google/wiki40b huggingface dataset:
Kolačnianska vrchovina

Polohopis

Územie sa nachádza na severnom okraji pohoria Tribeč a zaberá dvojicu samostatných masívov v severnej polovici podcelku Rázdiel. Predstavuje skupinu vrchov na juhovýchodnom kraji mesta Partizánske, rozdelených údolím Drahožice. Táto depresia je súčasťou Kolačnianskej brázdy, ktorá vymedzuje i celý južný okraj a je tak jedinou susediacou časťou príslušného pohoria. Východnú časť na severe ohraničuje Oslianska kotlina, ktorá tvorí najjužnejšiu časť Hornonitrianskej kotliny. Severný okraj západne situovanej časti vrchoviny susedí s Podunajskou pahorkatinou a jej časťou Stredonitrianska niva. 
Územie patrí do povodia Nitry a najvýznamnejším vodným tokom je Drahožica, rozdeľujúca vrchovinu na dve časti. Odvodňuje celú strednú časť, Pažitský potok lemuje východný a rieka Nitra severozápadný okraj územia. V juhovýchodnej časti je na úpätí Čierneho vrchu (440 m n. m.) Veľkouherecká priehrada.
Centrálnou časťou vedie údolím Drahožice cez Veľké Uherce na Skýcov cesta II/511, západným okrajom vedie cesta II/593 (Partizánske – Bošany) a východným okrajom zasa cesta II/512 (Oslany – Žarnovica). Všetky tri komunikácie sa napájajú na severne prechádzajúcu cestu I/64, vedúcu Ponitrím z Topoľčian do Novák.

Chránené územia

Väčšia časť Kolačnianskej vrchoviny leží v Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, do ktorej však nepatrí severná polovica západnej časti. Osobitne chránené územia sa v tejto časti pohoria nenachádzajú.

Turizmus

Oblasť Kolačnianskej vrchoviny i Kolačnianskej brázdy patrí medzi turisticky menej exponované časti pohoria. Tribeč je známou hubárskou oblasťou a vodná nádrž na okraji vrchoviny pri Veľkých Uherciach je vyhľadávanou rybárskou lokalitou. Z mesta Partizánske vedie  žlto značený chodník cez lokalitu Hlboké, odkiaľ vedie odbočka na Osečný vrch (551 m n. m.). Z Veľkých Uheriec vedie  zelená trasa okolo priehrady k prírodnej rezervácii Dobrotínske skaly.
Právny subjekt

Právny subjekt je účastník právnych vzťahov a ten, kto sa ich iba môže účastniť. Spôsobilosť byť právnym subjektom je právna subjektivita.
Ambierle

Poloha

Obec má rozlohu 30,76 km². Najvyšší bod je položený 843 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 816 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Osmanská dynastia

Osmanská dynastia alebo Osmani/Osmania alebo Osmanovci ("osman..." je kodifikovaný tvar; zastarano Osmánska dynastia/Osmáni, Otomanská dynastia/Otoman(ovc)i, zriedkavo zastarano Ottomanská dynastia/Ottoman(ovc)i) vládla v Osmanskej ríši od roku 1281 do roku 1923. Faktickým zakladateľom dynastie bol Osman I. V roku 1383 sa Murad I. ako prvý panovník Osmanskej ríše vyhlásil za sultána. Od roku 1517 sa sultánski panovníci označovali tiež za kalifov.

Poznámka k prepisom

Osmanská turečtina sa zapisovala arabským písmom, ale výslovnosť nebola celkom rovnaká ako výslovnosť spisovnej arabčiny. 
Existujú rôzne spôsoby prepisu osmanskej turečtiny do latinky (slovenčiny). Vyššie sú uvedené najprv prepisy opierajúce sa skôr o modernú tureckú latinku, potom nasledujú rôzne bežne používané prepisy, ktoré stoja niekde medzi prepisom opierajúcim sa o tureckú výslovnosť a o arabské písmo, a na záver sú za skratkou "arab." uvedené prepisy mien tak, ako by zneli, keby sa ich zápis chápal ako čisto arabský text (Mená osmanských vládcov sa totiž zvyknú niekedy prepisovať ako keby boli čisto arabské, pozri napr. The Cambridge Illustarted history of the islamic world, str. 308-309). 
Turecké mená končiace sa na -d sú podľa niektorých jazykovedcov nesprávne a mali by sa končiť na -t, preto je v zozname vždy uvedená aj možnosť na -d aj možnosť na -t.
Siegfried Theiss

