google/wiki40b huggingface dataset:
Ševčenkova ulica (Bratislava)

Základné informácie

Vznikla v prvej polovici 80. rokov 20. storočia pri výstavbe petržalského panelákového sídliska. Je pomenovaná po ukrajinskom spisovateľovi Tarasovi Hryhorovyčovi Ševčenkovi (1814 – 1861).
Na Ševčenkovej 32 ma sídlo Ústredné daňové riaditeľstvo Bratislava. V objekte bývalej materskej školy na Ševčenkovej 11 sa nachádza Metodicko-pedagogické centrum.
V niekdajšom Dome služieb na Ševčenkovej 21 majú sídlo Liga za duševné zdravie, nadácia Úsmev ako dar a občianske združenie Tančiareň Miriam. Na Ševčenkovej 23 sa nachádza samoobsluha s potravinami Tesco express. Na Ševčenkovej 35 má sídlo materská škola.

Doprava

Zastávka MHD ŽST Petržalka (predtým Ševčenkova) sa nachádza pri Daňovom úrade a podchode petržalskej železničnej stanice. Je obsluhovaná autobusovými linkami 59, 91, 93, 94, 191, N93. Vzdialenejšiu zastávku s rovnakým názvom pri hlavnom vchode železničnej stanice obsluhujú autobusové linky 80, 99 a N80. Časť obyvateľov (vchody 2 – 12, 1 – 9) má bližšie zastávku Markova.
Châteaumeillant (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 42,48 km². Najvyšší bod je položený 388 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 008 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abovská župa

Dejiny

Územie dnešného Abova bolo od polovice 11. storočia súčasťou širšieho komitátu , ktorý zahŕňal aj dnešný Šariš a Heveš. Po latinsky sa volal Novum Castrum resp. presnejšie comitatus Novi Castri, Encyklopédia Slovenska ho dnes označuje zvláštnym slovenským názvom Abanovohrad (a niektoré iné texty názvom Nový hrad), ostatné texty ho spolu s neskoršou menšou stolicou označujú jednoducho ako Abov.  Jeho centrom bol rovnomenný hrad postavený v údolí Hornádu kráľom Samuelom Abom (1041 – 1044), podľa ktorého sa komitát aj nazýval. Neskôr sa hrad začal označovať po svojom zakladateľovi ako Castrum Novum Abe či Abauyuare, v súčasnosti Abaújvár. Počas 13. storočia sa komitát Abanovohrad zmenil na šľachtickú stolicu a oddelili sa od neho Šariš a Heveš. Táto zmenšená stolica označuje už len ako Abov (maď. Abaúj).
Význam stolice stúpol počas protihabsburských stavovských povstaní, kedy stál na čele 13 hornouhorských stolíc, ktoré snemovali v Košiciach. Za Gabriela Betlena (Mikulovský mier z r. 1622) a Juraja I. Rákociho (Linecký mier z r. 1645) patril Abov k Sedmohradskému kniežatstvu.
Počas reforiem Jozefa II. (1786 – 1790) bol Abov v rokoch 1786 – 1790 spojený s Turňou do Abovsko-turnianskej župy. K fúzii znovu došlo v rokoch 1849 – 1851 a od roku 1881 už natrvalo. V čase spojenia mal Abov rozlohu 2872,71 km² a  166 666 obyvateľov, Turňa 618,04 km² 23 176 obyvateľov.
Trianonská mierová zmluva z roku 1920 rozdelila historický región na slovenskú a maďarskú stranu. V Česko-Slovensku župa trvala do roku 1922, kedy sa stala súčasťou novovzniknutej Košickej veľkožupy. Dnes je slovenský Abov súčasťou Košického samosprávneho kraja.
V Maďarsku po roku 1920 župa existovala samostatne so sídlom v Szikszó. Po Viedenskej arbitráži v roku 1938 bola slovenská časť (okrem malých ostrovov na severe) pripojená k Maďarsku do roku 1945. V rokoch 1945 – 1950 sídlom župy, ktorej názov sa obmedzil len na Abovská, bolo opäť Szikszó. V roku 1950 sa maďarská časť Abova stala súčasťou širšej Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy, ktorá existuje dodnes.

