google/wiki40b huggingface dataset:
Ferdinand IV. (Svätá rímska ríša)

Život

Ako prvorodený syn cisára Ferdinanda III. bol od útleho detstva pripravovaný na úlohu otcovho nástupcu v rímskonemeckej ríši. Dňa 5. augusta 1646 bol korunovaný za českého kráľa, 16. júna 1647 sa konala jeho korunovácia v Uhorsku. Otcovým vrcholným cieľom však bolo zaistenie nástupníctva pre Ferdinanda i na cisárskom tróne. Tu však okolnosti súvisiace s postupným upadaním cisárskej moci v ríši po tridsaťročnej vojne a s narastaním suverenity jednotlivých ríšskych kniežat spôsobovali Ferdinandovi III. problémy.
R. 1653 sa však vďaka diplomatickým jednaniam jeho otca podarilo získať rozhodujúcu podporu pri synovej voľbe za rímskeho kráľa (prebehla 31. mája v Augsburgu; korunovácia sa konala o dva týždne nato 17. júna v Regensburgu). Ferdinand IV. sa tak stal predurčeným nástupcom Ferdinanda III. v cisárskej hodnosti. Plánovala sa i jeho sobáš so španielskou princeznou Máriou Teréziou, dcérou kráľa Filipa IV. K tomuto sobášu, rovnako ako k jeho samostatnej vláde, však nikdy neprišlo.
V lete r. 1654 ochorel ťažkou chorobou (pravdepodobne pravé kiahne) a vo veku nedožitých 21 rokov zomrel. Bol pochovaný do rodinnej hrobky Habsburgovcov v kláštore viedenských kapucínov.
Po jeho smrti sa cesta na habsburský trón otvorila pre Ferdinandovho mladšieho brata Leopolda (pôvodne sa pripravujúceho na cirkevnú dráhu).
Politická expozitúra

Politická expozitúra je zvláštna administratívna jednotka (akýsi "podokres") v Rakúsku, ktorú tvorí územie podliehajúce špeciálnej expozitúre-úradu (vlastného) okresného úradu.
V minulosti bolo takýchto území viac, dnes existuje už len politická expozitúra Gröbming v rámci okresu Liezen v spolkovej krajine Štajersko.
La Rochelle (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 4,23 km². Najvyšší bod je položený 371 m n. m. a najnižší bod 288 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 37 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Langast

Poloha

Obec má rozlohu 20,45 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 633 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šimon Pánek

Životopis

Študoval Prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity, študium nedokončil  V roku 1988 bol Šimon Pánek hlavným organizátorom humanitárnej pomoci obetiam zemetrasenia v Arménsku, keď spoločne s Jaromírom Štětinom vyhlásili neoficiálnu materiálnu zbierku na pomoc postihnutým. O rok neskôr, v roku 1989, sa stal jedným zo „študentských vodcov“ Nežnej revolúcie vo vtedajšom Československu. Vymenovali ho do Koordinačného stávkového výboru študentov vysokých škôl a za študentov bol členom Občianskeho fóra. Patril aj do zvláštneho tímu Václava Havla, ktorý rokoval o vytvorení novej demokratickej vlády. Po novembrovej revolúcii bol za Občianske fórum kooptovaný do Federálneho zhromaždenia, čo neprijal. Vo Voľbách do Snemovne národov Federálneho zhromaždenia v roku 1990 bol riadne zvolený do českej časti Snemovne národov Federálneho zhromaždenia (volebný obvod Severomoravský kraj) za Občianske fórum potom, ako ho vyniesli z 13. miesta preferenčné hlasy, ale už v júni 1990 na mandát rezignoval a fakticky ho nevykonával.
V roku 1992 spoluzakladal súkromnú informačnú agentúru Epicentrum, prinášajúcu spravodajstvo z krízových oblastí sveta. V rokoch 1992–1997 pracoval pre Nadáciu Lidových novin. V tomto roku už pôsobil v Kancelárii prezidenta republiky a súčasne sa venoval filmovej produkcii.
V roku 2002 ho rezident Václav Havel na Pražskom hrade vyznamenal medailou Za zásluhy za angažovanosť vo veciach verejných a v roku 2003 získal cenu Evropan roku. Roku 2010 mu občianske združenie Post Bellum udelilo Cenu Paměť národa.
Cazilhac (Aude)

