google/wiki40b huggingface dataset:
Grömlingovský palác

Grömlingovský palác alebo U kamenného stolu či U raka je rokokový palác v Prahe na Malej Strane. Je chránený ako kultúrna pamiatka a jeho adresa je Malostranské námestie 28/5.

Dejiny

Na mieste paláca stálo päť domov, ktoré boli po roku 1786 (po tom, čo ich kúpil advokát Karel z Grömlingu) zjednotené prestavbou podľa projektu Josefa Jägera. Dom zdobia plastiky mytologických postáv od I.F. Platzera. V rokoch 1858 – 1919 stál pred palácom pomník rakúskeho poľného maršala Radeckého z Radče, ktorý je dnes uložený v Lapidáriu Národního muzea. Tento pomník potom nahradil pomník francúzskeho historika a znalca českých dejín E. Denisa, ktorý na mieste stál až do roku 1940, kedy bol roztavený pre vojnové účely.
V prízemí paláca bolo v roku 1740 otvorené pohostinské zariadenie, od roku 1874 tu fungovala kaviareň Café Radetzky. Pôvodne to bola dôstojnícka kaviareň, ale postupne sa stala miestom, ktoré navštevovali slávne osobnosti českej kultúry – Jan Neruda, Ema Destinnová, alebo Jan Zrzavý. Neskôr bola premenovaná na Malostranskou kavárnu. V roku 1939 kúpil palác podnikateľ Popper a po roku 1948 budovu s kaviarňou využívalo Státní zdravotnické nakladatelství Avicenum. Po roku 1989 bola kaviareň kvôli reštitučnému sporu otvorená len krátko v polovici 90. rokov. Dnes sa volá Square Malostranská kavárna.
Sougéal

Poloha

Obec má rozlohu 14,15 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 638 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ravenoville

Poloha

Obec má rozlohu 11,65 km². Najvyšší bod je položený 32 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 265 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frederick Forsyth

Život

Frederick Forsyth ako sedemnásťročný zanechal štúdium, lebo sníval o tom, že sa stane toreadorom. V skutočnosti sa o dva roky neskôr stal najmladším pilotom Britského kráľovského letectva. Potom pracoval ako korešpondent pre agentúru Reuters vo Východnom Berlíne a v Paríži a ako reportér BBC v Afrike. Ako dôsledok priveľmi kritického stanoviska okolo krízy v Biafre, ho prepustili z práce. Do Londýna sa vrátil celkom bez peňazí a práve finančná tieseň ho doviedla k písaniu. Veľký úspech zožal už jeho prvý román Šakal o fiktívnom atentáte na de Gaulla.
Vodnopólová extraliga mužov 1995

Systém súťaže

Systém súťaže sa opäť menil. Tá sa skladala až z troch častí. V základnej časti sa družstvá rozdelili do dvoch geografických skupín, v ktorých odohrali systémom každý s každým zápasy doma a vonku. 4 najlepšie umiestnené družstvá z každej skupiny postúpili do nadstavbovej časti. Pre posledné družstvá v základných skupinách sa súťaž skončila. V nadstavbovej časti sa opäť vytvorili dve skupiny po 4 družstvá. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom body zo základnej časti sa do tabuliek nezapočítavali. Po odohraní nadstavbovej časti nasledovalo play-off. Dve najlepšie družstvá zo skupín postúpili do semifinále, ostatné družstvá hrali duely o konečné umiestnenie. Semifinále, finále a duel o bronz sa hrali na dve víťazné stretnutia, ostatné duely sa hrali na dve hrané stretnutia. O novom systéme súťaže rozhodli samotné kluby hlasovaním v pomere 6 : 5.
Pyrrha (mytológia)

