google/wiki40b huggingface dataset:
Pont-Saint-Esprit

Poloha

Obec má rozlohu 18,49 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 640 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazoques

Poloha

Obec má rozlohu 6,9 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Devèze (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 5,05 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dompierre (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 8,88 km². Najvyšší bod je položený 354 m n. m. a najnižší bod 322 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bois-de-la-Pierre

Poloha

Obec má rozlohu 7,42 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 415 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Politický systém Nového Zélandu

Nový Zéland je konštitučná monarchia s parlamentnou formou vlády. Nový Zéland je súčasťou personálnej únie Commonwealth Realm, hlava štátu je teda totožná s hlavou štátu Spojeného kráľovstva, ktorú zastupuje generálny guvernér Nového Zélandu. Nový Zéland spolu s Cookovymi ostrovmi, Niue, Tokelau a Rossovej kolónie tvorí Novozélandské kráľovstvo. Základ politického systému je založený na Westminsterskom systéme, hoci boli vykonané mnohé významné modifikácie.
Novozélandský parlament je jednokomorový, má zvyčajne 120 členov, niekedy viac kvôli tzv. presahujúcim mandátom, volených na trojročné funkčné obdobie. Od parlamentných volieb z roku 1996 sa používa personalizovaný pomerný volebný systém (MMP), ktorý nahradil systém relatívnej väčšiny (FPTP). Každý volič disponuje pri voľbe dvoma hlasmi, ktorými oddelene hlasuje pre individuálneho kandidáta v rámci svojho jednomandátového volebného obvodu a stranícku kandidátku v jednom celoštátnom obvode. Nový Zéland bol prvým štátom, ktorý zaviedol volebné právo žien (1893).
Ústredným a hlavným rozhodovacím telesom systému vládnutia je kabinet, ktorý zodpovedá tomu, čo sa v európskom kontinentálnom prostredí bežne označuje ako vláda.
Ústava Nového Zélandu je nepísaná.
Nový Zéland je členom vojenského paktu ANZUS. Po potopení lode Rainbow Warrior Nový Zéland začal zavádzať legislatívu, ktorá vyústila do zákazu prítomnosti jadrových zbraní a jadrovej energetiky.
Sermiers

Poloha

Obec má rozlohu 18,23 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 550 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
AMD 10h

AMDK10 je jadro procesorov vyvinuté spoločnosťou AMD. Niekedy je označované ako AMD10h. Nové jadro bolo predstavené v roku 2007 a bolo použité v procesoroch AMD Phenom a Opteron. Vychádza z jadra AMD K8.
Pozri aj: AMD Phenom

TLB Bug

Jadro v prvej uvedenej revízii obsahovalo TLB Bug, ten sa prejavoval nestabilitou pri maximálnom zaťažení procesora a súčasnom využití inštrukcií pre hardvérovú virtualizáciu, tzv. AMD-V.
Polymnastos z Kyrény

Polymnastos (starogr. Πολύμναστος – Polymnastos) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 456 pred Kr.
Polymnasta z Kyrény korunovali v Olympii na 81. hrách olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Polymnasta je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympijské víťazstvo Polymnasta uvádzajú aj historici Diodóros Sicílsky a Dionysios z Halikarnasu. Diodóros v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v starovekom Grécku a Dionysios s datovaním rímskych udalostí.
Tiberiadske jazero

Tiberiadske jazero (iné, nenormované názvy: Genezaretské jazero/more, Galilejské more/jazero, Kineretské jazero/more, jazero Tiberias, zriedkavo Tiberské jazero/more, Tiberiánske jazero/more; hebr.: ים כנרת,  Jam Kineret; arab.: بحيرة طبريا,  Buchajret Tabarija) je najväčšie izraelské sladkovodné jazero nachádzajúce sa v Severnom dištrikte pri Golanských výšinách, v severnej časti Východoafrickej priekopovej prepadliny. V obvode má približne 53 km a je 21 km dlhé a 13 km široké. Jeho rozloha je 166 km² a maximálna hĺbka 43 m. Leží 212 metrov pod úrovňou svetového oceánu a je tak najnižšie položeným sladkovodným jazerom na svete a druhým najnižšie položeným jazerom (po Mŕtvom mori).
V povodí jazera sa uskutočňuje extenzívne poľnohospodárstvo, najviac v Chulskom údolí (bavlna, lucerna) a pri brehoch jazera (banány, ďatle, bavlna). Tiberiadske jazero je hlavný zdroj pitnej vody pre Izrael a pokrýva približne jednu tretinu jeho spotreby.
Je historickou rybárskou lokalitou – viac ako dvetisíc rokov je využívane pre rybárstvo – a podľa kresťanov je považované za miesto Ježišových zázrakov. Časť jeho vôd je odvádzaná Národným vodným privádzačom do južnej časti krajiny pre potreby zavlažovania a časť je na základe izraelsko-jordánskej mierovej zmluvy odvádzaná do Jordánska. Na západnom brehu jazera sa nachádza mesto Tverja (historický Tiberias), ktoré je podľa židovskej tradície jedným zo štyroch svätých miest judaizmu.

