google/wiki40b huggingface dataset:
Vernie

Poloha

Obec má rozlohu 9,9 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 346 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liturgia hodín

Liturgia hodín (lat. Liturgia horarum) alebo posvätné ofícium (lat. Divinum officium) je oficiálna denná modlitba hlavne rímskokatolíckej cirkvi konaná v určených hodinách dňa ustáleným spôsobom individuálne alebo spoločne. Je obsiahnutá v rovnomennej knihe vydanej v roku 1971. Denná modlitba Cirkvi vo východných cirkvách sa nazýva časoslov.
Všetci kňazi latinskej cirkvi majú na základe motu proprio Summorum pontificum pápeža Benedikta XVI. z roku 2007 možnosť sláviť Posvätné ofícium podľa Rímskeho breviára z roku 1962 alebo podľa dnešnej Liturgie hodín.

Názov

Do roku 1971 bola denná modlitba Cirkvi obsiahnutá v knihe s názvom Rímsky breviár (lat. Breviarium romanum), odvtedy sa nazýva Liturgia hodín (lat. Liturgia horarum). 
Samotná liturgia sa nazýva Posvätné ofícium (lat. Divinum officium)  alebo Liturgia hodín (lat. Liturgia horarum). 
Kniha dennej modlitby Cirkvi sa označuje zvyčajne ako breviár. Tieto názvy sú však často zameniteľné.

Hlavné zmeny po reforme v roku 1970

Reformou vyhlásenou pápežom Pavlom VI. 1. novembra 1970 sa zmenili mnohé prvky Posvätného ofícia. Medzi hlavné zmeny patria nasledovné.
Podľa nariadenia Druhého vatikánskeho koncilu v konštitúcii Sacrosanctum Concilium bola zrušená posvätná hodina príma, ktorá sa pôvodne modlila v prvú hodinu po svitaní. Podľa ustanovenia z rovnakej konštitúcie bol pôvodne týždenný cyklus žaltára rozdelený na 4 týždne. V tomto žaltári sa zároveň použil nový preklad žalmov v rámci Neovulgáty a boli z neho vynechané niektoré „tvrdšie znejúce žalmy a verše“.
Pôvodne rozdelené posvätné hodiny tercia, sexta a nóna sa spojili pod názvom „modlitba cez deň“ so spoločnou psalmódiou.
V ranných chválach a vešperách sa zaviedli prosby a Otčenáš.
Posvätné čítanie (pôvodne matutínum) bolo upravené, aby sa nemuselo konať v noci, ale mohlo sa mimo chóru konať v ktorúkoľvek hodinu dňa. Nanovo sa vybrali čítania zo Svätého písma a z diel Cirkevných otcov. Najmä z hagiografických čítaní sa odstránili historické nepresnosti.
Znížil sa pôvodný rozsah psalmódie v ranných chválach, vešperách (z pôvodných 5 na 3 žalmy, ich časti alebo kantiká) a posvätnom čítaní (z pôvodných 9 na 3).
Ladislav Remete

Životopis

Teológiu študoval v Pécsi a v Šoprone. Roku 1938-1939 evanjelický farár v Slovenskom Novom Meste, od 1939 v Jelšave. Roku 1943 sa zapojil do protifašistického odboja, pomáhal perzekvovaným antifašistom. Počas SNP veliteľ miestnej partizánskej skupiny, ktorá spolupracovala s Brigádou J. Nálepku. Dňa 20. decembra 1944 zatknutý, väznený v Banskej Bystrici, neskôr zavraždený vo vápenke v Nemeckej. Jeho teologicko-filozofické a pedagogicko-didaktické práce ostali v rukopise.
Správne konanie

Správne konanie alebo administratívne konanie je (podľa slovenského práva) konanie, v ktorom v oblasti verejnej správy správne orgány rozhodujú o právach, právom chránených záujmoch alebo povinnostiach fyzických osôb a právnických osôb (teda účastníkov tohto konania).
Správne konanie sa na Slovensku riadi (ešte česko-slovenským) Zákonom o správnom konaní (nazývaným aj Správny poriadok), t. j. zákonom č. 71/1967 Zb. z 29. júna 1967. V Česku majú medzičasom nový Správny poriadok z roku 2004. Na Slovensku bola prijatá novela zákona o Správnom poriadku, s účinnosťou k 1.1. 2004.
Rámcové požiadavky na právne úpravy správneho konania v členských štátoch Rady Európy stanovuje Rezolúcia Výboru ministrov Rady Európy č. (77) 31, o ochrane jednotlivca vo vzťahu k správnym aktom.
Buffard

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 236 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 159 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Avenue du Stalingrad (Brusel)

Avenue du Stalingrad (hol. Stalingradlaan) je ulica v juhozápadnej časti historickej časti belgickej metropoly Bruselu. Spája centrum mesta (od námestia Place Rouppe so železničnou stanicou Gare du Midi). Vedie paralelne s triedou Anspach. Pomenovaná je podľa Bitky o Stalingrad. Do druhej svetovej vojny niesla názov Južná trieda (po francúzsky Avenue du Midi).
Široká trieda má široké chodníky, pruh pre cyklistov a iba dva pruhy pre automobilovú dopravu. V jej osi vedú štyri línie stromov.
V roku 2012 bol predstavený plán na prestavbu triedy a vybudovanie pešej zóny.
Na triede Avenue du Stalingrad sa nachádza Palais du Midi.
Čo sa to tu deje

Čo sa to tu deje je druhý album Martiny Šindlerovej. Na albume spolupracovala s textárom Petrom Kollárom a Oskarom Rózsom. Album bol vydaný v máji 2008.
Fundamentálna ontológia

Fundamentálna ontológia je základné učenie o bytí. Termínom fundamentálna ontológia sa mienia výsledky, ktoré Heidegger získal pri skúmaní ľudského bytia s cieľom odhaliť bytie a zmysel bytia a ktoré zachytil vo svojom diele Bytie a čas.
Ide o výskum bytia (súcna), a tým prenikanie k princípu, ktorý osvetľuje najvnútornejšiu výstavbu existenciálií a ľudskej existencie na svete vôbec. Heidegger pri tvorbe fundamentálnej ontológie kritizuje západnú metafyziku ako dejiny zabudnutosti bytia. Táto metafyzika sa nesprávne uspokojovala s tým, že nastoľovala otázku o súcne bez toho, aby prenikla k základnejšej otázke o bytí.
Dusík

Anorganické zlúčeniny

Dusík je tzv. inertný plyn, ktorý iba veľmi ťažko reaguje s inými chemickými zlúčeninami. Voči väčšine prvkov vystupuje (s výnimkou kyslíka, chlóru a fluóru) ako elektronegatívnejší prvok, preto môžeme dané zlúčeniny považovať za nitridy daných prvkov.

Výskyt v prírode

V elementárnej podobe sa s dusíkom stretávame prakticky neustále, tvorí totiž 78 % (objemových) zemskej atmosféry.
Vzhľadom k rozpustnosti prakticky všetkých svojich anorganických solí sa v bežných horninách takmer nevyskytuje. Všetky tieto látky boli dávno spláchnuté do oceánov a tam sa opäť zapojili do rôznych biologických cyklov. 
Výnimkou je napr. čilský liadok alebo dusičnan sodný NaNO₃. Významným zdrojom organického dusíka sú najmä objemné vrstvy vtáčieho trusu, nazývané guano a využívané predovšetkým ako hnojivo.

Využitie

Dusík sa vyrába frakčnou destiláciou skvapalneného vzduchu a je to skôr prebytok pri výrobe viac žiadaného kyslíka.
Kvapalný dusík sa využíva v kryogénnych procesoch, pri ktorých je potrebné udržať prostredie s veľmi nízkou teplotou. Príkladom je zachovanie tkanív alebo spermií a vajíčok v kúpeli z kvapalného dusíka. Kvapalným dusíkom sú chladené polovodičové detektory rentgenového žiarenia v rôznych spektrometrických aplikáciách.
Plynný dusík sa využíva ako inertná atmosféra na miestach, kde hrozí nebezpečenstvo výbuchu, pri výrobe integrovaných obvodov, nehrdzavejúcej ocele, alebo v potravinárstve ako ochranná atmosféra proti oxidácii.
Amoniak a jeho zlúčeniny sú jedným z najpoužívanejších hnojív v poľnohospodárstve. Plynný amoniak sa v poslednej dobe stáva náhradou freónov v chladiarenstve.
Mimoriadne silné oxidačné vlastností zlúčenín dusíka v oxidačnom stupni +5 sa využívajú pri výrobe výbušnín. Už v starovekej Číne bola známa výroba pušného prachu, ktorého podstatnú časť tvoria dusičnan sodný alebo draselný. V súčasnosti sa v tomto odbore uplatňujú skôr organické zlúčeniny dusíka ako nitroglycerín alebo trinitrotoluén.
Ako palivá do raketových motorov sa v minulosti používali kyselina dusičná ako oxidovadlo, a hydrazín ako zdroj spaľovaného vodíka.
Mariánska priekopa

Mariánska priekopa je najhlbšie miesto zemského povrchu s hĺbkou 10 994 m pod hladinou severného Tichého oceánu (niektoré zdroje uvádzajú hĺbku 11 034 m). Leží pri Mariánskych ostrovoch. Je dlhá 2 550 km a široká priemerne 70 km.
Bola prvýkrát objavená v roku 1951 Britskou výskumnou loďou Challenger II, ktorá dala názov najhlbšej časti priekopy – Challengerskej priehlbiny. Meraním času odrazu zvuku od dna priekopy sonarom namerali na Challengeri II hĺbku 10 900 m (11° 19' N, 142° 15' E). Vzhľadom na presnosť metódy merania a ich opakovaní oficiálne oznámili opatrnejšiu hodnotu: 10 863 m. Následné merania v 1984, uskutočnené japonskou expedíciou pod záštitou UNESCO, upresnili maximálnu hĺbku priekopy na 10 924 ± 10 m.
23. januára 1960 (13:06) sa Don Walsh a Jacques Piccard ponorili v batyskafe Námorníctva Spojených štátov amerických Trieste na dno priekopy. Na dne priekopy tlak dosahoval hodnoty 108,6 MPa. Výskumníci Jacques Piccard a Donald Walsh boli v guľatej pozorovacej kabíne so stenami hrubými 13 cm, kvôli ochrane pred enormným tlakom. Ponor trval 4 hodiny a 48 minút. Výnor na hladinu trval 3 hodiny a 15 minút.
Palubné prístroje ukazovali hĺbku 11 521 m, údaje boli korigované na 10 916 m (tiež udávané 10 910 m). Na dne Walsha a Piccarda prekvapila prítomnosť života (ploská ryba, platesa), ktorému zjavne extrémny tlak neprekážal.
Na dno Mariánskej priekopy sa ľudia vrátili až 25. marca 2012, keď tam v miniponorke Deepsea Challenger samostatne zostúpil James Cameron. Na palube mal aj stereoskopické kamery, ktoré celú výpravu zaznamenávali.
Komornická dolina

Komornická dolina je dolina na severnej strane Nízkych Tatier, južne od obce Liptovská Štiavnica. Začína južne od obce, kde sa stáča západným smerom od Zemianskej doliny. Vedie ňou lesná cesta a preteká riečka Štiavničanka.
Gutenbergova diskontinuita

Gutenbergova diskontinuita alebo D"-zóna je rozhranie medzi plášťom a jadrom Zeme.
Lokalizovaná je v hĺbke asi 2 700–2 900 km pod povrchom Zeme. Je charakteristická zmenou hustoty z 5,7 kg.dm⁻³ na 11 kg.dm⁻³ a zmenou rýchlosti prechádzajúcich seizmických vĺn, pričom S-vlny sa na nej odrážajú.
Pomenovaná je podľa seizmológa Bena Gutenberga, ktorý sa zaoberal výskumom hraníc zemského plášťa.
Les Mazures

Poloha

Obec má rozlohu 36,14 km². Najvyšší bod je položený 401 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 947 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Boulangerit

Charakteristika

Boulangerit vytvára dlhé prizmatické, niekedy ihlicovité kryštály. Najčastejší je celistvý, vláknitý alebo má plstnatý habitus. Je olovenosivý až modrastosivý a má hnedastý vryp. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik

Vzniká na hydrotermálnych žilách spolu s antimonitom, kremeňom, galenitom a inými minerálmi.

Poznávanie

Pri zohrievaní sa ľahko taví, Nereaguje so zriedenými teplými ani studenými kyselinami, rozpúšťa sa v horúcich koncentrovaných kyselinách.

Výskyty na Slovensku

Brezno, Hnúšťa-Likier, Klenovec, Nižná Slaná, Rovné, Smolník, Malé Železné, Nižná Boca, Jasenie-Soviansko, Magurka, Dúbrava, Ratkovská Zdychava.
Cyklón na Samoe (1889)

Cyklón

V marci 1889 v prístave prevládali nemecké a americké lode. Veľmi sa im darilo obchodovať na ostrovoch Samoa. Taktiež sa tu objavovali britské lode, ktorých ale bolo pomenej.
V dňoch prichádzajúcej katastrofy sa zahraniční námorníci nevedeli zmieriť s menším ziskom, tak aj napriek tomu, že sa blížil cyklón, neposlúchli rozkaz na opustenie prístavu. Keďže prístav v Apii má voľný výbežok do Tichého oceánu lode, ktoré neboli ukotvené, ale ktoré obchodovali, odplavilo. Stalo sa tak 15. marca 1889. Lode „hádzalo“ z jednej strany na druhú. 
Keď cyklón udrel výsledok bol katastrofálny. Miestni ľudia si vzali všetky veci do bezpečia, keďže zažili už podobné cyklóny. Sťahovali sa viac do vnútrozemia.
Potopených bolo šesť lodí zo siedmich. Tri lode USS Trenton, USS Nipsic a USS Vandalia patrili USA a tri lode SMS Olga SMS Eber a SMS Adler patrili Nemecku. Posledná siedma loď odplávala skôr, ako cyklón zaútočil v plnej sile. Bola to loď Calliope, britského pôvodu. 
Pri katastrofe zomrelo najmenej 200 ľudí z toho väčšina boli námorníci lodí.
Táto katastrofa sa často poukazuje ako príklad zmyslu života pred ctižiadostivou závislosťou po zisku.
Aj napriek tejto katastrofe sa zahraniční obchodníci nepoučili a tvrdohlavo obchodovali naďalej.
Marnhagues-et-Latour

Poloha

Obec má rozlohu 21,92 km². Najvyšší bod je položený 762 m n. m. a najnižší bod 396 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 147 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Drahno

Klubová kariéra

Michal Drahno je odchovancom MŠK Žilina. So Žilinou získal aj dva majstrovské tituly. Neslávne známy je jeho vlastný gól zo zápasu 3. predkola Ligy Majstrov proti FC Chelsea. V slovenskej najvyššej súťaži neskôr pôsobil v dresoch Interu Bratislava, Senca či Močenku. Skúsenosti má tiež zo slovinským futbalom, keďže v Slovinsku vystriedal 3 mužstvá.

Trénerská kariéra

Pred sezónou 2014/2015 sa stal trénerom klubu FK Rajec pôsobiaceho v V. lige Sever. Do prvého kola jarnej časti zasiahol aj ako hráč a momentálne je v pozícií hrajúceho trénera. V sezóne 2017/2018 dokázal s mužstvom postúpiť do IV.ligy.

Úspechy

Majster Corgoň ligy: 2002/2003, 2003/2004
Bieloruské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta FIFA sa bieloruskému družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. V kvalifikácii na MS 2000 skončilo v skupine tretie za Holandskom a Juhosláviou. V roku 2004 vyhralo svoju skupinu ale neprešlo po 2 prehrách s Ukrajinou cez následné play-off. Rok 2008 mal podobný priebeh, po výhre vo svojej skupine neprešlo po prehre doma a remíze vonku s Ruskom v play-off. V kvalifikácii na MS 2012 postúpilo zo svojej kvalifikačnej skupiny 6 spolu s Českom, ale v následnom play-off dvakrát prehralo s Portugalskom.
Bielorusko absolvovalo 6 neúspešných kvalifikácií na Majstrovstvá Európy UEFA. Najbližšie k postupu malo v rokoch 2001, 2003 a 2007, keď zakaždým skončilo v skupine druhé ako prvé nepostupujúce družstvo. Zlom nastal v roku 2009, keď spolu s Talianskom postúpilo na ME 2010 ako jeden zo 4 tímov, ktoré sa kvalifikovali s druhých miest v skupinách. Na samotných ME, ktoré sa konali v Maďarsku v skupine prehralo so Španielskom vysoko 1 : 9 a remizovalo s Portugalskom a ďalej nepostúpilo. V kvalifikačnej skupine 3 na ME 2012 skončilo druhé za Portugalskom a nepostúpilo na európsky šampionát, rovnako ako aj o 2 roky neskôr, keď skončilo až na 4. priečke.
Borovica pancierová

Vzhľad

Strom podobný borovici čiernej, až 35 m vysoký, rozvetvený až k zemi.
Koruna kužeľovitá, borka tenká, popolavá, dole hranato šupinovitá.
Vetvy a letorasty sú sivohnedé, letorasty sú na rozdiel od podobnej borovice čiernej srienistá.
Pupene pozdĺžne vajcovité, sivo-belavé s bielymi špičkami, bez živice.
Ihlice po 2, dlhé 4 – 9 cm, štetkovité na konci vetvičiek, tuhé, lesklo zelené.
Šišky jednotlivé, vajcovité, 7 – 8 x 2,5 cm, nezrelé tmavo fialové, zrelé hnedé.
Semená okrídlené, elipsovité, 6 – 7 mm veľké.

Výskyt

Na balkánskom polostrove, v Bulharsku, Taliansku, a Turecku, ale ťažisko jej výskytu je predovšetkým v Albánsku. Rastie v nadmorských výškach 1 200 – 2 200 m n. m. na vápencových a dolomitových pohoriach.

Ekológia

Je výrazne viazaná na vápencové podložie a neznáša kyslé pôdy.

Využitie

na území Slovenska je vyhľadávanou okrasnou drevinou, pretože sa v niektorých lokalitách (na kyslých pôdach) obťažne pestuje.
Cardeilhac

Poloha

Obec má rozlohu 18,41 km². Najvyšší bod je položený 488 m n. m. a najnižší bod 335 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Froberville

Poloha

Obec má rozlohu 5,88 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 023 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čajka vidlochvostá

Výskyt a stav na Slovensku

V decembri v roku 1875 bola pri Lučenci zastrelená čajka trojprstá, omylom určená ako čajka vidlochvostá. Prvé akceptované pozorovanie zo Slovenska, schválené Faunistickou komisiou Slovenska i Maďarska, pochádza z 25. augusta 2001. Bol zdokumentovaný výskyt jedného dospelého jedinca v letnom šate na brehu Dunaja (riečny kilometer 1717), pri obci Kamenica nad Hronom.
Hôtel de Sens

Hôtel de Sens, plným názvom Hôtel des archevêques de Sens (slovensky Palác arcibiskupov zo Sens) je gotický mestský palác v Paríži v historickej štvrti Marais v 4. obvode. Od roku 1961 tu sídli Bibliothèque Forney venovaná výtvarnému a úžitkovému umeniu.

Dejiny

Parížska diecéza bola povýšená na arcibiskupstvo až v roku 1622. Do tejto doby podliehala arcibiskupstvu v Sens. Arcibiskup Tristan de Salazar (v úrade 1474 – 1518) dal zbúrať pôvodný palác nazývaný Hôtel Jean d'Hestoménil, ktorý daroval arcibiskupstvu v Sens Karol V. ako parížsku arcibiskupskú rezidenciu, a dal na jeho mieste v rokoch 1475 – 1519 vybudovať súčasnú stavbu. V 16. storočí tu bolo centrum katolíckej ligy v čele s Henrichom I. de Guise a kardinálom Nicolasom de Pellevé. Kardinál tu podľa povesti ranila mŕtvica potom, čo sa dozvedel o vstupe Henricha IV. do Paríža. Tiež tu v rokoch 1605 – 1606 žila kráľovná Margot, ktorej manželstvo s Henrichom IV. bolo zrušené v roku 1599. V roku 1911 kúpilo palác mesto Paríž.
Palác je od roku 1862 zaradený medzi monument historique.
Juraj Chovan

Životopis

V roku 1942 sa stal žiakom gymnázia v Ružomberku. Po skončení štvrtej triedy ho prijali do Malého seminára v Levoči, kde začal študovať na tamojšom gymnáziu, a kde absolvoval piatu a šiestu triedu. Po prevzatí moci v štáte Komunistickou stranou bol seminár zatvorený a premenený na internát. Na protest, vtedy už ako septimán, vystúpil z levočského gymnázia s úmyslom pokračovať v Ružomberku. Pre údajné obštrukcie vtedajšieho riaditeľa levočského gymnázia v Ružomberku mohol pokračovať až od januára 1949, kde potom aj v roku 1950 zmaturoval. Po maturite bol prijatý za bohoslovca do Veľkého seminára v Spišskej Kapitule, ale ani tam už nemohol pokračovať v štúdiu, lebo od septembra 1950 bol aj tento seminár zatvorený.
Dva roky potom pracoval ako prevádzkový účtovník v Štátnych lesoch a v októbri 1952 začal študovať na Filozofickej fakulte UK v Bratislave filológiu. Po skončení štúdia pracoval najprv ako učiteľ na Strednej textilno-papiernickej škole v Ružomberku, až napokon na dlhý čas zakotvil v Matici slovenskej v Martine. Tu rozvinul svoju vedeckú a publikačnú činnosť.

V roku 1970 dosiahol doktorát z filozofie a v roku 1980 aj vedeckú hodnosť Kandidáta vied (CSc.). Literárnu históriu obohatil o viaceré významné zistenia a osobitne sa zaslúžil o rozvoj literárneho múzejníctva, za čo dostal i najvyššie vyznamenanie rezortu Ministerstva kultúry SR – Zaslúžilý pracovník kultúry a Cenu Andreja Kmeťa. Neprestal sa však zaoberať aj vecami teologickými a katolíckou spisbou. Tri roky pôsobil aj ako šéfredaktor Katolíckych novín a zaslúžil sa o obnovu vydávania časopisu Verbum.
Tomáš Kaberle

Zimné olympijské hry 2006

Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.
Marchamp

Polohopis

Marchamp má rozlohu 13,11 km². Najvyšší bod je položený 940 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Marchamp má 113 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Střemošická stráň

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených lesných a lesostepných spoločenstiev na opukových stráňach s dubohrabovým porastom a priľahlými lemami bohatými výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín (vstavačovec májový, vstavač purpurový, črievičník papučkový, prvosienka jarná, medúnka medovkolistá, vtáčia prilba biela, orlíček obyčajný a i.). Tieto spoločenstvá ďalej dopĺňajú stepné druhy hmyzu a drobného vtáctva.
Počas vertebratologického výskumu v priebehu rokov 1992 a 1993, ktorý mala táto skupina 21 exkurzií na území rezervácie, bol zaznamenaný výskyt troch druhov obojživelníkov, troch druhov plazov, 84 druhov vtákov (u 55 z nich sa predpokladá hniezdenie) a 17 druhov cicavcov.
Pasiteles

Pasiteles (starogr. Πασιτέλης) bol grécky sochár a spisovateľ v 1. storočí pred Kr.
Sochár Pasiteles pochádzal pravdepodobne z južnej Itálie (pôv. Magna Graecia). V roku 89 pred Kr. na základe rímskeho zákona Lex Plautia Papiria získal rímske občianstvo. Bol zakladateľ neapolskej helenistickej školy, umelec s eklektickým vkusom, ktorého pôvodná tvorba sa nezachovala. Pracoval váčšinou v Ríme, kde hlavne odlieval a cizeloval (rytím ozdoboval kovové predmety).
Napísal aj knihu (dnes stratenú) o piatich zväzkoch o gréckom umení, ktorá bola podľa rímskeho spisovateľa Plínia základným prameňom pri štúdiu estetiky: „Obdivu sa tešil i Pasitelés, ktorý napísal tiež päť zväzkov o umení, po celom svete slávnych. Ten sa narodil v gréckej osade na brehoch Itálie a spolu s tamojšími obyvateľmi miest mu bolo udelené rímske občianstvo. Zhotovil zo slonoviny Iova v chráme Metellovom tam, odkiaľ sa vychádza na Martovo pole. Prihodilo sa mu, že keď bol v lodeniciach, kde chovali africké šelmy, tesal podľa skutočnosti leva cez klietku, z inej klietky unikol panter a vážne ohrozil svedomitého umelca. Vytvoril údajne premnoho diel, nepoznáme však ich mená.“
Pasiteles o sebe napísal, že k svojim sochám zhotovoval hlinené modely, ktoré potom jeho žiaci reprodukovali do mramoru. Žiakom Pasitela bol Stefanos, ktorý signoval sochu z Villy Albani pri Ríme (na nápise IGUR IV 1584 sa Stefanos sám vyhlasuje za jeho žiaka) a žiakom Stefana bol Menelaos, autor mramorového súsošia Oresta a Elektry, umiestneného v Museo delle Terme. 
O sochárskych dielach Pasitela nám podávajú svedectvá signatúry z podstavcov jeho nezachovalých sôch, a pripisujú sa mu aj originály dnešných mramorových kópií diel, súsošia Dioskúrov, umiestnenom v Museo del Prado v Madride a sochy tzv. Atalanty v Musei Vaticani, pravdepodobne víťazky Héraií (odetú v chitóne), o ktorých Pausanias uvádza: „Bežia takto: majú rozpustené vlasy, chitón siaha čiastočne nad kolená a pravé rameno ukazujú až po prsia. Aj im je určený olympijský stadion, ale pre beh im zmenšujú stadion na šestinu. Víťazkám dávajú olivové vence a kus mäsa z kravy obetovanej Hére, môžu tiež venovať do chrámu svoju namaľovanú podobizeň.“
Depešák

Depešák bolo slangové označenie príslušníka hudobnej subkultúry, ktorá bola v 80. rokoch 20. storočia ovplyvnená hudbou a popkultúrnymi znakmi britskej elektronickej skupiny Depeche Mode. Anglická skupina bola magazínom Q označená ako „najpopulárnejšia elektronická skupina, akú kedy svet poznal“ a novinami Sunday Telegraph ako „jedna z najväčších britských popových skupín všetkých čias“.

Termín sa používal v krajinách bývalého Česko-Slovenska, kde v 80. a 90. rokoch prevládali subkultúry metalistov (poslucháči inklinujúci k metalovému žánru) a depešákov. Prívrženci tejto subkultúry považovali skupinu často za svoj „bezhraničný vzor“.

Znaky

Depešáci svojej filozofii prispôsobovali aj zovňajšok, ktorému dominovala čierna farba a účes podľa vzoru členov skupiny: na bokoch uhladený zostrih s dlhšími vyčesanými vlasmi na temene.
Bazelat

Poloha

Obec má rozlohu 13,43 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 289 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sojuz TMA-21

Prípravy a priebeh letu

Dňa 12. apríla 2011 bolo päťdesiate výročie prvého letu človeka do vesmíru – letu Jurija Gagarina. K oslave výročia bola loď Sojuz TMA-21 pomenovaná Jurij Gagarin. Je to prvý prípad pomenovania ruskej (alebo sovietskej) pilotovanej kozmickej lode, doteraz boli takto pomenované len dva nákladné Progressy – Progress M-59, k 100. výročiu narodenia Sergeja Koroľova, a Progress M-61, k 150. výročiu narodenia Konstantina Ciolkovského.
Štart Sojuzu TMA-21 bol plánovaný na 30. marca 2011. Pri záverečných skúškach bola zistená nefunkčnosť kondenzátora v spojovacom bloku Kvant-V. Preto bol 14. marca štart odložený. 18. marca bol štart určený na 4. apríla 22:18 UTC.
Dňa 4. apríla o 22:18:20,115 UTC loď hladko odštartovala z kozmodrómu Bajkonur. Po štandardnom dvojdňovom lete sa Sojuz spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS).
Súčasťou komplexu ISS bol až do 16. septembra 2011, kedy sa o 00:38:12 UTC odpojil a o 03:59:43,8 UTC pristál v kazašskej stepi 150 km juhovýchodne od mesta Džezkazgan po 164 dňoch, 5 hodinách, 41 minútach a 24 sekundách letu.