google/wiki40b huggingface dataset:
Cesta II. triedy 504 (Slovensko)

Priebeh

Cestná komunikácia sa začína v Modre na križovatke s II/502, pokračuje križovatkou s III/1094, vstupuje do Budmeríc, kde sa križuje s III/1090, III/1095 a s III/1282 a prechádza do okresu Trnava, kde sa pred vstupom do Trnavy križuje s cestami III/1293 a III/1294. V Trnave sa križuje s III/1295, I/51, II/560 a III/1299. II/504 potom prechádza cez Malženice (III/1301 a III/1310). V hlohoveckom okrese sa križuje s III/1311 a III/1312 a prechádza do okresu Piešťany. Tu prechádza cez Veľké Kostoľany (III/1265 a III/1266) a Dubovany (III/1267), križuje sa s II/499 a III/1257 a vchádza do okresu Nové Mesto nad Váhom. Tu sa križuje s III/1228, III/1222, III/1231 a III/1229 v Čachticiach. Nasleduje Nové Mesto nad Váhom, kde sa križuje s III/1230, I/54 a III/1220.
Lapouyade

Poloha

Obec má rozlohu 25,8 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 459 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turie Remety

Poloha

Obec leží približne 10 km východne od Perečínu neďaleko slovenskej štátnej hranice.

Dejiny

Za Rakúsko-Uhorska bola obec súčasťou Užskej župy, v rokoch 1918 – 1938 zas patrila do teritória ČSR. V roku 1945 boli Turie Remety aj s celou Zakarpatskou Ukrajinou pripojené k Ukrajinskej SSR.
Podľa štatistiky z roku 1910 v Turích Remetách žilo 2 041 obyvateľov, z toho bolo 1 237 Rusínov, 446 Maďarov a 334 Slovákov.
Irodouër

Poloha

Obec má rozlohu 23,54 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 973 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Westhouse

Poloha

Obec má rozlohu 11,94 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coudun

Poloha

Obec má rozlohu 10,4 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 911 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podtatranská knižnica v Poprade

História

Prvá písomná zmienka o popradskej knižnici pochádza z roku 1925 a obsahuje informáciu o zvolení knižničnej rady podľa nariadenia Okresného úradu v Poprade. Knižnica bola umiestnená v budove Mestského domu, v roku 1945 prešla pod správu Zväzu slovenskej mládeže. O dva roky neskôr bola premenovaná na Verejnú knižnicu. V roku 1952 bola v Poprade zriadená Okresná ľudová knižnica. V tom období začala knižnica organizovať literárne večery, besedy a stretnutia so spisovateľmi a básnikmi.
V súvislosti s prijatím nového knižničného Zákona o jednotnej sústave knižníc č. 53/1959 knižnica prešla istou reorganizáciou. Zriadilo sa oddelenie pre deti a mládež, oddelenie pre dospelých, ekonomické oddelenie a metodické oddelenie, keďže knižnica začala metodicky pôsobiť medzi ľudovými knižnicami v okrese. V roku 1962 sa knižnica presťahovala do priestorov Závodného klubu ROH Vagónky Poprad.
V 70. rokoch knižnica vo veľkej miere spolupracovala so šestnástimi strediskovými knižnicami v okrese. Spolupráca spočívala v ústrednom doplňovaní knižničného fondu, vydávaní bibliografických letákov a v budovaní súbežnej regionálnej bibliografie. V marci 1977 sa knižnica presťahovala do nových priestoroch na sídlisku Západ, kde sídli dodnes.

Súčasnosť

Knižnica má v súčasnosti tri pobočky - Juh I, Juh II a pobočku v mestskej časti Spišská Sobota pod názvom Oddelenie umenia. V septembri 2013 začala rekonštrukcia a modernizácia hlavnej budovy, ktorá zahŕňala výstavbu novej manzardovej strechy, úpravu a komplexnú rekonštrukcia vnútorných priestorov vrátane inžinierskych sietí. V júni 2014 sa knižnica opätovne otvorila. Medzi nové služby patrí napr. samoobslužný knižničný systém, tzv. self-check.