Podnebie

Pre svoju krytú polohu, nízku nadmorskú výšku a vplyv jazera tu sú mierne zimy s priemernými januárovými teplotami okolo 14° C, čo je výrazne viac ako priemerná teplota v rámci celého Izraela (4° C). Vďaka absencii mrazových dní je tunajšie prostredie vhodné na pestovanie teplomilných plodín, ako sú banány, datle, citrusy a zelenina. Letá sú tu teplé, s priemernou teplotou okolo 28° C, čo zodpovedá celoštátnemu priemeru. Ročný úhrn zrážok je 380 mm.

Fauna a flóra

Teplé vody Tiberiadskeho jazera prospievajú rozličným druhom fauny a flóry, ktorých výskyt podporuje komerčný rybolov už viac ako dvetisíc rokov. Miestna flóra zahrnuje rad trstiny pozdĺž pobrežia, rovnako ako fytoplanktón. Fauna zahrnuje zooplanktón a bentos, ako aj pestrú škálu druhov rýb, z ktorých najznámejšia je tilapia (Sarotherodon galilaeus galilaeus). Z rýb sa ďalej loví sardinka rodu Acanthobrama, parmica a tolstolobik. Celkový ročný objem ulovených rýb bol v roku 2007 dohromady 1100 ton.
Medzi hlavné druhy stromov patria duby (Quercus), pistácie (Pistacia), slivky (Prunus) a vŕby (Salix). Z krovín ďalej oleandre (Nerium), myrta (Myrtus).
ISO 3166-2:MX

Kódy ISO 3166-2 pre Mexiko identifikujú 31 štátov a federálny dištrikt. Prvá časť (MX) je medzinárodný kód pre Mexiko, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich štát.

Zoznam kódov

MX-AGU Aguascalientes (Aguascalientes)
MX-BCN Baja California (Mexicali)
MX-BCS Baja California Sur (La Paz)
MX-CAM Campeche (Campeche)
MX-CHH Chihuahua (Chihuahua)
MX-CHP Chiapas (Tuxtla Gutiérrez)
MX-COA Coahuila (Saltillo)
MX-COL Colima (Colima)
MX-DIF Federálny dištrikt (Distrito Federal, Ciudad de México)
MX-DUR Durango (Victoria de Durango)
MX-GRO Guerrero (Chilpancingo de los Bravos)
MX-GUA Guanajuato (Guanajuato)
MX-HID Hidalgo (Pachuca de Soto)
MX-JAL Jalisco (Guadalajara)
MX-MEX México (Toluca de Lerdo)
MX-MIC Michoacán (Morelia)
MX-MOR Morelos (Cuernavaca)
MX-NAY Nayarit (Tepic)
MX-NLE Nuevo León (Monterrey)
MX-OAX Oaxaca (Oaxaca de Juárez)
MX-PUE Puebla (Heroica Puebla de Zaragoza)
MX-QUE Querétaro (Santiago se Querétaro)
MX-ROO Quintana Roo (Ciudad Chetumal)
MX-SIN Sinaloa (Culiacán)
MX-SLP San Luis Potosí (San Luis Potosí)
MX-SON Sonora (Hermosillo)
MX-TAB Tabasco (Villahermosa)
MX-TAM Tamaulipas (Ciudad Victoria)
MX-TLA Tlaxcala (Tlaxcala de Xicohténcatl)
MX-VER Veracruz (Xalapa)
MX-YUC Yucatán (Mérida)
MX-ZAC Zacatecas (Zacatecas)
Battenans-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 404 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 58 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouillancourt-en-Séry

Poloha

Obec má rozlohu 16,11 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 556 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bessins

Poloha

Obec má rozlohu 4,65 km². Najvyšší bod je položený 650 m n. m. a najnižší bod 405 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Largentière (obec)

Poloha

Largentière má rozlohu 7,22 km². Najvyšší bod je položený 420 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Largentière má 1814 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Magnicourt-sur-Canche

Poloha

Obec má rozlohu 4,57 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belasé sedlo

Názov

Vyplýva zo skutočnosti, že sedlo leží pod Belasou vežou. Belasá veža je pomenovaná podľa Belasého plesa.

