google/wiki40b huggingface dataset:
Canavaggia

Poloha

Obec má rozlohu 34,93 km². Najvyšší bod je položený 1 323 m n. m. a najnižší bod 151 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 103 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesta II. triedy 571 (Slovensko)

Priebeh

Cesta začína vo Fiľakove na križovatke s cestou I/71 a vedie obcami Šíd a Čamovce v lučeneckom a Blhovce, Hodejov, Jesenské (križuje II/531), Martinová, Rimavská Seč, Číž, Lenartovce a Abovce v rimavskosobotskom okrese. Končí pri obci Kráľ na križovatke s I/67.

História

Cesta pôvodne začínala v Lučenci križovatkou s cestou I/16. V 90. rokoch bola preložená cesta I/71 z pôvodnej trasy Lučenec - Rároš do trasy Lučenec - Šiatorská Bukovinka a úsek cesty II/571 bol začlenený do novej trasy I/71.
Rajčanka

Opis toku

Najprv tečie na krátkom úseku na východ, v Čičmanoch priberá pravostranný prítok spod Lazového vrchu (856,2 m n. m.) a vytvára Čičmiansku dolinu. Preteká ňou severovýchodným smerom, priberá zľava Šiandorovú a sprava Žilinskú, ďalej významnejší prítok Ráztoka z pravej strany spod Reváňa (1 204,6 m n. m.) a tok sa stáča viac k severu. Oblúkom obteká obec Fačkov a dostáva sa do Rajeckej doliny, kde prvým prítokom je Rybná (497,8 m n. m.) z pravej strany, nasleduje Lesnianka pri obci Rajecká Lesná. 
Preteká cez Šuju, Rajec a Kľače, pri obci Jasenové priberá ľavostrannú Čierňanku a rieka sa stáča na severovýchod. Pokračuje cez Zbyňov,kde priberá Zbyňovský potok z ľavej strany a pokračuje do Rajeckých Teplíc, kde na krátkom úseku tečie východným smerom, priberá Porubský potok a Kuneradský potok, pričom nad ľavým brehom Rajčanky sa vypínajú Skalky (podcelok Súľovských vrchov) s rovnomenným vrchom. Pri obci Poluvsie priberá sprava Stránsky potok a rieka sa opäť obracia na severovýchod. Z pravej strany ešte priberá Medzihorský potok a za Turskou skalou (obtočník Rajčanky) oblúkom vstupuje do Žilinskej kotliny. 
Tu sprava priberá Turiansky potok a tečie už len na sever, najprv popri Porúbke, následne zľava priberá Svinianku a Lietavský potok, preteká Lietavskou Lúčkou, Bytčicou kde priberá Bytčický potok a napokon priteká na územie mesta Žilina. Tu priberá zľava ešte Bitarovský potok a Bradovú a v severozápadnej časti mesta, pri mestskej časti Strážov ústi v nadmorskej výške 326,1 m n. m. do Váhu.

Splavnosť

Rieka je vodácky splavná v dĺžke 32 km. V úseku Fačkov – Rajec je stredne ťažká a z Rajca po ústie ľahká. Na hornom úseku má plytké kamenisté koryto s dosť prudkým spádom. Má niekoľko hatí, ktoré sú zväčša zjazdné. Celá plavba je pomerne náročná, lebo koryto Rajčanky je pomerne úzke a tok vody rýchly. Na hornom toku preteká pomerne úzkym údolím s veľmi peknou scenériou. Po ľavej strane sú Strážovské vrchy a po pravej strane Lúčanská Fatra. Po 4 km plavby sa údolie rozširuje.
Prístup do Rajca je železnicou, ďalej do Fačkova len po ceste. Cesta a železnica prechádzajú súbežne s riekou.
Kecskemétsky okres

Kecskemétsky okres (maď. Kecskeméti járás) je okres v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Kecskemét.
Pýr plazivý

