google/wiki40b huggingface dataset:
Žofia Nasavská

Pôvod a mladosť

Narodila sa ako najmladšia, dvanáste dieťa vojvodu Viliama Nasavského z jeho druhého manželstva s Paulinou von Württemberg. Jej otec zomrel v roku 1839, keď jej boli tri roky a vojvodom nasavským sa stal jeho najstarší syn Adolf, o devätnásť rokov starší ako Žofia. 
V jej detstve a mladosti sa jej dostalo svedomitej výchovy a vzdelania prostredníctvom starostlivo vybraných profesorov. Vynikala predovšetkým v štúdiu histórie, jazykov a v hre na piano.
Po smrti svojej matky v roku 1856 sa Žofia presťahovala do sídla svojej najstaršej sestry, princeznej Márie Vilemíny, vojvodkyne Wied. Na zámku Monrepos neďaleko Neuwiedu sa Žofia zoznámila s Oskarom, vojvodom z Östergötlandu, druhým synom švédskeho kráľa Oskara I. Po troch mesiacoch, 25. septembra, vojvoda požiadal o Žofiinu ruku.

Odkaz a smrť

Kráľovná bola silno ovplyvnená činnosťou Florence Nightingalovej. Potom, čo navštívila radu nemocníc v Londýne, pojala plán založiť školu pre ošetrovateľky vo Švédsku. 1. januára roku 1884 vznikol s jej prispením domov pre ošetrovateľky a spoločne so svojim manželom založila 14. decembra roku 1887 novú nemocnicu, Sophiahemmet, ktorá fungovala tiež ako škola pre ošetrovateľky.
Po smrti Oskara II. v roku 1907 sa Žofia stiahla z verejného života. Jej posledné verejné vystúpenie bolo 3. decembra roku 1913, kedy sa zúčastnila promócie svojej vnučky v Sophiahemmete. Necelý mesiac potom, 30. decembra toho istého roku v Štokholme zomrela.
Rust (Burgenland)

Poloha mesta

Okolie mesta je veľmi malebné. Rust leží totiž na brehu Neziderského jazera, asi 15 km východne od Eisenstadtu. Mestské územie je zo severu, západu i juhu obklopené okresom Eisenstadt-okolie. Len jeho východná hranica (cez Neziderské jazero) je spoločná s okresom Neusiedl am See.
Allancastria caucasica

Allancastria caucasica je motýľ z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae).
Vyskytuje sa v regióne okolo Čierneho mora a v južnom Rusku, južnom Kaukaze, Gruzínsku a severnom Turecku. Na areáli svojho výskytu vytvára druh niekoľko poddruhov.
Druh opísal v roku 1964 rakúsky entomológ Julius Lederer.
Adolph Frank

Život

Adolph Frank sa narodil v dedine Klötze, blízsko Gardelegenu v Altmarku, Nemecko. Bol synom židovského obchodníka, ktorý riadil obchod so zmiešaným tovarom. Frank vyštudoval strednú školu v Strelitzi, dnes časť Neustrelitzu a neskôr známu Jacobsohnovu školu v Seesene. Po strednej škole jeho záujem o chémiu vzrástol a preto sa rozhodol študovať v lekárni v Osterburgu.
Od roku 1855 do 1857 študoval farmáciu, prírodné vedy a technológiu na univerzite v Berlíne. V tom istom roku urobil skúšky a stal sa farmaceutom so známkou 1 (najlepšia možná známka v nemeckom školskom systéme). Medzi rokmi 1861 a 1862, získal doktorát z chémie na univerzite v Göttingene za prácu o produkcii cukru. Pred získaním doktorátu, v roku 1858, Frank Adolph už získal svoj prvý patent počas práce pre cukrovú továreň v Staßfurte za objav procesu čistenia repnej šťavy pomocou ílového mydla. Dôraz vo svojej práci kládol na poľnohospodárske využitie potaše ako umelého hnojiva.