Turistika

Do sedla nevedie turistická cesta.
Koncentračný tábor Terezín

Koncentračný tábor Terezín bol nacistický koncentračný tábor v českom opevnenom meste Terezín (nem. Theresienstadt) v okrese Litoměřice. Pevnosť Terezín zriadil cisár Jozef II. koncom 18. storočia (začiatok výstavby v roku 1780) ako pevnosť pre zaistenie dolného toku rieky Ohře do Labe. Pevnosť sa delí na dve časti Veľkú pevnosť a Malú pevnosť. Po obsadení Čiech a Moravy z nej nacisti vytvorili koncentračný tábor. V roku 1940 bola v Malej pevnosti, ktorá bola predtým dlhodobo využívaná ako väznica, zriadená väznica gestapa a v novembri 1941 vznikol vo Veľkej pevnosti zberný a tranzitný tábor určený predovšetkým pre židovské obyvateľstvo Čiech a Moravy. Po konferencii vo Wannsee boli do tábora od roku 1942 deportovaní Židia z Tretej ríše a ostatných obsadených krajín (vrátane Slovenska). Koncentračný tábor Terezín sa na krátky čas stal nástrojom nacistickej propagandy, počas ktorého bol rôznym zahraničným návštevníkom predvedený ako „príkladné sídlisko Židov“. Tento tábor spĺňal štyri hlavné úlohy. Bol väznicou gestapa, tranzitný tábor, slúžil v rámci židovskej otázky na likvidáciu ľudí a dočasne nemeckej propagande ako príkladné sídlisko a geto pre starých ľudí (v ktorom si smeli kúpiť majetok).

Malá pevnosť

Počas okupácie Čiech a Moravy Treťou ríšou bolo v júni 1940 v Malej pevnosti zriadené väzenie Gestapa. Nacisti využili infraštruktúru, ktorú mali k dispozícii a miesto vylepšili. Prestavali ho na prvok likvidačného a represívneho mechanizmu. Väznica bola spravovaná z Prahy. Najprv boli väznení len väzni mužského pohlavia. Po atentáte na protektora Reinharda Heydricha bolo v júni 1942 zriadené ženské oddelenie. K trom väzenským dvorom pribudol v roku 1943 štvrtý, ktorý bol určený pre mužských zajatcov. Medzi rokmi 1940 a 1945 bolo z rôznych pracovísk gestapa do Terezína poslaných 27000 mužov a 5000 žien, najprv zadržaní z Prahy, potom z celých Čiech a od roku 1944 z Moravy. Prevažnú časť uväznených tvorili Česi, medzi nimi hlavne odporcovia nacistického režimu. V posledných rokoch pribúdali občania ZSSR, Poliaci, občania Juhoslávie a ku koncu vojny zajatci z radov spojeneckých vojsk. Okolo 8000 ľudí prišlo o život v iných koncentračných táboroch, do ktorých boli odtiaľto deportovaní a 2500 ľudí zomrelo na následky mučenia, chorôb a ťažkých pracovných a životných podmienok. 250 väzňov bolo popravených priamo v pevnosti. Veliteľ väznice bol od jej zriadenia SS-Hauptsturmführer Heinrich Jöckel, ako podriadený Höheren SS- und Polizeiführer von Böhmen und Mähren (HSSPF) v Prahe.
Wizz Air Bulgaria

Letisko Sofia

Varna - Londýn-Luton, Rím-Fiumicino, Forli/Bologna, Benátky-Treviso, Miláno-Bergamo, Frankfurt-Hahn, Dortmund, Eindhoven, Paríž-Beauvais, Brusel, Londýn-Luton, Barcelona, Madrid, Valencia

Letisko Burgas

Budapešť, Katovice, Varšava, Poznaň, Praha, Londýn-Luton
Fligny

Poloha

Obec má rozlohu 6,85 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gaubertin

Poloha

Obec má rozlohu 7,29 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gabčíkovo (okres Dunajská Streda)

Polohopis

Mesto sa nachádza v centrálnej časti Podunajskej roviny, cca 10 km južne od Dunajskej Stredy, 40 km juhovýchodne od Bratislavy a 3 km severne od rovnomenného vodného diela. Mestom preteká Čiližský potok a v okolí je viacero zavlažovacích kanálov.