Poloha

Obec má rozlohu 3,83 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1621 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemejské hry

Nemejské hry (od starogr. Νέμεα – Nemea) boli starogrécke súťaže usporadúvané na počesť boha Dia v Nemei.
Nemejské hry sa konali na počesť boha Dia v argolidskej Nemei, na posvätnom okrsku Dia. Podľa tradície hry založil Herakles potom ako zabil nemejského leva, alebo Adrastos, aby pripomínali smrť Ofelta. Samotná Nemea bola podľa mýtov nazvaná po Nemey, dcéry riečneho boha Asópa.
V druhom storočí navštívil Nemeu a jej okolie grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias a pútavo to opísal: „Z Kleón do Argu vedú dve cesty: jedna je kratšia a vhodná pre dobrých chodcov, druhá smerom na takzvaný Trétos je úzka, zovretá horami, ale aj tak vhodnejšia pre vozy. V týchto horách ešte i dnes ukazujú jaskyňu leva (nemejského leva) a mesto Nemea je odtiaľ vzdialené pätnásť stádii (2,775 km). V nej je pozoruhodný chrám Dia Nemejského, aj napriek tomu, že už dnes je jeho strecha zrútená a nenachádza sa v ňom ani jeho socha. Okolo chrámu je cyprusový háj a v ňom bol vraj do trávy odložený malý Ofeltes svojou pestúnkou a usmrtený hadom. Argejčania v Nemei obetujú Diovi a volia kňazov Nemejského Dia a ešte pripájajú k zimnej nemejskej slávnosti aj preteky ťažkoodencov..."
Nemejské hry sa ako celogrécke po prvý raz konali v roku 573 pred Kr. a od tých čias potom každý nepárny rok olympijského štvorročia vždy začiatkom leta. Je neznáme kto bol ich reorganizátorom. Hry riadil zbor hodnostárov, ktorí sa volali podľa olympijských hellanodikovia (helénski sudcovia). Hry sa pôvodne obmedzovali na atletické a jazdecké disciplíny, pričom ich rozsah bol o niečo nižší ako v Olympii, ale počet disciplín pre dorastencov mali vyšší. V helénskom období sa ich program rozšíril o dramatické a hudobné súťaže. Štadión, na ktorom súťažili, ležal v údolí pod lesnatým vrchom. Dnes je z neho odkrytý vstupný tunel, časť svahov pre divákov a bežecká trať. Víťaz nemejských hier bol v starších časoch ovenčený zelerovým vencom, v neskorších dubovou ratolesťou z Diovho stromu. Hoci boli nemejské hry čo do významu za olympijskými, návštevnosť divákov a popredných pretekárov bola vysoká. Na čas ich trvania sa tiež vyhlasovala ekecheira (posvätný mier), ktorá sa vsťahovala na celé jej okolie i na cestu učastníkov.
Rangeomorpha

Rangeomorpha je rad mnohobunkovcov. Nálezy z tohto radu majú spoločné to, že sú príbuzné s rodom Rangea. Do radu patria ediakarské fosílie. 
Zaraďuje sa buď do taxónu Petalonamae (Pflug 1972) alebo do taxónu Vendobionta (Seilacher 1992?). Tieto taxóny sa zaraďujú buď pod živočíchy alebo ako samostatné taxóny mimo rastlín a živočíchov.
Kognitívna psychológia

