google/wiki40b huggingface dataset:
Holandské národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na olympijských hrách získalo holandské družstvo 2 medaily, obidve bronzové. Prvú v Londýne 1948 a druhú v Montreale 1976, keď v oboch prípadoch skončilo tretie vo finálových skupinách. Na posledné 3 olympiády sa mu ale nepodarilo kvalifikovať.
Na Majstrovstvá sveta sa družstvo kvalifikovalo 7-krát. Jeho najlepším umiestnením je 4. miesto, ktoré dosiahlo v MS 1982 v Ekvádore. Vo finálovej skupine najlepších 4 družstiev skončilo posledné. Naposledy sa na MS predstavilo v japonskej Fukuoke v roku 2001.
Na Majstrovstvách Európy vybojovalo družstvo 2 medaily, z toho v roku 1950 tú najcennejšiu. Šampionát sa konal v Rakúsku a holandské družstvo na ňom vyhralo všetkých 6 zápasov. Posledný šampionát, na ktorý sa družstvo kvalifikovalo, sa konal v Belehrade v roku 2006 a Holandsko na ňom skončilo až na 10. mieste, rovnako ako v roku 2012, na ktorý sa družstvo dostalo ako hostiteľ.
Družstvo sa 2-krát zúčastnilo Svetovej ligy, ani raz však nebolo úspešné. Na Svetový pohár sa dokázalo kvalifikovať 3-krát; najlepšie skončilo na 6. priečke.
Električková doprava vo Vladikavkaze

Električková doprava v ruskom meste Vladikavkaz funguje od roku 1904. Spolu 8 liniek jazdí na sieti s rozchodom 1 524 m.
Turiec (región)

Turiec je jeden zo slovenských regiónov a regiónov cestovného ruchu (celým menom Turčiansky región cestovného ruchu), ktorý zahŕňa okresy Martin (Dolný Turiec) a Turčianske Teplice (Horný Turiec). Na začiatku 20. storočia bol tento región kultúrnym centrom Slovenska s významnou úlohou mesta Martin. V Turci žije 112 028 obyvateľov.

Ekonomika

V súčasnosti patrí územie Turca medzi najrozvinutejšie slovenské regióny. Martin je silným priemyselným centrom, aj keď po r. 1989 na niekoľko rokov upadol pre konverziu zbrojárskej výroby na civilnú.
Čierny potok (prítok Radiše)

Prameň

Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na južnom svahu Čierneho vrchu (996,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 785 m n. m.
Usclas-d’Hérault

Poloha

Obec má rozlohu 2,82 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 274 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quartier de la Roquette

Dejiny

Oblasť bola tradične za hranicami Paríža. V 17. storočí územie patrilo rôznym náboženským rádom a slúžilo ako zeleninové záhrady. Miestny kláštor bol zrušený za Francúzskej revolúcie a v rokoch 1817 a 1823 boli pozemky rozparcelované a zastavané. V roku 1836 tu boli postavené dve väznice. Grande Roquette, kde boli popravovaní odsúdenci na smrť a zhromažďovaní odsúdenci na deportáciu. Petit Roquette slúžil najprv ako väznica pre neplnoletých páchateľov vo veku 6 - 20 rokov. V roku 1932 bol zmenený na ženskú väznicu a v roku 1974 zborený. Zostala len vstupná brána v ulici Rue de la Roquette, ktorá bola v roku 2008 rekonštruovaná. Na mieste boli postavené obytné budovy. Väčšina zástavby však pochádza z prelomu 19. a 20. storočia, pretože sa tu neprejavila vlna výstavby po roku 1945 ako v iných okrajových štvrtiach. V 70. a 80. rokoch 20. storočia sa vo štvrti usadilo veľa rodín imigrantov.
Balog nad Ipľom