Pyrrha alebo Pyrra (starogr. Πύρρα – Pyrra) bola v gréckej mytológii dcéra Titana Epiméthea a jeho manželky Pandory.
Spolu s manželom Deukaliónom, Prometeovým synom prežila Pyrrha potopu sveta zoslanú najvyšším bohom Diom, ktorý sa rozhodol vyhubiť hriešne ľudstvo. Ako jediná dvojica tak stáli na začiatku ľudského rodu a založili tak nové o niečo lepšie pokolenie.
Zeus chcel vyhubiť ľudstvo už dávno pred tým, hneď na začiatku vlády olympských bohov a to preto, lebo ľudia boli slabí a nerozumní. Ľudstvu však pomohol Titan Prometeus, ktorý im priniesol oheň a naučil ich pracovať a vzdelávať sa. Ľudia sa ale nepoučili, cítili sa takí mocní, že prestali uctievať svojich bohov a Dia nakoniec prešla trpezlivosť a zoslal na zem potopu, ktorá mala vyhubiť celé ľudstvo. Prometeus tomu už tentoraz nemohol zabrániť, ale varoval aspoň svojho syna Deukalióna a jeho manželku Pyrrhu. Na jeho radu Deukalión postavil veľkú archu, naložil do nej zásoby jedla a s Pyrrhou potom do archy nastúpili. Po krátkom čase mohutné prívaly vody ničili krajinu deväť dní a nocí, potom to skončilo a voda začala klesať. Archa nakoniec šťastne pristála ​​na vrcholku hory Parnas.
Aby Pyrrha s manželom neopakovali chyby svojich predchodcov, priniesli Diovi hneď po záchrane ďakovnú obeť. Zeus bol spokojný, rozhodol sa, že ich nechá žiť a dokonca im splnil želanie znovu osídliť svet ľuďmi. Zeus k nim nato poslal bohyňu Thetis, ktorá im poradila: "Zahaľte si hlavy a hádžte za seba kosti svojej matky." Po počiatočnej bezradnosti nad týmito slovami, ich význam čoskoro pochopili, matkou bola mienená krajina a jej kosťami kamene. Tak za seba hádzali kamene a z tých kameňov, ktoré hodil Deukalión, povstali noví muži a z tých ktoré hodila Pyrrha, vznikli ženy.
Podľa novších gréckych mýtov pochádzajúcich už z historických čias Pyrrha a Deukalión zaľudnili svet prostredníctvom svojho syna Helléna, ktorý sa stal praotcom Hellénov, teda Grékov.
Pouillé (Vendée)

Poloha

Obec má rozlohu 17,48 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 630 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Trinité-Surzur

Poloha

Obec má rozlohu 2,3 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Georges-de-Montaigu

Poloha

Obec má rozlohu 33,61 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 805 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Itterswiller

Poloha

Obec má rozlohu 1,18 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sébeville

Poloha

Obec má rozlohu 2,88 km². Najvyšší bod je položený 38 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 30 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Munderkingen

Geografia a poloha

Historické mestské jadro leží na rieke Dunaj. Mesto je asi 33 km na juhozápad od väčšieho mesta Ulm.
Mesto Munderkingen susedí na severe s mestom Ehingen, na východe s obcou Rottenacker, na juhu s obcami Unterstadion, Emerkingen a Hausen am Bussen, ako aj na západe s obcami Obermarchtal a Untermarchtal.

Kultúra

Munderkingen sa nachádza na švábskej barokovej ceste (Oberschwäbischen Barockstraße), ako aj na Dunajskej cyklistickej ceste (Donauradweg), ktorá vedie z mesta Donaueschingen do Budapešti. Munderkingen je tiež tradičné jadro osláv karnevalu švábsko-alemanský Fasnet (schwäbisch-alemannischen Fastnacht).

Náboženstvo

Munderkingen je katolíckym mestom. Dnes sú rozdelené náboženstvá v meste takto: katolícke 73%, evanjelické 16%, islamské 5%.
Nerv

Nerv je zväzok výbežkov (axónov) nervových vlákien neurónov, ktorých telá sú uložené v mozgu, mieche alebo nervových uzlinách (gangliách). Nerv vedie signály zo zmyslových buniek a orgánov do centrálnej nervovej sústavy (CNS) a z CNS do svalov a orgánov. Poškodenie nervu má za následok prerušenie toku informácii z príslušného receptora (vznikne napríklad slepota alebo hluchota) alebo stratu schopnosti ovládať sval alebo skupinu svalov (obrna).
La Bastide-de-Besplas

Poloha

Obec má rozlohu 10,22 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drin

Priebeh toku

Vzniká spojením svojch dvoch zdrojníc Bieleho a Čierneho Drinu v meste Kukës. Čierny Drin odteká z Ohridského jazera v Severnom Macedónsku. Biely Drin pramení v Kosove. Tečie prevažne v horách. Na strednom toku preteká skrz južné výbežky Severoalbánskych Alp v tiesňave dlhej 50 km a hlbokej 1 000 m. Na dolnom toku, v prímorskej nížine pri mesta Shkodër, sa rozdeľuje na dve ramená. Južné rameno sa vlieva do Drinského zálivu Jadranského mora pri meste Lezhë. Severné hlavné rameno ústi zľava do rieky Bojana, ktorá odteká zo Skadarského jazera. Niektoré pramene naopak uvádzajú že Bojana ústi do tohto severného ramena Drinu.