Prax

Pracoval s Maxom Ferstelom.
V rokoch 1907 až 1961 bol jeho partnerom Hans Jaksch v ich architektonickej kancelárii Theiss & Jaksch vo Viedni. Theiss & Jaksch často vyhrávali súťaže a stali sa známymi cez veľkú škálu zákaziek pre kancelárske a sakrálne stavby ešte pred 1. svetovou vojnou. V medzivojnovom období navrhovali hlavne obytné sídla pre Viedenskú mestskú samosprávu. Koncom 20. rokov sa obrátili k modernejšiemu štýlu s výškovými budovami v prvej obytnej štvrti Viedne (Herrengasse, 1931-1933). Počas Národno sociálneho obdobia postavili niekoľko mliekární, po roku 1945 navrhli typické výklady a interiérový nábytok obchodov Palmers group.
Songeson

Poloha

Obec má rozlohu 8,42 km². Najvyšší bod je položený 832 m n. m. a najnižší bod 530 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Colombe-lès-Vesoul

Poloha

Obec má rozlohu 7,94 km². Najvyšší bod je položený 351 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 497 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seychalles

Poloha

Obec má rozlohu 9,21 km². Najvyšší bod je položený 461 m n. m. a najnižší bod 314 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 603 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Električky KPS série 28 – 33 (Ostrava)

Historické pozadie

V polovici 20. rokov 20. storočia elektrifikovali SMMD trať Svinov – Klimkovice, vďaka čomu nastala potreba nových vozňov pre zaistenie dopravy. Preto bolo objednaných šesť motorových vozňov, ktoré boli postavené u výrobcu, ktorý je potom následne dodal bez elektrickej výzbroje ku Spoločnosti moravských miestnych dráh. V jej dielňach im dosadili výzbroje, ktoré boli osvedčené od Česko-slovenských závodov Brown-Boveri akc. spol. v Drásove.

Konštrukcia

Vozňová skriňa bola tvorená oceľovými profilmi a drevenou kostrou. Okenné stĺpiky boli oplechované, vonkajšia spodná časť bočníc bola obložená morenými drevenými peřejkami. Okná bola uchytená do dreveného rámu. Krajné okná v interiéri boli spúšťacie. Strechu tvorili drevené palubovky, ktoré boli z vonkajšej strany pokryté plátnom. Steny oddeľujúce plošiny a salón pre cestujúcich boli drevené s jednodielnymi posuvnými dverami. Sedadlá boli priečne usporiadané 2+1. Plošiny vozňa boli oproti predtým dodaným vozňom predĺžené, čo bola výhoda, ďalej boli uzatvárané, ako u prvých vozňov vôbec, posuvnými dverami. Odpory boli umiestnené pod podlahou vozňa.
Elektrická výzbroj bola u vozňov vyrobených v KPS Brno od firmy BBC, vozne boli vybavené riadiacimi kontrolérami B 40 a stýkačovými kontrolérami P 4. Ďalej výzbroj pozostávala z dvojice motorov typu GTM 3i. U vozňov vyrobených v Kopřivnici boli riadiace kontroléry od ČMK typu KSV 55 a trakčné motory TM60 o zhodnom výkone ako predchádzajúci typ motorov. Všetky vozne boli z výroby vybavené lýrovým zberačom.

Prevádzka

Vozne sa v prevádzke podrobili niekoľkým úpravám. Koncom 20. rokov 20. storočia došlo k premiestneniu rozjazdových a brzdových odporníkov na strechu a začiatkom 30. rokov bol zmenený náter medziokennej časti z zelenej na žltú. Neskôr jeden rad zdvojených sedadiel nahradila pozdĺžna lavica. Po roku 1945 postupne boli vozňom vymieňané lýrové zberače za pantografy. V 50. rokoch im boli dosadené smerové svetlá a v polovici 60. rokov boli upravené pre samoobslužnú prevádzku.
Vozeň ev. č. 31 bol vyradený z osobnej dopravy v roku 1968 a potom bol nasadený ako pluh. V roku 1988 bol prečíslovaný na ev. č. 8031. Bol využívaný do roku 1997, následne bol vyradený a bolo mu demontované zariadenie z interiéru. Od tej doby stojí zatiaľ bez využitia a čaká na rekonštrukciu.
Bellavilliers