Práca

Po roku 1860 objavil ložiská potaše blízko Staßfurtu a Leopoldshallu, a začal rozvíjať potašový priemysel. V roku 1861 získal patent na potašové hnojivo na základe chloridu draselného. Svoj neskorší vývoj zameral na metódu industriálnej extrakcii brómu zo soľných baní.
Jeho práca na poli hnojív viedla Sidney Gilchrist Thomasa k objavu nového umelého hnojiva. Spolu s nemecko-poľským chemikom Nikodem Carom, v roku 1899 vyvinuli Frankovu-Carovu metódu extrakcie kyanamidu vápenatého, ktorá rozbehla dusíkatý a vápenatý kyanamidový hnojárenský priemysel. V rovnakom roku obaja a niekoľko iných obchodníkov založili firmu Cyanidgesellschaft mbH, ktorá sa neskôr premenovala na Bayrischen Stickstoff-Werke AG (BStW) v Trostbergu.
Použitie hnedého zafarbenia pivových fliaš, ktoré malo chrániť obsah fľaše pred slnkom, sa mu dá tiež pripísať.
Očná guľa

Očná guľa (lat. bulbus oculi) je pohyblivý útvar uložený v tvárovej časti lebky v očnici (orbita) v tukovom tkanive, v ktorom sa otáča pomocou okohybných svalov.
Okom prebieha myslená os, ktorá je spojnicou pozorovaného predmetu s miestom najostrejšieho videnia na sietnici - ústredná jamka (fovea centralis). Očná guľa je len približne guľovitá. Predozadný rozmer (cez očnú os) je asi o 1 cm väčší ako transverzálny a vertikálny priemer.
Stena očnej gule sa skladá z troch vrstiev; vonkajší väzivový obal očnej gule (tunica fibrosa bulbi) tvorí očné bielko a rohovka. Strednú vrstvu, cievnatý obal očnej gule (tunica vasculosa bulbi), tvorí cievovka, vráskovec a dúhovka. Vnútornú vrstvu očnej gule (tunica interna bulbi) tvorí sietnica s tyčinkami a čapíkmi.
V hrote očnice vystupuje z oka zrakový nerv a vstupuje tepna privádzajúca krv pre celé oko, vstupujú tu aj nervy pre ovládanie svalov v oku. Tieto útvary sú uložené v tukovom tkanive.
Miesto, kde vystupuje z očnej gule zrakový nerv sa nazýva slepá škvrna. Je bez tyčiniek a čapíkov. 2/3 vnútorného priestoru očnej gule vypĺňa hmota nazývaná sklovec. Na vráskovci je zavesená šošovka.
Vim

História

V roku 1988 napísal Bram Moolenaar obdobu editoru Vi pre Amigu, tento program bol založený na kóde editoru Vi (SteVIe), preto bol pomenovaný Vi IMitation.
Roku 1991 bola zverejnená prvá verejná verzia tohoto editoru – Vim 1.14. Táto verzia bola stále dostupná len pre Amigy, na UNIX bola prenesená až verzia 1.22, kedy došlo k celej rade vylepšení. S príchodom verzie 2.0 (december 1993) sa editor premenoval na Vi IMproved.
Ďalšou prelomovou verziou bola verzia 3 (1994), kedy se objavila podpora viacerých okien a verzia 4 z roku 1996: do editoru bola zapracovaná možnosť grafického rozhrania. Ďalšou v poradí bola verzia 5 (1998), kde najväčšou zmenou bolo zvýrazňovanie syntaxe. Verzia 6 (z roku 2001) priniesla skladanie (folding), podporu UTF-8 a vylepšenie pre viacero jazykov, zvislé okná či viacriadkové regulárne výrazy. Sedmá verzia (2006), ktorej hlavnou novinkou je priebežná kontrola textu (spell checking). Okrem nej zaviedla aj inteligentné doplňovanie textu, panely pre dokumenty, lepšiu prácu s históriou zmien a ďalšie vylepšenia. Osmá verzia (2016) priniesla asynchronné I/O operácie, podporu JSONu, podporu písania užívateľských úloh (jobs), spouštěnie úloh v určitý čas jednorázově i opakovaně (timers), správu pluginov metodou balíčků a opravenie chýb. Posledná verzia 8.1 má ako hlavnú novinku integrovaný terminál.
Roku 2002 bola zmenená licencia smerom k licenciám typu GPL,čo umožnilo využiť Vim ako základný editor v niektorých linuxových distribúciách. Táto zmena licencie bola umožnená faktom, že z pôvodného kódu, ktorý Bram Moolenaar využil, už vo Vime nezostalo nič.
Príčinné súvetie