Vodný stav

Vysoký vodný stav je v zime a nízky v lete. Priemerný prietok činí približne 290 m³/s. V čase veľkých povodní sa zvyšuje hladina Skadarského jazera, ktoré zaplavuje brehy pri meste Shkodër.

Využitie

Na dolnom toku a priehradách (Fierzës, Vaut të Dejës) je rozvinutá lodná doprava, inak je rieka nesplavná.
Motorový rušeň 750.7

Technické riešenie

Lokomotíva je celkovo opravená. Zachovaný bol hlavný rám, skriňa lokomotívy, kabíny rušňovodiča a pojazd vrátane podvozkov. Hlavným prvkom modernizácie je remotorizácia dosadením nového naftového motora Caterpillar 3512C HD namiesto pôvodného agregátu ČKD K 12 V 230 DR, a náhrada trakčného dynama alternátorom Siemens s usmerňovačom. Modernizáciou prechádza takmer celá strojovňa, je dosadený aj nový vykurovací alternátor Siemens, nové pomocné pohony, nová elektroinštalácia a vzduchotechnika, novo je dosadená elektrodynamická brzda. Kompletná rekonštrukcia prebehla aj v oblasti stanovíšť rušňovodiča, ktoré sú vybavené klimatizáciou, digitálnym regulátorom, mikrovlnnou rúrou, rádiovým systémom TRS VS 67 a ďalšími novými prvkami. Vďaka dosadeniu UIC zásuviek sú lokomotívy schopné prevádzky vo dvojiciach (na kábel viacnásobného riadenia) a časť strojov bola upravená na ovládanie z riadiacich vozňov. Tiež umožňujú diaľkovo ovládať dvere prívesných vozidiel podporovaných typov.
Stroj 750.703 vznikol z lokomotívy radu 753, vybavenej parným vykurovacím zariadením. Oproti ostatným strojom, vzniknutým z radu 750, muselo naň byť elektrické vykurovanie dosadené kompletne nové.
Všetky lokomotívy boli v rámci rekonštrukcie nalakované do modrého korporátneho náteru Českých dráh (v štýle Najbrt), od čísla 712 v jeho vylepšenej novšej verzii.
Prepelica poľná

Opis

Prepelica poľná meria 16 – 18 cm s rozpätím krídel 32 – 25 cm s váhou 52 – 125 g.

Hlas

Hlas samca
37 s., Anglicko
Prítomnosť prepelice poľnej najskôr prezradí silný hlas samčeka poc-po-dok poc-po-dok či poďte-žať poďťe-žať poďte-žať alebo piť-palať. Svoju sériu začína drsnejším va-va, va-va a opakuje 4 – 8-krát. Ozýva sa celé obdobie hniezdenia až do augusta. Tento hlas môžeme počuť cez deň i v noci. Najčastejšie ráno a hlavne večer. Hlas samičky znie ako prübrü-prübrü alebo brüt-büt.

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 1980 – 1999 bol 2 000 – 6 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala boli stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R – vzácny. V roku 1998 LR – menej ohrozený druh : nt – takmer ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC3 – druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V – zraniteľný druh.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2008 – 2012 bol 2 000 – 6 000 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2000 – 2012) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (1980 – 2012) boli klesajúce. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola stabilná. V roku 2014 LC - menej dotknutý. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2013 – 2018 bol 2 000  –  5 000 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2008 – 2018) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (1980 – 2018) boli klesajúce. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola stabilná.

