Moldavská demokratická republika

Vznik

Po októbrovej revolúcii sa v Petrohrade a na celom území Besarábie aktivizovala činnosť sovietov, v ktorých väčšina členov boli boľševici. Rezolúcia o uznaní moci sovietov v krajine bola najprv prijatá na spoločnom zasadaní politických strán a odborov mesta v Benderách dňa 28. októbra 1917, neskôr v Kišiňove (22. november 1917). V Tiraspole sa však už miestne obyvateľstvo chystalo odovzdať sa do rúk Sovietskeho zväzu celkom. Zložitá situácia v krajine, neporiadok a nepokoje v mestách a orientácia Centrálnej Rady Ukrajiny, preto prinútili krajský národný parlament rýchlo konať. Ten 2. decembra 1917 prijal deklaráciu, ktorou zároveň vyhlásil vznik Moldavskej demokratickej republiky:
„Имея в виду установление общественного порядка и укрепление прав, завоёванных революцией, Бессарабия, опираясь на своё историческое прошлое, объявляеь себя отныне Молдавской Демократической Республикой, которая войдёт в состав Российской демократической федеративной республики членом с теми же правами.“
Táto deklarácia v podstate kopírovala deklaráciu o vzniku Sfatul Ţării. O vzniku republiky parlament informoval vládu v Petrohrade telegramom. Tá bola neskôr uznaná Radou národných komisárov ako aj Petrohradskou vládou.
V miestnom parlamente sa rozprúdila debata o názve republiky. Jeden z viacerých variantov bol okrem iných aj Besarabská republika. Poslanec P. Jerchan však naliehal, že názov republiky musí korešpondovať s názvom toho väčšinového národa, ktorý na jeho území žije a tým boli Moldavci.

Politická situácia v republike

Dňa 7. decembra 1917 bola vytvorená Rada generálnych ministrov, ktorú tvorilo 9 členov. Do svojich funkcií vo svojich oblastiach bolo menovaných ešte niekoľko komisárov, vznikla armáda. Jednako však Rada krajiny nemala administratívne ani finančné možnosti ďalej podporovať poriadok v republike.
V tom čase rástol vplyv Sovietskeho zväzu: vznikali pluky Červenej armády, z väzení sa postupne dostávali na slobodu politickí previnilci, zaviedla sa kontrola cien potravín. Situáciu na dedinách monitorovali roľnícke výbory, ktoré nedovoľovali predstaviteľom Rady generálnych ministrov chopiť sa moci aj v menších mestách (dedinách). Celkovej politickej nálade neprispievala ani prítomnosť ruskej armády.
V týchto podmienkach lídri krajského národného parlamentu začali rokovať s rumunskou vládou o vstupe rumunskej armády do Moldavska. Tieto informácie prenikli aj na verejnosť, čo spôsobovalo masové protesty obyvateľstva. Už 7. decembra 1917, keď rokovaniam ešte nebol koniec pod zámienkou vykúpenia zásob dva rumunské armádne pluky prekročili Prut a obsadili niekoľko pohraničných dedín.
Od 20. decembra 1917 boli mestá v krajine plné verejných prehlásení o usvedčujúcich materiáloch, v ktorých Sfatul Ţării obviňovali zo zapredania Besarábie Rumunsku. Vláda Moldavskej demokratickej republiky však tieto obvinenia poprela. O deň neskôr (21. december 1917) sa v miestnej tlači objavila správa, že niekoľko dedín je obsadených rumunskou armádou, ktorá strieľa po ich nevinných obyvateľoch. Rezolúciu, ktorá deklarovala protest proti vstupu rumunských vojsk do republiky uverejnili mnohé spoločenské organizácie vrátane delegátov roľníckeho zjazdu v Chotinskom okrese. Hlasovanie o otázke ich vstupu do republiky však povolilo ich prítomnosť v krajine nakoľko za tento návrh hlasovalo 86 poslancov. Na margo hlasovania sa jeden z ministrov vyjadril takto:
„Молдавское население, и в особенности солдаты-молдаване, были возбуждены и разгневаны тем, что придут румыны, чтобы отобрать у них землю, добытую в результате революции, и свободы, завоёванные после века страданий.“
Snaha bola márna, pretože 28. decembra 1917, ešte v ten istý deň ako sa skončilo hlasovanie, v Kišiňove vznikla pobočka (spojka) rumunskej armády, ktorá mala zariadiť všetko potrebné, aby mohli rumunskí vojaci vtrhnúť na územie Besarábie.

Vpád rumunskej armády do Besarábie

V prvých nového roka 1918 rumunské armáda prešla moldavskú hranicu a obsadila niekoľko pohraničných miest. Dňa 6. januára sa pokúsila zaútočiť na Kišiňov a obsadiť ho, čo sa im však nepodarilo, pretože členovia moldavského vojenského pluku, ktorí mali pôvodne ísť rumunskej armáde na pomoc, sa pridali na stranu boľševikov.
O dva dni neskôr (8. január 1918) začala rumunská armáda postupovať smerom na severné a južné oblasti Moldavskej demokratickej republiky. Rada polancov v meste Bălți preto vytvorila revolučný štáb na ochranu Besarábie a pluk Červenej gardy. Okrem štábu vznikol aj Revolučný výbor záchrany Moldavskej republiky, ktorého členmi boli členovia Rád z Kišiňova, Bendier, Tiraspolu a z Moldavského vojenského výboru z Krymského polostrova. Rozloženie síl bolo však neproporcionálne a po niekoľkých dňoch krviprelievania štáb opustil Kišiňov, ktorý následne 13. januára 1918 obsadila rumunská armáda. O dva dni neskôr (15. január 1918) sa konalo slávnostné zhromaždenie Sfatul Ţării príležitosti prijatia rumunského generála. Po rokovaniach s ním, rada obyvateľom krajiny oznámila, že rumunská armáda sem prišla realizovať svoj pôvodný plán: ochranu verejného majetku a boj proti anarchii.