Služby

Knižnica poskytuje absenčné a prezenčné výpožičky, konzultačné a bibliograficko-informatičné služby. Internetové pripojenie poskytuje registrovaným používateľom. Rešeršné služby a MVS sú spoplatnené.
Knižnica disponuje bezbariérovým prístupom a jej fond obsahuje aj audioknihy pre nevidiacich a slabozrakých.
Podtatranská knižnica v Poprade je zapojená do súborného katalógu Slovenská knižnica prostredníctvom projektu KIS3G.
Saint-Céneré

Poloha

Obec má rozlohu 18,89 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villeneuve-Minervois

Poloha

Obec má rozlohu 23,85 km². Najvyšší bod je položený 760 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 969 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Starozákonný prorok

Starozákonný prorok je charakteristická postava Starého zákona (Starej zmluvy), ktorá mala popri kňazovi a kráľovi rozhodujúci vplyv na náboženský a politický život Izraela.
Starozákonní proroci sa pôvodne nazývali vidcami (róé) alebo veštcami (hozé), na ktorých sa ľudia obracali vtedy, keď sa chceli Boha na niečo spýtať.
Proroci zápasia proti zmagizovanému kultu, ktorý nefunguje a vedie ľudí do zúfalstva.
Robotnícke hnutie

Robotnícke hnutie je druh spoločenského hnutia; politické hnutie robotníckej triedy, vytvárajúce sa po vzniku kapitalizmu, ktoré zastupuje v triednom boji s buržoáziou politické, hospodárske a sociálne záujmy robotníckej triedy
Húsenica

Húsenica alebo larva motýľa je nedospelé vývojové štádium motýľov, ktoré nemá vonkajšie znaky imága. Posledný instar húsenice sa premieňa u motýľa po poslednom zvlečení kutikuly na kuklu.

Vzhľad húsenice

Telo húsenice je podlhovastého, valcovitého tvaru. Na svojom povrchu je pokryté pokožkou, ktorá je zvyčajne mäkká. Skladá sa z hlavy (caput) a zo štrnástich článkov, ktoré majú zvyčajne rôzny tvar. Prvé tri články sú pomerne malé a označujeme ich ako hrudné články. Ďalšie články, ktorých je zvyčajne 11, označujeme ako brušné články. Hlava húsenice je tvrdá, zvyčajne guľovitého tvaru. Sú na nej umiestnené jednoduché oči, ústne ústroje a malé tykadlá. Vzhľadom na jednoduché oči je zrak húseníc slabý. Ústne ústroje sú hryzavé a pomerne mohutne vyvinuté, lebo majú pre húsenicu obrovský význam. Ústne ústrojenstvo húsenice sa skladá z hornej pery, pod ktorou sú dve silné, rohovité hryzadlá, ktoré majú zvyčajne pilovitý tvar. Pohybujú sa oproti sebe, ako čeľuste klieští. Pod hryzadlami sa nachádza dolná pera, ktorá býva zvyčajne zrastená s dolnými čeľusťami. Na konci dolnej pery vyúsťujú žľazy, ktoré vytvárajú vlákno, ktoré húsenica potrebuje pri svojom pohybe a presúvaní sa pri hľadaní potravy, ale hlavne v období, kedy sa zakukľuje. Húsenica vytvára z tohto vlákna rôzne pevný zámotok, ktorá máva rôzny tvar. Niekedy je to iba niekoľko vláken, ktoré vytvárajú minimálnu fixáciu kukly, inokedy je to pevný viacvrstvový zámotok (kokón), kde môže byť toto vlákno dlhé až niekoľko kilometrov (pozri napr. priadka morušová (Bombyx mori), alebo niektoré okáne z čeľade Ataciidae, Saturnidae). 
Jednotlivé články tela sú u väčšiny húseníc mäkkej konzistencie. Na celom tele typickej húsenice sa nachádza celkove 16 končatín (= 8 párov). U piadiviek (čeľaď Geometriidae) je iba 10 nôh (= 5 párov). Na troch hrudných článkoch sa nachádza celkove 6 nôh, ktoré majú článkovaný charakter a sú zakončené pazúrikmi. Na brušných článkoch sa nachádzajú 4 páry panôžok, ktoré nie sú článkované a majú charakter prísaviek. Zvyčajne na trinástom telovom článku býva posledný pár nôh, ktoré slúžia na posúvanie húsenice, preto ich označujeme aj ako "posuvky".
Podobne ako i motýle aj húsenice bývajú často veľmi pestro sfarbené. Farbivo (pigment) sa zvyčajne nachádza v pokožke húsenice, ale môže sa nachádzať i pod ňou. Okrem sfarbenia bývajú na tele väčšiny druhov húseníc prítomné rôzne výrastky, výčnelky, chĺpky, bradavičky a pod., ktoré im dodávajú ich typický a niekedy i značne bizarný tvar a vzhľad. Napr. húsenice väčšiny druhov lišajov majú na predposlednom článku zvrchu prítomný rohovitý výrastok, ktorý má rôzny tvar. Vidlochvostovité motýle majú za hlavou zvláštny útvar, tzv. osmeterium, ktoré vylučuje pach a slúži ako ochrana húseniciam, na odstrašenie prípadného nepriateľa.
Diaľnica D61 (Slovensko)