Pýr plazivý (Elytrigia repens) je rastlina z podčeľade lipnicovité (Poaceae)
Pýr je trvácna rastlina s valcovitou, dutou, článkovanou zvyčajne v dolnej časti poliehavou stonku (steblom), vysokou do 1,5 m. Listy sú kopijovito čiarkovité, na rube holé, na líci jemne chĺpkaté.  Kvety sú usporiadané do dvojradových klasov, ktoré nachádzajú na vrcholoch stonky, sú jednoduché s dvoma plevami - hornou a dolnou a tromi tyčinkami. Plod je zrno zrastené s hornou plevou. Podzemok je plazivý s dlhými podzemnými výhonkami. Rastlina kvitne v júni až v júli. Pýr rastie na trávnatých a piesčitých pôdach, popri cestách, ohradách, na poliach, záhradách a vinohradoch.
Podzemky sa vykopávajú na jar, v apríli skôr ako sa začne rastlina vyvíjať, alebo v auguste, septembri, keď nadzemná časť prestáva rásť a začína schnúť, po dozretí semien. Vykopané podzemky očistíme od pôdy a nadzemných častí, umyjeme a narežeme na 20 cm dlhé kusy. Sušia sa v sušiarni pri teplote do 50 °C.
Súpisné číslo

Súpisné číslo (do 31.12.1970 číslo popisné, pred druhou svetovou vojnou aj konskripčné číslo) je na Slovensku číslo povinne prideľované ako unikátne každej budove v rámci obce a prípadne paralelne v rámci katastrálneho územia. Upravené je vyhláškou č. 31/2003 Z.z. a zákonom č. 369/1990 Zb.
Obdobné číslo dnes existuje (prinajmenšom) v Česku ("číslo popisné") a Rakúsku ("Konskriptionsnummer"), v Rakúsku sa však vo forme fyzických tabuliek už používajú menej ako kedysi. V Česku popri súpisných číslach dnes už existujú aj tzv. čísla evidenčné.
Súpisné čísla boli zavedené koncom 18. storočia počas vlády Márie Terézie ako unikátne číslo povinne prideľované každej budove v rámci jednej obce v rakúskej monarchii (vrátane Slovenska).
Ďalšie podrobnosti pozri v článku označovanie budov.
Bournand

Poloha

Obec má rozlohu 32,42 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 681 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Verteuil-d’Agenais

Poloha

Obec má rozlohu 22,42 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 534 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šedá lávka

Názov

Meno je odvodené od šedého zafarbenia skál. Pochádza z obdobia medzi svetovými vojnami v 20. storočí.

Prvý známy výstup

Počas prechodu Soliskového hrebeňa Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt 3. júna 1906. V zime Julius Andreas Hefty a Lajos Rokfalusy 25. marca 1913.
Ostrovný oblúk

Ostrovný oblúk alebo vulkanický ostrovný oblúk je typ súostrovia, alebo všeobecne rozsiahle pásmo tvorené sopkami, ktoré vznikali v dôsledku vulkanickej aktivity nad subdukčnou zónou. Vyznačujú sa obvykle andezitovým vulkanizmom. Väčšinou oddeľujú okrajové more od oceánu. Vulkány, ktoré sa vyvinuli na okrajoch kontinentov, nad subdukčnou zónou (napr. Andy) sú označované ako vulkanické oblúky, principiálne sa však od ostrovných oblúkov výrazne nelíšia. Významným znakom ostrovných oblúkov sú geofyzikálne zistené gravitačné a magnetické anomálie, hlboké zemetrasenia.