Potrava

Po prílete na hniezdisko prevažuje živočíšna potrava, neskôr rastlinná.
Caussols

Poloha

Obec má rozlohu 27,39 km². Najvyšší bod je položený 1 458 m n. m. a najnižší bod 895 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 248 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-du-Lorouër

Poloha

Obec má rozlohu 16,55 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Li Čchijan

Životopis

V rokoch 1959—1963 absolvoval štúdium na Katedre histórie Pekinskej vysokej školy pedagogickej, v roku 1961 vstúpil do Komunistickej strany Číny a v roku 1963 do vysokoškolského pekinského výboru Komunistickej ligy mladých Číny, kde zastával funkciu zástupcu riaditeľa oddelenia propagandy (1963 – 1965) a vrchného riaditeľa výboru (1965 – 1969). V 1984 – 1987 riaditeľ oddelenia organizácie pekinského výboru komunistickej strany, 1987 – 1996 zástupca tajomníka výboru. Ako starosta slúžil v feb. 1993 – okt. 1996. Od nov. 1996 zástupca ministra práce (od júna 1998 titul funkcie zástupca ministra práce a sociálneho zabezpečenia). V mar. 2003 zvolený za predsedu Výboru pre sociálne a právne záležitosti Stálej poradnej konferencie čínskeho ľudu.
Ujgurčina

Nárečia

Ujgurčina sa delí na tieto nárečia: centrálna ujgurčina, hotan (hetian), lop (luobu) a akto türkmen.

Písmo

Ujgurské písmo bolo vytvorené na základe persko-arabského písma modifikáciami, ktoré odpovedajú fonetickým zvláštnostiam ujgurčiny. V krajinách bývalého Sovietskeho zväzu sa používa cyrilika. Na internete sa často používa latinkou.
Visual Basic

Priklady zdrojových kódov

Nejaké zdrojové kódy:
Funkcia, ktorá vypočíta obsah kruhu
Private Function ObsahKruhu(Polomer As Double) As Double
    Const PI = 3.14159265358979323846264
    ObsahKruhu = PI * (Polomer ^ 2)End Function
Program, ktorý zobrazí okno s napisom "Hello World"
Sub Main()
    ' Toto je komentár
    MsgBox("Hello World")End Sub
John Kelly z Killanne

John Kelly of Killanne († 21. júl 1798) zohral významnú rolu počas írskej rebélie v roku 1798, bol jedným z vodcov, ktorí v bitke pri Three Rocks dobyli mesto Wexford. V bitke pri New Ross bol ťažko zranený a následne sa vrátil do mesta Wexford.

Hudba

Jeho udatné skutky boli predlohou známej tradičnej írskej balady Kelly of Killanne, ktorú napísal Patrick Joseph McCall.
Saint-Georges-d’Annebecq

Poloha

Obec má rozlohu 9,35 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 213 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čtyři palice

Predmet ochrany

PR bola vyhlásená pre ochranu rulových skalných útvarov modelovaných mrazovým zvetrávaním a obklopených balvanitými sutinami so zachovanými pôvodnými lesnými porastami Žďárskych vrchov.

Flóra

Územie PR pokrývajú smrekové bučiny v ktorých je vedľa smreka obyčajného (Picea abies) výrazne zastúpený buk lesný (Fagus sylvestris). Na balvanitých svahoch sú roztrúsené jedľa biela (Abies alba), javor horský (Acer pseudoplatanus) a ojedinele aj brest horský (Ulmus glabra) a na skalách rastie zakrpatená borovica lesná (Pinus sylvatica). Bylinný podrast je chudobný a tvorí ho najmä brusnica čučoriedková (Vaccinium myrtillus), kyslička obyčajná (Oxalis acetosella), metluška krivolaká (Avenella flexuosa) a papraď (Dryopteris chartusiana). Skaly a sutiny sú porastené vegetáciou lišajníkov.

Fauna

Na území PR sa vyskytuje bohatá fauna bezstavovcov, zo stavovcov tu žije ropucha bradavičnatá (Bufo bufo), jašterica živorodá (Zootoca vivipara) a slepúch lámavý (Anguis fragilis). Z vtákov tu žijú bežné lesné druhy, zo vzácnejších druhov napríklad pôtik kapcavý (Aegolius funereus), muchárik malý (Ficedula parva) a krkavec čierny (Corvus corax).

Bližší popis

Čtyři palice (730 m n. m.) sú skupina troch hlavných skalných útvarov (Děvín, Paličatá, Tvrz) a nízkeho skalnatého hrebeňa (Opomenutá). Dvíhajú sa na juhovýchodnom okraji lesnatého chrbáta na východ od obce Křižánky. Zložené sú z pevnej dvojsľudovej ortoruly. V súčasnosti sú skaly vyhľadávané ako cvičný horolezecký terén pre registrovaných horolezcov.
Prístup ku skalám je možný po turistických značkách smerom od Milovy, Križánek alebo zo Svratky po červenej značke cez zámoček Karlštejn, ďalej po modrej značke cez Zkamenělý zámek a Milovské perničky k útvaru Čtyři palice.