Diaľnica D61 bola diaľnica na Slovensku, ktorá spájala mestá Bratislava, Trnava, Piešťany a končila pri Trenčíne,(ako dnešná D1) kde sa napájala na federálnu D1-tku. Tá viedla z Prahy cez Brno smerom na Slovensko. Zánikom Česko-Slovenska ostalo číslovanie i staničenie nezmenené. Plánovalo sa prepojenie českej a slovenskej časti D1 na hraničnom priechode Drietoma-Starý Hrozenkov. 
D61 zanikla v roku 1999 v rámci novej koncepcie výstavby diaľnic  prijatím nového číslovania diaľničných ťahov. Bola pričlenená ku diaľnici D1. Súčasťou D61 bol od roku 1987 aj úsek Bratislava-Pečňa - hranica s Rakúskom, ktorý bol rozdelený medzi D2 a D4. Navyše sa zamietli plány dostavby napojenia na českú D1 pri Drietome. Plány boli zrevidované aj na českej strane. Tamojšia diaľnica D1 už nevedie z Brna na Trenčín, ale na Ostravu.
Invariabilný biogénny prvok

Invariabilný biogénny prvok alebo stály biogénny prvok je biogénny prvok obsiahnutý bez výnimky vo všetkých organizmoch. Konkrétne to sú tieto prvky: vodík, kyslík, uhlík, dusík, sodík, fosfor, vápnik, horčík, draslík, železo, síra, chlór, fosfor, meď, zinok, mangán, fluór, jód, molybdén, bór, kremík. Všetky ostatné biogénne prvky sú tzv. variabilné biogénne prvky či nestále biogénne prvky. Variabilné biogénne prvky sú také, ktoré sú obsiahnuté len v niektorých organizmoch.
Valabia trpasličia

Výskyt

Valabia trpasličia sa vyskytuje v Austrálii, v severovýchode západnej Austrálie a v Arnhem Lande.