V príčinnom súvetí druhá veta vysvetľuje príčinu prvej vety (preto sa niekedy uvádza vysvetľovaco-príčinné)

Príklad: ,,Neučím sa, veď som sa učil včera.“ (Aká je príčina toho, že som sa včera neučil (prvej vety)? - Príčinou toho, že sa sa neučím (prvej vety) je to, že som sa učil včera.)

Najčastejšie sa v ňom púžívajú spojky: a to, a tak, ináč, veď, totiž
Priemyselné a lesné úzkorozchodné trate v okolí Smoleníc

Priemyselné a lesné úzkorozchodné trate v okolí Smoleníc bol železničný systém v Malých Karpatoch v okolí obce Smolenice. 
Išlo o dva systémy. Lesná konská dráha s rozchodom 760 mm je rozvetvená v priestore lesov okolo Majdánu, medzi Hornými Orešanmi a Lošoncom, ktorá i skôr vznikla, ale i skôr zanikla a parný rušeň vlastne na nej nikdy nejazdil. Novší systém – trať s rozchodom 600 mm, stýkajúca sa s lesnou železnicou na Majdáne a majúca značne široký záber v krajine – od hranice chotára obce Sološnica na Kolovrátku až po dobrovodské lesy, kde siahala až takmer pod Bradlo. 
V roku 1880 začal gróf Jozef Pálffy (1853 – 1920) v úzkej doline pod Majdánom pri Horných Orešanoch výstavbu chemického závodu, v ktorom sa suchou destiláciou malo spracúvať bukové drevo na výrobky: octan vápenatý, kyselina octová a acetón. Vedľajším produktom bolo drevné uhlie. Jedna vetva viedla zo závodu k Hornej Parine ku Klokoču (14 km). Z nej odbočovala pri hájovni Stará Bohatá.  Druhá  dôležitá vetva viedla z Majdánu okolo Jahodníka pod Záruby (14 km). V rokoch 1901 – 1903 bola postavená trať až na Dobrú Vodu.
Vo väčšine prameňov sa uvádza, že na priemyselnej železničke jazdilo 6 parných a 5 dieselových lokomotív, 2 drezíny, 2 osobné a 140 nákladných vozňov. Dve parné lokomotívy boli štvornápravové (Goliath a Ludko) a štyri trojnápravové (Republika, Pavlína, Lucia a Mena). Republika sa dnes nachádza na Štiavničke pri Hronci ako fyzicky zachránený exponát múzea ČHŽ.
Všetky horské dopravné trasy sa mierne zvažovali k závodu, čo umožňovalo samočinnú dopravu dreva. Prázdne súpravy vagónov vytiahli kone na svahy ku skládkam a odtiaľ naložené drevom išli zotrvačnosťou do hlavného skladu pri závode. 
Úzkokoľajku zo závodu do Smoleníc a Dobrej Vody stavali cudzinci. Boli to zväčša Poliaci, Taliani a Chorváti. Dokončená bolo až roku 1920. Pred likvidáciou v roku 1960 mala úzkokoľajka spolu 70 km.
HMNB Portsmouth

Her Majesty's Naval Base, Portsmouth (HMNB Portsmouth) je jedna z troch námorných základní Royal Navy (ostatné sú HMNB Clyde a HMNB Devonport). Nachádza sa na východnom pobreží Portsmouthu severne od prielivu Solent a ostrova Wight. Základňa má najstaršie suché doky na svete a je domácou základňou 66% techniky Royal Navy. Na základni sa robia aktivity ako stavba a oprava lodí, námorná logistika, ubytovanie a stravovanie a služby (lekári, vzdelanie, sociálna starostlivosť) poskytované ministrom obrany. Je to najstaršia základňa Royal Navy, stala sa súčasťou jej histórie a obrany Britských ostrovov. Nachádza sa tu Portsmouthská historická lodenica, ktorá ponúka návštevníkom atrakcie ako Mary Rose, HMS Victory a HMS Warrior.
Veliteľ základne je komodor Jeremy Rigby.

Činnosť základne

Je to domov väčšiny lodí Royal Navy, rybárskych lodí a mínoloviek. Väčšina týchto lodí je súčasťou Portsmouthskej flotily.
Celkom je tu zamestnaných 17 200 ľudí.
Les Omergues

Poloha

Les Omergues má rozlohu 34,22 km². Najvyšší bod je položený 1 452 m n. m. a najnižší bod 789 m n. m.

Obyvateľstvo

Les Omergues má 124 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Athée (Mayenne)

Poloha

Obec má rozlohu 17,23 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Albert Libra

Život

Narodil sa 8. apríla 1891 v Herálci. Architektúru študoval na českej (1910 – 1913) a nemeckej (1913 – 1916) technike v Prahe. V rokoch 1916 – 1920 bojoval v armáde a v roku 1920 ukončil vysokoškolské štúdium prerušené vojnou. Od roku 1921 kedy pôsobí ako samostatný architekt, absolvoval mnohé študijné cesty po Európe. Mal široké kultúrne záujmy, aktívne sa venoval hre na violončelo, zaujímal sa o históriu a filozofiu, spolupracoval s autoklubom RČS. Množstvo jeho prác bolo vystavených na medzinárodných výstavách v Prahe, Bruseli, Paríži, kde získal striebornú medailu. V rokoch 1948 – 1952 bol zamestnancom Stavoprojekte a v rokoch 1952 – 1958 v Energoprojekte V Prahe. Vydal monografiu svojich prác vo Viedni 1934. Bol členom Masarykovej akad. Práce, Klubu architektov v Prahe a International Housing and Town Planning Corporation. Umrel 3. júna 1958 v Prahe.

Tvorba

František Albert Libra patril k popredným českým funkcionalistickým architektom. Množstvo jeho súťažných projektov (okolo 50) a najmä realizovaných stavieb svedčia o jeho mimoriadnom talente a usilovnosti. Obsiahol široké spektrum architektonickej tvorby – urbanizmu, obytné budovy, peňažné a liečebné ústavy, jasle a materské školy, kúpaliská, priemyselné stavby, interiéry, ale aj plagáty a drobný dizajn. Jeho budovy sa vyznačujú dokonalým prevádzkovým riešením a kultivovaným architektonickým výrazom. Najmä jeho najväčšia a najznámejšia realizácia – areál sanatória pre liečbu TBC vo Vyšných Hágoch – patrí k najlepším a najcitlivejším funkcionalistickým stavbám tridsiatych rokov minulého storočia.
Notis Sfakianakis

Životopis a začiatok kariéry

Rodina Notisa Sfankianakisa sa presťahovala na ostrov Kos keď mal sedem rokov. Notis sa stal diskdžokejom, keď mal okolo 20 rokov. Pracoval ako elektrikár, inštalatér, čašník a robotník. V roku 1985 založil národnostnú hudobnú skupinu a hral v kluboch na Kose. Skupina sa kvôli neúspechu rozpadla približne po roku svojej existencie. Roku 1986 sa Notis vrátil naspäť na Krétu a začal svoju sólovú kariéru.
Notisov talent objavil Kostas Bourmas, generálny manažér Sony v Grécku. Bourmas s ním podpísal zmluvu, Notis nahral svoj debutový album Prvýkrát (1991), ktorý sa dostal do desiatky najpredávanejších albumov v Grécku.
Notis je majstrom svojho štýlu, vie, ako komponovať hudbu tak, aby poslucháči chceli viac. Na svojom novom CD Magické noci ukazuje svoj očarujúci hlas a dokazuje, prečo je jedným z najväčších talentov v Grécku.
Jednou z jeho najslávnejších skladieb je Gyftissa mera (Cigánsky deň).
Počítačový tomograf

Počítačový tomograf je diagnostický prístroj, ktorý umožňuje rádiologické vyšetrenie známe ako počítačová tomografia (CT).
Guerfand

Poloha

Obec má rozlohu 6,44 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 171 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flancourt-Catelon

Poloha

Obec má rozlohu 7,97 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 476 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salemské čarodejnice

Začiatok

V roku 1692 skupina dospievajúcich dievčat zo Salemu v Massachusetts dostávala čudné záchvaty po tom, ako si vypočula príbehy západoindickej otrokyne. Pri vypočúvaní obvinili niekoľko žien z toho, že sú čarodejnice a že ich trýznia. Obyvatelia mestečka boli zdesení, ale vôbec nie prekvapení: viera v čarodejníctvo sa v 17. storočí rozšírila v Amerike i v Európe.
To, čo nasledovalo - aj keďže je to v amerických dejinách ojedinelý prípad, umožňuje nám nahliadnuť do sociálneho a psychologického sveta puritánskeho Nového Anglicka. Mestskí hodnostári zvolali súd, ktorý mal vyšetriť obvinenie z čarodejníctva. Ten pohotovo odsúdil a popravil majiteľku hostinca Bridget Bishopovú. V priebehu mesiaca odsúdili a obesili päť ďalších žien.

Hystéria

Hystéria sa však stupňovala vo veľkej miere aj vďaka tomu, že súd prijal ako dôkaz tvrdenia svedkov, podľa ktorých sa im obvinené ženy zjavili ako duchovia alebo vo videniach. Takýto "spektrálny dôkaz" bol sám o sebe veľmi nebezpečný, pretože sa nedal ani overiť, ani podrobiť objektívnemu skúmaniu. Na jeseň 1692 popravili vyše 20 obetí vrátane niekoľkých mužov a viac ako 100 ďalších zavreli do väzenia - medzi nimi i niektorých z vážených občanov mesta. Vtedy už hrozilo, že hystéria sa rozšíri za hranice Salemu, a tak kazatelia v celej kolónii vyzývali skoncovať s procesmi. Guvernér kolónie súhlasil a súd rozpustil. Väznených neskôr prepustili alebo im výkon trestu odložili.
Salemské súdne procesy s čarodejnicami dlho fascinovali Američanov. Z psychologického hľadiska sa väčšina historikov zhodla na tom, že roku 1692 Salem zachvátil určitý druh masovej hystérie, ktorú živila úprimná viera v existenciu čarodejníctva. Poukazujú na to, že kým niektoré z dievčat možno hrali divadlo, ošiaľ sa zmocnil aj mnohých zodpovedných osôb.
Viac však odhalila dôkladnejšia analýza osobností obžalovaných a žalobcov. Salem, podobne ako veľká časť koloniálneho Nového Anglicka v tom čase, prechádzal ekonomickými a politickými zmenami. Z prevažne poľnohospodárskej puritánmi ovládanej komunity sa stávala väčšmi svetská spoločnosť venujúca sa obchodu. Mnohí zo žalobcov boli zástancami tradičného spôsobu života spätého s pôdou a cirkvou, kým viacero žien obvinených z čarodejníctva patrilo k rozvíjajúcej sa vrstve drobných obchodníkov a remeselníkov. Temný zápas o spoločenskú a politickú moc medzi staršími, tradičnými skupinami a novovznikajúcou obchodníckou vrstvou, aký sa odohral v Saleme, sa opakoval na mnohých miestach v celej americkej histórii. Bizarne a osudovo sa však odklonil od svojho smeru, keď sa občanov zmocnilo presvedčenie, že v ich domovoch slobodne vyčíňa diabol.
Salemské čarodejnícke procesy slúžia aj ako pôsobivé prirovnanie v prípadoch osudných následkov vznesenia senzačných, pritom však falošných obvinení. Od čias Salemu sa na označenie falošných obvinení proti veľkému počtu ľudí v politickom živote často používa termín "hon na čarodejnice"
Luteinizačný hormón