Dejiny

Balog nad Ipľom (Bolug 1232) leží v Ipeľskej kotline na pravom brehu rieky Ipeľ. Našlo sa tu osídlenie v neolite, sídlisko s kanelovanou keramikou, sídlisko z doby rímskej, sídlisko starých Slovákov z doby veľkomoravskej a aj stopy z doby poveľkomoravskej. Uhorský kráľ Ondrej pričlenil obec k panstvu Zvolen (1232). Potom patrila šľachtickej rodine Balogovcov  (15. – 19. storočie), potom rodina Husárovcov (210. stor.). V obci je románsky kostol svätého Mikuláša (1110) a potom z 13. storočia, ktorý barokovo prestavali (18. stor.) a baroková kaplnka (18. stor.). Na cintoríne sú zaujímavé kalvínske náhrobníky s barokizujúcimi hlavicami. Násilne ju pripojili k Maďarsku (1938 – 1945).
Miramont-de-Comminges

Poloha

Obec má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 564 m n. m. a najnižší bod 338 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 790 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mana (mytológia)

Mana je u melanézskych a polynézskych národov (nadprirodzená) nekontrolovateľná sila, ktorá je paradoxne zároveň všeobecným zdrojom aj konkrétnym prejavom zvláštnych (nadprirodzených) schopností alebo úspechu nejakého človeka, predmetu, zvieraťa alebo božstva. 
Ako prvý o koncepte mana referoval misionár Robert Henry Codrington. Popisuje ju (ako sa ukázalo, trochu skreslene) ako silu „v pravom zmysle slova [...], to, čo spôsobuje, že sieť dobre chytá ryby, dom pevne stojí a loďka sa hladko kĺže po vode: na poliach je to plodnosť, v lekárstve je to buď zdravie, alebo smrť.“ 
Na základe Codringtonových správ sa v religionistike rozvinula tzv. dynamistická teória, ktorá sa snažila nájsť pôvod všetkých náboženských predstáv v koncepte nejakej nadprirodzenej sily - mana alebo jej obdôb v iných kultúrnych oblastiach (wakan, manitou apod.) Túto teóriu zastával napr. aj fenomenológ náboženstva Gerardus van der Leeuw.
Etnológovia (napr. Friedrich Rudolf Lehmann) však poukázali na to, že mana je u národov Oceánie vždy naviazaná na konkrétny predmet alebo osobu/božstvo a nemôže nikdy existovať sama osebe. Rovnako nie je možné túto predstavu automaticky stotožniť s podobnými predstavami o nadprirodzených silách v iných kultúrnych oblastiach.
Aurelio Peccei

Kariéra

Aurelio Peccei bol manažérom niekoľkých významných talianskych firiem. Vytvoril sieť automobiliek Fiat v Južnej Amerike. Riadil taliansku leteckú spoločnosť Alitalia.

Zakladateľ a prezident Rímskeho klubu

Bol zakladateľom organizácie Club of Rome – Rímskeho klubu v roku 1968. Bol prvým prezidentom Rímskeho klubu v rokoch 1968 až 1984. Zaoberal sa globálnymi problémami.
Chéry

Poloha

Obec má rozlohu 13,54 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 219 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eric Heiden