Kognitívna psychológia alebo poznávacia psychológia je oblasť psychológie, ktorá sa zaoberá štúdiom vedomých a nevedomých poznávacích procesov ako je vnímanie, predstavivosť, myslenie, reč, pamäť a učenie. Tieto procesy sú základným predpokladom k orientácii a adaptácii vo svete.
Kognitívna psychológia (tiež nazývaná Všeobecná psychológia) sa zaoberá takými psychologickými javmi, ktoré sa podieľajú na každodennom fungovaní človeka ako psychosociálnej bytosti. Pre náš život je významé vnímanie, bez ktorého by sme nemohli v našom prostredí prežiť ani deň, taktiež učenie, bez ktorého by sme nemohli zdokonalovať seba a meniť tak svet a v neposlednom rade i emócie, ktoré mnohokrát ovplyvňujú naše rozhodnutia a smerovanie.

História

Korene psychológie ako takej siahajú už do 5. a 4. storočia pred naším letopočtom. Filozofi ako Sokrates, Platón a Aristoteles formulovali základné otázky týkajúce sa duševného života ako napr. "Vnímajú ľudia realitu správne?", "Čo je to vedomie?", "Má človek možnosť slobodnej voľby?",
"Nativizmus versus Empirizmus (dedičnosť vs. výchova)".
Medzi základné otázky psychológie aj naďalej patrí polemika o vrodených a skúsenosťou získaných schopnostiach a vlastnostiach. Je za tým, akí sme, naša dedičnosť alebo výchova? Nativisti priniesli pohľad na človeka ako bytosť prichádzajúcu na tento svet so zdedenými či vrodenými vedomosťami, ktoré mu pomáhajú svet pochopiť. V 17.storočí Descartes podporil toto hľadisko príkladom, že niektoré pojmy (napr. Boh) sú vrodené. Empiristi naopak zastávajú názor, že pochopenie reality je proces, sprostredkovaný interakciou, skúsenosťou s okolím. Tento názor sa najviac spája s menom anglického filozofa Johna Lockeho, ktorý vo svojej Senzualistickej teórii popísal ľudskú dušu a myseľ pri narodení ako nepopísanú tabuľu (tabula rasa). Myšlienky a pocity človeka sa počas jeho života potom vytvárajú na základe zmyslovej skúsenosti (výrok : NIHIL EST IN INTELEKTU, QUOD NON FUERIT IN SENZU, čo znamená : Nič nie je v mysli, čo nebolo v zmysloch).
Počiatky vedeckej psychológie spadajú do roku 1879, kedy Wilhelm Wundt založil prvé psychologické laboratórium v Lipsku (Nemecko). Jeho výskumy uskutočňoval metódou introspekcie (pozorovanie vlastného správania) a zameral sa na skúmanie zmyslov, predovšetkým zraku, ďalej skúmal pozornosť, pamäť a emócie. Pre výskumné zameranie Wundtovej psychológie sa tento smer nazýva Experimentálna psychológia.
Dompierre-sur-Besbre (obec)

Poloha

Dompierre-sur-Besbre má rozlohu 45,63 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Dompierre-sur-Besbre má 3 184 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ashley Greenová

Životopis

Ashley spočiatku chcela byť modelkou, ale jej bolo povedané, že nie je dosť vysoká a mala by sa radšej zamerať na reklamu. Po absolvovaní niekoľkých krúžkov herectva a televíznej reklamy si hranie zamilovala a dala mu prednosť. Greene po maturite vo veku 17 rokov odišla do Los Angeles, aby sa presadila ako herečka. Odvtedy sa objavila ako hosť vo viacerých obľúbených televíznych programoch ako Punk'd a Drzá Jordan. Jej veľký zlom prišiel v roku 2008, keď bola obsadená do úlohy Alice Cullen z filmu Súmrak. V roku 2009 si zahrala opäť úlohu Alice v pokračovaní filmu Súmrak - Nov, v roku 2010 v časti Zatmenie, 2011 Úsvit - 1. časť a 2012 Úsvit - 2. časť . V roku 2010 sa objavila vo filme A Warrior's Heart spolu s Kellanom Lutzom a taktiež si zahrala v thrilleri Summer's Blood, a tiež vo filme The Apparition, ktorý sa začal nakrúcať 1. februára 2010.
Ponitrianska magistrála