Luteinizačný hormón alebo lutropín alebo LH je hormón produkovaný bazofilnými, tzv. gonadotropnými bunkami pars distalis adenohypofýzy. U muža je synonymom termín hormón stimulujúci intersticiálne bunky semenníka (ICSH). Chemicky ide o glykoproteín. Patrí spolu s folikulostimulačným hormónom do skupiny tzv. gonadotropínov – hormónov ovplyvňujúcich pohlavné žľazy. 
U ženy pôsobí na bunky steny folikulu vaječníka, ktorý predtým dozrel vďaka účinku folikulostimulačného hormónu a podieľa sa tak na spúšťaní ovulácie a na regulácii menštruačného cyklu. Po ovulácií sa jeho účinkom mení folikul na žlté teliesko – lat. corpus luteum, ktorý potom pod účinkom LH produkuje hormón progesterón. Následne praská, keď dosiahne veľkosť do 20 mm.
U mužov pôsobí od puberty na vývoj Leydigových buniek semenníka stimuluje tvorbu a v dospelosti udržuje hladinu mužského pohlavného hormónu testosterónu.
Saint-Privat (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 26,9 km². Najvyšší bod je položený 782 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 396 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lopas

Lopas (starogr. Λοπάς – lopas) je typ starogréckej nádoby.
Lopas, plytká okrúhla panvica (alebo miska) rôznych veľkostí s dvomi horizontálnymi uchami, s pokrievkou alebo bez nej, bola kuchynská nádoba. V starovekom Grécku sa väčšina pokrmov varila v kotlíkoch zavesených nad žeravými uhlíkmi či nad ohňom v otvorenom krbe, alebo v nádobách ako lopas alebo chytra (od 5. stor. pred Kr. základnými kuchynskými nádobami gréckeho kuchára) postavených na keramickej piecke, rošte alebo trojnožke s okrúhlym otvorom. Jedlo sa v nich mohlo variť alebo smažiť. Varilo sa vonku (hlavne v lete) alebo v kuchyniach, kde dym z ohňa unikal vetracím otvorom v streche či stene.
Courbevoie

Názov

Názov Courbevoie pochádza z latinského Curva Via a znamená "zahnutá cesta", údajne podľa rímskej cesty z Paríža do Normandie, ktorá mala ostré zákruty, aby vyšla na kopec, na ktorom je Courbevoie postavený.

Doprava

Courbevoie je obsluhované dvoma stanicami predmestských železníc Transilienu Paris - Saint Lazare: Courbevoie a Bécon-les-Bruyères.
V Courbevoie sa nachádza tiež stanica Esplanade de La Défense na linke 1, v obchodnej štvrti La Défense.
Sondážna raketa

Sondážna raketa alebo (výšková) výskumná raketa je  raketa nesúca prístroje navrhnuté na vykonávanie vedeckých pokusov a meraní počas suborbitálneho letu. Rakety väčšinou dosahujú vrchol dráhy vo výške 50 až 1500 km nad Zemou.

Koncepcia

Obvykle sa sondážna raketa skladá z rakety s motorom na tuhé palivo a užitočného, vedeckého, nákladu. Let prebieha po eliptickej obežnej dráhe pretínajúcej povrch Zeme, s vertikálnou polosou. Dosiahnutie vrcholu - apogea - nastáva za menej ako 30 minút, zvyčajne medzi 5. až 20. minútou letu. Raketa po spotrebovaní paliva v prvom stupni sa oddelí a odpadne, pričom náklad pokračuje v lete samostatne a po dosiahnutí apogea a návrate do stratosféry pristane na zemi padákom.

