Gustav Brom

Životopis

Pochádzal z rodiny moravského podnikateľa. Narodil sa na Slovensku. S manželkou Mariou Gergelovou mali syna a dcéru. Syn Gustav je tiež hudobník, hráč na trombón v medzinárodnej džezovej formácii Hans Koller Big Band.
Po skončení reálneho gymnáziá v Brne absolvoval štúdium na hudobnom konzervatóriu Moravan v Kroměříži.

Hudobná kariéra

Svoju prvú swingovú formáciu bigbandového typu založil v Brne už v roku 1940. Nebola to však priaznivá doba pre rozvoj džezu. Po skončeni druhej svetovej vojny získal kratkodobé angažmá vo Švajčiarsku. Po návrate sa toto teleso rozpadlo.
Niekoľko rokov pôsobil v Bratislave. V roku 1948 Bromov súbor hral v tzv. švédskom obsadení – štyri saxofóny, trűbka a rytmika. V roku 1951 sa z neho dokonca stal sextet, bez kontrabasu. Od roku 1953 sa formácia opäť zväčšila. Do obnoveného orchestru prišli hudobníci, ktorí podstatnou mierou ovplyvnili jeho ďalšie hudobné smerovanie. Boli to predovšetkým – kontrabasista Luděk Hulan, bubeník Ivan Dominák, hráč na trombón Stanislav Veselý a hráč na lesný roh Jan Kulíšek, trubkár Jaromír Hnilička a hráč na barytónsaxofón Josef Audes.
Rok 1960 uzatvoril dixielandové obdobie Bromovej hudobnej kariery. Vďaka novým členom orchestra sa jeho zvuk čoraz viac priklonil k hardbopu. Okrem nahrávok pre domáce vydavateľstvo Supraphon prichádzajú aj ponuky zo zahraničia, hlavne zo Spolkovej republiky Nemecko, hlavne pre spoločnosť SABA.
 
V sedemdesiatych rokoch 20. storočia, vďaka príchodu nových, mladých hudobníkov, orchester dostal opäť modernú sviežu, rockovým štýlom ovplyvnenú, zvukovú podobu. K novým posilám spomínaného obdobia patrili klávesista Milan Vidlák a bratia Igor Vavrda a Vitězslav Vavrda. Koncom sedemdesiatych rokov sa Gustáv Brom opäť vrátil k swingovému repertoáru, ale znovu a jasne potvrdil, že vo svojom odbore patrí nielen k domácej, ale aj európskej hudobnej špičke. Ešte za svojho života určil za svojho nástupcu popredného slovenského hudobníka Vlada Valoviča.

Epizóda - Pocta astronautovi

Text tejto piesne napísal v priebehu dvoch hodín Pavel Pácl, autorom hudby bol  Jaromír Hnilička. Pôvodne ju mala naspievať Jarmila Veselá, sólistka Orchestra Gustava Broma, no jej hlas do hudby neladil. Potom ju skúšali nahrať ako duo Veselá – Brom, ale ani ten pokus nebol dobrý. Nakoniec to naspieval a nahral Gustav Brom sám. Legendárna pieseň s pôvodným názvom Pocta astronautovi (označovaná aj ako Dobrý den, majore Gagarine) sa stala vo svojom čase skutočným československým hitom. Bola to óda na historickú udalosť z 12. apríla 1961, kedy sovietska kozmická loď Vostok 1 vyniesla do vesmíru prvého človeka, kozmonauta Jurija Gagarina.

Orchestr Gustava Broma

V roku 1940 založil a až do svojej smrti v roku 1995 viedol bigband s názvom Orchestr Gustava Broma. Prvé nahrávky vyšli pod značkou Esta. Potom nahrával hlavne pod značkou Supraphon, ale aj Panton a Opus. V roku 1995 po smrti Gustava Broma sa premenoval na Big Band Gustava Broma. Od vtedy ho vedie slovenský hudobník a dirigent Vlado Valovič. V roku 2010 orchester oslávil 70. výročie svojho trvania. V roku 1960 sa v rámci orchestra vyčlenila rytmická sekcia jeho sólistov známa ako Combo Orchestra Gustava Broma. Na verejnosti účinkovala bez Gustava Broma a tvorili ju špičkoví hudobníci orientujúci sa hlavne na swing a džez – Alfa Šmíd, Bill Moody, Jaromír Hnilička, Josef Audes, Josef Blaha, Milan Řežábek, Mojmír Bártek, Oldřich Blaha, Václav Skála.
V jeho veľkom jazzovom bigbande, respektíve tanečnom orchestri hral aj saxofonista a kapelník Karel Krautgartner a mnohí ďalší hudobníci. Václav Holub, ktorý na svojho niekdajšieho vedúceho nadviazal, v súčasnosti vedie úspešný brniansky súbor, Junior Big Band.
Orchestr Gustava Broma patril a stále patrí k špičkovým hudobným telesám, ktoré vedelo a vie hrať nielen swing a džez, ale aj tzv. stredný prúd pop–music.

Planétka Gustavbrom

26. júla 2007 bola po ňom pomenovaná malá vesmírna planétka.