Poloha

Obec má rozlohu 15,73 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Obzor (1889 – 1905)

Obzor je časopis, ktorý vychádzal na Slovensku od 1889.
Obzor, s podnázvom Časopis pre hospodárstvo, remeslo a domáci život, vychádzal raz mesačne v Ružomberku. Časopis bol pokračovaním Lichardovho Obzoru, hoci začal nové číslovanie ročníkov. V rokoch 1891 až 1899 mal zábavnú prílohu Pri kozúbku a Pod lipou.
Tuukka Mäntylä

Tuukka Mäntylä (* 25. máj 1981) je fínsky hokejový obranca. Meria 172 cm a váži 80 kg (2006).

Klubový hokej

Je hráčom klubu fínskej najvyššej súťaže Tappara Tampere.
3980 Hviezdoslav

Objav a pomenovanie

Planétka sa v čase objavu nachádzala vo východnej časti súhvezdia Býk (Taurus), asi 5,1° severozápadne od hviezdy  Tau (+3,0 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,0 mag a bola 20. planétkou objavenou v prvej polovici decembra 1983. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1983 XU, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná iba v 2 nociach a celkovo boli zmerané 4 pozície, neskôr zaslané do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 5. decembra 1983. Planétka bola na Kleti pozorovaná aj počas 3 nocí v októbri 1988 (6 pozícií). Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 14173 vydanom dňa 20. februára 1989.
Planétka je pomenovaná po Pavlovi Országhovi Hviezdoslavovi (1849 – 1921), najznámejšom slovenskom básnikovi. Meno navrhli pracovníci Astronomického ústavu v Tatranskej Lomnici. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 25976 vydanom dňa 7. novembra 1995 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 467 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 5,52 roku (2016 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 243 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 11,5 km.
Théziers

Poloha

Obec má rozlohu 11,34 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 032 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žovnek

Žovnek (nem. Sanneck) je jeden z najväčších hradov v Slovinsku stojaci na kopci pri Žovneckom jazere v nadmorskej výške 409 metrov. Miestni páni získali v apríli 1341 titul grófov z Celje.

Dejiny

Hrad je po prvýkrát zmieňovaný v listinách z obdobia okolo roku 1130, 1144 a 1173 v súvislosti s Gebhardom II. V roku 1278 sa hrad pripomína ako lat. Castrum Sevnekke. Aj ďalšie pomenovania hradu – Sannegg, Sonekke, Sonhec, Sanhek, Saunekke, Seunek, Sewnek, Sawnek – naznačovali súvislosť so Savinjou, prítokom Sávy. V roku 1333 presídlili miestni páni do Celje. Po vymretí rodu Celjských držali hrad v rokoch 1446 až 1600 Habsburgovci. Tí hrad predali Adamovi Schrattovi, po ktorom sa ďalší vlastníci rýchlo striedali. V čase sedliackych rebélií bol hrad poškodený. Opustený bol v roku 1816 a materiál z neho poslúžil k výstavbe zámku – Novi Žovnek. Rekonštrukcia trosiek hradu bola zahájená v roku 1993.
Wiège-Faty

Poloha

Wiège-Faty má rozlohu 7,47 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Wiège-Faty má 226 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lens (Belgicko)

Obyvateľstvo

Obec má približne 4 214 obyvateľov (2010).
Faye-sur-Ardin

Poloha

Obec má rozlohu 15,03 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 640 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beimerstetten

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci Beimerstetten je z roku 1377.

Geografia a poloha

Obec Beimerstetten leží 10 km severne od mesta Ulm.
Beimerstetten susedí na severe s obcami Westerstetten a Breitingen, na východe s obcou Bernstadt a mestom Langenau, na juhu s mestom Ulm a na západe s obcou Dornstadt.
K obci Beimerstetten patria jej časti Hagen a Eiselau.
Pavol Bajan

Životopis

Študoval teológiu v Banskej Bystrici (1942 – 1946). Pôsobil ako misionár v Juhoafrickej republike. Vypracoval heslo o troch košických mučeníkoch do talianskej katolíckej encyklopédie. Napísal stovky článkov rozmanitých žánrov.
Addisonovská kríza

Liečba

Podáva sa hydrokortizón vnútrožilovo, liečba šoku a príslušná úprava rozvratu vnútorného prostredia.
Gorges (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 22,67 km². Najvyšší bod je položený 38 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 353 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tallone

Poloha

Obec má rozlohu 68,17 km². Najvyšší bod je položený 577 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marc Denis

Klubový hokej

Bol draftovaný v roku 1995 v prvom kole klubom Colorado Avalanche. Pred sezónou 2000-2001 prestúpil do klubu Columbus Blue Jackets. V drese Blue Jackets sa stal brankárskou jedničkou. 30. júna 2006 prestúpil do klubu Tampa Bay Lightning,kde sa veľmi nepresadil a v sezóne 2007/2008 ho Lightning poslali do farmárskeho celku Norfolk Admirals. V lete 2008 podpísal zmluvu s kanadským tímom Montreal Canadiens.

Reprezentácia

Kanadský reprezentačný tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 30.
La Carneille

Poloha

Obec má rozlohu 15,91 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 578 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Broc (Alpes-Maritimes)

Poloha

Obec má rozlohu 18,65 km². Najvyšší bod je položený 1 024 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 315 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hornokysucké podolie

Vymedzenie

Zaberá úzky pás v južnej časti územia, v blízkosti rieky Kysuce, od Makova po Čadcu. Na severe susedí na krátkom úseku s Jablunkovským medzihorím, potom však už pokračuje Turzovská vrchovina podcelkami Predné vrchy a Zadné vrchy. Na západe a celom juhu až po Čadcu Hornokysucké podolie lemujú Vysoké Javorníky (podcelok Javorníkov), východným smerom v údolí Kysuce nadväzuje Krásňanská kotlina (podcelok Kysuckej vrchoviny) a následne Javorský Beskyd, patriaci do Kysuckých Beskýd.

Ochrana prírody

Západná časť podcelku, približne po mesto Turzovka patrí do CHKO Kysuce.

Doprava

Údolím Kysuce vedú významné komunikácie; Čadcou na sever do Česka a Poľska vedú cestné (diaľnica D3 a cesta I/11) i železničné (trať do Ostravy i do Zwardońa) ťahy. Z Čadce na Makov vedie cesta II. triedy i železničná trať.
Johan Wissman

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne behu 400 metrov na ôsmom mieste výkonom 45,39 s. K tretiemu miestu Davida Nevilla mu chýbalo 59 stotín sekundy.
Lavaré

Poloha

Obec má rozlohu 22,88 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 838 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tetra paraguajská

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (južná Brazília, Paraguaj).
Krujë (mesto)

Dejiny

Krujë je najznámejšie ako rodné mesto albánskeho národného hrdinu Skanderbega. Stadiaľ boli počas 35 rokov úspešne odrážaní Osmanskí Turci (v rokoch 1443 až 1478). Hrad bol ubránený počas štyroch obkľúčení Osmanskými Turkami pred konečnou kapituláciou krátko po smrti albánskeho národného hrdinu Gjergje Kastriotiho (Skanderbega).

Súčasnosť

Hlavné turistické atrakcie sú hrad a pevnosť, Skanderbegove múzeum vo vnútri hradu a starý obnovený orientálny trh. V pevnosti je opravený dom z obdobia Osmanských Turkov, ktorý slúži ako Etnografické múzeum.
Marek Križin

Životopis

Narodil sa v rodine dôstojníka v chorvátskom meste Križevci (severovýchodne od Záhrebu) okolo roku 1589 ako Marko Stjepan Krizin.
Marek bol bystré dieťa, preto sa mu rodičia snažili poskytnúť, čo najlepšie vzdelanie. V roku 1600 poslali syna do Viedne na jezuitské gymnázium. Stredoškolské štúdium ukončil v roku 1607.
Rodičia chceli mať z neho dôstojníka. On si však vybral povolanie kňaza. V štúdiu pokračoval na jezuitskej univerzite v Štajerskom Hradci (Graz), kde študoval filozofiu. V roku 1610 získal titul magistra filozofie. Po odporúčaní rakúskeho provinciála jezuitov P. Juraja Rummera pokračoval od roku 1611 v štúdiu teológie v Ríme na Nemecko-uhorskom kolégiu (Collegium Germanicium-Hungaricium), ktoré založil v roku 1522 zakladateľ jezuitskej rehole Ignác z Loyoly. V septembri 1615 ho vysvätili za kňaza. Krátko nato zložil doktorské skúšky.
Po štúdiu teológie ho ostrihomský arcibiskup Peter Pázmaň v roku 1616 vymenoval za profesora kapitulnej školy v Trnave a neskôr za ostrihomského kanonika. O dva roky sa stal komárňanským archidiakonom a správcom bývalého benediktínskeho opátstva v Krásnej nad Hornádom. Popri spravovaní majetku vykonával aj duchovnú službu v opátstve, ale aj v neďalekých Košiciach. 4. apríla 1619 požiadal o uvoľnenie z funkcie správcu opátstva, keďže spravovanie majetku mu bolo cudzie. V júli 1619 odišiel s jezuitským misionárom Štefanom Pongrácom do Humenného, kde sa zúčastnil duchovných cvičení pod vedením jezuitského kazateľa P. Dobokaya. 
V noci zo 6. na 7. septembra 1619 bol umučený spolu so Štefanom Pongrácom a Melicharom Grodeckim potom, čo sa odmietol vzdať katolíckej viery.
Jeho ostatky sa dostali v roku 1635 do Trnavy, kde boli do roku 1905 v uršulínskom kostole sv. Anny. Pri príležitosti blahorečenia bola časť jeho ostatkov poslaná do Ríma, lebka bola prenesená do ostrihomskej katedrály a časť bola prenesená do záhrebskej katedrály a do Križevca, jeho rodiska. 
Cirkevný proces blahorečenia košických mučeníkov začal krátko po ich smrti, za blahoslavených ich však vyhlásil až 15. januára 1905 pápež Pius X. Za svätých boli vyhlásení pápežom Jánom Pavlom II. dňa 2. júla 1995 na košickom letisku.
Kamenistý potok (prítok Stužickej rieky)

Prameň

Tečie v Bukovských vrchoch, kde pramení v podcelku Bukovce na juhozápadnom svahu Kremenca (1 221 m n. m.) v lokalite Pod Kremencom, v nadmorskej výške približne 1 130 m n. m., na katastrálnom území obce Nová Sedlica a v blízkosti štátnych hraníc s Poľskom a Ukrajinou.

Opis toku

Spočiatku tečie juhozápadným smerom súbežne s ukrajinskou hranicou na ľavom brehu, na severnom úpätí Kalnice (1 004,4 m n. m.) sa stáča a na krátkom úseku tečie na západ. Sprava ďalej priberá prítok z juhovýchodného svahu Kamennej lúky (1 200,9 m n. m.) a pokračuje juhojuhozápadným smerom. Na dolnom toku už tečie severojužným smerom a severoseverovýchodne od Novej Sedlice a západne od hranice s Ukrajinou sa v nadmorskej výške cca 654 m n. m. vlieva do Stužickej rieky.
Potok tečie husto zalesneným územím Národného parku Poloniny, konkrétne územím národnej prírodnej rezervácie Stužica. Prameň Kamenistého potoka je najvýchodnejšie lokalizovaným prameňom vodného toku na území Slovenska.
Granges-sur-Aube

Poloha

Obec má rozlohu 8,06 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ibigny

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 99 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fyzikálna veličina

Jednotka fyzikálnej veličiny

Jednotka fyzikálnej veličiny je stanovená hodnota fyzikálnej veličiny určitého druhu, ktorá je základom kvantitatívneho porovnávania, napr. meter, sekunda, ampér.

Meranie fyzikálnej veličiny

Kvantitatívne porovnávanie fyzikálnej veličiny nazývame meraním fyzikálnej veličiny. Výsledkom je číselná hodnota fyzikálnej veličiny. Udáva, koľkokrát je hodnota meranej veličiny väčšia ako je hodnota zvolenej jednotky fyzikálnej veličiny (napr. mm, m, km; s, hod.; W, MW) a má vypovedaciu schopnosť, len ak uvedieme aj použitú jednotku fyzikálnej veličiny, vzhľadom na ktorú sa porovnávanie uskutočnilo.
Adinfer

