Madona v skalách

Staršia verzia

Ranejšia a prekvapivejšia z oboch verzií bola objednaná 25. apríla 1483 pre Kostol San Francesco Grande v Miláne. Je namaľovaná olejom na klenutom paneli veľkom 199 x 122 cm, ktorý bol zamýšľaný ako prostredná časť dreveného oltára do kaplnky Nepoškvrneného počatia. Táto stredová časť triptychu mala zobrazovať kresťanskú legendu, podľa ktorej sa Svätá rodina na úteku pred Herodom Veľkým ukrýva v opustenej jaskyni v Egypte a stretáva sa s dieťaťom Jánom Krstiteľom a archanjelom Urielom, ktorý bol poverený ich ochranou.
Maľba ukazuje kamennú grottu, v strmých, vekom zvetralých bralách, cez ktorú preteká ponorná rieka, s Pannou Máriou sediacou v strede. Vedľa nej sú dve deti – Ježiš a Ján Krstiteľ – zatiaľ čo Uriel kľačí po jej ľavici, mierne za jedným z chlapcov. Dieťa po pravici Panny Márie je považované za Jána Krstiteľa – kľačí vedľa nej, ruky zopnuté ako v modlitbe, zatiaľ čo Panna Mária ho objíma okolo ramien. Po jej druhej strane sedí dieťa, ktoré je považované za Ježiša. To má skrížené nohy a ľahko sa od nej odkláňa, žehnajúc oproti sediace dieťa. Panna Mária drží dlaň nad Ježiškovou hlavou a nad vztýčeným prstom archanjela Uriela, ktorý sedí za ním a ukazuje na druhé dieťa po pravici Panny. Ikonografia skupiny pôsobí v magickom prítmí jedinečnej scenérie skál, vôd a rastlín tajomne.
Pretože ani jedno z oboch svätých detí Leonardo nijako neoznačil, je obťažné skutočne rozhodnúť, ktoré dieťa je Ježiš a ktoré Ján Krstiteľ. Všeobecne sa usudzuje, že žehnajúce dieťa je Ježiš, pričom Ján má podriadenú úlohu. Tento názor podporuje druhá verzia obrazu, kde dieťa po Máriinej pravej ruke drží dlhý červený kríž – čo bol atribút spojovaný s Jánom Krstiteľom.
Ak sa pozrieme na obraz objektívne, je omnoho pravdepodobnejšie, že Ježiš je naopak modliace sa dieťa, pretože to sedí bližšie k Panne Márii, ktorá ho ako matka tiež hýčka a ochraňuje. Pre to, aby Jánom Krstiteľom bolo druhé dieťa, pretože sedí ďalej od Panny, hovorí okrem iného to, že Ján prišiel pod ochranou archanjela, s ktorým je tiež spájaný.
Niet sa čo čudovať, že mnohí túto hypotézu odmietajú, pretože predstavuje Jána Krstiteľa v dôležitejšej úlohe. Táto verzia však obsahuje omnoho hlbšiu symboliku hlbšiu ako by sa na prvý pohľad zdalo. Napríklad postavenie medzi oboma deťmi môže odrážať templársku tradíciu, podľa ktorej bol Ján Krstiteľ uctievaný viac ako Ježiš. Urielovo ukazovacie gesto, vyobrazené po ľavej ruke Panny Márie, je rovnako zvláštne. Predpokladá sa, že Mária drží ruku tak, ako by objímala neviditeľnú hlavu, zatiaľ čo Urielov prst prechádza miestom, kde by mohol byť neviditeľný krk. Robí to dojem, ako by Leonardo chcel dieťa po Máriinej ľavej ruke označiť za Jána Krstiteľa, ktorý, podľa biblie, neskoršie prišiel o hlavu.
Zdá sa, že Bratstvo Nepoškvrneného počatia, ktoré obraz objednalo, malo námietky proti nedostatku kresťanských významových prvkov – napríklad tu úplne chýba sv. Jozef. Preto obraz darovali francúzskemu kráľovi Ľudovítovi XII. a v súčasnosti sa nachádza v parížskom Louvri.

Mladšia verzia

Druhá verzia, olej na dreve s rozmermi 189,5 x 120 cm, vytvorená v rokoch 1495 – 1508 aby nahradila prvú verziu, sa teraz nachádza v Národnej galérii v Londýne. Na tejto verzii sú postavy o niečo väčšie a dostali svätožiaru. Archanjel Uriel už neukazuje na dieťa po pravici Panny, ktoré teraz drží kríž Jána Krstiteľa. Mohlo by sa preto zdať, že všetky stopy symboliky boli odstránené, aby sa vyhovelo požiadavkám cirkevných hodnostárov.