Dejiny

Usadlosť s názvom Beys sa spomína už v roku 1102, čím sa radí k najstarším sídlam v regióne. V roku 1264 sa v listinách nachádza názov Terra castri Zolgageur Bews, v preklade Bews územie hradu Szolgagyőr. Spomínaný hrad Szolgagyőr ležal pri Malom Blahove, no zanikol počas vpádu Mongolov do Uhorska v roku 1241. V čase vzniku najstaršej osady územie obývali Pečenehovia, ktorí strážili brod cez Čiližský potok na ceste z Győru. Belo IV. daroval obec Amadeovcom a tak jej obyvatelia boli až do roku 1848 ich poddanými. V spisoch sa objavujú rôzne podoby názvu, v 14. storočí sa spomína ako Bess. V roku 1468 udelil kráľ Matej dedine Bős právo poriadať týždenný jarmok. 
Opevnený kaštieľ s vodnou priekopou a baštami, stojaci dodnes, sa spomína v roku 1402. Po prisťahovaní nemeckých kolonistov v 16. storočí sa postupne začínajú používať dva názvy; v roku 1565 listiny uvádzajú Magyarbős (maď. Bős a Németbős, nem. Bös). V katastri obce sa nachádzalo niekoľko mlynov, no tiež liehovar, pivovar a cukrovar, ktorý patril v rokoch 1855 – 1876 k najväčším v Uhorsku. V rokoch 1861 a 1867 obec zasiahli požiare.
Po rozpade Uhorska a vzniku prvej ČSR sa používal názov obce Beš, ktorý bol po roku 1948 zmenený na počesť Jozefa Gabčíka, ktorý  v operácii Anthropoid vykonal atentát na zastupujúceho ríšskeho protektora Protektorátu Čechy a Morava, Reinharda Heidricha. V povojnovom období bol Gabčíkovu odňatý mestský štatút a tým sa stalo strediskovou obcou miestneho významu. Verejnosti známou sa vtedajšia obec stala po začatí výstavby vodného diela, sprevádzanej medializovaným medzinárodným sporom s Maďarskom. K 1. januáru 2016 sa Gabčíkovo stalo opäť mestom.
Attray

Poloha

Obec má rozlohu 16,74 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Východoslovenská nížina

Charakteristika

Východoslovenská nížina je rozsiahla rovinatá oblasť, ktorej nadmorská výška sa pohybuje okolo 150 – 200 metrov. Len ojedinele sa nad touto rovinou týčia vyššie kopce – napr. Tarbucka (277 m) a Veľký vrch (272 m). Výnimkou je vrchol neďaleko štátnej hranice s Maďarskom – Rozhľadňa, ktorý meria 469 m. Len o niečo málo južnejšie, pri obci Streda nad Bodrogom, sa nachádza najnižšie položené miesto Východoslovenskej nížiny a súčasne aj celého Slovenska, ktoré má nadmorskú výšku len 94 m.
Východoslovenská nížina má vďaka nadmorskej výške a z nej vyplývajúcemu podnebiu ideálne podmienky pre poľnohospodárstvo, ovocinárstvo a vinohradníctvo. Veľmi známou je tokajská vinohradnícka oblasť, ktorá má bohatú historickú minulosť a produkuje vynikajúce vína najvyššej kvality. Prevažnú časť územia pokrývajú úrodné lány, ovocné sady a záhrady. V povodí riek sa rozkladajú lužné lesy, z listnatých stromov tu prevláda dub.
Východoslovenská nížina je pretkaná množstvom riek. K najvýznamnejším patrí Ondava, Topľa, Laborec a Latorica, ktoré sa neďaleko hranice s Maďarskom zlievajú do rieky Bodrog. Podnebne sa radí Východoslovenská nížina medzi teplé oblasti. V zimných mesiacoch sa teploty pohybujú medzi −2 až −4 °C, v letných mesiacoch dosahujú priemerne 17 až 20 °C. Počet dní so snehovou pokrývkou je 50 až 70, počet letných dní sa pohybuje okolo 50 až 70.

Chránené územia

Východoslovenská nížina nepatrí medzi chránené krajinné oblasti, ale aj napriek tomu sa môže pochváliť, hlavne jej najjužnejšia časť, celou radou chránených prírodných lokalít. Patria k nim prírodné rezervácie Kašvár, Latorický luh, Tajba, Veľké jazero, Zemplínska jelšina alebo Zatínsky luh. Na jednom z mŕtvych ramien rieky Bodrog bola vytvorená prírodná rezervácia Boľské rašelinisko. Je to rašelinisko so vzácnymi stromami a krovinami. Močiare sú obľúbenými hniezdiskami vzácnych vodných vtákov, vyskytujú sa tu tiež chránené druhy žiab. Pre vedecké účely slúži aj niekoľko chránených areálov a prírodných pamiatok. O niečo severnejšie leží veľmi známa národná prírodná rezervácia Senné rybníky. Bola vybudovaná v roku 1955 a rozšírená v roku 1974. Je to rozľahlá umelá vodná plocha nachádzajúca sa na migračnej ceste ťahov sťahovavých vtákov. Pre mnohé z nich je len miestom odpočinku na dlhej ceste, niektorí vtáci tu však majú svoje hniezdiská. Je taktiež zhromaždiskom divých husí a kačíc. Táto prírodná rezervácia patrí k medzinárodne evidovaným ornitologickým lokalitám. V dolnom toku riek Latorica a Laborec bola vyhlásená nová chránená krajinná oblasť Latorica. Zahrnuje sústavu mŕtvych ramien týchto riek s priľahlými lužnými lesmi a lúkami, ktoré poskytujú útočisko teplomilným obojživelníkom a plazom. K najvzácnejším patrí korytnačka močiarna.
Najmenší spoločný násobok

Najmenší spoločný násobok dvoch prirodzených čísel  a  je najmenšie prirodzené číslo, ktoré je deliteľné oboma číslami  a .
Zovšeobecnene najmenší spoločný násobok viacerých prirodzených čísel je najmenšie prirodzené číslo, ktoré je deliteľné všetkými n číslami.

Algoritmus hľadania NSN

Najmenší spoločný násobok (NSN) dvoch čísel dostaneme rozložením oboch čísel na ich delitele (prvočísla). Zoberieme každé prvočíslo nachádzajúce sa v rozklade všetkých čísel iba jedenkrát. Pri prvočíslách zastúpených v rozkladoch viacerých čísel zoberieme to, ktoré najvyšší exponent. Všetky takto vybraté čísla spolu vynásobíme.
Napríklad 10 a 15:
10 = 2×5
15 = 3×5
V tomto prípade jednoduché. Zastúpené sú 2, 3 a 5. 5 je v oboch rozkladoch ale rovnako má aj exponent takže ich vynásobíme a máme výsledok.
NSN(10,15) = 2×3×5 = 30
NSN(16,6):

rozklad 16:
16 = 2×8 = 2×2×4 = 2^4

Rozklad 6:
6 = 2×3
NSN(16,6) = 2^4 × 3 = 48
NSN(129,162):

Rozklad 129:

129 = 3×43

Rozklad 162:
162 = 2×81 = 2×3×3×3×3

NSN(129,162) = 2× 3^4 × 43 = 6966
Ešte jeden príklad z francúzskej verzie tohoto článku: Vezmime čísla 60 a 168 a rozložme ich na súčin prvočísel. Dostaneme:
60 = 2×2×3×5 = 2^2×3×5 ;

168 = 2×2×2×3×7 = 2^3×3×7.

Pre prvočíslo 2 je najväčší exponent 3. Pre prvočísla 3, 5 a 7 je najväčší zastúpený exponent 1. Máme teda NSN(60, 168) = 2^3×3×5×7 = 840.
Séricourt

Poloha

Obec má rozlohu 2,45 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Konkrétna práca

Konkrétna práca je kvalitatívne rôznorodá úžitočná produktívna práca, ktorá je účelným vynakladaním pracovnej sily v určitej konkrétnej podobe a výsledkom ktorej sú rôzne úžitkové hodnoty; je prejavom spoločenskej deľby práce.
Villiers-Adam

Poloha

Obec má rozlohu 9,82 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 828 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lafarre (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 13,02 km². Najvyšší bod je položený 1 192 m n. m. a najnižší bod 823 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bohuslav Hlôška

Životopis

Študoval na VŠT v Bratislave a na VŠZ v Brne. Po ukončení lesný asistent Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici (1948-1949). Pracovník Štátnych lesov vo Zvolene (1950-1955), hlavný inžinier Lesostavu vo Zvolene (1956-1957), námestník riaditeľa Bučiny Zvolen (1957-1961). Vedúci výstavby podnikového Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici (1961), ekonomický námestník podnikového Riad. št. lesov v Banskej Bystrici (1969-do odchodu na dôchodok). Zaslúžil sa o vybudovanie lesných ciest, mostov a i. lesných objektov na Horehroní. Účastník SNP vo Vysokoškolskom strážnom odd. na Donovaloch, väznený v zajateckom tábore Mühlberg v Nemecku (1944-1945). Nositeľ Radu SNP II. tr a i. vyznamenaní.
Ballainvilliers

Poloha

Obec má rozlohu 4,01 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 812 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivry-la-Bataille

Poloha

Obec má rozlohu 7,76 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 565 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leonid Alexejevič Kulik

Život

Narodil sa v meste Derpt (dnes Tartu) v Estónsku, ktoré vtedy patrilo k Rusku. Po smrti toca sa s rodinou presťahoval na Južný Ural do mesta Troick. V roku 1903 zmaturoval na troickom gymnáziu a odišiel študovať na lesnícku akadémiu do Sankt-Peterburgu. V priebehu roka však bol za účasť na študentských nepokojoch vylúčený zo školy a povalný do armády, bojoval v rusko-japonskej vojne. Začal študovať na Tiraspolskej vojenskej škole. Po odchode do zálohy sa vrátil do Troicka a v roku 1906 sa tam podieľal na vytvorení sociálno-demokratickej organizácie, ktorá neskôr sympatizovala s boľševikmi. V roku 1908 bol vyšetrovaný v súvislosti s rozširovaním nelegálnej literatúry, za čo bol neskôr aj v roku 1909 odsúdený a uväznený. Trest si odpykával v Troicku. Po prepustení pracoval ako pomocník lesníka v obci Miass.
V roku 1911 sa ako geodet účastnil na Radievskej expedície, ktorú viedol významný ruský vedec V.I. Vernadskij. Na jeho návrh sa v roku 1912 stal spolupracovníkom petrohradského mineralogického múzea.
Po vypuknutí prvej svetovej vojny vstúpil do armády. Do konca vojny dosiahol hodnosť poručíka. V roku 1918 sa zúčastnil na expedícií profesora С.М.Kurbatova, ktorá sa zaoberala výskumom nerastných surovín na Urale. Od roku 1918 sa začal zaoberať výskumom meteoritov. V roku 1921 bolo na jeho podnet v Mineralogickom múzeu vytvorené mineralogické oddelenie. V roku 1924 dokončil štúdium mineralógie na Leningradskej univerzite, ktoré začal ešte pred vojnou v roku 1912.
V roku 1921 s podporou akademika V. I. Vernadského a А. Е. Fersmana spolu s P. L. Dravertom organizoval prvú sovietsku expedíciu sovietskej akadémie vied, ktorej úlohou bolo preveriť predpokladané miesta dopadov meteoritov. Zvlášť sa zaujímal o miesto predpokladaného dopadu tunguského meteoritu. Medzi rokmi 1927 — 1939 organizoval a viedol najmenj 4 expedície (podľa niektorých 6) do odľahlých oblastí Sibíri k rieke Podkamennaja Tunguska, kde sa pokúšal nájsť miesto dopadu predpokladaného vesmírneho telesa. Objavil rozsiahly radiálny polom okolo epicentra dopadu. Finančné prostriedky na výskum získal od vlády aj vďaka tomu, že predpokladal využitie železného meteoritu na priemyselné účely. Organizoval tiež prvé prelety lietadiel a letecké fotografovanie miesta katastrofy. Zozbieral tiež rozsiahly dukumentačný materiál od priamych svedkov impaktu. Žiadne fragmenty predpokladaného vesmírneho telesa však jeho expedície nenašli. V roku 1939 sa stal prvý sekretárom Výboru pre výskum meteoritov sovietskej akadémie vied.
Po vpáde nacistických vojsk do ZSSR vstúpil dobrovoľne do jednotiek domobrany. Počas bojov bol ranený a padol do zajatia. Podľa predpokladov zomrel v zajateckom tábore pri Spas-Demensku okolo 24. marca 1942 na týfus.

Ocenenie

Je podľa neho pomenovaný kráter na Mesiaci a planétka 2794 Kulik.