Poloha

Obec má rozlohu 6,19 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veuilly-la-Poterie

Poloha obce

Veuilly-la-Poterie má rozlohu 7,54 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Veuilly-la-Poterie má 139 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Nilvange

Poloha

Obec má rozlohu 2,81 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 889 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Divy

Poloha

Obec má rozlohu 8,52 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 384 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Apelleas

Apelleas (iný prepis: Apelleás; starogr. Ἀπελλέας - Apelleas/Apelleás) alebo Apellas (iný prepis: Apellás; starogr. Ἀπελλᾶς - Apellas/Apellás) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Pôvod

Apelleas pochádzal z rodiny megarského sochára Kallikla, Theokosmovho syna.

Plinius a Suda

O tomto sochárovi sa zmieňuje aj rímsky spisovateľ Plinius vo svojom spise O prírode; uvádza ho tam v tvare Apellas. Plinius píše, že bol autorom ženských sôch. a (pri jednej interpretácii Plíniovho textu) aj sôch filozofov.
Podľa Schultza tohto sochára pravdepodobne spomína aj encyklopédia Suda v podobe Apellés.
Josef Vavroušek

Doc. Ing. Josef Vavroušek, CSc. (* 15. september 1944, Praha – † 18. marec 1995, dolina Parichvost, Slovensko) bol významný česko-slovenský ekológ a politik.
Bol prvým československým ministrom životného prostredia v rokoch 1990–1992 a zakladateľom Spoločnosti pre trvalo udržatelný život (1992).

Cena Josefa Vavrouška

Cena Josefa Vavrouška je ocenenie, ktoré zriadila Nadace Charty 77 v roku 1996 na jeho počesť, cena je udeľovaná "za aktívne presadzovanie trvale udržateľného spôsobu života, za činnosť usilujúcu sa o pozitívne riešenie vzájomne spojených ekologických, sociálnych, ekonomických a ďalších problémov alebo za výnimočný čin alebo činnosť v oblasti ochrany životného prostredia a udržateľného rozvoja".
Bacilly

Poloha

Obec má rozlohu 15,88 km². Najvyšší bod je položený 75 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 886 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Polovodičová dióda

Polovodičová dióda je dióda, ktorá je polovodičovým stavebným prvkom (t. j. elektronickým prvkom využívajúcim objemové a povrchové vlastnosti polovodičov).
Podstata polovodičovej diódy spočíva vo využití elektrofyzikálnych vlastností priechodov p-n v objeme polovodiča alebo priechodov vznikajúcich na styku kovu s polovodičom. 
Skladajú sa z anódy a katódy.
Neurón

Neurón alebo nervová bunka je bunka, ktorá je najvýznamnejším stavebným a funkčným prvkom nervového tkaniva.

Neurocyt

Veľkosť tela neurónu – neurocytu – sa pohybuje od 4 po 130 mikrometrov. Jeho jadro je guľaté alebo oválne, s výrazným jadierkom. V cytoplazme je množstvo ribonukleoproteínov, ktoré sa typicky farbia a v mikroskopickom preparáte vytvárajú hrudky označované ako Nisslova substancia.

Plazmatická membrána neurónu

Jej zvláštnosťou sú oblasti s typickým výskytom určitého druhu iónových kanálov: časť je chemicky (synapsie) a časť elektricky riadená (oblasti vedúce vzruch a reagujúce na zmenu membránového potenciálu).

Neurofibrily

Tvoria zväzky prebiehajúce telom i výbežkami, zobraziteľné sú len špeciálnym farbením alebo elektrónovým mikroskopom. Delia sa na hrubšie neurotubuly, ktoré sa podieľajú na prúdení cytoplazmy i prenose mediátorov v bunke, a tenšie neurofilamenty.

Funkcia

Neurón je bunka špecializovaná na získavanie, prenos, spracovanie a ukladanie informácií. Informáciu prenáša vo forme elektrického signálu. Časť neurónov prenáša informácie z vonkajšieho a vnútorného prostredia do riadiacich centier centrálnej nervovej sústavy, časť regulačnú odpoveď z týchto centier do tkanív a orgánov. Časť neurónov tvorí tieto regulačné centrá, ktorá signály spracúvajú, ukladajú a plánujú odpoveď.
Lesmont

Poloha

Obec má rozlohu 9,92 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 348 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE