Ján Letz

Prof. Ing. Ján Letz, PhD. (* 23. január 1936, Žilina) je slovenský filozof, tvorca experienciálno-evolučnej a kreačno-evolučnej filozofie.

Život

Pochádza z rodiny slovenského jazykovedca a pedagóga Bela Letza. Jeho strýkom je slovenský spisovateľ Stefan Letz. Po absolvovaní ľudovej školy a gymnázia v rodisku v roku 1953 študoval na Chemickotechnologickej fakulte SVŠT v Bratislave a posledné dva roky na Vysokej škole chemickej v Prahe, kde roku 1958 promoval na inžiniera chémie. Od roku 1960 pracoval ako výskumník vo Výskumnom ústave káblov a izolantov v Bratislave. V roku 1971 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu z problematiky znášanlivosti zmesí polymérov v pevnej fáze. Od roku 1973 sa postupne rekvalifikoval na problematiku výskumu a vedy na vysokých školách a od roku 1976 pôsobil ako výskumný a od roku 1982 ako samostatný vedecký pracovník v tejto oblasti, hlavne na Ústave rozvoja vysokých škôl SSR až do roku 1990.
Počas politického odmäku, v rokoch 1968 až 1969, mohol niekoľko článkov publikovať aj z filozofickej a náboženskej problematiky. Koncom roku 1969 vyšiel vo vydavateľstve Tatran vo veľkom náklade preklad knihy W. Kellera A Biblia má predsa pravdu, na ktorom  významne participoval. Počas rokov 1970 – 1989 vydal samizdatom 40 väčších filozofických a náboženských prác (zborníkov. súborov štúdií, portrétov mysliteľov a monografií). Pracoval v redakcii samizdatového  časopisu Radosť a nádej (1986 – 1989).
Od 1. novembra 1990 sa na základe konkurzu stal vedúcim novozaloženej Katedry humanistiky na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave a od roku 1994 viedol Katedru etiky a sociálnej práce na Fakulte humanitných vied UKF v Nitre. V rokoch 1992 - 2006 bol členom redakčného kolégia časopisu Filozofia. Na Trnavskej univerzite pôsobil ako člen Akademického senátu (1992 – 1993), ako prodekan pre vedu a výskum (1994 - 2000), ako prorektor pre vedu a výskum (2001 - 2004) a opäť ako prodekan pre vedu, výskum a doktorandské štúdium (2005 - 2006). V roku 1996 založil a do roku 2006 viedol Katedru filozofie. 
Od roku 1990 napísal a publikoval 18 monografií a cca 260 statí v časopisoch a zborníkoch, z toho 140 pôvodných vedeckých prác. Na docenta filozofie sa habilitoval roku 1994 prácou Teória poznania a za univerzitného profesora filozofie bol vymenovaný v roku 1997. Od roku 1997 zostavuje a vydáva zborník Acta Philosophica Tyrnaviensia (zatiaľ 18 zväzkov).
Ako pedagóg mohol aktívne pôsobiť až od roku 1990. Prednášal a garantoval na magisterskom a neskôr aj na bakalárskom štúdiu najmä tieto predmety: Úvod do filozofie, Filozofická propedeutika, Teória poznania, Ontológia, Filozofická antropológia, Filozofia transcendencie, Súčasné metafyziky, Dejiny kresťanskej filozofie 20. storočia, a to postupne na týchto fakultách: Prírodovedecká fakulta UK, Filozofická fakulta UKF v Nitre, Fakulta humanistiky a Filozofická fakulta, ako aj Teologická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave. Na doktorandskom štúdiu vyučoval od roku 2008 tieto predmety: Teória poznania s osobitným  zreteľom na humanitné a duchovné vedy a Metodológia výskumu v oblasti systematickej filozofie. Viedol 13 doktorandov, z ktorých 10 priviedol k úspešnej obhajobe.       
Vo svojom bádaní vo filozofii sa zameriava predovšetkým na tieto oblasti: a) Systematická filozofia: filozofia v jej mnohých podobách a identite, experienciálno-evolučná teória poznania, kreačno-evolučná ontológia, kreačno-evolučná, kenotická a pneumatická antropológia, personalistická antropológia, filozofia osoby a osobnosti, transcendentálno-dialogický koncept slobody, princípovo a experienciálne konštituovaná celostná metafyzika, filozofická kristológia; b) Dejiny filozofie: tomizmus a novotomizmus 20. a 21. storočia, M. Blondel a blondelizmus, P. Teilhard de Chardin a teilhardizmus, personalistická filozofia, kresťanská filozofia 20. a 21. storočia ako celok, slovenská kresťanská filozofia 20. a 21. storočia, 
Je nositeľom Pamätnej medaily Trnavskej univerzity (2004) za vynikajúce zásluhy pre rozvoj Trnavskej univerzity, Ceny Fra Angelica (2009) za príspevok pre rozvoj kresťanskej kultúry na Slovensku, Ceny "Fides et Ratio" (2011) za prínos pre dialóg medzi vierou a vedou,Ceny Antona Hajduka za vynikajúce výsledky tvorivej činnosti (2012) a čestného titulu "profesor emeritus" za významný prínos v oblasti vedy a vzdelávania (2013).