Znaky ostrovných oblúkov

Oblúkovitý tvar línie sopečných ostrovov je spôsobený tvarom subdukčnej zóny. Tá má mierne zahnutý oblúkovitý tvar kvôli zakriveniu zeme (ako napríklad preliačina na pingpongovej loptičke, ktorá nebude nikdy rovná).
Na strane ostrovného oblúka, kde prebieha subdukcia, vzniká hlbokomorská priekopa alebo trenč, ktorá je povrchovým prejavom podsúvania platní. Dôvodom vzniku hlbokomorskej priekopy je ohyb ponárajúcej sa platne, ktorý spôsobuje gravitačný ťah ťažkej oceánskej kôry, ktorej okraj na povrchu sa je ohýbaný smerom nadol. V oblasti subdukcie dochádza v hĺbke k rozpadu ponárajúcej sa platne, čo spôsobuje rad zemetrasení. V smere ponárania platne od hlbokomorskej priekopy vzrastá hĺbka hypocentier zemetrasení, ktoré lemujú stále hlbšie sa ponárajúcu sa platňu. Táto oblasť je nazývaná Wadati-Benioffova zóna.
Oceánske panvy, ktoré sa v dôsledku pokračujúcej subdukcie postupne zmenšujú a sú podsúvané pod okolité platne. Takéto zvyšky oceánov sa označujú ako zostatkové panvy, ich veľkosť sa bude postupne zmenšovať až celkom zaniknú a na ich mieste dôjde k zrážke kontinentov a vzniku pásmového pohoria. Tento proces sa v geologickej histórii Zeme neustále opakuje.
Saint-Amans-des-Cots

Poloha

Obec má rozlohu 41,51 km². Najvyšší bod je položený 882 m n. m. a najnižší bod 355 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 775 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lekárovce

Polohopis

Obec leží na východnom okraji Kapušianskych pláňav, podcelku Východoslovenskej roviny. Je rozdelená riekou Uh a východná hranica katastra vedie v línii štátnej hranice s Ukrajinou. Prístup zabezpečujú cesty III. triedy cez susedné obce Bajany a Bežovce.
Najbližším mestom sú 12 km juhozápadne situované Veľké Kapušany, Sobrance sú vzdialené 21 km severne, Michalovce ležia 29 km severozápadne a krajská metropola je 86 km západne. Do Užhorodu je to severovýchodným smerom 20 km.

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka o osade „Lekart“ pochádza z roku 1400 a vychádza z mena jej zakladateľa Lakarta. V stredoveku patrilo toto územie Užskému hradu, v 16. storočí sa majiteľmi veľkej časti dnešnej obce stali Drugetovci a spadala pod hradné panstvo Nevické. Menšia časť bola v majetku leleského kláštora. Po praslici sa majetok dostal k rodine Čákyovcov, no v polovici 18. storočia opäť pôvodne drugetovská časť Lekároviec patrila pod správu hradu Užhorod. 
V rokoch 1939 až 1944 bola obec súčasťou Maďarska a tomu zodpovedal i jej názov Lakard. Počas oslobodzovania tu prebiehali takmer mesiac dlhé boje, kedy bola obec evakuovaná. Bola zničená či vážne poškodená väčšina obydlí a hospodárskych budov, znefunkčnený bol i prievoz cez rieku. Krátko po skončení II. svetovej vojny bola obec ako vtedajšia súčasť okresu Užhorod dočasne pričlenená k ZSSR a až do roku 1948 bol jej oficiálny názov opäť Lekart. V tomto roku bol názov obce na základe rozhodnutia Slovenskej názvoslovnej komisie upravený do súčasnej podoby Lekárovce.
Povojnové roky sa niesli v duchu obnovy a obec nadobudla moderný ráz, v roku 1951 bol otvorený nový most a zrekonštruovali sa cesty. Pohyb obyvateľov značne zjednodušila zavedená autobusová linka, vedúca do Veľkých Kapušian, Sobraniec a Michaloviec. V roku 1952 tu bol vybudovaný obilný sklad pre okolité obce a vznikol tu poľnohospodársky nákupný a zásobovací závod. Elektrifikácia Lekároviec bola dokončená v máji 1959, nasledujúci rok tu bol otvorený poštový úrad a obchodný dom Jednota. Obecný rozhlas začal vysielať v roku 1965, nová škola bola dokončená v roku 1971 a kultúrny dom bol otvorený v roku 1972. V areáli JRD boli vybudované administratívne budovy, tabaková sušiareň, granulačná linka či vodný rezervoár. V roku 1986 pribudla nová materská škola a v roku 1989 bol dokončený vodovod aj v severnej časti obce. V roku 1997 bola dokončená požiarna zbrojnica i dom smútku, kolaudáciou prívodu plynovodu bola dokončená aj plynofikácia. 
V roku 1980 mala obec 383 domov a obyvatelia dochádzali za prácou do Michaloviec, Vojan, Košíc, no našli sa i takí, ktorí za prácou odchádzali do Čiech.
Ľudovít Labaj

Životopis

Študoval v Prešove a Kluži. Od roku 1913 pôsobil ako advokát a notár v Ružomberku. V rokoch 1918-1919 starosta Ružomberku. Bol spolupracovník Andreja Hlinku a člen SĽS, za ktorú v rokoch 1920-1935 pôsobil ako poslanec a v rokoch 1935-1937 ako senátor v Národnom zhromaždení. V roku 1921 publikoval v tlači, spolu s Ferdinandom Jurigom, návrh na autonómiu Slovenska. Návrh prvého zákona o autonómii Slovenska predložil do parlamentu vo februári 1922.
V 20. rokoch bol zodpovedný redaktor Slováka. Od 27. februára do 8. októbra 1929 pôsobil vo vláde ako minister pre zjednotenie zákonov. Na tomto poste vystriedal predchádzajúceho ministra za HSĽS Marka Gažíka. V roku 1929 sa stal obhajcom Vojtecha Tuku v procese vedenom proti nemu.
Transhimaláje

Transhimaláje alebo Hedinovo pohorie (po čínsky: Kang-ti-s'-šan(-me) [Gandise Shan(mai)]) je horská sústava v juhozápadnej Číne vystupujúca z Tibetskej náhornej plošiny dlhá 1 600 km, široká 300 km, najvyšší vrch A-ling-šan (7 315 m n. m.). Tektonicky oddelené hornými tokmi Indusu a Brahmaputry od Himalájí. Ľadovce.
Étrelles-sur-Aube

Poloha

Obec má rozlohu 10,43 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Butterfly House

Butterfly (Harris) House je malý rodinný dom, nachádzajúci sa v americkom mestečku Mason´s Bend v Alabame. Bol postavený v rokoch 1996 - 1997. Autorom je Samuel Mockbee.

Názov

Harris house je nazývaný tiež „Dom motýľ “ (Butterfly House). Tento názov je odvodený od tvaru jeho strechy, ktorá je ostro zalomená do tvaru motýlích krídel. Dom má veľkú prednú verandu, formovanú práve touto dramatickou strechou.

Idea

Butterfly House je jedným z tých, ktoré Rural Studio Samuela Mockbeeho zrealizovalo bez nejakých špecifických plánov, s veľmi nízkym rozpočtom a len z materiálov dostupných v danej lokalite. Pri návrhu tohto domu sa nezaoberali tak veľmi estetickosťou archiektúry ako myšlienkou, že poslaním architekta je zvýšiť úroveň bývania aj obyčajných ľudí.

Riešenie

Dom má rozlohu 60 metrov štorcových a má len jednu spáľňu. Charakteristická veranda pred domom má 20 m2. Tá je oddelená od terénu záhrady dvoma drevenými schodami.

Konštrukcia a materiál

Na prvý pohľad je dom charakteristický najmä svojou veľkoryso priznanou konštrukciou z drevených pilierov, ktoré sú predsadené pred zasklením hlavnej obytnej časti. Tá pôsobí veľmi príjemne najmä preto, že jej svetlá vyška siaha až po konštrukciu samotnej strechy. Daná lokalita bola zrejme bohatá na kvalitný drevený materiál, keďže na Butterfly House je možné nájť najmenej tri druhy. Či už je použitý na trámoch, drevenom obklade, či vyložením verandy, ktoré plynule prechádza v rovnakom duchu aj do interiéru.

Prispôspbenie na mieru obyvateľom

Keďže jedna z obyvateliek domu, pani Harrisová, je hendikepovaná, dom bol špeciálne navrhnutý a prispôsobený pre pohyb na invalidnom vozíku. Dvere do domu sú široké a ľahko prístupné vhodnou rampou vedúcou priamo ku vchodu. V kúpeľni je špeciálne príslušenstvo a zariadenie, všetko na dosah osoby pohybujúcej sa na vozíku.

Vlastnosti nízkonergetického domu

Butterfly House je navyše navrhnutý s niekoľkými vlastnosťami nízkoenergetického domu. Prevetrávanie umožňuje dom vykurovať a ochladzovať najlacnejšie ako je to možné. Vykurovanie je zabezpečené kachlami na drevo, ktoré sú umiestnené v centrálnej časti dispozície. Odvetrávacie otvory sú umiestnené tesne pod strechou. Môžu byť otvorené pre privádzanie vzduchu dovnútra počas teplejších mesiacov a naopak zatvorené v zimných mesiacoch na udržanie teplého vzduchu v interiéri. Veľký ventilátor umiestnený v zadnej časti rozptyľuje vzduch po celej obytnej časti domu. 
Navyše, úmysel zalomiť strechu nebol len estetický. V uhle taktiež vzniká akýsi žľab, ktorým dažďová voda odteká do cisterny. Táto voda sa potom ďalej využíva na splachovanie toalety, pranie a podobne.
Sloboda slova

Sloboda slova alebo aj sloboda prejavu je právo slobodne prejaviť vlastný názor, rovnako ako aj počúvať/sledovať názory ostatných. Je jedna z občianskych slobôd; zakladá sa na slobode myslenia. V dnešnej dobe slobodu slova chápeme širšie ako pôvodný termín, preto sa niekedy používa termín sloboda vyjadrovania sa.

Hranice slobody prejavu

Úplná sloboda prejavu nie je bezproblémová a má svoje hranice. Problémové sú prejavy lživé, nebezpečné, poburujúce. 
Sudca Najvyššieho súdu USA Oliver Wandell Holmes uviedol príklad o divákovi v divadle, ktorý svojím zvolaním „Horí!“ spôsobil paniku, aj keď oheň v skutočnosti nevznikol. Zvolanie dostalo konkrétny význam vďaka svojmu kontextu. 
Samotný výraz „horí“ vyrieknutý v prázdnej sále nie je neprijateľný. Pod ochranu slobody prejavu prestáva však spadať, ak výkrik v preplnenom divadle spôsobí prostredníctvom paniky škody na životoch či majetku.

Európsky dohovor o ľudských právach a sloboda prejavu

Článok 10 - Sloboda prejavu 
1. Každý má právo na slobodu prejavu. Toto právo zahŕňa slobodu zastávať názory a prijímať a rozširovať informácie alebo myšlienky bez zasahovania štátnych orgánov a bez ohľadu na hranice. Tento článok nebráni štátom, aby vyžadovali udeľovanie povolení rozhlasovým, televíznym alebo filmovým spoločnostiam. 
2. Výkon týchto slobôd, pretože zahŕňa aj povinnosti aj zodpovednosť, môže podliehať takým formalitám, podmienkam, obmedzeniam alebo sankciám, ktoré ustanovuje zákon a ktoré sú nevyhnutné v demokratickej spoločnosti v záujme národnej bezpečnosti, územnej celistvosti, predchádzania nepokojom a zločinnosti, ochrany zdravia alebo morálky, ochrany povesti alebo práv iných, zabráneniu úniku dôverných informácií alebo zachovania autority a nestrannosti súdnej moci.

Kauza Alexander Hrico

V súvislosti s predchádzajúcou kauzou vznikla kauza Alexander Hrico proti Slovenskej republike. Alexander Hrico bol šéfredaktorom týždenníka Domino fórum, v ktorom vyšiel článok Na Slovensku vládne absolútny právny chaos, ktorý obsahoval rozhovor s Feldekovým advokátom Valkom. Valko v ňom kritizoval rozhodnutie sudcu Štefanka a vyslovil názor, že Štefanko dospel k rozhodnutiu oveľa skôr ako vyniesol rozsudok. Štefanko zažaloval Hrica v občianskoprávnom konaní pre poškodenie dobrého mena. Slovenské súdy Hrica odsúdili. Hrico sa odvolal k Európskemu súdnemu dvoru, ktorý Hricovi vyhovel a priznal mu 1250 € za majetkovú ujmu, 1000 € za nemajetkovú ujmu a 780 € za súdne trovy.

Kauza Marônek

Pán Marônek napísal list do denníka Smena a predsedovi vlády, ktorý sa neúspešne pokúšal získať do osobného vlastníctva štátny byt. Manželia, ktorých sa list týkal, pána Marônka žalovali pre ujmu na dobrom mene a slovenské súdy Marônka odsúdili na zaplatenie 200 000 Sk plus súdne trovy. Marônek sa na rozhodnutie slovenských súdov sťažoval na Európskom súdnom dvore, ktorý mu vo veci vyhovel.

Návšteva Georga Busha na Slovensku a sloboda prejavu

Niektoré obmedzenia slobody slova, bolo možné vidieť v roku 2005 počas návštevy vtedajších prezidentov Georgea W. Busha (USA) a Vladimira Putina (Rusko) na Slovensku počas Slovakia Summit 2005.
Langrolay-sur-Rance

Poloha

Obec má rozlohu 5,28 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 835 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ystad

Dejiny

Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1244, ale mesto Ysted bolo osídlené už skôr. Hlavný kostol mesta, kostol sv. Márie (Sancta Maria kyrka), pochádza z prvej polovice 13. storočia. Františkánsky kláštor sv. Petra (Gråbröderklostret) je jedným z najlepšie zachovaných stredovekých kláštorov vo Švédsku a dnes v ňom sídli mestské múzeum. V starej časti mesta je mnoho zachovalých domov zo 17. a 18. storočia. Ekonomickým základom pre rozvoj mesta bolo rybárčenie a obchodovanie so sleďmi. Slede sa v južných častiach Baltského mora v neskorom stredoveku vyskytovali vo veľkom množstve, ale ich stav sa náhle prudko znížil v roku 1500.

Doprava

Do mesta Ystad sa dá pricestovať trajektom z dánskeho ostrova Bornholm a poľského Świnoujście. Ystad je tiež zastávkou na železničnej trati Malmö - Tomelilla - Simrishamn. Autobusom sa dá dôjsť do významného prístavného mesta Trelleborg, odkiaľ premávajú trajekty do Sassnitzu, Rostocku a Lübecku.

Ystad ako pútnické miesto pre fanúšikov detektívok

Do mesta Ystad umiestnil dej svojich detektívok spisovateľ Henning Mankell, ktorý vymyslel postavu policajta Kurta Wallandera. Námestie, ulice a reštaurácie, ktoré sú uvedené v knihách, existujú tiež v reálnom svete v meste Ystad. Napr. dom Kurta Wallandera, postavený z červených tehál, sa nachádza v ulici Mariagatan č. 10. Z tohto dôvodu sa stal Ystad od roku 1990 obľúbeným pútnickým miestom pre čitateľov detektívok spisovateľa Henninga Mankella.

Šport

Ystad býval dejiskom pretekov v hode diskom, ktorých sa zúčastnili aj bývalí svetoví rekordmani a olympijskí medailisti Ricky Bruch a Jay Silvester, ktorí sa tu snažili o prekonanie svetových rekordov a dosiahli hodnotných výkonov. Jay Silvester tu 10. júna 1971 hodil 70,04 m a Ricky Bruch tu 27. októbra 1984 hodil 69,86 m. Ricky Bruch, ktorý neďaleko Ystad býval, v tunajšej nemocnici dňa 30. mája 2011 zomrel.
Polanka nad Odrou

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1424. Na začiatku 17. storočia bola obec rozdelená na dve časti - Horní Polanku a Dolní Polanku. V roku 1698 bola Dolní Polanka pripojená ku klimkovickému panstvu. V roku 1850 sa obe časti znovu spojili v jednu obec pod názvom Polanka. Súčasťou obce sa tiež stali osady Janová, Přemyšov, Václavovice, Fonovice (posledné dve už súčasťou Polanky nie sú a patria ku Klimkoviciam). Na základe mníchovskej dohody bola obec v roku 1938 pripojená k nacistickému Nemecku. Oslobodzovanie Polanky nad Odrou Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie začalo 30. apríla 1945 a celá obec bola z nemeckej okupácie oslobodená 1. mája 1945. K Ostrave bola obec pripojená 24. apríla 1976, kedy sa stala časťou mestského obvodu Ostrava 4.
Škoda 14TrR

História

Rovnako ako u dvojčlánkového trolejbusu 15Tr museli dopravné podniky pomerne dlho čakať na nové nízkopodlažné štandardné vozy Škoda 21Tr. Aj keď ich výroba začala v roku 1997, nemohlo byť finančne únosné nahradiť veľké množstvo zastaraných vozov 14Tr týmito modernými trolejbusmi. Preto sa prikročilo (obdobne ako pri type 15Tr) k modernizáciám starších vozov, ktoré sa po dokončení rekonštrukcie veľmi podobajú do roku 2003 vyrábaným modernizovaným verziám 14TrM.

Modernizácia

Rekonštruované vozy boli odstrojené na holý skelet, ktorý bol opieskovaný. Na trolejbusy bola dosadená nová (iba ľahko upravená) čela podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa, ktoré už rešpektujú súčasný trend osadzovania informačných panelov. Zmodernizovaný bol takisto aj interiér: boli osadené nové sedačky, protišmyková podlaha, nové žiarivkové osvetlenia. Rekonštrukcia sa dotkla aj stanovište vodiča, na vozidlá boli dosadené tiež nové ľahké laminátové zberače.
Saint-André-de-Lidon

Poloha

Obec má rozlohu 23,83 km². Najvyšší bod je položený 51 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 940 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Preberanie frazeologických jednotiek

Preberanie frazeologických jednotiek je proces, pri ktorom sa frazeologický fond jazyka obohacuje o frazémy z iných jazykov. Najčastejším spôsobom je doslovný preklad cudzích frazém, ich kalkovanie, ktoré môže byť úplné alebo čiastočné, pričom sa viac alebo menej kopíruje aj ich syntaktická konštrukcia. Iným spôsobom je preberanie cudzích frazém bez prekladu. Preberané frazémy sa buď foneticky a graficky prispôsobujú systému preberajúceho jazyka (napr. franc. table rase z lat. tabula rasa) alebo sa čiastočne prispôsobujú, čiastočne si ponechávajú svoju originálnu podobu (napr. franc. faire fiasco z tal. far fiasco), prípadne sa frazéma preberá v jej pôvodnej grafickej i zvukovej podobe (alma mater, enfant terrible, dolce far niente). Posledný spôsob sa niekedy nepokladá za prevzatie a takéto spojenia sa považujú za zvláštnu skupinu frazém, citátové frazémy (Mlacek, l984), inokedy sa označujú ako "čisté prevzatia" (Gvozdariov, l977). Preberaním frazeologických jednotiek vzniká v preberajúcom jazyku osobitná vrstva frazeológie – prevzatá frazeológia. Porov. frazeologické kalky, polokalky, adaptované kalky, citátové frazémy, prevzatá frazeológia
Létricourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,38 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ultrabázická hornina

Ultrabázické horniny alebo ultrabáziká sú vyvreté horniny obsahujúce menej ako 44 % resp. 45 % SiO₂. Ide o umelo určenú hranicu, ktorá odráža iba ich (geo)chemické zloženie. Skupina ultrabázických hornín má síce veľa spoločného s horninami ultramafickými, s ktorými sa i často zamieňa, no takéto zjednodušovanie môže byť niekedy zavádzajúce. Ultramafity sú klasifikované na základe mineralogického zastúpenia mafických minerálov (ktorých obsah je 90 – 100 %). Podstatný rozdiel spočíva najmä v okrajových členoch ultramafitov, ktoré nemusia mať dostatočne nízky obsah SiO₂ a nie sú preto ultrabázické. Ide najmä o niektoré hornblendity a anortozity, ktoré môžu mať obsah SiO₂ vyšší ako 50 %, pričom však stále spadajú medzi ultramafické horniny.
Ultrabázickým horninám dominuje zložením olivín a pyroxén, môžu tiež obsahovať bázické plagioklasy, spinel, granát, amfiboly a sľudy. Ultrabázické horniny sa nachádzajú hlavne vo vrchnom plášti ale môžu vznikať ako kumuláty aj z bázickej magmy alebo kryštalizáciou magiem pri parciálnom tavení plášťa.
Gleotrichia plávajúca

Rozšírenie

V celej Európe hojný druh.