Sídlo župy

Administratívnym centrom Abova bol spočiatku hrad Novum Castrum (po maď. Újvár, neskôr Abaújvár). Hrad, dnes v obci Abaújvár, v 13. storočí zanikol a dnes sú z neho len zvyšky ruín. Od roku 1262 sa župné snemy schádzali v obci Forró, alebo na iných miestach, pričom stále sídlo nebolo určené. Od polovice 16. storočia sa sídlo ustálilo v Gönci. V polovici 17. storočia sa centrom stolice stali natrvalo Košice, kde bol v rokoch 1779 – 1780 vybudovaný v barokovo-klasicistickom štýle reprezentatívny Župný dom.
Bouhy

Poloha

Obec má rozlohu 36,37 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 450 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Reálne číslo

Vlastnosti

Množina reálnych čísel je nespočítateľná, reálných čísel je omnoho viac než prirodzených čísel, hoci obe množiny sú nekonečné. Kardinalita množiny reálných čísel je rovnaká ako kardinalita , množiny všetkých podmnožín  . Tvrdenie, že neexistuje žiadna podmnožina reálných čísel s kardinalitou medzi kardinalitami množin prirodzených čísel a reálnych čísel je známe ako hypotéza kontinua. Za predpokladu bezospornosti Zermelo-Fraenklovej teórie množín nemôže byť táto hypotéza dokázaná ani vyvrátená v rámci tejto teórie.
Abiogenéza (teória)

Abiogenéza je teória o vzniku života z neživých, anorganických látok.
Ako prvý sa touto myšlienkou zaoberal už v 4. storočí pred Kr. Aristoteles, ktorý postuloval hypotézu o tzv. samoplodení. Táto teória bola rozšírená až do začiatku 19. storočia, kedy ju vyvrátil Louis Pasteur. Súčasná teória abiogenézy sa označuje ako evolučná alebo autochtónna, a je založená na hypotézach Johna S. Haldanea a Alexandra I. Oparina.
Proti teórii abiogenézy stojí teória biogenézy.
Fox-Amphoux

Poloha

Obec má rozlohu 40,76 km². Najvyšší bod je položený 691 m n. m. a najnižší bod 376 m n. m.

Známe osobnosti

Vo Foux-Amphoux sa narodil 30. júna 1755 Paul Barras. V roku 1870 sa nachádzal na palube lode „Le Sartine“ pochádzajúcej z l’île Bourbon, keď sa táto potopila pri vstupe do Marseilleského prístavu. Tento incident sa stal v Marseille slávnou historkou: meno lode bolo zmenené na „Sardine (sardinka), ktorá zapchala vstup do prístavu“. V roku 1783 sa na palube „L´Actif“ plavil z mysu Dobrej nádeje do Francúzska, keď loď prepadla silná búrka. Vzýval vtedy Pannu Máriu – Notre-Dame de Bon Secours, ktorej bola neskôr vysvätená kaplnka v jaskyni na svahoch kopca vo Fox-Amphoux. V roku 1794 zorganizoval pád Maximiliena Robespierra a stal sa členom vlády Direktória – direktorom.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 421 (2006).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anglards-de-Saint-Flour

Poloha

Obec má rozlohu 12,28 km². Najvyšší bod je položený 884 m n. m. a najnižší bod 732 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 343 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brestová (vrch v Západných Tatrách)

Poloha

Vrch sa nachádza v západnej časti rozsiahleho masívu Salatína (2 047,5 m n. m.), od ktorého je oddelená sedlom Parichvost (1 855,5 m n. m.). Západne od sedla sa nachádza kóta s nadmorskou výškou 1 934 m n. m., v niektorých zdrojoch uvádzaná ako samotná Brestová. Vrchol s týmto názvom sa však nachádza o niečo západnejšie. Poskytuje ďaleký kruhový výhľad.
Brestová sa vypína východne nad Bobroveckou dolinou, južne od doliny Dlhá jama (vybieha z Roháčskej doliny) a západne od Salatínskej doliny. Z masívu vybiehajú dve rázsochy na sever, západným smerom pokračuje hrebeň kótou Zuberec (1 806 m n. m.) a vrchom Pálenica (1 752,6 m n. m.).

Turistika

Na východných svahoch sa v Salatínskej doline nachádza známe lyžiarske stredisko Zverovka – Spálená. Brestovou prechádza hlavný hrebeň Západných Tatier z Hutianskeho sedla (1 185 m n. m.) na Baníkov (2 178 m n. m.).
Euforión (sochár)

Euforión (starogr. Εὐφορίων – Euforión)  bol starogrécky sochár.
Euforión bol podľa rímskeho spisovateľa Plínia jedným z gréckych umelcov, ktorí svoje sochy tvorili z bronzu.  Jeho rodisko a ani doba jeho tvorby nie je známa.
Saint-Romain-au-Mont-d’Or

Poloha

Obec má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 039 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Castelnaud-de-Gratecambe

Poloha

Obec má rozlohu 17,23 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 536 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Louvemont

Poloha

Obec má rozlohu 20,98 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 755 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villard-Sallet

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 806 m n. m. a najnižší bod 302 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Električková doprava v Kursku

Električková doprava v ruskom meste Kursk funguje od roku 1898. Spolu 6 liniek jazdí na sieti dlhej 40,4 km s rozchodom 1 524 m.
Longpont

Poloha

Obec má rozlohu 10,94 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kogenheim

Poloha

Obec má rozlohu 11,77 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 088 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maisoncelle-Saint-Pierre

Poloha

Obec má rozlohu 4,16 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plavecké Podhradie

Pálffyovci a Plavecké Podhradie

Na miestnom cintoríne sú pochovaní traja príslušníci malackej vetvy rodu Pálffyovcov. Hrob - krypta má pod krížom dve nápisové tabule. Na hrobe bol v minulosti aj liatinový rodový erb (stopy upevnenia sú viditeľné).
V zmysle staršej tabule bola krypta vybudovaná pre grófa Mikuláša Pálffyho (1797 - 1830). 
Mladšia tabuľa pripomína, že na vlastné želanie sa tu dal pochovať Mikulášov starší brat Anton Karol knieža Pálffy (1793 - 1879) a jeho manželka Leopoldína Dominika, rod. von Kaunitz-Rietberg (1803 - 1888).
Hamé

História značky

V roku 1922 založil živnostník v Babiciach konzervárenskú dielňu, ktorú v roku 1932 získala spoločnosť Biochema, ako významný tuzemský konzervárenský podnik. Táto firma začala svoje produkty vyvážať do zahraničia, kde jedna z významných cieľových destinácií bolo Írsko. A práve zo staroírčiny pochádza aj samotné slovo "Hamé", ktoré znamená "Domov". Slovo Hamé je v logu znázornené spolu s medveďom, ktorý symbolizuje prírodnú silu.
Údolí Říčky

Ochrana

V rezervácii sa nachádza množstvo krasových javov, z ktorých k najznámejším patrí jaskynný systém Hostěnického prepadania, Ochozskej jaskyne alebo významné archeologické nálezisko z doby lovcov sobov jaskyňa Pekárna.
Ako rezervácia bola vyhlásená v roku 1995 a leží na 141 hektároch. Dôvodom ochrany je výskyt prirodzených lesných a lesostepných porastov s výskytom teplomilnej flóry a fauny s početnými krasovými javmi. Prírodnou rezerváciou vedie náučný chodník.
Tarot

Tarot je súbor 78 kariet spolu s odvodeným systémom výkladu a postupov, ktoré sa používajú na štúdium ezoteriky, meditáciu alebo veštenie. Tarot je blízkym príbuzným súborom hracích kariet zvaných tarokové karty, ktoré sa dodnes používajú na hru taroky.

Štruktúra tarotu

Úplný súbor 78 tarotových kariet sa tradične rozdeľuje na dve skupiny zvané Veľká arkána a Malá arkána. Slovo arkána pochádza z latinského arcanum (možné číslo arcana) – to čo je ukryté v truhlici (lat. arca). Niektoré súbory obsahujú odlišný počet kariet, podľa zámeru zostavovateľa, aj keď váčšina autorov sa zhoduje na počte 78.
Zatiaľ čo karty veľkých arkán predstavujú archetypálne, univerzálne myšlienky, malé arkány stelesňujú každodenné, svetské situácie, problémy a ľudí. Karty Veľkých arkán bývajú bohato ilustrované obrazmi podnecujúcimi fantáziu, ktoré sú plné zjavných alebo skrytých symbolov. Karty malých arkán sú niekedy ilustrované len svojimi farbami, alebo zobrazujú doslovné, jednoduché obrazy.

Odkazy na knihy

Papus: The Tarot of the Bohemians
Arthur Edward Waite: The Pictorial Key to the Tarot
P. D. Ouspensky: The Symbolism of Tarot
Vnútorná štruktúra tarotu - Vzťah tarotu k mágii, kabaly a kresťanskej viery, na základe diel mága Františka Bardona
Knížnica Golden Dawn
Lalanne-Arqué

Poloha

Obec má rozlohu 11,15 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 243 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcel Proust

Život

Narodil sa v štvrti Auteuil, v 16. parížskom obvode v dome svojho prastrýka dva mesiace potom, čo frankfurtská zmluva formálne ukončila francúzsko-pruskú vojnu.
Jeho otec Achille Adrien Proust bol prominentný patológ a epidemiológ zodpovedný za opatrenia proti šíreniu cholery, autor rozsiahlych kníh z odboru medicíny a hygieny. Jeho matka Jeanne Clémence Weil pochádzala z bohatej židovskej rodiny z Alsaska. Bola vzdelaná a vďaka skvelej znalosti angličtiny pomáhala synovi s prekladmi rôznych diel.
V ôsmich rokoch mal astmatický záchvat, od tej doby bol považovaný za choré dieťa. Prázdniny trávil v Illiers. Táto dedina, spolu so spomienkami na dom prastrýka v Auteuil, sa stala modelom pre jeho vymyslené mesto Combray, kde sa odohrávajú niektoré dôležité udalosti z "Hľadania strateného času". Pri príležitosti stého výročia Proustovho narodenia bolo Illiers premenované na Combray-Illiers.
V roku 1882 (v jedenástich rokoch) sa stal žiakom prestížneho Lycée Condorcet. Kvôli svojej chorobe často chýbal, ale aj napriek tomu získal v poslednom ročníku cenu, keďže vynikal v literatúre. Vďaka svojím spolužiakom získal prístup do vyššej spoločnosti, čo mu poskytlo bohatý materiál pre "Hľadanie strateného času".
Aj napriek svojej chorobe bol rok na vojne (1889 – 1890) v Orléans.
Aby vyhovel svojmu otcovi, ktorý si potrpel na kariéru svojho syna, začal pracovať ako knihovník v lete roku 1896 v Mazarinovej knižnici. Jeho choroba mu však nedovolila pracovať, kvôli častým absenciám a neschopnosti spravovať knižnicu nakoniec na svoju pozíciu rezignoval.
Proust bol skrytý homosexuál a ako jeden z prvých európskych románopiscov vo svojich dielach otvorene zobrazoval vzťahy medzi osobami rovnakého pohlavia.
Po smrti matky v roku 1905 zdedil značné dedičstvo, ktoré mu vystačilo ako hlavný zdroj financií po zvyšok života.
Jeho zdravie sa zhoršovalo, posledné tri roky života trávil v posteli a dokončoval román iba po nociach. Zomrel v roku 1922 na zápal pľúc, je pochovaný na cintoríne Père Lachaise v Paríži.
Mužliansky potok

Prameň

Potok pramení na Podunajskej pahorkatine, na katastrálnom území obce Gbelce, južne od centra obce v nadmorskej výške približne 130 m n. m.

Smer toku

Tečie prevažne juhovýchodným smerom, na hornom toku sa esovito stáča a obcou Mužla preteká juhojuhovýchodným smerom.

Ústie

Mužliansky potok ústi do Obidského kanála južne od obce Obid v nadmorskej výške cca 106 m n. m.

Prírodná pamiatka

Mužliansky potok je prírodná pamiatka na katastrálnom území obce Mužla v juhovýchodnej časti okresu Nové Zámky.
Rozkladá sa v Hronskej pahorkatine, v geomorfologickej časti Búčske terasy, severozápadne od obce Mužla. Prírodná pamiatka bola vyhlásená v roku 1990 a rozkladá sa na ploche 30,95 ha. Ochraňuje sa koryto strednej časti toku rovnomenného potoka spoločne s dvomi ľavostrannými prítokmi a priľahlými mokraďami a zamokrenými lúkami s roztrúsenou zeleňou. Ide o cenný ekostabilizačný prvok v intenzívne využívanej poľnohospodárskej krajine.
Tabuľka

Tabuľka je prehľadne usporiadaný, prípadne graficky členený zoznam; prehľadný súpis (napr. číselných hodnôt).
Sojuz 31

Štart

Loď odštartovala 26. augusta 1978 odpoludnia z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na orbitu 193 – 243 km, bez problémov fungoval i zapnutý systém automatického približovania. K pevnému pripojeniu k stanici došlo 27. augusta 1978 a ten istý deň obaja kozmonauti prešli do Saľutu.

Práce na stanici

Na stanicu prileteli ako pracovná návšteva, pretože tu bola v dobe ich príletu druhá stála posádka - Vladimir Kovaľonok a Alexandr Ivančenkov. Teda k stanici boli pripojené ešte dva Sojuzy. Stanica Saľut 6 v tej dobe krúžila nad Zemou vo výške 338 – 368 km s periódou 91 minút. Celé kvarteto kozmonautov plnilo zadaný pracovný sedemdenný program, ktorý zahrňoval nielen radu televíznych reportáží, ale hlavne 37 vedeckotechnických experimentov. Sedem z nich bolo lekárskeho charakteru (zmeny sluchu, reči, chuti, vnímanie času), 3 biologické, ďalšie technologické a dôležité snímkovanie rôznymi druhmi kamier a analyzátorov.
Pretože bolo rozhodnuté, že svoju loď ponechajú základnej posádke a odletia v ich skôr pripojenej, museli uskutočniť výmenu anatomicky tvarovaných osobných kresiel medzi loďami a prehodiť i osobné vybavenie. Naložili i výsledky uskutočnených experimentov a v lodi Sojuz 29 obaja odleteli na Zem. Pristáli s pomocou padákov v kabíne na území Kazachstanu (vtedy súčasť ZSSR).

Loď s inou posádkou

Kozmická loď Sojuz 31 zostala pripojená k stanici Saľut 6 až do 2. novembra 1978, kedy s ňou základná posádka odletela späť domov. Kabína lode pristála na územie Kazachstanu .
Le Tartre-Gaudran

Poloha

Obec má rozlohu 4,28 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 31 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Baume-Cornillane

Poloha

Obec má rozlohu 14,42 km². Najvyšší bod je položený 1 009 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 457 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lapeyrère

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 394 m n. m. a najnižší bod 271 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 73 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montastruc (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 24,88 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 277 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hilaire-en-Lignières

Poloha

Obec má rozlohu 53,78 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 512 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sours

Poloha

Obec má rozlohu 33,15 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 852 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mont-sous-Vaudrey

Poloha

Obec má rozlohu 14,86 km². Najvyšší bod je položený 252 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 260 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anakonda tmavá

Etymológia

Slovo anakonda pochádza z tamilského slova anaikolra, čo v preklade znamená zabijak slonov. V Južnej Amerike je zaužívaný aj španielsky výraz mata-toro, znamenajúci zabijak býkov.

Opis

Anakonda tmavá je masívny had zeleno-čiernej farby. Dosahuje dĺžku 4 až 9 metrov a hmotnosť až 250 kilogramov (vďaka čomu je najťažším hadom na svete). Vo voľnej prírode sa dožíva okolo 10 rokov, v zajatí 25 alebo aj viac rokov. Anakonda je adaptovaná na vodu, v ktorej trávi väčšinu života. Jej oči a nozdry sú umiestnené takmer navrchu hlavy, čiže môže číhať na svoju korisť aj čiastočne ponorená vo vode.

Správanie

Väčšinu života trávi ponorená v plytkej vode. Uprednostňuje miesta s vodnou vegetáciou, ktorá jej zaručuje maskovanie. Svoje silné telo využíva na škrtenie, dokonca dokáže zaškrtiť zviera veľkosti koňa. Často prepadáva svoju obeť, keď sa prichádza napiť. Loví najmä za tmy.

Potrava

V potrave nie je vyberavá. Loví vtáky, kajmany, korytnačky, ryby, kapybary a iných cicavcov. Dokonca existujú zdokumentované správy o tom, že anakonda zožrala človeka.

Výskyt

Jej domovom je Južná Amerika, konkrétne oblasť Amazónie. Sú to štáty Venezuela, Kolumbia, Brazília, Ekvádor, východ Paraguaju, sever Bolívie.

Rozmnožovanie

Samce sú menšie ako samice, majú však veľké panvové výrastky, ktoré využívajú pri párení. Samice privádzajú na svet 4 – 80 mláďat, ktoré dospejú až za šesť rokov.
Thiernu

Poloha

Thiernu má rozlohu 6,16 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Thiernu má 115 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Bernard (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 21,59 km². Najvyšší bod je položený 2 047 m n. m. a najnižší bod 593 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 617 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rethymno

Dejiny

Tento región je na históriu bohatý, najmä prostredníctvom minojskej civilizácie, ktorá pôsobila východne od mesta. Samotné mesto začalo vznikať až vtedy, keď sa benátski dobyvatelia rozhodli postaviť medzi Irakliom a Chániou ďalšie mesto, slúžiace najmä ako obchodný prístav. Rethymno si stále zachovalo svoju aristokratickú podobu, so svojimi budovami zo 16. storočia, klenutými dverami, kamennými schodiskami, prístavom a úzkymi uličkami. V meste sa nachádza benátska citadela Fortezza z roku 1573, ktorá patrí k najviac zachovaným hradom na Kréte.
V súčasnosti je hlavným príjmom mesta cestovný ruch a v posledných 20 rokoch tu bolo postavených mnoho nových inštitúcii. Vedľajším príjmom je poľnohospodárstvo, hlavne vďaka výrobe olivového oleja a rôznych stredomorských výrobkov.
Viliam V. Oranžský

Životopis

Narodil sa v Haagu ako syn Viliama IV. Oranžského a Anny Hannoverskej, britskej kráľovskej princezny (Princess Royal), najstaršej dcéry britského kráľa Juraja II.
Mal sotva tri roky, keď jeho otec v roku 1751 zomrel. Viliam zdedil miestodržiteľský úrad po dosiahnutí 18 rokov veku, v roku 1766, do tej doby jeho menom vládli postupne tri regentky - najprv do svojej smrti jeho matka Anna (1751 – 1759), neskôr do svojej smrti jeho babička Mária Lujza Hesensko-kasselská (1759 – 1765) a potom jeho staršia sestra Karolína. V rokoch 1759 až 1766 bol spoluregentom Ludwig Ernst von Brunswick-Lüneburg-Bevern, osobný poradca do októbra 1784.

Vláda

V dobe americkej vojny za nezávislosť Nizozemsko zachovávalo neutralitu. Viliam V. stojaci na čele proanglickej frakcie z parlamentu blokoval proamerické a neskôr aj profrancúzske snahy o zatiahnutie do vojny. Nakoniec po mnohých politických rokovaniach a pod tlakom diplomatov, amerických aj francúzskych, Zjednotenéj provincie nový štát, Spojené štáty, v roku 1782 uznali.
Po štyroch rokoch boli Holanďania s vládou Viliama V. stále viac nespokojní. Skupina mladých revolucionárov, Patrioti, stále panovníka provokovala. Viliam svoj dvor presťahoval do Geldernu, provincie vzdialenej od politického centra štátu, ale tým jeho činnosť v tomto smere skončila. Jeho manželka s presunom nesúhlasila a chcela vrátiť do Haagu, avšak "Patrioti" ju zadržali v Goejanverwellesluise a musela sa vrátiť do Geldernu. Pre Vilhelmínu a jej brata to bola nesmierna potupa, Fridrich Viliam II. preto vyslal vojsko proti disidentom. Patrioti ušli do Francúzska práve vo vypätej dobe začiatku Veľkej francúzskej revolúcie, keď bol zvrhnutý z trónu kráľ Ľudovít XVI. Podporovaní Francúzskom sa Patrioti v roku 1795 vrátili z Paríža bojovať vo vlasti. Viliam V. musel utiecť a ukryť sa v Anglicku.

Smrť a následníctvo

Viliam V. zomrel vo vyhnanstve v nemeckom Braunschweigu ako posledný z nizozemských miestodržiteľov. Jeho telo sa do vlasti vrátilo až po sto päťdesiatich rokoch - 29. apríla 1958 bolo pochované v hrobke holandskej kráľovskej rodiny v Nieuwe Kerk v Delfte.
V roku 1813 sa do Holandska vrátil jeho syn Viliam VI. a ako Viliam I. bol korunovaný na kráľa holandskej monarchie (nebol však prvým holandským kráľom - tým bol Ľudovít Bonaparte (* 1778 – † 1846), ktorý vládol v rokoch 1806 - 1810).

Vyznamenanie

Bol 568. rytierom Podväzkového radu.