Skala Paličatá

V strede skupiny stojaca hlavná skala, mohutný hranatý útvar s takmer zvislou, 30 m vysokou západnou stenou, ukončenou 4 mohutnými blokmi – palicami: ich spodky tvoria previsy a stropy. Názvy palíc zľava: Sfinga, Kobyla, Paličák, Bašta. Názvy štrbín zľava: Jukadlo, Zásek, Sedánek. 40 m široký podstavec skaly tvoria 3 mohutné piliere. Stena je v údolnej tretine prerušená výraznou rímsou, zvanou Ochoz.
Plameniak ružový (Phoenicopterus roseus)

Popis

Plameniak ružový, podobne ako aj ostatné plameniaky, je vysoký a štíhly vták s dlhým krkom a nohami a s typickým nadol zahnutým zobákom. Je najväčším typom plameniaka, jeho priemerná výška je 110 – 150 cm a váha 2 – 4 kg. Najväčší zaznamenaní samci mali výšku až 187 cm a vážili 4,5 kg. Väčšina ich peria má bledoružovú farbu, ale na krídlach je vždy sýtejšia a môže byť až červená, ručné a lakťové letky má čiernej farby. Zobák má tiež prevažne ružovej farby, hoci jeho špička je čierna. Nohy má úplne ružové. Mláďatá sú belaso šedej farby a sfarbenie dospelých jedincov získavajú o niekoľko rokov neskôr. Sfarbenie peria pochádza z karotenoídnych pigmentov kôrovcov a rias, ktorými sa živia a preto sýtosť ich sfarbenia záleží na ich stravovaní.

Klasifikácia a etymológia

Pôvodne ho vedecky popísal Peter Simons Pallas v roku 1811 ako poddruh v rámci druhu Phoenicopterus ruber, ktorý popísal Carl Linné v roku 1758. Toto rozdelenie trvalo až do roku 2008, kedy boli rozdelené na dva druhy. Nie sú známe žiadne poddruhy.
Všetky plameniaky sa zaraďujú do radu Phoenicopteriformes. Sú to vodné vtáky štíhleho vzrastu s dlhým krkom a nohami, s krátkym perím a s belaso ružovým perím. Vyznačujú sa zvláštnym tvarom zobáka (tupý, veľmi zahnutý smerom nadol a so širokou čeľusťou), ktorý používajú na získanie malých čiastok potravy z vody.
Meno jeho rodu pochádza z neolatinského termínu, ktorý vznikol kombináciou gréckych slov φοῖνιξ (phoinix), ktorý znamená "fénix alebo šarlátový" a πτερός (pteros) s významom "krídla", odkazujúc tak na ružové sfarbenie ich krídel. Meno druhu, roseus v latinčine znamená "ružový".

Výskyt

Vyskytuje sa v poloslaných a slaných jazerách, pobrežných lagúnach a v soľných močarinách v Afrike, na juhu Európy (vrátane Španielska, Sardínie, Sicílie a Cyprusu), na juhovýchode Ázie (vrátane Turecka) až po Indiu.

Správanie

Živia sa malými kôrovcami, mikroskopickými riasami a inými zložkami planktónu. Nohami premiešavajú blato a zobákom filtrujú vodu s prevrátenou hlavou. Živia sa v jazerách s povrchovou vodou v kŕdľoch s viac než miliónom jedincov. Keď nejaký člen kŕdľa zbadá nebezpečenstvo, prestane sa kŕmiť, natiahne krk, zdvihne hlavu a krákaním varuje zvyšok kŕdľa. 
Ako všetky plameniaky aj tento druh hniezdi v kolóniách a kladie vajcia na vyvýšeninách rovno v blate. Kladie iba jedno belasé vajce.
Hugleville-en-Caux

Poloha

Obec má rozlohu 9,45 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 405 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaumont (Meurthe-et-Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 3,11 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 70 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Motor s Millerovým cyklom

Motor s Millerovým cyklom je preplňovaný štvortaktný spaľovací motor využívajúci výhody cyklu s predĺženou expanziou. Millerov cyklus bol patentovaný americkým inžinierom Ralphom Millerom v roku 1940.
Tento typ motora bol najskôr používaný pre pohon lodí a stacionárnych generátorov. Neskôr bol aplikovaný aj automobilkou Mazda v motore KJ-ZEM V6, použitom v modeli Millenia. Naposledy cyklus použila automobilka Subaru vo svojom modeli „Turbo Parallel Hybrid“ známom ako Subaru B5-TPH.
Jiří Bartoška

Život

Po štúdiách na brnianskej JAMU asi rok hral v brnianskom Divadle na provázku (Husa na provázku), potom v roku 1973 presídlil na sever Čiech do ústeckého Činoherného štúdia odkiaľ neskôr, v roku 1978 prešiel do pražského Divadla Na zábradlí. V roku 1991 z tohto divadla odišiel spoločne s mnohými svojimi kolegami hercami do novozaloženého Divadla Bez zábradlí, kde pôsobí dodnes.
Ide tiež o úspešného filmového a televízneho herca. Často tiež prepožičiava svoj hlas ako voiceover pri komentovaní cestopisných a dokumentárnych filmov.
Za socializmu podpísal v roku 1977 tzv. antichartu,, ale aj petíciu za prepustenie Václava Havla z väzenia i Několik vět. 19. novembra spoluzakladal Občianske fórum, patril medzi blízkych Havlových spolupracovníkov. Na manifestácii 10. decembra 1989 oznámil na Václavskom námestí jeho kandidatúru na prezidenta ČSSR.
Od roku 1994 pôsobí ako prezident Medzinárodného filmového festivalu v Karlových Varoch, kde spolupracuje najmä s filmovou kritičkou Evou Zaoralovou. V roku 2017 získal Českého lva za mimořádný přínos kinematografii, spolu s Evou Zaoralovou.
Prenčov

Polohopis

Obec Prenčov sa nachádza približne 15 km južne od historického mesta Banská Štiavnica. Obec leží v Prenčovskej kotline, južne od vrchu Sitno (1 009 m n. m.), najvyššieho vrchu Štiavnických vrchov.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1266 pod menom Princh.

Kultúrne podujatia

Každoročne sa od roku 2001 v Prenčove (a ďalších obciach Mikroregiónu Južné Sitno) koná kultúrne podujatie pod názvom Podsitnianske dni hojnosti. Podujatie je zamerané na návrat k ľudovým tradíciám a zvykom.
Ján Vagač

Ján Vagač (* 1759, Stará Turá – † 1835) bol zakladateľom prvej bryndziarne na Slovensku, v meste Detva.
Ako majiteľ mäsiarne chodieval do Detvy nakupovať dobytok. Občas prespával na salašoch v jej okolí. Keďže tam chodil častejšie, bačovia ho poznali a vždy mu ponúkli syr, ktorý vyrábali z ovčieho mlieka. Viackrát si domov doniesol hrudku syra. Pre jeho dobrú chuť sa ho rozhodol obchodne využiť. Zo svojich ciest vedel, že Valaši (rumunskí) spracovávajú syr na bryndzu. Poznal jej chuť, ale nevedel ako ju vyrábajú. Niečo sa mu predsa len podarilo odpozorovať a preto začal po návrate z ciest doma v Starej Turej robiť pokusy s bochníkmi syra, ktoré si doniesol z Detvy. Bochníky nechal vysušiť, potom ich drobil, prevalcoval váľkom, solil, miesil a robil pokusy pokiaľ nedocielil chuť, ktorú si pamätal z Valašska. Obchodníci zo Starej Turej chodili po slovenských župách a nakupovali dobytok a maslo. Maslo doma stopili a plnili do súdkov a tieto ďalej vozili do veľkých miest v rakúskej ríši - do Viedne, Bratislavy, Budapešti a inde. Ako drobnú pozornosť aj trochu Vagačovej bryndze.
Vzorky mali úspech, preto sa Vagač rozhodol, že ju začne vyrábať vo väčšom množstve. Tak v roku 1787 založil výrobňu bryndze v Detve. Ručné lámanie a vaľkanie nahradil mletím na ručných mlynčekoch. Spočiatku ju vyrábal len v lete, keď sa dojili ovce. Na zimu sa sťahoval do Starej Turej. Neskôr si sebou bral zásoby bryndze, ktorú nasolenú ukladal do chladných pivníc. Cez zimu ju v drevených geletkách posielal do obchodov. Tam ju vyklopili a predávali krájanú. Hovorilo sa jej "šnajdka".
Po jeho smrti v roku 1835 sa výrobňa odovzdávala v rámci rodiny z generácie na generáciu až do roku 1948, kedy bola znárodnená.