google/wiki40b huggingface dataset:
Čuch

Čuch človeka

Signálom pre čuch sú prchavé látky zo vzduchu. Čuchové bunky sa nachádzajú v čuchovej oblasti sliznice nosovej dutiny (na strope) a vnemy sú vedené vláknami čuchového nervu do čuchového centra mozgu. Človek rozlišuje pachy - kvetinový, ovocný, živočíšny, hnilobný, korenistý a spáleninový.
Čuchovým receptorom sú čuchové bunky. Sú to bipolárne bunky, ktoré sú medzi bunkami nosovej sliznice v čuchovej oblasti (regio olfactoria). Rozprestiera sa v hornej časti nosovej dutiny, na najhornejšej nosovej mušli (concha nasalis suprema) a časti nosovej priehradky. Čuchová oblasť zaberá v každej polovici nosovej dutiny asi 1,5 cm2. Periférne výbežky čuchových buniek sa rozpadajú na množstvo vlákienok - chumáčikov, ktoré vystupujú nad povrch sliznice. Centrálne výbežky sa pod sliznicou spájajú do tenkých čuchových nervov (nervi olfactorii), prestupujú dierkami v strope čuchovej kosti (riečicovitá platňa - lamina cribrosa ossis ethmoidalis) a vstupujú do čuchového bulbu (bulbus olfactorius), kde vytvárajú zápoje s jeho bunkami. Pokračujú čuchovou dráhou, ktorej kôrové centrum je na spodnej strane koncového mozgu. 
Čuchový receptor dráždia plynné látky, ktoré sa nachádzajú vo vdychovanom vzduchu. Plyny a výpary sa rozpúštajú v sekréte sliznice a dráždia čuchové bunky vo forme roztokov. Čuch nás informuje o kvalite a čistote vzduchu a akosti potravy. Hoci človek má slabo vyvinutý čuch, dokáže čuchom zistiť aj stopy aromatických alebo páchnucich látok, ktoré sa nedajú chemicky zistiť. Trvalá vôňa alebo zápach spôsobuje ochabnutie čuchových schopností.
Belleville-et-Châtillon-sur-Bar

Poloha

Obec má rozlohu 21,21 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lasithi

Dejiny

Lasithi má minimálne trojtisícročné dejiny. Región mal v minulosti významné antické osídlenie vrátane obdobia dórskeho osídlenia v Olous a Lato.
Vouthon

Poloha

Obec má rozlohu 10,38 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 347 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Higuères-Souye

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Selongey

Poloha

Obec má rozlohu 46,42 km². Najvyšší bod je položený 464 m n. m. a najnižší bod 278 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 402 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arsinoitherium

Opis

Vzhľadom pripomínali dnešné nosorožce. Ramená mali vo výške 1,8 m, na dĺžku mali 3 m a vážili viac ako 2,5 tony. Ich výrazným prvkom boli dva rohy vyrastajúce nad nosom a druhý pár menších rohov na vrchole hlavy, hneď za väčšími rohmi.
Ich kostra bola robustná ale zviera mohlo aj bežať. Jeho končatiny sa viac podobali na slonie ako na nosorožie, najmä päťprsté chodidlá. Arsinoitherium mal plný počet 44 zubov, čo je primitívne štádium placentovcov a naznačuje že bol v strave vyberavý a ohrýzal kríky a stromy. Jeho statnosť ho chránila pred predátormi ale kreodonty mohli loviť mláďatá.
Černokňažník (časopis)

Černokňažník bol prvý slovenský humoristcko-satirický časopis v 19. storočí, v matičnom období neskôr vznikli ďalšie časopisy – Rarášok (1870 až 1875), Rarach (1875) a Ježibaba (1871 až 1872).
Vydavateľom a redaktorom bol Viliam Pauliny-Tóth. Černokňažník vychádzal v rokoch 1861 – 1864. Obnovený výchádzal v rokoch 1876 - 1910.