Výhody

Sondážne rakety sú výhodné pre svoju nízku cenu, krátku čakaciu dobu prípravy štartu (od kontraktu približne 6-20 mesiacov) a schopnosť vykonávať výskum v oblastiach (výškach) neprístupných pre stratosférické balóny a orbitálne satelity. Používajú sa aj ako testovacie zariadenia konštrukcií, ktoré sa použijú v drahších orbitálnych satelitoch a raketách.

Zapojenie Slovenska

Slovenská akadémia vied využila pre výskum intermetalických zliatin program MAXUS.
Dampierre-sur-Avre

Poloha

Obec má rozlohu 18,27 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 705 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Segnosaurus

Opis

Segnosaurus sa vyznačuje úzkou lebkou zakončenou bezzubým zobákom, dlhými trojprstými prednými končatinami so zahnutými pazúrmi, silnými zadnými končatinami a dlhým chvostom. Rovnako ako iné terizinosaury, je pravdepodobné, že i Segnosaurus sa pohyboval zväčša na dvoch končatinách. Horná čeľusť jeho zobákovitej papule bola bezzubá, zatiaľ čo v širokej dolnej čeľusti sa nachádzali malé zuby v tvare listov. O tom, aký spôsob života viedol, sa dodnes dlho diskutuje. Väčšina vedcov sa prikláňa k názoru, že jeho potravu tvorili výlučne termity, ktoré vyhrabával svojimi dlhými prednými končatinami a zbieral dlhým jazykom. Je tiež pravdepodobné, že popritom mohol konzumovať ryby, pretože blízko jeho kostrových nálezov sa našli odtlačky nôh so štyrmi prstami s plávacími blanami. Paleontológ Gregory S. Paul predpokladá, že to bol unikátny bylinožravý teropód, čo naznačuje aj stavba jeho panvy.

V populárnej kultúre

Segnosaurus sa objavuje v románe Raptor Red (Červený Raptor) od amerického paleontológa Roberta Bakkera.
Coligny (obec)

Polohopis

Coligny má rozlohu 16,87 km². Najvyšší bod je položený 575 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Coligny má 1148 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bussières-et-Pruns

Poloha

Obec má rozlohu 11,63 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 317 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 415 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aubais

Poloha

Obec má rozlohu 11,79 km². Najvyšší bod je položený 95 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 357 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Káčerovo (fiktívne mesto)

Káčerovo (angl. Duckburg) je fiktívne mesto, ktoré sa objavuje v komiksoch a televíznych seriáloch Walta Disneyho. V komiksoch a televíznych seriáloch je to domov Káčera Donalda, Strýka Držgroša, Huia, Duia a Luia, Daisy, ale aj Mickey Mousea.
Prvýkrát sa objavilo v komiksoch a príbehoch Walta Disneyho v roku 1944 a vytvoril ho Carl Barks.
Bihorel

Poloha

Obec má rozlohu 2,51 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 415 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Joué-l’Abbé

Poloha

Obec má rozlohu 10,39 km². Najvyšší bod je položený 95 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Joyeux

Polohopis

Joyeux má rozlohu 16,58 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Joyeux má 231 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Patina

Aplikovanie patiny

Umelci a kováči často úmyselne pridávajú patinu ako časť originálneho dizajnu a dekorácie nábytku, aby navodili dojem staroby na nových predmetoch. Široký výber chemických produktov, dáva možnosť výroby patiny. Často sú používané hlavne umelcami na povrchovú úpravu pre ich farebné podanie. Vystavenie chloridom sa sfarbuje do zelena a napríklad sírne zložky sfarbujú do hneda. Pre urýchlenie patinácie sa predmety vystavujú teplu. Farebný rozsah od pieskovcovej žltej k tmavej modrej, červenej a čiernej, niektorí ľudia vylepšujú leskom, ktorý dodá povrchu hĺbku.