Životopis

V roku 1975 sa prvýkrát zúčastnil na majstrovstvách sveta juniorov, na ktorom skončil na desiatom mieste, o rok neskôr už získal striebornú medailu. Na olympiáde v roku 1976 skončil ešte bez medaily.
V rokoch 1977 – 1979 úplne ovládol svetové rýchlokorčuliarske šampionáty, v rokoch 1977 a 1978 vyhral viacbojárske, šprintérske i juniorské majstrovstvá a v roku 1979 viacbojársky a šprintérsky šampionát. Záverečným a konečným vrcholom jeho kariéry bola sezóna 1979/1980 v ktorej zvíťazil na majstrovstvách sveta v šprinte, na majstrovstvách sveta vo viacboji získal striebro a v ktorej predovšetkým vybojoval na olympiáde v roku 1980 zlaté medaily vo všetkých piatich disciplínach 500 m, 1000 m, 1500 m, 5000 ma 10 000 m, čo sa nikdy žiadnemu inému rýchlokorčuliari v histórii nepodarilo. S piatimi zlatými je najúspešnejším športovcom jedného ročníka zimných olympijských hier.
Po ukončení rýchlokorčuliarskej kariéry začal pretekať ako profesionálny cyklista, zúčastnil sa aj pretekov Giro d’Italia 1985 a Tour de France 1986. Vyštudoval Leland Stanford Junior University, pracuje ako ortopéd a venuje sa športovému lekárstvu.
Jeho sestra Beth je tiež bývalou rýchlokorčuliarkou a cyklistkou.
V rokoch 1977, 1978, 1979 a 1980 dostal cenu Oscara Mathisena a je jediným pretekárom, ktorý toto rýchlokorčuliarske ocenenie získal štyrikrát.
Chrám svätých Kozmu a Damiána (Cigeľka)

História

Chrám bol postavený v roku 1816 na mieste staršej drevenej stavby. Pri výstavbe boli najprv vybudované obvodové múry okolo dreveného chrámu, potom bola položená strecha a až potom veriaci rozobrali drevený chrám, v ktorom sa počas výstavby nerušene konali bohoslužby. Chrám bol vysvätený 17. novembra 1816 dekanom Jánom Závadským.
V chráme slúžil svoju primičnú svätú liturgiu neskorší prešovský biskup Pavol Peter Gojdič. Jeho narodenie v obci a primičnú omšu pripomína pamätná tabuľa osadená na múre kostola.
Až do roku 2004 išlo o farský chrám, aj keď v niektorých obdobiach nebol ustanovený farár a duchovnú správu vykonával administrátor excurrendo (napríklad v roku 2000 z Kurova). V roku 2004 bola farnosť v Cigeľke zrušená a obec sa stala filiákou farnosti v Kurove a od roku 2008 farnosti v Petrovej.
Autouillet

Poloha

Obec má rozlohu 4,93 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 466 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
AIA Gold Medal

AIA Gold Medal (Zlatá medaila AIA) je ocenenie, ktoré udeľuje American Institute of Architects a riadi sa zborom riaditeľov AIA, ktorý túto cenu udeľuje významnej práci s trvalým vplyvom na teóriu a prax v architektúre. Je to najvyššia cena, ktorú tento inštitút udeľuje. V posledných rokoch toto ocenenie zatieňuje lepšie populárnejšia Pritzkerova cena.
Champenoux

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 274 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 212 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Schaan

Schaan je najväčšia obec v Lichtenštajnsku. Má 5806 obyvateľov 2005, jeho katastrálne územie je 26.8 km². Mesto leží v nadmorskej výške 450 m n. m. Prvá písomná zmienka je z roku 850.
Sojuz TMA-07M

Priebeh letu

Kozmická loď odštartovala z Bajkonuru dňa 19. decembra 2012 o 12:12:35,340 svetového času (UTC). Ku zmenám v obsadení posádky nedošlo, na palube boli nominovaní Rus Romanenko, Kanaďan Hadfield a Američan Marshburn. Po obvyklom dvojdňovom lete sa Sojuz 21. decembra o 14:09 UTC automaticky spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS).
Dňa 13. mája 2013 o 23:08 UTC sa Romanenko, Marshburn a Hadfield s loďou odpojili od stanice a o niekoľko hodín neskôr o 02:30:47,6 UTC druhého dňa pristáli v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu, let Sojuzu trval 145 dní, 14 hodín, 18 minút a 12 sekúnd.
Protón

História

Protón objavil Ernest Rutherford v roku 1918. Pozoroval, že alfa častica vystrelená do plynného dusíka sa v jeho oscilačnom detektore javí rovnako ako jadro vodíka. Rutherforf určil, že zdrojom jadier vodíka musí byť dusík a preto musí obsahovať jadro vodíka. Myslel si, že jadrá vodíka, o ktorých vedel, že majú atómové číslo 1, sú elementárne častice. Preto ich pomenoval protón, podľa gréckeho protos – prvý.

Technologické využitie

Protóny majú vlastnosť spin, ktorá bola objavená pomocou nukleárnej magnetickej rezonančnej spektroskopie. Pri NMR sa magnetické pole využíva k detegovaniu zatienenia okolo protónov v jadre látky, ktoré spôsobuje okolitý mrak elektrónov. Vedci z neho môžu získať informácie o usporiadaní molekulárnej štruktúry látky.
Zámer využívať vlastnosti urýchlených protónov v medicíne na liečbu onkologických ochorení predložil Robert. R. Wilson v roku 1946. Táto idea bola prvýkrát uskutočnená v roku 1954 v Berkeley. Na Slovensku by mal zavedeniu protónovej terapie pomôcť projekt Cyklotrónového centra Slovenskej republiky.
Viadukt Črni Kal

Viadukt Črni Kal je najvyšší a najdlhší most v Slovinsku. Je súčasťou diaľnice A1. 
Most je zároveň aj druhou najvyššou stavbou v Slovinsku.

Poloha mosta

Most prekonáva údolie Osapska dolina nad dedinou Gabrovica, v blízkosti dediny Črni Kal, približne 20 km od mesta Koper.

Rozmery mosta

Most z predpätého betónu je tvorený dlhou zákrutou s polomerom 800 m. Podopiera ho 11 pilierov, z ktorých najnižší meria 10 m a najvyšší 87,5 m. Najdlhšia vzdialenosť medzi dvoma piliermi je 140 m, najkratšia 40 m. Najväčšia výška mosta nad údolím je 95 m, dĺžka mosta je 1065 m. Vozovky pre oba smery sú od seba oddelené, z vonkajších strán je po celej dĺžke mosta zábradlie o výške 1,2 m predĺžené zábranou proti vetru o výške 3 m. Celková šírka mosta je po celej dĺžke 26,5 m.
Po moste vedú štyri jazdné pruhy, z toho dva pre každý smer diaľnice. Po oboch vonkajších okrajoch mosta vedú ešte dva odstavné pruhy.

Stavba mosta

Most bol navrhnutý staviteľskou spoločnosťou Ponting v Maribore, architektom bol profesor Mens Mentisa, zodpovedným projektantom Marjan Pipenbaher. Investorom stavby bola spoločnosť DARS. Náklady na stavbu dosiahli sumu 4,5 miliardy toliarov. Stavebné práce sa začali v septembri 2001, most bol otvorený 23. septembra 2004. Ešte pred otvorením po ňom 23. mája 2004 prešli účastníci cyklistických pretekov Giro d’Italia.
LG Ray

LG Ray je androidový smartfón, ktorý vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics.
Predstavený bol v novembri 2015 a uvedený v januári 2016. Existuje vo verzii single SIM aj dual SIM. LCD displej s uhlopriečkou 5,5 palcov má rozlíšenie 720 x 1280 bodov s bodovou hustotou 276 ppi, používa operačný systém Android vo verzii 5.1 Lollipop.
Systém na čipe je Mediatek MT6592M, procesor Octa-core 1.4 GHz Cortex-A7 a grafický procesor Mali-450MP4. Veľkosť pamäte RAM je 1 GB, vnútorného úložiska 16 GB a rozšíriť je ho možné microSD kartou.
Primárny fotoaparát má rozlíšenie 13 MP, automatické zaostrovanie a LED blesk, nahráva video 1080p@30 fps, sekundárna kamera má 8 MP.
Batéria je odnímateľná Li-ion s kapacitou 3000 mAh. Telefón sa predáva vo farbách strieborná, zlatá a titánová čierna.
Služobník Boží

Služobník Boží je označenie používané v katolíckej cirkvi pre zosnulú osobu, u ktorej bol začatý kanonizačný proces, ktorý doteraz nebol ukončený ani udelením najnižšieho stupňa („ctihodný“).
Ján (apoštol)

Svätý Ján patril k Dvanástim Ježišovým apoštolom. Spolu so svojím bratom Jakubom a apoštolom Petrom boli Ježišovými najbližšími spolupracovníkmi. Východné cirkvi ho zvyknú označovať prívlastkom Teológ, resp. Bohoslovec.
Nie je známy rok jeho narodenia, tak ako nie je známy rok narodenia ostatných apoštolov. Je však pravdepodobné, že bol z nich najmladší. Azda aj preto sa mu hovorilo „miláčik Pánov“. Pochádzal z Betsaidy v Galilei podobne ako apoštol Peter. Jeho otec bol rybár Zebedej a matka sa volala Salome. Pôvodne bol učeníkom sv. Jána Krstiteľa, s jeho súhlasom sa stal Ježišovým učeníkom. Ježiš dal Jánovi a jeho bratovi Jakubovi meno Boanerges (v preklade synovia hromu). Ako jediný z Dvanástich zostal pri Ježišovi až do jeho smrti na Kalvárii. Ježiš Kristus mu z kríža zveril do opatery svoju matku Máriu. Podľa starodávnej kresťanskej tradície sa sv. Ján dožil vysokého veku. Napriek tomu, že ho mučili, ako jediný z apoštolov zomrel prirodzenou, nie mučeníckou, smrťou vo vyhnanstve na ostrove Patmos. 
Sv. Ján okolo roku 70 napísal posledné, štvrté Evanjelium podľa Jána, preto sa často označuje ako Ján Evanjelista. Pri jeho písaní poznal texty predchádzajúcich troch (Evanjelium podľa Matúša, Evanjelium podľa Marka, Evanjelium podľa Lukáša). V jeho evanjeliu je preto viacero udalostí, ktoré iné evanjeliá nespomínajú a ktoré Ján osobne zažil počas svojho života s Ježišom. Okrem toho je aj autorom troch Jánových listov a Zjavenia apoštola Jána. Symbolom sv. Jána Evanjelistu je orol.

Sviatok sv. Jána

Oslava sviatku sv. Jána spadá v západnej liturgickej tradícii do vianočného obdobia, pretože sa slávi 27. decembra (vo východných cirkvách 26. septembra). Tradične je tento sviatok spojený s požehnaním vína a pšenice.
Maran (Žid)

Maran (plurál marani; po španielsky marrano, plurál marranos, alebo converso, plurál conversos) je potomok pokrstených Židov zo Španielska a Portugalska. Marani boli často podozrievaní z toho, že ďalej tajne praktizujú judaizmus.

Etymológia

Pôvod slova marrano nie je jednoznačne určený. Pravdepodobne je odvodené zo španielskeho slova marrano, ktoré znamená "sviňa".
Kostelecká rovina

Poloha a sídla

Územie okrsku leží zhruba medzi mestom Neratovice (na severozápade) a obcami Záryby (na severovýchode), Polerady (na juhu) a Mratín (na juhozápade). Väčšia častí leží vnútri okrsku mesta Kostelec nad Labem, podľa ktorého je okrsok pomenovaný.

Charakteristika územia

Je to rovina pri ľavom okraji labskej nivy medzi Zárybami a Neratovicami, mierne zvlnený erózno akumulačný reliéf stredopleistocénnych (riských) terás a denudačný povrch so zvyškami mladopleistocennych kryopedimentov v úpätných polohách svedeckých pahorkov a vyvýšenín na cenomanských pieskovcoch a spodnoturónskych vápnitých ílovcoch a slieňovcoch. K Labe pri Neratoviciach zasahujú výbežky nízkych štruktúrnych chrbátikov z proterozoických buližníkov.
Hochfelden (Bas-Rhin)

Poloha

Obec má rozlohu 12,09 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 281 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jarnages

Poloha

Obec má rozlohu 9,17 km². Najvyšší bod je položený 545 m n. m. a najnižší bod 412 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 528 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Béhorléguy

Poloha

Obec má rozlohu 20,58 km². Najvyšší bod je položený 1 267 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Omská gubernia

Omská gubernia (rus. Омская губерния) bola jedna z gubernií Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky v rokoch 1919 - 1925 zriadená z 9 okresov 27. augusta 1919. Hlavným mestom gubernie bol Omsk.
Spočiatku sa gubernia delila na 9 okresov, neskôr (1924) sa ich počet znížil na 6. Gubernia zanikla 25. mája 1925, keď sa jej územie včlenilo do Sibírskeho kraja.
Tatári (etnikum)

Tatári v dnešnom Rusku

V roku 1992 v Tatársku žilo asi 1 765 000 etnických Tatárov. V Rusku žijú aj v Baškirsku, Marijskej republike, Mordviansku, Udmurtsku, Čuvašsku, Nižnonovgorodskej, Kirovskej a Penzianskej oblasti. Tatári si tiež hovoria niektorí obyvatelia Sibíri a Krymu (Krymskí Tatári - asi 272 000, obývajú hlavne Krymskú a Chersonskú oblasť na Ukrajine). Celkovo v Ruskej federácii roku 1992 žilo asi 5,52 miliónov Tatárov.

Tatári vo svete

Celkovo ich je na svete asi 6,71 milióna, kde žijú na Ukrajine, Poľsku, Bulharsku, Číne, Kazachstane, Mongolsku, Rumunsku a Turecku.
Nivelle (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 5,92 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 282 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Marie-Laumont

Poloha

Obec má rozlohu 15,61 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 618 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
William Heinesen

Dielo

Debutoval v roku 1921 zbierkou lyrických básní Arktické elégie.
S najväčším ohlasom sa stretli romány Na severe ostrov žiari (1938), Čierny kotol (1949), Stratení hudobníci (1950), Matka Kuriatka (1952), Dobrá nádej (1964), Veža na konci sveta (1976).
Ďalej napísal aj poviedkové zbierky ako Začarované svetlo (1957), Gamalielova posadnutosť (1960) a Laterna magica (1985).
Poetizmus (smer)

Poetizmus je avantgardný literárny smer, ktorý vznikol začiatkom 20. rokov v pražskom Devětsile, prenikavo zasiahol do vývinu českej literatúry, roku 1934 splynul s českým surrealizmom a zasiahol aj slovenskú literatúru.
Ide o literárny smer, ktorý vznikol v Česko-Slovensku a nikdy sa nerozšíril za hranice krajiny. Poetizmus nechcel byť iba literárnym programom, ale mal ambície stať sa spôsobom ako sa pozerať na život, aby bol básňou. Cieľom poetizmu bolo úplné oslobodenie sa od politiky a optimistický pohľad na svet. Z toho vyplynul aj štýl predstaviteľov rozvíjajúci lyriku a hravosť.
Sústredil sa iba na súčasnosť, resp. na radostné okamihy. Jeho hlavnými témami sa stali pocity šťastia a radosti, emotívna stránka bola pre poetizmus veľmi dôležitá.
Základom jeho filozofie bol problém odcudzenia a sebaodcudzenia človeka – t. j. medziľudských vzťahov, domnievali sa, že prišlo k deformácii medziľudských vzťahov a vôbec vzťahu človeka k okolitému svetu, z tohto odcudzenia vinili spoločnosť, ktorá podľa nich vďaka svojmu usporiadaniu (a zložitosti) sa prestala zaujímať o (ne) šťastie jedinca, ale sústredí sa iba sama na seba.Cieľom poetizmu bolo napomáhať náprave a prekonaniu tohto odcudzenia.

Divadlo

Na divadle sa tento štýl presadil v divadelnej réžii J. Frejku a J. Honzla.
Ryža (rod)

Ryža (lat. Oryza) je rod rastlín zo skupinky Orizinae, skupiny Oryzeae, podčeľade Ehrhartoideae (=Oryzaceae), čeľade lipnicovité. Oryza je aj názov sekcie tohto rodu - pozri nižšie.

Charakteristika

Patrí sem zhruba 15-26 druhov pôvodom z tropickej a subtropickej Ázie a Afriky. Sú 1-2 m vysoké. Rod zahŕňa jednoročné aj viacročné druhy. Všetky druhu sú divé rastliny, iba dva druhy - ryža siata (Oryza sativa) a ryža africká (Oryza glaberrima) - sú pestované rastliny; v potravinárstve sa názov ryža používa špeciálne na označenie plodov týchto dvoch pestovaných druhov (pozri ryža (potravina)). Ryža siata má značný význam pre výživu ľudstva.
Schemnitz Gallery

Schemnitz Gallery (Galéria Schemnitz) [Schemnitz -  pôvodne nemecký názov Banskej Štiavnice z čias Rakúsko-uhorskej monarchie] je galéria v historickom centre Banskej Štiavnice. Vznikla v auguste 2013.

Charakteristika

Galéria sa profiluje ako nezbierkotvorná galéria súčasného umenia s orientáciou najmä na tradičné média - maľba, kresba, grafika s určitými prienikmi k novodobým médiám. Činnosť Galérie Schemnitz zabezpečuje Združenie pre podporu umenia terra artis ako neziskový projekt. Galéria prináša do atraktívnej výletnej a dovolenkovej destinácie prezentáciu tvorby kľúčových osobností súčasnej maľby, kresby a grafiky. Prostredníctvom cca 12 výstav ročne, z toho 6 autorských a 6 kolektívnych výstav predstavuje divákom obraz aktuálnych tendencií najmä v mladej súčasnej maľbe a kresbe. Okrem výstavnej činnosti sa galéria venuje ďalším činnostiam, ktorých cieľom je popularizácia súčasného umenia a búranie vedomostných a psychologických bariér brániacich laickej verejnosti zaujímať sa o súčasné umenie. Sem zaraďujeme najmä organizáciu vzdelávacích programov pre žiakov ZŠ, študentov stredných a vysokých škôl či učiteľov, ako i záujemcov z radov dospelej laickej verejnosti.
Galéria sa tiež venuje filmovej produkcii (filmové portréty a vzdelávacie filmy o výtvarnom umení) a pripravuje vydávanie elektronického populárno-náučného časopisu o súčasnom slovenskom umení.
Odborným garantom Galérie Schemnitz je po Diane Majdákovej, Omarovi Mirzovi a Vladimírovi Beskidovi kurátor, kritik, pedagóg a kultúrny manažér Juraj Čarný. Galéria spolupracuje s množstvom externých odborných spolupracovníkov ako sú kurátori, historici umenia, pedagógovia, filmový tvorcovia a pod.
Auriac-l’Église

Poloha

Obec má rozlohu 19,73 km². Najvyšší bod je položený 1 010 m n. m. a najnižší bod 539 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pozemné vojsko

Pozemné vojsko alebo pozemné sily sú druh resp. časť ozbrojených síl určená na vedenie bojovej činnosti na zemi. Vo väčšine štátov predstavuje pozemné vojsko najväčšiu časť ozbrojených síl. Podľa inej definície ide o „vojsko zložené z poľného vojska, vojska domobrany a síl rýchleho nasadenia.“

Činnosť

Pozemné sily sú vyzbrojené a vybavené rôznou výzbrojou a technikou, súhrne označovanou ako pozemná výzbroj a technika. Jednotlivé druhy síl disponujú vlastnými spôsobmi vedenia bojovej činnosti. V súčinnosti s inými druhmi ozbrojených síl je pozemné vojsko schopné odraziť útok protivníka, rozbiť zoskupenie jeho síl, viesť útočnú a obrannú činnosť, vykonať palebné údery do veľkej hĺbky atď.