Cieľ časopisu

Cieľ časopisu Tóth špecifikoval už v prvom čísle 8. marca 1861. Černokňažníka chápe ako toho, ktorý „kam príde, tmu rozháňa“. A potom ďalej: „Hlavná úloha Černokňažníkova bude: zlú vôľu rozháňať, mysle rozjatrené tíšiť a zvlášte medzi Maďarom a Slovákom dobrý pomer udržiavať, aby Nemec k jich skaze netlustnul ale sa kam diaľ viac riedil. Krem toho sprostých ľudí poľutujeme, nestydatých pokúšeme, nad neskromnými zaplačeme, ale zlých už len aj my vyprášime“.
V úvodnom čísle Viliam Pauliny – Tóth vyhlásil, že na príprave časopisu sa budú podieľať mnohí autori – „Ladislav Podolinský, Vilém Podolský, Jozef Rarách, Mydloslav Vechťovič (...)“ a iní – viaceré z týchto mien však nakoniec boli len jeho vlastnými pseudonymami (Marek Rozmarín, Lysický, Miloslavín, M. I. H., Mína, Mydloslav, Mydloslav Vechťovič, Podolský, Rozmarín, V. Miloslavín, V. Podolský).
Časopis často menil rubriky. V prvom roku vychádzania prevládajú skôr kratšie a nebeletristické alebo hybridné žánre (vtip, glosa, komentár), v druhom ročníku začínajú na pokračovanie vychádzať poviedky, častejšie sa objavujú básne. Pribúda i obrazového materiálu.

Vzhľad periodika

Časopis vychádzal v prvom roku (1861) 4-krát za mesiac na štyroch stranách veľkosti takmer porovnateľnej s formátom A3. V druhom ročníku (1862) vychádzal Černokňažník 3-krát do mesiaca na ôsmich stranách veľkosti A5. Cena ročného predplatného bola 4 zl., kratšie časové úseky boli „dľa tohto vymedzenia“.
Tlač periodika počas celého obdobia vychádzania zabezpečovala tlačiareň Jozefa Škarnicla v Skalici. Kvalita bola porovnateľná s inými v tomto období vychádzajúcimi periodikami z jeho portfólia.
Hlavička bola grafická, počas vychádzania sa nemenila . Zalamovalo sa pri väčšom formáte na tri stĺpce, v menšom na dva. Ilustrácie boli časté, neskôr nielen formou samostatných útvarov, ale aj ako drobné spestrenie textu.

Stále Rubriky

Černokňažník vykazoval veľké množstvo rubrík i žánrov skôr nepravidelného charakteru.

Ostatné žánre a rubriky

Hádky je rubrika s rozličnými hádankami, hlavolamami, rébusmi. Riešenia boli uverejnené vždy v ďalšom čísle. Často sa vyhrávali aj vecné ceny.
Dopisy obsahovali zväčša fingované listy čitateľov, ktorí sa vyjadrovali na adresu časopisu. Často sa vysmievali odrodilstvu tým, že boli napísali maďarsko-slovensky. Listáreň riešila reálne problémy redakcie, slúžila na komunikáciu s predplatiteľmi. Raz informovala menne tých, ktorí si ešte Černokňažníka nevyplatili, inokedy informovala dopisovateľa, že jeho článok nie je vhodný na uverejnenie, a preto mu ho čo najskôr vrátia.
Karikatúry boli pravidelnou súčasťou časopisu a boli umiestnené na poslednej strane. Zväčša chýbalo meno autora. Boli na vysokej úrovni a veľmi britko zasahovali konkrétne dianie. Niektoré ukážky umiestňujem do príloh.
Péro (dcéra Nélea)

Péro alebo Péró (starogr. Πηρώ – Péro/iný prepis Péró) je v gréckej mytológii dcéra pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Néleus mal dvanásť detí, dcéru Péro a synov, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Péro nemala núdzu o pytačov, lebo jej krása očarila mladíkov zo širokého okolia. Jej otec Néleus ju však nechcel dať niekomu len tak bez zásluh. Prisľúbil ju preto iba tomu, komu sa podarí zmocniť sa výnimočného dobytka Fylaka z Tesálie a priviesť mu ho. Do Péro sa zaľúbil aj jej bratranec Bias, brat slávneho veštca Melampoda, ktorý sa rozhodol, že Péro získať bratovi pomôže a s využitím svojej schopnosti rozumieť reči zvierat zistil, že dobytok bude jeho len vtedy, ak si u Fylaka odsedí rok vo väzení. Pri najbližšej príležitosti bol u Fylaka prichytený pri krádeži a následne uväznený. Keď mu do uplynutia trestu ostávala len posledná noc, vypočul si rozhovor červotočov, že sa trám nad jeho hlavou v noci zrúti. Melampous preto uprosil Fylaka, aby ho nechal presťahovať do inej kobky, lebo sa strecha v noci zrúti. Na druhý deň sa stalo to, čo Melampous predpovedal a ohromený Fylakos mu okrem slobody, sľúbil dať aj dobytok, ak vylieči jeho neplodného syna Ifikla.
Melampous súhlasil, obetoval bohu Apolónovi a potom si vypočul rozhovor dvoch supov, ktorí hovorili, že Ifiklos je impotentný preto, lebo sa v detstve veľmi zľakol pri pohľade na zakrvavený nôž v rukách otca. Ten nôž dodnes väzí v blízkom strome a ak ho vyberú a očistia od krvi a hrdze a pripravia mu z toho liek, vylieči sa. Melampous nato pripravil liek a podal ho Ifiklovi, ktorý sa čoskoro stal otcom syna. Melampous potom za odmenu dostal dobytok a následne aj sesternicu Péro, ktorú odviedol svojmu bratovi Biantovi.
Pretože jej otec Néleus bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a jej bratia a otec v boji s Héraklom padli. Rod jej otca však nevyhynul, lebo najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Viliam Široký

Životopis

Základnú a meštiansku školu navštevoval v Bratislave. Pracovník železníc, neskôr funkcionár a pracovník najvyšších orgánov KSČ. Účastník protifašistického ilegálneho odboja. Pôsobil ako sekretár, inštruktor KV KSČ v Banskej Bystrici. Prispel k vypracovaniu Plánu hospodárskeho, sociálneho a kultúrneho povznesenia Slovenska, ktorý predniesol na celoslovenskej konferencii KSČ v Banskej Bystrici (máj 1937). Zatknutý v Banskej Bystrici (3. júla 1941), keď sa mal po návrate z Moskvy spojiť s vedúcimi predstaviteľmi ilegálnej KSS. Po smrti K. Gottwalda sa stal predsedom česko-slovenskej vlády. Poslanec NZ a SNR, člen najvyšších  orgánov NF a ZČSSP. Bol predstaviteľom obdobia kultu osobnosti a iniciátor politických procesov na Slovensku, neskôr bol zo štátnych a straníckych funkcií odvolaný. V roku 1968 mu bolo pozastavené členstvo v KSČ, tesne pred smrťou v roku 1971 mu bolo obnovené. Prispieval do mnohých novín a časopisov, výbery článkov a prejavov vyšli knižne. Nositeľ vysokých vyznamenaní.
Napätie (psychológia)

Napätie alebo tenzia je nepríjemný emocionálny stav vyskytujúci sa v situácii konfliktu, stresu, frustrácie, ohrozenia alebo strachu. Toto napätie jedinca buď ochromuje, alebo aktivizuje k jeho odstráneniu. Napätie možno odstrániť napr. relaxáciou.
Montpon-Ménestérol (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 46,34 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 483 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viellenave-d’Arthez

Poloha

Obec má rozlohu 3,92 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 171 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hon-Hergies

Poloha

Obec má rozlohu 11,02 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 833 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rača (geomorfologický podcelok)

Vymedzenie

Podcelok zaberá južnú a východnú časť pohoria a od zvyšku Kysuckých Beskýd ho oddeľuje údolie Oščadnice. Na severe tak nadväzuje Javorský Beskyd, na západe leží Krásňanská kotlina (podcelok Kysuckej vrchoviny), na juhu podcelky Kysuckej vrchoviny Vojenné a Bystrická brázda. Na východe nadväzuje v sedle Príslop podcelok Ošust, patriaci do Oravských Beskýd.
Vačkovce

Vačkovce (lat. Marsupialia, Metatheria) je veľký taxón (kohorta) cicavcov.
Hlavným znakom vačkovcov je, že rodia živé, ale slabo vyvinuté mláďatá, ktoré sa po narodení presunú do vaku a v ňom pokračuje ich vývin, kým nie sú životaschopné. Vo vaku sa mláďa prisaje k mliečnej bradavke a ústa mu k nej prirastú. Tvorba mlieka prebieha cca 65 dní.
Rozšírenie: Austrália, Tasmánia, Nová Guinea, Severná Amerika, Južná Amerika
V Amerike sa vyskytujú druhy radu vačice, v Austrálii druhy radov kunovce a kengury.
Pornogrind

Charakteristika

Žáner spolu s deathgrindom je podobný subžánru goregrind, a časopisom Zero Tolerance je označovaný ako „z veľkej miery perverzný, často s kusom oplzlosti a vokálmi priamo z ulice“.
Medzi najznámejšie skupiny patria Meat Shits, Cock and Ball Torture, Insanity Excursion, Wacko Jesus, Fleischwald, Satsugai, Ebanath, Explosive Bowe Syndrome, Vulvulator, Epicrise, SpermSwamp, Sperm Of Mankind, SpermBloodShit, Sperm Overdose, Bloody Diarrhoea, Vaginal Scrotum či Vaginal Diarrhoea.
Gerard Piqué

Začiatky

Piqué začal svoju kariéru v tímoch mládeže FC Barcelona ako defenzívny záložník, ale potom podpísal svoju prvú profesionálnu zmluvu s klubom Manchester United.

Manchester United

Piqué debutoval za Manchester United v októbri 2004, keď Manchester zvíťazil 3:0. Svojimi výkonmi si, najmä v rezerve tímu, vybojoval novú zmluvu, ktorú podpísal vo februári roku 2005 (s platnosťou až do leta 2009). Piqué následne odišiel na 20-zápasové hosťovanie na Old Trafford. Dňa 5. mája 2007 klub oznámil, že Piqué zostane aj na nasledujúcu sezónu. Piquého návrat na Old Trafford mal byť na deväť ligových vystúpení počas sezóny 2007 – 2008. Piqué skóroval hneď cez svoj prvý štart v Lige majstrov. Vyhrali 4:0 proti FK Dynamo Kyjev. Jeho druhý gól pre klub tiež prišiel v Lige majstrov s hlavičkou Naniho, dňa 12. decembra 2007.

Návrat do Barcelony

Dňa 27. mája 2008 Piqué podpísal štvorročnú zmluvu s Barcelonou. Prejavil radosť s jeho návratom do Barcelony (Piqué hral v Barcelone už za svojej detskej kariéry). Piqué strelil prvý gól pre Barcelonu v skupinovej fáze Ligy majstrov dňa 26. novembra 2008. Jeho druhý gól pre klub nasledoval o dva mesiace neskôr, dňa 29. januára 2009, v Copa del Rey v zápase proti miestnym súperom Španielska. Strelil gól v 57. minúte a tak vyhrala Barcelona 3:2. Dňa 13. mája 2009 zdvihol svoju prvú trofej kariéry v Barcelone, keď pomohol svojmu klubu zvíťaziť 4:1 nad Athletic Bilbao v Copa Del Rey v konečnom znení súťaže. Prvýkrát hral proti svojmu starému klubu Manchestru United v roku 2009 vo finále Ligy majstrov 27. mája, ktoré Barcelona vyhrala 2:0. Dňa 26. februára 2010 Piqué podpísal predĺženie zmluvy, ktoré ho bude udržiavať v Barcelone najmenej do leta 2015.

Reprezentačná kariéra

6. októbra 2009 debutoval Piqué v španielskej reprezentácii v zápase proti Anglicku v Seville. 
28. marca 2009 bol nominovaný na kvalifikačný zápas na MS vo futbale 2010 proti Turecku. V zápase strelil svoj prvý reprezentačný gól a zároveň víťazný. O štyri dni neskôr tak isto nastúpil na zápas proti Turecku. V tomto zápase nestrelil gól, ale jeho tím vyhral 2 – 1.
Bol nominovaný do základnej zostavy Španielska na Majstrovstvách sveta v Južnej Afrike, kde tvoril obrannú dvojicu z Carlesom Puyolom. Na šampionáte odohral sedem zápasov vrátane finále proti Holandsku, ktoré Španielsko vyhralo 1 – 0 po predĺžení a získalo svoj prvý titul Majstra sveta. Zúčastnil sa tiež ME 2012 v Poľsku a na Ukrajine, kde Španielsko opäť slávilo triumf a obhájilo titul z ME 2008.
Le Bec-Thomas

Poloha

Obec má rozlohu 1,4 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 221 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sasseville

Poloha

Obec má rozlohu 6,19 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Netvořice

Slavné osobnosti

Jakub Jesenský (nar. 22.2.1822, Netvořice - ), meteorológ, objaviteľ stratosféry
Haré Krišna

Haré Krišna alebo (v sanskrite) Haré Kršna alebo Mahámantra (Veľká mantra) je višnuistická mantra, na Západe známa vďaka Medzinárodnej spoločnosti pre Krišnovo vedomie.
Devón

Geografické a geologické pomery

Perióda devónu bola tektonicky aktívna. Laurázia a Gondwana sa v tej dobe priblížili blízko seba. Euramerika (alebo tiež Laurussia, či kontinent Old Red) vznikol kolíziou Laurentie a Baltiky. Euramerika sa dostala do oblasti obratníka Kozorožca, kde sa v dôsledku prirodzeného prúdenia vetrov hromadí suchý vzduch, čo má za následok vznik púští. V devónskych púšťach Eurameriky prebiehala intenzívna erózia vysokých kaledónskych pohorí. Odnosom a opätovným usadzovaním týchto zvetralín vznikala formácia pieskovcov Old Red. Ich červené sfarbenie bolo spôsobené oxidáciou železa z vyplaveného hematitu, dej zvlášť typický pre suché a teplé oblasti.
Pri rovníku sa začal formovať zrážkou Eurameriky a Gondwany nový superkontinet Pangea. Zrážku platní sprevádzalo hercýnske vrásnenie (niekedy označované ako varíske). Stláčaním severoamerickej (laurentia) a európskej (baltika) tektonickej platne pokračujúcim kaledónskym vrásnením zo silúru, vznikla severná časť Appalačských vrchov, pohoria na Britských ostrovoch, Grónsku a v Škandinávii. Na západnom pobreží Eurameriky (tzv. laurusie) prebehlo Antlerské vrásnenie. Gondwana na juhu Pangey zostala relatívne nezmenená.
Obrovská Panthalassa pokrývala zvyšok planéty. Morská hladina bola pomerne vysoká a stále bolo zaliatej veľa pevninskej kôry, tieto plytké oblasti boli plné života. V teplých oblastiach sa tu rozvíjali rífové organizmy, najmä koraly. Menšími oceánmi boli Paleotethys, Prototethys, Rheický oceán a Uralský oceán, ktorý sa v karbóne až perme kolíziou Sibíri a Baltiky uzavrel.

Flóra

V spodnom devóne (pravdepodobne však už aj v silúre) začína proces obsadzovania súše rastlinami. Prvé rastliny žili na pobreží, pričom pravdepodobne ležali na zemi. Vyvinula sa však u nich kutikula, ktorá chránila ich pokožku pred vysušením. Neskôr sa objavili prvé vzpriamené rastliny pripevnené o podklad drobnými výčnelkami zo stonky (rhizoidy), zatiaľ však boli bez listov. Typické sú rody Rhynia, Psilophyton, Taeniocrada, Asteroxylon a Zosterophylum.
Vo vrchnom devóne sa flóra rýchlo vyvíja, čo nazývame aj Devónska explózia. Hlavný pokrok bol vznik listov. Rastliny sa postupne oslobodzujú z vodného prostredia a sťahujú hlbšie do vnútrozemia. Vznikajú prvé plavúne (Lycopodiophyta), prasličky (Equisetophyta) a paprade (Polypodiophyta). Okrem nich sa objavil Archaeopteris, prvý predchodca nahosemenných rastlín (Progymnospermopsida) s drevnatou štruktúrou kmeňa. Objavila sa aj nová vývojová vetva zelených rias chary (Charophyta).

Fauna

Po veľkom vymieraní organizmov, ktoré prebehlo na rozhraní silúru a devónu, nijak výrazné zmeny medzi živočíchmi neprebiehali. Pokračovalo vymieranie graptolitov, vývoj ramenonožcov (Brachiopoda) a hlavonožcov (Cephalopoda). V plytkých teplých moriach sa dobre darilo koralom, posledný rozkvet zastihol aj trilobity. Rozvíjali sa aj prvoky: mrežovce (Radiolaria) aj dierkavce (Feraminifera). Objavili sa lalokoplutvé ryby (Crossopterigii), ktoré boli pravdepodobne predchodcami štvornožcov, ktoré neskôr prenikli na súš. Veľmi významné bolo tiež objavenie sa hmyzu.
Leoš Svárovský

Štúdium a profesionálna kariéra

Svárovský začal ako dieťa hrať pôvodne na klavíri. Následne najprv študoval na konzervatóriu hru na flautu, neskôr pokračoval so štúdiom hry na flautu aj na pražskej AMU, kde tiež začal študovať dirigovanie. Po absolutóriu školy začínal ako asistent u šéfa Opery Národného divadla v Prahe pána Zdeňka Košlera a pôsobil ako dirigent Komornej opery v Prahe (1985-1987). Bol v priebehu kariéry šéfdirigentom viacerých českých a slovenských orchestrov. Neskôr bol vo funkcii dirigenta a šéfdirigenta v Janáčkovej filharmónii v Ostrave (1991-1993), Štátnej filharmónii Brno (1991-1995), šéfdirigenta slovenského symfonického orchestera Symfonietta v Žiline (1995-2000) a šéfdirigenta Komornej filharmónie Pardubice (1997-2009). Bol tiež hlavným dirigentom baletu pražského Národního divadla (2001-6/2002) a pôsobil ako dirigent Symfonického orchestera hlavného mesta Prahy FOK a Štátnej filharmónie Brno a šéfdirigent orchestra v Štátnej opere Praha. Od roku 2001 je stálym hosťujúcim dirigentom Slovenskej filharmónie. Od jari 2014 je Svárovský šéfdirigentom Aichi Central Symphony Orchestra v Nagoji.
Na svojom konte má niekoľko desiatok CD diskov s nahrávkami pre firmu Supraphon. Dirigovanie vyučoval krátko na JAMU v Brne, v súčasnosti je pedagógom dirigovania aj na pražskej AMU.
Svárovský je taktiež prezidentom Medzinárodného hudobného festivalu Emy Destinovej v Českých Budějoviciach.

Osobný život

Svárovský je ženatý, s manželkou Martinou má dve deti, Jakuba a Terezu. Býva v pražskom Smíchove.
Ch-25

Vznik a vývoj

Skúsenosti s prvými ruskými riadenými strelami "vzduch-zem" (Ch-23) neboli úplne uspokojivé. Okrem nízkej presnosti raketa Ch-23 výrazne zaťažovala pilota. Ten sa totiž musel venovať súčasne pilotovaniu lietadla, navádzaniu strely a v prípade nutnosti ešte vykonávať bojové manévre. Vedecko-technický pokrok v oblasti mikroelektroniky a optiky v prvej polovici 70. rokov 20. storočia umožnil posun taktiež vo vývoji riadených striel.
Dňa 4. decembra 1970 bolo prijaté rozhodnutie o zvýšení takticko-technických charakteristík lietadiel Su-7BM a Su-17M, ktoré malo byť dosiahnuté novou laserom navádzanou raketou a laserovým značkovačom "Prožektor-1". O 2 roky neskôr bol zahájený vývoj strely Ch-25. Testovanie novej rakety začalo v roku 1973, kedy bolo z lietadiel Su-7BM a Su-17M vystrelených celkovo 12 exemplárov. Keďže výsledky boli z hľadiska presnosti neuspokojivé, testy ďalej pokračovali pomocou Su-17M2, ktorý mal sofistikovanejšie zameriavacie zariadenie. K ďalším odpalom došlo v priebehu roka 1974 a testovali sa strelby aj z MiG-23BK (MiG-27K). Raketa Ch-25 bola zaradená do výzbroje 3. februára 1976 a vyrábala sa do roku 1983. Dňa 13. augusta 1989 boli zavedené jej vylepšené verzie Ch-25MP, Ch-25ML a Ch-25MR, ktoré sa vyrábali až do roku 1997.

Konštrukcia a vlastnosti

Od svojho predchodcu (Ch-23) zdedila strela Ch-25 len vonkajší vzhľad a aerodynamický dizajn.
V prednej časti sa nachádza navádzací systém - laserový, rádiovo-povelový, pasívny/aktívny rádiolokačný, satelitný, optický TV alebo infračervený. Nasleduje riadiaci systém a za ním vysoko výbušná bojová hlavica. V zadnej časti je umiestnený raketový motor s bočnými tryskami.

Sovietska intervencia v Afganistane

Od apríla 1986 bombardovali sovietske Su-25 strelami Ch-25ML vchody do jaskýň, ktoré využívali afganskí mudžahedíni ako úkryty a sklady zbraní. Útoky boli vykonávané z výšky až 8 km.

Invázia Iraku do Kuvajtu

Na začiatku invázie do Kuvajtu stratil Irak lietadlá Su-22 a MiG-23 po zásahu raketami zem-vzduch zo systému MIM-23B (I-Hawk). Na potlačenie kuvajtskej protivzdušnej obrany použilo iracké letectvo strely Ch-25MP vystrelené z lietadiel Su-22.

Ruská intervencia v Sýrii

V októbri 2015 útočili ruské Su-24 na pozície militantov v Sýrii strelami Ch-25ML.

Používatelia

Rusko
Symbolický interakcionizmus

Symbolický interakcionizmus je sociologický smer nadväzujúci na interakcionzmus, ktorý sa zameriava na spôsob, akým ľudia pripisujú význam veciam v sociálnej interakcii. Táto sociologická perspektíva na seba samého a spoločnosť je založená na myšlienkach Georga H. Meada, Charlesa H. Cooleyho, Williama Isaaca Thomasa a ďalších pragmatikov pôsobiacich predovšetkým na University of Chicago na začiatku dvadsiateho storočia. Ústrednou myšlienkou symbolického interakcionizmu je, že ľudský život prežívame v symbolickej sfére. Symbol je sociálny objekt vytvorený spoločnosťou, ktorému sa pripisuje všeobecne zaužívaný význam v ľudskej spoločnosti, kde sa tvorí a udržiava pomocou sociálnej interakcie. Prostredníctvom jazyka a komunikácie nám symboly poskytujú prostriedky cez ktoré tvoríme našu realitu. Realita je predovšetkým spoločenský produkt a teda všetko, čo je dôsledkom ľudskej tvorby - ja, myseľ, spoločnosť, kultúra vyplýva a je závislé od symbolickej interakcie pre svoju existenciu. Fyzické prostredie je taktiež súčasťou ľudského správania v zmysle, ako je interpretované prostredníctvom symbolických systémov.
Asus

AsusTek Computer Inc. (štylizované ako ASUSTeK alebo ΛSUS) je taiwanský výrobca počítačových súčiastok. Zameriava sa na základné dosky, grafické karty, optické mechaniky, PDA, notebooky, servery a sieťové prvky. V roku 2007 každý tretí predaný počítač mal základnú dosku od Asusu a firma v roku 2007 dosiahla tržbu 6,9 miliardy USD.

História firmy

Asus bol založený v roku 1989 v meste Taipei na Taiwane TH Tungom, Ted Hsuom, Wayne Hsiehom a MT Liaom - všetci boli inžiniermi z Aceru. Meno Asus vzniklo z Pegasa (pegasus), mýtického okrídleného koňa z gréckej mytológie. Prvé písmená sa odstránili preto, aby názov začínal na A a bol vysoko v abecede.
V roku 2005 viedol Asus svetovú produkciu - 52 miliónov vyrobených základných dosiek, pre porovnanie druhý ECS vyrobil 20 miliónov základných dosiek.
Asus produkuje tiež komponenty pre iné rozličné značky ako Sony, Apple, Alienware, Palm a HP.