Tvrdá potrava

V období sucha valabia trpasličia opúšťa svoju noru len v noci a živí sa rastlinou Marsilea crenata. Obsahuje až 26 % kremičitanov. Táto veľmi tvrdá potrava vedie k silnému opotrebovaniu zubov, ktoré však po celý život dorastajú. Opotrebované zuby vypadávajú, nasledujúce zuby sa v čeľusti pohybujú dopredu a nahrádzajú ich, kým vzadu sa vytvárajú nové. Tento spôsob výmeny zubov je spoločný všetkým kengurovitým, obvykle však končí piatou stoličkou.
Bosonožský hájek

Ochrana

Predmetom ochrany je zachovaný lesný porast hostiaci množstvo druhov vyšších rastlín. Územie patrí medzi európske významné lokality sústavy Natura 2000. Ide tiež o mykologicky veľmi významnú lokalitu, na ktorej bol zaznamenaný výskyt 347 druhov húb.

Geológia

Podložie Bosonožského hájika je tvorené sprašou, v ktorej sa nachádzajú hlboké strže. Tie zrejme súvisia s niekdajšom poľnohospodárskym využívaním tejto oblasti, ktoré prispelo erózii pôdy. Územie sa v jej dôsledku stalo poľnohospodársky nezaujímavým, čo umožnilo jeho opätovné zalesnenie.

Flóra

V stromovom poschodí dominuje dub zimný (Quercus petraea) s prímesou borovice lesnej (Pinus sylvestris) a lipy malolistej (Tilia cordata). V tienistých stržiach pribúda hrab obyčajný (Carpinus betulus), javor poľný (Acer campestre), buk lesný (Fagus sylvatica) a len miestami jarabina brekyňová (Sorbus turminalis) a brest väzový (Ulmus laevis).
Bylinné poschodie je neobvykle druhovo bohaté; v roku 2008 tu bolo zaznamenaných 284 druhov vyšších rastlín, z toho 41 ohrozených. Význačnými druhmi sú napríklad zvonček moravský (Campanula Moravica), zanoväť regensburská (Chamaecytisus ratisbonensis), lykovec jedovatý (Daphne mezereum), čiernohlávok veľkokvetý (Prunella grandiflora) alebo mliečnik mandľolistý (Tithymalus amygdaloides). Z osobitne chránených stojí za zmienku medúnka medovkolistá (Melittis melissophyllum) a astra spišská (Aster amellus).
V Bosonožskom hájiku rastie tiež 8 druhov viac či menej ohrozených orchideí: črievičník papučkový (Cypripedium calceolus), vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia), vemenník zelenkastý (Platanthera Chlorantha), kruštík širokolistý (Epipactis helleborine), kruštík rožkatý (Epipactis Mueller), vtáčia prilba biela (Cephalanthera damasonium) a nezelené druhy hniezdovka hlístová (Neottia nidus-avis) a koralica lesná (Corallorhiza Trifid).

Fauna

Zachovaný les so starými pňami s výmladkami a bútľavými stromami je domovom mnohých druhov bezstavovcov. Z osobitne chránených sú to napríklad roháč veľký (Lucanus cervus), fuzáč hrubý (Prionus coriarius), motýle bielopásovec topoľový (Limenitis Populi) a dúhovec väčší (Apatura iris), na lúkach pri južnom okraji modlivka zelená (Mantis religiosa), plazy zastupujú slepúch lámavý (Anguis fragilis), užovka obojková (Natrix natrix) a jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis). Z vtáčích druhov tu hniezdia napríklad žlna zelená (Picus viridis), ďateľ prostredný (Dendrocopos medius) a vzácnejšie ďateľ malý (Dendrocopos minor), muchárik bielokrký (Ficedula albicollis), muchár sivý (Muscicapa striata), glezg obyčajný (Coccothraustes cocothraustes) a vlha obyčajná (Oriolus oriolus).
Seur

Poloha

Obec má rozlohu 3,85 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rudolf Kloska

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, neskôr od roku 1901 na umelecko-priemyselnej škole v Budapešti. Pracovník stavebnej kancelárie v Hronci. Maľoval najmä krajiny a zátišia: v krajinárstve sa inšpiroval prírodou okolia Brezna, vyznačoval sa realistickým až naturalistickým podaním námetov a detailným vypracovaním motívov. Jeho obrazy sú iba v súkromnom majetku, predovšetkým v okolí Brezna.
Sainte-Rose (Réunion)

Polohopis

Sainte-Rose má rozlohu 177,6 km².

Obyvateľstvo

Sainte-Rose má 6822 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Waldorfská pedagogika

Waldorfská pedagogika je celosvetové hnutie v oblasti pedagogiky, ktoré je založené na vzdelávacej filozofii prvýkrát sformulovanej Rakúšanom Rudolfom Steinerom, a ktoré pochádza z jeho duchovnej vedy nazývanej antropozofia. Je to jedna z tzv. alternatívnych pedagogík.

Charakteristika

Hlavným cieľom pedagogiky waldorfských škôl je celostná výchova dieťaťa, výchova „hlavy, srdca a rúk“. Učebný plán je tvorený v rovnováhe „akademických“ predmetov, umeleckých a praktických aktivít a predstavuje základný rámec pre tvorivú prácu učiteľa s triedou.
Waldorfská pedagogika, vo svojej základnej podobe načrtnutá Rudolfom Steinerom (1861 – 1925), predstavuje jedinečný a príznačný prístup k výchovno-vzdelávaciemu procesu, ktorý je uskutočňovaný vo vyše 900 waldorfských školách (údaj z marca 2006) po celom svete. Nejestvuje žiadna centrálna organizačná štruktúra, ktorá by sa týkala všetkých škôl. Každá z nich je administratívne nezávislá, školy sú však navzájom prepojené množstvom asociácií a priateľských organizácií, ktoré poskytujú nevyhnutné materiálne zázemie, pomôcky, publikačný materiál, organizujú konferencie a výmeny skúseností a podporujú waldorfské hnutia v jednotlivých krajinách.

Názov „waldorfská“

Základy koncepcie waldorfskej pedagogiky boli položené v roku 1919 v škole pre deti robotníkov továrne na výrobu cigariet Waldorf Astória v Stuttgarte. Základnou myšlienkou bolo umožniť deťom bez ohľadu na majetok a sociálne postavenie rovnaké vzdelanie, ktoré by – čo sa týka obsahu bolo nezávislé od ideologických záujmov štátu a hospodárskej sféry.
Tessé-Froulay

Poloha

Obec má rozlohu 5,24 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lay (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 12,85 km². Najvyšší bod je položený 592 m n. m. a najnižší bod 339 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 713 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gilgameš

Gilgameš (po sumersky asi Bilga-meš, po grécky Gilgamos) bol podľa Sumerského kráľovského zoznamu kráľ Uruku (pozri aj Mezopotámia) na začiatku 3. tisícročia pred Kr. - okolo 2800 pred Kr. (t. j. Ranodynastické obdobie I, I. dynastia z Uruku), uvádza sa aj okolo 2700 pred Kr. alebo po 2600 pred Kr. (to posledné by bolo už Ranodynastické obdobie II).
Kráľovský zoznam hovorí konkrétne toto:
…Dumuzi, rybár, ktorý pochádzal z mesta Kua, vládol 100 rokov,
Božský Gilgameš, ktorého otcom bol [Dumuzi], bol veľkňazom v Kulabe a vládol 126 rokov.
Ur-nungal (Ur-lugal), syn Gilgameša, vládol 30 rokov…
Jeho otcom bol teda Dumuzi a po jeho smrti mal vládnuť jeho syn Ur-Nungal, ktorý vládol 30 rokov.
Podľa sumerskej tradície Gilgameš postavil kláštor Ninlil v Nippure, a pravdepodobne aj veľké hradby v Uruku, ktoré ďalší sumerskí králi skutočne považovali za jeho dielo.
Napriek nedostatku priamych dôkazov, sa väčšina vedcov domnieva, že ide o skutočne historickú postavu, pretože o paralelných postavách z Kráľovského zoznamu medzičasom vieme, že naozaj existovali. Väčšina bádateľov sa však domnieva, že nebol kráľovského pôvodu, ale že bol synom veľkňaza v jednej z uruckých štvrtí.
V raných textoch je o ňom písané ako o kráľovi, veľmi skoro sa však objavuje jeho zbožštenie a potom už o ňom bolo uvažované ako o bohu.
Gilgameš je hlavným hrdinom tzv. Eposu o Gilgamešovi a ďalších rozprávaní z Gilgamešovho cyklu.
Korytnačka písmenková

Korytnačka písmenková (Trachemys scripta) je druh korytnačky z čeľade vodnice (Emydidae).
Montgazin

Poloha

Obec má rozlohu 6,89 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Obvod (Paríž)

Pred rokom 1860

11. októbra 1795 bol Paríž rozdelený na 12 obvodov. Boli číslované od západu na východ číslami od 1 po 9 na pravom brehu Seiny a od 10 do 12 na ľavom brehu.
Každý obvod bol rozdelený na 4 štvrte, ktoré zodpovedali 48 okresom vytvoreným v roku 1790.
Skorumpovaní poliši

Produkcia

Vo februári 2014 stanica NBC objednala trinásťdielny seriál. Teaser trailer bol vydaný 3. júna 2015.

Obsadenie

Jennifer Lopez získala hlavnú úlohu v roku 2014. 26. februára 2015 boli obsadení Liotta, de Matteo, Vincent Laresca a Warren Kole. Dayo Okeniyi získal rolu detektíva Michaela Lomana. 30. marca 2015 získal vedľajšiu rolu Hampton Fluker. 8. apríla 2015 získala rolu Christiny herečka Sarah Jeffery. 13. apríla 2015 získal rolu Jamesa Navyho Gino Anthony Pesi. 15. júna 2016 sa Anna Gunn pripojila k obsadeniu druhej série vo vedľajšej úlohe Julie Ayer.

Natáčanie

Natáčanie 1. série sa začalo 5. júna 2015 v New Yorku. Natáčanie 2. série sa začalo v júli 2016 a natáčanie 3. série v apríli 2017.

Ocenenia a nominácie

Seriál získal nomináciu na cenu Teen Choice Awards v roku 2016 v kategórii najlepšia televízna dráma a Jennifer Lopez získala nomináciu v kategórii najlepšia televízna herečka (dráma). V roku 2016 seriál tiež získal nomináciu na cenu Imagen Foundation Awards a Jennifer Lopez získala nomináciu v kategórii najlepšia televízna herečka.
V roku 2017 Jennifer Lopez získala cenu People's Choice Awards v kategórii najlepšia herečka v krimi-dramatickom seriáli.

Vysielanie

V Indii mal seriál premiéru 8. januára 2016 na stanici Colors Infinity a vysielal sa deň po americkej premiére. V Kanade sa seriál vysielal na stanici Global v rovnakom čase ako v USA na NBC. V Holandsku sa seriál vysielal v stredy na stanici Fox. V Austrálii mal seriál premiéru 2. augusta 2016 na stanici Universal Channel.
Juhoafrické národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Družstvo sa 2-krát zúčastnilo olympijských hier. V obidvoch prípadoch skončilo na 9. mieste.
Na majstrovstvách sveta skončilo družstvo najlepšie na 12. mieste. V roku 1998, ako aj v 2007, dokázalo bodovať viac ako len v jednom stretnutí. Na šampionátoch v rokoch 2011 a 2013 skončilo družstvo najhoršie. Prehralo všetky zápasy a skončilo posledné. Svoje najlepšie umiestnenie, 12. miesto, dosiahlo na turnaji v Kazani v roku 2015.
V rokoch 2009 a 2010 sa zúčastnilo svetovej ligy, v hlavnej skupine dlhodobej súťaže skončilo vždy na poslednom 8. mieste. V roku 2013 sa zúčastnilo Rozvojového pohára FINA, na ktorom skončilo až na 7. mieste.
Gloria Navarretteová

Životopis

Gloria Navarretteová vyštudovala právo na Pontificia Universidad Católica de Chile, magisterský titul z práva má z London School of Economics and Political Science. Absolvovala tiež Foreign Service Programme na Oxforde a Andrés Bello Diplomatic Academy. Pracovala na Ministerstve zahraničnch vecí v oddelení Medzinárodného súdneho dvora a na plánovacom oddelení. Bola tiež riaditeľkou kancelárie štátneho tajomníka pre zahraničné veci.

Diplomatické pôsobenie

V diplomacii pracovala na veľvyslanectvách v Írsku, Spojenom kráľovstve, Rakúsku a pri medzinárodných organizáciách vo Viedni. Pred svojim súčasným postom bola generálna riaditeľka ceremóní a protokolu na ministerstve zahraničných vecí.
Prezident Čile Sebastián Piñera Gloriu Navarretteovú vymenoval v júni 2018 za veľvyslankyňu Čile v Rakúsku a medzinárodných organizáciách vo Viedni. Prezident Andrej Kiska prevzal poverovacie listiny 5. decembra 2018. Veľvyslankyňa je akreditovaná aj v Slovinsku.
Le Meillard

Poloha

Obec má rozlohu 6,93 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 161 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bibost

Poloha

Obec má rozlohu 5,23 km². Najvyšší bod je položený 584 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 486 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ettelbruck

Poloha

Mesto má rozlohu 15,18 km². Najvyšší bod je položený 382 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Ettelbruck má 7 837 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 7,76 % bola v Ettelbruck nezamestanosť vyššia o 0,79 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Orelanín

Orelanín je cytotoxický jed, ktorý sa viaže na bunky obličiek, kde je dokázateľný až 6 mesiacov po akútnej otrave. Predpokladaným mechanizmom účinku je pôsobenie orto-semichinonového radikálu a vznik reaktívnych voľných radikálov kyslíka. 
Tieto otravy (tzv. orelanínové otravy) spôsobujú jedovaté huby rodu pavučinovec (Cortinarius), napr. pavučinovec plyšový, škoricový, končistý, atď.
Ukazuje sa, že najtoxickejšou látkou je orelanín (3,3´,4,4´-tetrahydroxy-2,2´-dipyridín-N,N´-dioxid) a jeho metabolity, terminálnym produktom je stabilný a už netoxický orelín. 
Orelanín a orelín sú chemicky príbuzné dvom herbicídnym látkam – dikvatu a parakvatu – ktoré sú tiež nefrotoxické a spôsobujú ich ťažké poškodenie a akútne zlyhanie. Orelanín je odolný proti vareniu i sušeniu, a preto úprava húb, ktoré ho obsahujú, pred otravou nechráni.
Jean Victoire Audouin

Životopis

Narodil sa roku v Paríži a po skončení základnej a strednej školy pokračoval v štúdiu medicíny. V roku 1824 pôsobil ako asistent významného francúzskeho entomológa profesora Pierra André Latreilleho (1762 – 1833) v Muséum national d'histoire naturelle v Paríži. Od roku 1833 tu pôsobil ako jeho pokračovateľ a profesor entomológie. Od roku 1838 bol aj členom Akadémie vied v Paríži. Bol i významným členom a zakladateľom Francúzskej entomologickej spoločnosti v Paríži a dvakrát pracoval aj ako jej predseda: (v rokoch 1834, 1837).   
Zoológ Benjamin Charles Marie Payraudeau (1798 – 1865) pomenoval na počesť Audouina v roku 1826 jeden druh vtáka – Larus audouinii – jeho menom.
Zomrel pomerne mladý vo veku 44 rokov v roku 1841 v Paríži.