Ponitrianska magistrála je turistická magistrála na Slovensku, spájajúca Handlovú s Nitrou. Magistrála je značená červeným turistickým značením a vedie pohoriami Vtáčnik a Tribeč. Celková dĺžka chodníka je 106,6 km, prevýšenie 4 072/3 792 metrov a odhadovaný čas na jeho prechod je 30:15 hodín.

Priebeh trasy

Magistrála začína na handlovskom námestí (420 m n. m.), odkiaľ vedie na Veľký Grič (972 m n. m.), prvý vrchol vtáčnického hrebeňa. Pokračuje cez Orlí kameň (1 126 m n. m.), Jarabú skalu (1 169 m n. m.), Tri chotáre (1 144 m n. m.) a Malú Homôľku (1 298 m n. m.) na dominantu pohoria i celej magistrály, 1 346 m n. m. vysoký Vtáčnik. Chodník pokračuje hrebeňom na Kláštorskú skalu (1 279 m n. m.), Rúbaný vrch (1 097 m n. m.), Tatru (1 015 m n. m.) a Suchú horu (879 m n. m.) do Veľkého Poľa na pomedzí Vtáčnika a Tribča.
Po nenáročnom výstupe asfaltovou cestou do sedla v lokalite Penhýbeľ magistrála opäť vstupuje do lesa, tentokrát už v pohorí Tribeč. Traverzom vrchu Lámaniny pokračuje cez Brezov štál, Jedľové Kostoľany a Skýcovský mlyn na Hrušovský hrad (482 m n. m.). Po prekonaní cesty na Skýcov míňa severný okraj obce Lovce a cez Zlatno (330 m n. m.) smeruje na Veľký Tribeč (830 m n. m.). Magistrála schádza do Kostolian (250 m n. m.), obchádza hrad Gýmeš a cez Žirany (250 m n. m.) stúpa na Žibricu (585 m n. m.) a Zobor (587 m n. m.), odkiaľ strmo klesá do Nitry, kde celá trasa končí.
Graval

Poloha

Obec má rozlohu 3,95 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magnos z Kyrény

Magnos (starogr. Μᾶγνος) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Magnos z Kyrény bol na 242. olympijských hrách v roku 189 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho je možné, že Magnos bol totožný s niektorým rovnomenným Kyrénčanom (v cisárskom období častým menom v Kyréne) uvedeným na epigrafických nálezoch z tomto obdobia. Jedným z nich bol napr. Apolónov kňaz.
Z antických autorov olympijské víťazstvo Magna uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Karolína Lujza Hesensko-darmstadtská

Životopis

Narodila sa ako dcéra Ľudovíta VIII. Hesensko-darmstadtského a Šarloty z Hanau-Lichtenberg. 28. januára 1751 sa vydala za bádenského markgrófa Karola Fridricha Bádenského.
Je popisovaná ako učená, hovorila piatimi jazykmi, písala si s Voltairom a urobila z Karslruhe kultúrne centrum Nemecka, ktoré okrem iných navštívil Johann Gottfried von Herder, Johann Kaspar Lavater, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Gottlieb Klopstock, Christoph Willibald Gluck a Christoph Martin Wieland. Bola členkou markgrófského dvorného orchestra, dánskej akadémie výtvarných umení, kreslila, maľovala vodovými farbami a v paláci v Karlsruhe mala laboratórium. Carl Linné pomenoval Glückskastanie Carolinea Princeps L. po nej a Friedrich Wilhelm von Leysser pre ňu zbieral rastliny. Podporovala a riadila továreň na mydlo a sviečky.
Jej zdravotný stav sa zhoršil v roku 1779 a 8. apríla 1783 zomrela na výlete so svojím synom.
Gregory Corso

Život

Corso sa narodil v New Yorku mladým talianskym rodičom v tínedžerskom veku. Čoskoro sa však jeho matka odsťahovala od rodiny, čím poznačila vývoj malého syna Gregoryho. V popôrodnej depresii odložila dieťa do útulku. Keď ho jeho otec Sam Corso odtiaľ vytiahol, dal ho do pestúnskej starostlivosti namiesto toho, aby ho vrátil matke, ktorá ho o to žiadala. Synovi ju opisoval ako zlú a klamal, že odišla do Talianska. Jeho najobľúbenejšia veta bola "Mal som ťa spláchnuť do záchoda." Malý Gregory putoval z jednej pestúnskej rodiny do druhej, až nakoniec po odchode otca na vojenskú službu zostal bezdomovcom vo štvrti Malé Taliansko. Niekoľkokrát ušiel z domov pestúnov, ocitol sa v polepšovni a nakoniec zakotvil v psychiatrickej liečebni. V sedemnástich rokoch ho odsúdili na tri roky väzenia za krádež.
Práve vo väzení však začal jeho umelecký vývoj, začal tam písať. Keď z neho vyšiel, zamestnal sa v textilnej továrni v robotníckej profesii. Potom sa mu podarilo dostať miesto v novinách „Examiner“ v Los Angeles a neskôr sa dal najať na obchodnú loď ako námorník. Dovtedy typický osud túlavého bítnika vylepšilo jeho neoficiálne štúdium na Harvardskej univerzite, kde mu s finančnou pomocou priateľov vyšla v 1952 jeho debutová zbierka básní The Vestal Lady on Brattle and Other Poems (Panenská dáma na ulici Brattle a iné básne).

Insajder bítnického hnutia

V roku 1951 pracoval 21-ročný Corso cez deň v obchode s textilom a v noci v bare „Pony Stable“ v Greenwich Village, kde mu umožnili lesbické majiteľky písať poéziu. Tu sa zoznámil so študentom Allenom Ginsbergom. Heterosexuálny Corso, ktorý definitívne neinklinoval k homosexualite, sa spriatelil s homosexuálnym Ginsbergom. Ginsberg si pozrel jeho básne a označil ich ako „duchovne otrávené.“ Jedna báseň však opisovala slniacu sa ženu v okne na 12. ulici, kde býval Ginsberg s jednou ženou, keď sa ešte snažil byť heterosexuál. Corso mal bývanie práve oproti. Ginsberg pozval Corsa naspäť k sebe a spýtal sa partnerky, či by s ním bola spokojná. Ona prijala, ale Corso bol panic a nervózny a opustil byt. Tento zážitok ich definitívne spojil.
Corso bol prijatý do krúžku bítnikov ako najmladší insajder spolu s Kerouacom, Ginsbergom a Burroughsom. Počiatočné umelecké impulzy k písaniu čerpal u Shelleyho, Marlowa a Chattertona. Pre Corsa sa stala poézia nástrojom zmeny, presmerovaním spoločnosti, aby si vytvorila individuálnu vôľu. V roku 1956 prišiel bývať do San Francisca, kde sa zúčastňoval života v bítnickom hnutí. Koncom 50.-tych a začiatkom 60-tych rokov cestoval po Európe.
V roku 2001 zomrel na rakovinu v Robbinsdale. Jeho ostatky pochovali v Ríme na protestantskom cintoríne vedľa Johna Keatsa a Percy Bysshe Shelleyho.
Montaigu (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 23,51 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 716 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Corcelles-les-Arts

Poloha

Obec má rozlohu 5,47 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 455 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vyborg

