016 konajúcich sa v Riu de Janeiro podľa Medzinárodného olympijského výboru.
Le Theil (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,53 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 816 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milan Šavlík

SAS

Na Slovensku iniciátormi založenia Bloku (komory architektov) boli Eugen Kramár, Štefan Svetko, Štefan Šlachta a Marián Marcinka. K nim sa 22.apríla 1991 pripojili architekti Jaroslav Žbirka, Ivan Kočan, Lubomír Mrňa, Eva Vršanská, Milan Šavlík, Matúš Dulla, Peter Havaš a inžinier Teodor Bílek v zasadacej miestnosti Spolku architektov Slovenska na Panskej ulici schválili Programové vyhlásenie Bloku a písomne požiadali Spolok architektov Slovenska o zaregistrovanie v súlade s jeho stanovami ako organizačná zložka, združenie, skupina.
Spoločenská trieda

Spoločenská trieda alebo sociálna trieda je súbor osôb, ktoré majú podobné sociálne postavenie a spoločné záujmy. Termín používali už francúzski utopisti, najčastejšie ho však používali marxisti (pozri triedny boj).
V marxizme sa rozlišujú dve základné spoločenské triedy (buržoázia a robotnícka trieda) a dve doplnkové triedy (roľníctvo a statkári).

Spoločenská trieda podľa Lenina

Lenin definuje spoločenské triedy ako "veľké skupiny ľudí,ktoré sa líšia svojim miestom v historicky určenej sústave spoločenskej výroby, svojim vzťahom k výrobným prostriedkom (ktorý je zväčša zaistený a právne upravený zákonmi), svojou úlohou v spoločenskej organizácii práce, a teda spôsobmi získavania a veľkosťou tej časti spoločenského bohatstva, ktorou disponujú."

Spoločenská trieda podľa Oppenheimera

Podľa Franza Oppenheimera dedičné, vzájomne nadradené a podradené trvalé sociálne skupiny, členstvo v ktorých je spravidla a vcelku určené náhodou narodenia. Vyššia trieda je spôsobom svojho života a celkovým postojom ideálnym vzorom nižšej triedy, a to dokonca aj v časoch, kedy presun triednej moci otriasol vnútornou mocou vyššej triedy.
LG G Pad II 8.3

LG G Pad II 8.3 LTE je tablet od spoločnosti LG Electronics, ktorý bol predstavený a uvedený v decembri roku 2015.
Obsahuje IPS kapacitný LCD displej s uhlopriečkou 8,3" a rozlíšením 1920x1200 bodov s bodovou hustotou 273 ppi. Používa systém na čipe Qualcomm MSM8939 Snapdragon 615 s procesorom Quad-core 1.5 GHz Cortex-A53 & quad-core 1.0 GHz Cortex-A53, grafický procesor Adreno 405, 2 GB RAM a 16 GB vnútorného úložiska.
Používa operačný systém Android OS, v5.1.1 (Lollipop).
Kapacita batérie Li-Po je 4800 mAh.
Bregenzerwaldgebirge

Poloha

Vymedzenie je sporné a niekedy sa navyše zamieňa s rovnomenným regiónom (Bregenzerwald (región)). Spravidla ale leží niekde medzi Bodamským jazerom a Hochtannenbergom bez alebo s nemeckým pohraničím. Niekedy sa pod pojem zahŕňajú aj Allgäuer Alpen. Nasleduje jedna možnosť vymedzenia: Západnú hranicu tvorí rieka Rýn a to od Bodamského jazera kam ústi po sútok s riekou Ill. Rýn je zároveň hranicou medzi Východnými a Západnými Alpami. Rieka Ill tvorí hranicu na juhozápad od jej ústia do Rýna po sútok s riekou Lutz v údolí Grosses Walsertal. Na juhu oddeľuje Bregenzerwaldgebirge tok Lutzu až k sútoku s potokom Faschinabach. Na východe je orografická hranica trochu komplikovaná. Sleduje tok potoka Faschinabach až na sedlo na Faschinajoch, ktoré rozdeľuje masívy Bregenzerwaldgebirge a Lechquellengebirge. Hranica pohoria potom pokračuje pozdĺž potoka Argenbach, ktorý ju ukončuje svojím ústím do väčšej riečky Bregenzer Ache pri obci Schröcken. Zo severu je ohraničenie Bregenzerwaldgebirge dané štátnou hranicou s Nemeckom.

Turizmus

V pohorí Bregenzerwaldgebirge len máloktoré horské chaty ponúkajú možnosť prenocovania. Tento fakt je zapríčinený tým, že väčšina horských túr je kratších ako pol dňa a ľudia väčšinou chodia len na otočku na chatu a potom sa vracajú späť do údolia. Údolia tu nie sú hlboké a teda nevzniká medzi vrcholmi a východzími bodmi veľké prevýšenie. Až na vrchol hory Diedamskopf (2 090 m) vychádza lanová dráha, s jednou prestupnou stanicou.
Échevannes (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 11,45 km². Najvyšší bod je položený 356 m n. m. a najnižší bod 261 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kozmický objekt

Kozmický objekt je predmet štúdia astronómie, ako napr. slnečná sústava, Slnko, hviezdy, galaxie, kopy galaxií, čierne diery ap.
Hadovice

Charakteristika

Hadovice majú centrálny disk výrazne oddelený od ramien, do ktorých (na rozdiel od hviezdoviek) nezasahujú vnútorné orgány. Ramená sú veľmi pohyblivé, ambulakrálne panôžky sú redukované, neslúžia na pohyb, ale majú dýchaciu a hmatovú funkciu. Žalúdok nie je vyliačiteľný, potravu obhrýzajú okoloústnymi doštičkami, ktoré sú zubovité a majú funkciu čeľustí (ide o funkčnú konvergenciu). Anus je druhotne redukovaný, nestrávené zvyšky opúšťajú telo cez ústa. Larva je ophiopluteus s dlhými obrvenými výrastkami a lalokmi v hornej časti. Na pobreží Atlantiku i Stredozemného mora najskôr uvidíme Ophiura ciliata.
Engwiller

Poloha

Obec má rozlohu 3,74 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belince

Dejiny

Obec sa v historických prameňoch spomína v roku 1318 ako Bullad. Neskoršie názvy sú: Maior, Minor Belech (1386), Byllye
(1411), Belincze (1773), maď. Bellinc, Belinc. Obec patrila nitrianskemu biskupstvu. Biskup Bornemisza ju v r. 1570 vymenil za Veľké a Malé Krškany, ktoré vlastnil gróf J. Apponyi z Veľkých Oponíc. Od r. 1696 patrili panstvu v Preseľanoch, neskôr Belince vlastnili zemania Divékovci, Byttyángiovci, Motešickovci.
Za čias stavovského povstania kurucov postupujúce cisárske vojská sa kuruci neúspešne pokúšali zadržať na rieke Nitre, kde si na jeseň 1708 budovali svoje postavenia v smere Oponice, Belince, Preseľany.
Pod velením generála Ladislava Očkaja z Očkova boli kuruci sústredení v lokalite Tábor pri Belinciach.
Cisárska armáda pod velením grófa Karola Pálfyho táborila pri Preseľanoch. Očkaj však zradil kurucov a pridal sa k Labancom, za čo ho potom kuruci sťali na vojenskom súde v Nových Zámkoch. V  bitke pri Belinciach padlo približne 3000 vojakov.
V r. 1715 mala obec vinice a 6 domácností, v r. 1757 27 rodín, v r. 1787 24 domov a 150 obyvateľov, v r. 1828 15 domov a 109 obyvateľov.
V roku 1835 bola takmer celá obec zničená veľkým požiarom.
Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom. Za I. ČSR pracovali ako roľníci a poľnohospodárski robotníci na veľkostatkoch.
Kostol sv. Cyrila a Metoda je novostavba z roku roku 1968, ktorú dal postaviť preseliansky farár Anton Štítny. Slúžiť bohoslužby v ňom nebolo dovolené. Kostol sa používal ako dom smútku. Konsekrovaný bol  14. novembra 1993 Mons. Rudolfom Balážom ako opravená stavba. V roku 1994 bola postavená nová veža.
Na križovatke sa nachádza kaplnka Sedembolestnej Panny Márie.
Volúta

Volúta (latinsky volutum = zvinutý) je špirálovitý motív rôznych sústav výzdoby. Tento motív je v architektúre využívaný od praveku v mnohých rôznych formách, polohách a spôsoboch umiestnenia. Najčastejšie sa využíval v zostave hlavíc, palmiet a ánt v iónskom stĺpovom slohu a korintskom stĺpovom slohu a v zostave volútového štítu.

Iónsky stĺpový sloh (antika)

Volúta je charakteristickým prvkom hlavíc stĺpov tohto slohu.

Korintský stĺpový sloh (antika)

Volúty sú súčasťou zložitých hlavíc stĺpov tohto slohu. Voluty tvoria na týchto hlaviciach najmä rohové články zvinujúce sa pod doskou abakusu, k týmto štyrom rohovým volútam pristupujú často ďalšie vrazené volúty.

Volutový ornament (neskorá renesancia)

Objavuje sa vo vrcholnej renesancii od polovice 16. storočia (po roku 1570) v nizozemskom a nemeckom manierizme (Florisov štýl) na fasádach radníc meštianskych domov v oblasti rieky Vezery (odtiaľ vezerská renesancia).

Volútový štít (renesancia, barok)

Dynamický domový štít, typický pre obdobie baroka a rokoka. Volúty sa tu využívali na vyriešenie prechodu medzi zvislými a vodorovnými časťami stavby.
Sepang International Circuit

Charakteristika trate

Okruh kombinuje dlhé rovinky, sekcie s rýchlymi zákrutami a úzke šikany, a preto je náročný na nastavenie monopostov. Je veľmi široký a vďaka tomu ponúka niekoľko dobrých príležitostí na predbiehanie. Na konci cieľovej rovinky jazdci dosahujú najvyššiu rýchlosť (306,8 km/h). Za ňou čakajú pilotov dve pomalé zákruty, v ktorých sa jazdí na druhom rýchlostnom stupni rýchlosťou približne 75 km/h. Práve tento úsek je najpomalším miestom trate. Táto sekcia je výborne viditeľná z priestorov hlavnej tribúny, v ktorej sa nachádzajú obchody a centrum oddychu. Okruh s veľkou priľnavosťou je veľmi rýchly a relatívne náročný na brzdy. Po fyzickej stránke je to pre jazdcov jeden z najnáročnejších pretekov sezóny, v Malajzii býva tradične veľmi teplo a vysoká vlhkosť vzduchu. Okruh sa nachádza 3,5 km od letiska v meste Kuala Lumpur.
Okruh sa môže pýšiť vynikajúcim zázemím pre tímy a veľmi dobre vybaveným mediálnym centrom. Nevýhodou je však nerovnosť povrchu, zapríčinená tým, že trať bola vybudovaná na mieste, kde boli predtým močiare.

Konfigurácie trate

Okruhu ponúka dve nezávislé konfigurácie, takže na jednom mieste sa môžu konať dva preteky súčasne. Severný okruh, ktorý je súčasťou prvej polovice hlavného okruhu, sa na cieľovú rovinku vracia za zákrutou číslo 6 a má dĺžku 2,71 km. Južný okruh s dĺžkou 2,61 km je súčasťou druhej polovice hlavného okruhu a využíva protiľahlú rovinku. Na hlavnú trať sa pripája v zákrute číslo 8. Okruh tiež ponúka možnosti pre preteky motokár a motokros.

História

V deväťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia prechádzala Malajzia veľkými zmenami. Prírodné bohatstvo a výhodná zemepisná poloha predznamenali veľký pokrok. Premiér Dr. Mahathir Mohamad chcel, aby bola krajina do roku 2020 úplne industrializovaná. Za najlepšiu cestu k dosiahnutiu tohto cieľa bol považovaný automobilový priemysel. V tejto oblasti sa začala angažovať malajská ropná spoločnosť Petronas, ktorá podporovala tím Sauber F1. V roku 1996 automobilka Proton kúpila Lotus Engineering a ekonomický rozmach Malajzie si žiadal medzinárodnú propagáciu. Mahathir rozhodol o výstavbe okruhu, ktorý sa mal stať najmodernejším na svete. Dovtedy bola v Malajzii známa iba trať Johor, kde sa konali preteky Majstrovstiev sveta cestných motocyklov. Projekt nového okruhu mal na starosti Hermann Tilke. Okruh bol dokončený v roku 1998 a o rok neskôr hostil Veľkú cenu Malajzie formuly 1. Predposledné podujatie sezóny prinieslo víťazstvo Eddiemu Irvineovi na monoposte Ferrari a Michael Schumacher vtedy absolvoval návrat k pretekom po zotavení zo zlomeniny nohy. V roku 2000 podujatie v Sepangu uzatváralo sezónu a až od roku 2001 sa tieto preteky presunuli na začiatok roka hneď po GP Austrálie.
Moja matka hus

Vznik

Skladba prešla vývojom, s akým sa u Ravela možno stretnúť často. Dielo bolo pôvodne určené pre štvorručnú hru na klavíri. Skladateľ ho napísal pre dve deti priateľov Godebských a tomu prispôsobil i jeho technickú náročnosť. Dielo tvorí päť skladbičiek zložených na základe rozprávok spisovateľov Charlesa Perraulta, Madame d'Aulnoy a Madame Leprince de Beaumont. Nebolo to jedinýkrát počas Ravelovej tvorby, čo sa skladateľ, fascinovaný detským svetom, ponoril do ríše rozprávok. Sám Ravel bol koniec koncov celý život ako dieťa, žijúci vo svojom svete fantázie. Premiéra pôvodnej verzie sa uskutočnila v roku 1910 v Paríži. Na klavíri štvorručne hrali Jeanne Leleu a Genevieve Durony, ktorí nemali ešte ani 10 rokov. Dielo malo taký úspech, že Ravelov vydavateľ Durond prejavil záujem o orchestrálnu verziu. Ravel súhlasil a keďže sa stretol i so záujmom o choreografické stvárnenie, skomponoval balet. Ten v porovnaní s klavírnou verziou obsahuje navyše jednu rozprávku, prelúdium a interludiá. Premiéra sa uskutočnila v roku 1912 v Theátre des Arts v Paríži v choreografii Jeanne Hugart. Zároveň skladateľ vytvoril orchestrálnu suitu, ktorá má rovnako ako klavírna verzia päť častí.

Časti

V porovnaní s klavírnou verziou umožnila orchestrálna suita skladateľovi, vďaka jeho jedinečnému inštrumentačnému majstrovstvu, vyjadriť svet rozprávok v širších výrazových možnostiach. Prvá časť, Pavana Šípkovej Ruženky začína melancholickým a prostým flautovým sólom, ktoré vykresľuje atmosféru rozprávky. Ďalšia časť Palček, čerpá námet z anglickej ľudovej rozprávky a posobí podobne ako prvá časť trochu smutne. Ravel tu využil zaujímavú hru rytmu. Časť začína v 2/2 takte. S každým ďalším taktom pribudá jedna štvťová nota, takže piaty takt je písaný už v 5/4 takte. V tomto takte aj v pianissime začína téma. V strednej časti počuť vysoké hvizdy flauty napodobujúce spev vtákov, utešujúcich Palčeka. Nasleduje Laideronnette, kráľovná pagod. Úvod využíva témy častí, ktoré už odzneli, a až potom nastupuje vlastný rozmarný melodický motív. V strednej časti zaznie vážna, exoticky pôsobiaca hudba, ktorá vykresľuje príchod kráľovnej z Východu. Štvrtá časť, Rozhovor Krásky a Zvieraťa čerpá so široko známeho príbehu. Krásku znázorňuje v úvode klarinet so svojím nežným sólom, naopak Zviera vykresľujú v basovej polohe fagot a sláčiky. Oba motívy neskôr splývajú a príbeh so šťastným koncom uzatvárajú husle vo vysokej polohe s jemným sprievodom harfy. Posledná časť Čarovná záhrada zakončuje dielo. V jej úvode je podmanivo vykreslená magická atmosféra rozprávkového sveta. Nasleduju dva archaicky znejúce melodické motívy. V závere časti prichádza nadchýnajúce vyvrcholenie celej skladby. Orchester zosiluje až do fortissima, a s úžasnou zvukovou farebnosťou oslavuje hodnoty rozprávok a víťazstvo dobra.
Dielo patrí k najobľúbenejším Ravelovým skladbám. Balet určený predovšetkým pre deti sa uvádza zriedkavo, v podobe orchestrálnej suity sa však dielo objavuje na koncertoch pomerne často. Verzia pre štvorručný klavír je obľúbeným dielom na hudobných školách.