História

Oblasť dnešného Vyborgu bola starodávnym obchodným centrom na západnej vetve rieky Vouksi tečúcej z jazera Saimaa priamo do Fínskeho zálivu, ktorá neskoršie vyschla. Žili tu Karelovia, ugrofínske kmene, ktoré sa postupne dostali pod vládu Novgorodu a Švédska.
Po rozpade cárskeho Ruska a občianskej vojne bolo mesto súčasťou novovytvoreného Fínska. K Sovietskemu zväzu bolo pričlenené až v dôsledku porážky fínskych vojsk v neskoršej fáze druhej svetovej vojny v roku 1944.
Löllingit

Charakteristika

Vyskytuje sa kusový, zrnitý, hľuznatý, vláknitý alebo vytvára krátkostĺpcovité, ihlicovité či steblovité agregáty. Farbu má kovovosivú až cínovobielu. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik

Vzniká na hydrotermálnych žilách spolu s Ni-Co rudami v asociácii s pyrotínom, kobaltínom, gersdorffitom ai.

Poznávanie

Charakteristická je jeho pomerne vysoká tvrdosť a farba.

Výskyty na Slovensku

Dobšiná (pri Rožňave, Slovenské rudohorie), Hnilec (Slovenské rudohorie), Pezinok (pri Bratislave, Malé Karpaty).
Rigny-Ussé

Poloha

Obec má rozlohu 13,97 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 531 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
LG G2

LG G2 je androidový smartfón, ktorý vyvinula a vyrába spoločnosť LG Electronics. Je to nástupca modelov LG Optimus G a LG Optimus G Pro. Uvedený bol v New Yorku 7. augusta 2013 a vydaný v septembri 2013. Hlavnými znakmi sú softvérové funkcie, ktoré LG označuje ako schopnosť učiť sa od používateľa, kvalitný zvukový systém, ktorý bol navrhnutý na produkciu kvalitnejšieho audia, 5,2 palcový 1080p displej s technológiou, ktorá by mala zlepšiť energetickú efektívnosť a znižuje hrany okolo displeja a tiež jedinečné umiestnenie tlačidiel vypínania a ovládania hlasitosti, ktoré sú umiestnené na zadnej strane pod šošovkou fotoaparátu.

Hardvér

Telo je založené na polykarbonáte, na rozdiel od svojho predchodcu, ktorý používal sklenú konštrukciu. Poháňa ho procesor 2,26 GHz quad-core Snapdragon 800 s 2 GB RAM a podporuje siete LTE alebo LTE Advanced. IPS displej má veľkosť 5,2 palcov a rozlíšenie 1080p. Audio systém je optimalizovaný na podporu 24-bit/192 kHz audia. Počas uvedenia modelu sa použili zvonenia nahraté viedenským chlapčenským chórom na demonštráciu vysokej kvality vnútorného reproduktora. G2 obsahuje 13 megapixelový fotoaparát s optickou stabilizáciou obrazu a infračervený senzor, ktorý slúži ako univerzálne diaľkové ovládanie so zodpovedajúcou aplikáciou. G2 má zabudovaných 16 alebo 32 GB nerozšíriteľnej vnútornej pamäte a zabudovanú 3000 mAh batériu. Verizon Wireless model G2 podporuje bezdrôtové nabíjanie Qi. Na rozdiel od ostatných modelov, juhokórejský model má odnímateľný zadný kryt, slot na microSD karty a vyberateľnú 2610 mAh batériu.
Arthur Laffer

Život

Americký ekonóm, ktorý sa narodil v Youngstowne v Ohio. Vyštudoval Yaleskú univerzitu a Stanfordovu univerzitu. Je zakladateľ a riaditeľ Laffer Associates v Nashville. Je to výskumná a poradenská spoločnosť, ktorá poskytuje investično-poradenské služby rôznym finančným inštitúciám, korporáciám, penzijným fondom atď.
V rokoch 1981–1989 pracoval ako poradca amerického prezidenta Ronalda Reagana. Najznámejší je ako tvorca Lafferovej krivky. Arthur Laffer sa v „Lafferovej krivke“ pokúsil graficky znázorniť vzťah medzi veľkosťou príjmov do štátneho rozpočtu z daní a mierou zdanenia. Pri zdôvodnení tejto závislosti vychádzal z názorov amerického ekonóma 19. storočia Henry Georgea, ktorý poukazoval na potrebu stanovenia primeranej miery zdanenia už v roku 1879 ako aj z poznatkov arabského mysliteľa Ibn Chaldúna, ktorý sa touto problematikou zaoberal už v 14. storočí.
Mykola Janovyč Azarov

Život

V roku 1971 vyštudoval geológiu a geofyziku na Lomonosovovej univerzite v Moskve. Následne do roku 1976 pracoval pre uhoľnú spoločnosť Tulaugol, kým sa v roku 1984 nepresťahoval do Donecka a stal sa námestníkom Ukrajinského štátneho geologického ústavu. V rokoch 1984 až 1995 pôsobil ako námestník a neskôr riaditeľ Ukrajinského štátneho vedecko-výskumného a projektno-konštrukčného ústavu ložiskovej geológie, geomechaniky a banského inžinierstva. V roku 1986 obhájil doktorát v obore geologicko-mineralogických vied. V roku 1991 bol menovaný za profesora na Doneckej štátnej technickej univerzite.
V roku 1994 bol zvolený za poslanca ukrajinskej Najvyššej rady (parlamentu). 5. marca 2001 sa stal predsedom Strany regiónov. Z tejto funkcie v priebehu pol roka abdikoval. V apríli 2003 bol zvolený do užšieho predsedníctva strany. V rokoch 1996-2002 viedol daňové riaditeľstvo Ukrajiny. V rokoch 2002 až 2005 a 2006 až 2007 pôsobil ako vice-premiér a minister financií Ukrajiny vo vládach Viktora Janukovyča.
Po víťazstve Viktora Janukovyča v ukrajinských prezidentských voľbách v roku 2010 Azarov nahradil Janukovyča vo vedení Strany regiónov. Následne bol zvolený v marci 2010 za premiéra. Z postu premiéra odstúpil 28. januára 2014 v dôsledku veľkých protivládnych protestov po celej krajine. Pred odstúpením zrušil platnosť viacerých kontroverzných zákonov, ktoré v priebehu predošlého obdobia zaviedol prezident Janukovyč. Podobne ako ďalší vysokí predstavitelia Janukovyčovej vlády odišiel do Ruska. Na konci júla 2015 začal v Rusku vytvárať ukrajinskú exilovú vládu.
Bézaudun-sur-Bîne

Poloha

Obec má rozlohu 17,97 km². Najvyšší bod je položený 1 532 m n. m. a najnižší bod 439 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dierre

Poloha

Obec má rozlohu 10,27 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 574 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chamilly (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 4,7 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 304 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bavay

Poloha

Obec má rozlohu 10,12 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 520 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2012

I. A divízia

Turnaj I. A divízie MS 2012 sa hral v Piešťanoch na Slovensku od 11. do 17. apríla 2012.

I. B divízia

Turnaj I. B divízie MS 2012 sa hral v Székesfehérvári v Maďarsku od 11. do 17. apríla 2012.

II. A divízia

Turnaj II. A divízie MS 2012 sa hral v Heerenveene v Holandsku od 31. marca do 6. apríla 2012.

II. B divízia

Turnaj II. B divízie MS 2012 sa hral v Novom Sade v Srbsku od 20. do 26. marca 2012.

III. A divízia

Turnaj III. A divízie MS 2012 sa hral v Sofii v Bulharsku od 12. do 18. marca 2012.
Castelnaudary

Poloha

Obec má rozlohu 47,72 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11753 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE