INESS – Inštitút ekonomických a spoločenských analýz

Cena štátu

Na internetovom portáli sa nachádzajú aktuálne a presné informácie o jednotlivých zložkách  patriacich do verejných financií a obsahuje aj mnoho zaujímavých aplikácií, ktorých cieľom je vzdelávať občanov o fungovaní a proporciách verejných financií. 
Súčasťou projektu je aj grafické znázornenie jednotlivých položiek verejných výdavkov vo forme plagátu - „vesmír verejných výdavkov“, ktorý je oficiálne schválený Ministerstvom školstva SR ako vhodná pomôcka pri výučbe v oblasti ekonómie na stredných školách. 
Ďalšou súčasťou projektu je Nakúp si svoj štát – virtuálny obchod s verejnými službami, kde si občania môžu vyskúšať nakúpiť služby štátu podľa vlastného uváženia. Na základe toho zistia, koľko by reálne zaplatili len za tie služby, ktoré sú ochotní platiť.
Koľko platíte Vy osobne? je kalkulačka, ktorá po vyplnení jednotlivých políčok vypočíta, koľko občan platí za služby štátu a koľko zo svojho pracovného času pracuje na seba a koľko na štát. Na rozdiel od bežnej daňovej kalkulačky obsahuje táto aplikácia položky, ako nájomné, koncesionárske poplatky či náklady na pohonné hmoty.
Sekcia Plytvanie štátu slúži na monitoring mediálne zdokumentovaných príkladov neefektívneho nakladania s verejnými zdrojmi na Slovensku od roku 2007.
Projekt Cena štátu bola ocenený ako najlepší európsky internetový projekt roku 2007 na inauguračnom odovzdávaní cien Golden Umbrella Think Tanks Awards, ktoré v Londýne organizoval Stockholm Network. V roku 2008 získal projekt Cena štátu ešte významnejšie ocenenie: spomedzi viac než 170 prihlášok z 58 krajín sveta zo 4 kontinentov získal cenu v kategórii Inovatívne médiá v rámci programu The 2008 Templeton Freedom Awards, ktoré organizuje americký Atlas Economic Research Foundation.
Projekt je ponúkaný ako open source riešenie, doteraz bol replikovaný v Česku, Poľsku, Gruzínsku, Ukrajine, Islande a Bielorusku.

EuroKríza

Portál, informujúci o ekonomickej kríze v Európskej únii, primárne v eurozóne. Primárnou činnosťou je publikovanie týždenníka Budiž Euro!, ktorý preberajú aj viaceré slovenské informačné portály.  Venuje sa aj mapovaniu slovenských nákladov na záchranu eurozóny, ktoré sú pravideľne zverejňované ako Účet za euro. V roku 2014 bola pripravená aj anglická mutácia Euro Bill, ktorá mapuje náklady všetkých členských štátov eurozóny.

Rómsky mýtus

Projekt spustený na jeseň 2014 spolu s publikáciou Rómovia a sociálne dávky. Pomocou informačnej kampane sa snaží narušiť populárny mýtus o tom, že zdrojom problémov slovenských verejných financií sú sociálne dávky rómskej menšine. Súčasťou kampane bolo aj video, ktoré získalo ocenenie video mesiaca na portáli Stratégie.

Byrokratický index

Byrokratický index (angl. bureaucracy index) kvantifikuje potrebný čas, počet úkonov a aj náklady, ktoré sú spojené so splnením si byrokratických povinností vyplývajúce z aktuálne platnej legislatívy v danej krajine. Výsledky indexu sa vyhlásili v roku 2016 aj 2017 na Medzinárodný deň byrokracie.

Ekonomická olympiáda

Ekonomická olympiáda je celoslovenská vedomostná súťaž z ekonómie a financií pre stredoškolákov, ktorú organizuje INESS – Inštitút ekonomických a spoločenských analýz. Cieľom Ekonomickej olympiády je prispieť k zlepšeniu finančnej a ekonomickej gramotnosti Slovákov, ale aj vyhľadávať medzi slovenskými stredoškolákmi nadaných budúcich ekonómov a následne ich podporovať v rozvoji.

Medzinárodný deň byrokracie

Medzinárodný deň byrokracie (angl. International bureaucracy day) je pripomienkou zbytočne strateného času podnikateľov, účtovníkov, úradníkov a všetkých občanov nad zbytočnou byrokraciou. Určený bol na 29. septembra, keďže v tento deň sa narodil autor knihy Byrokracia, ekonóm Ludwig von Mises.
V tento deň viaceré eknomické think tanky v Európe publikujú Byrokratický index, ktorý je mierkou byrokracie v jednotlivých štátoch. Zároveň pouličnými happeningami pripomínajú ľuďom, čo v ich živote znamená byrokracia.
Prvý Medzinárodný deň byrokracie sa uskutočnil 29. septembra 2016 v Bratislave pod záštitou INESS – Inštitút ekonomických a spoločenských analýz. V roku 2017 sa k oslavám pridali aj český Liberální institut a bulharský think tank IME. Súčasťou osláv v Bratislave v roku 2017 bolo aj vytvorenie papierového Byrokratického hada, ktorý mal dĺžku 250 metrov.

Kontroverzie INESS

Inštitút vo verejnej, ale i odbornej debate vzbudzuje kontroverzie, ktoré vyplývajú z viacerých faktorov

Financovanie

Iness sa na svojich stránkach opisuje ako nezávislé, neštátne a apolitické združenie. Iness zverejňuje len darcov, ktorí prispeli na ich rôzne projekty, ako napr. Cena štátu, ale nikde nezverejňuje financovanie samotného inštitútu. Podľa ich vlastných dokumentov k projektom a podujatiam Iness, v minulosti ich finančne podporila aj Republiková únia zamestnávateľov a Nadácia Penta.
Ďalším nepriamym dôkazom o podivnej finančnej existencii tohto inštitútu je príbeh ich bývalého šéfa Martina Štefunka (nemýliť si s Ivanom Štefunkom z Progresívneho Slovenska), ktorý v začiatkoch existencie INESS popri riadení tohto think-tanku pôsobil aj ako investičný riaditeľ v spoločnosti PENTA, pričom tento fakt nie je a nikdy nebol nikde na stránke INESS uvedený. O tom, že INESS môže byť dlhodobo financovaný a podporovaný (nielen) finančnou skupinou PENTA sa otvorene rozpráva v ekonomickej komunite a inštitút tieto reči takisto dlhodobo nielen nevyvracia, ale ani nekomentuje . Z morálneho hľadiska je takýto prístup viac ako podivný, hlavne s ohľadom na v úvode spomínané tvrdenie o nezávislosti a nepodporovaní záujmových skupín think-tankom. Ak nejaká vraj nezávislá inštitúcia má problém odkryť svoje financovanie, tak sama tým spochybňuje svoju nezávislosť. Za zásadný problémom sa v ich prípade dá pokladať fakt, že sa angažujú v protrhovej tématike a sú pravdepodobne financovaní účastníkmi trhu, ako sú zamestnávateľské organizácie a finančné skupiny.
K nezávislosti tohto Inštitútu sa viackrát na svojom FB profile vyjadril aj Tomáš Meravý, analytik M.E.S.A 10 a bývalý asistent v strane Most Híd (dnes ekonomický expert strany Za Ľudí), ktorej volebný program hodnotil INESS, ten INESS označil za lobistickú a frontovú organizáciu.

Cena štátu

Bezpečnostný analytik Martin Dubéci (Progresívne Slovensko) spochybňuje tento projekt INESS z dôvodu, že okrem finančného vyčíslenia, koľko nás stojí "štát", tento projekt nedáva odpovede na ďalšie nevyhnutné otázky, ako je: čo za tieto peniaze dostávame?; ako efektívne sú použité?; a kto má zaplatiť prevádzku štátu? "Žiaľ, pokým tieto dáta nemáme, je zverejňovanie takýchto bločkov hlavne ideologicky silne podfarbenou kampaňou podporujúcou zmenšovanie štátu. Čo je úplne legitímne a OK, len je to dobré priznať. Táto jednorozmernosť sa žiaľ dostáva aj do širšej politicko-makroekonomickej debaty. Odpoveď zmenšujme štát, lebo to nevie robiť je v situácií, kedy nám chýbajú základné dáta a rozumné postupy na jeho skúmanie intelektuálne nepoctivá, alebo mimoriadne ideologická" (Martin Dubéci).

Minimálna mzda

INESS sa dlhodobo venuje aj tejto problematike, problémom ich prístupu je ale fakt, že k skalopevnému záveru, že minimálnu mzdu je potrebné zrušiť, alebo aspoň zaviesť ju na regionálnom princípe, si pravidelne priradzujú rôzne vedecké i pavedecké práce. Aj v tomto prípade existuje viacero dôkazov, ako si realitu prispôsobili a stále prispôsobujú.
Ameriský ekonóm Alan Krueger v rozhovore s odporcom minimálnej mzdy, ekonómom Lukášom Kovandom, pre český časopis Týden o svojom výskume povedal:
"Touto štúdiou sme pôvodne chceli potvrdiť – pomocou sofistikovanejších metód – vtedy konvenčný záver. Teda, že zvýšenie minimálnej mzdy zvyšuje nezamestnanosť. Paradoxne sme však zistili pravý opak. Myslím, že aj pod vplyvom tejto štúdie nastáva v posledných rokoch posun naprieč ekonomickou obcou a čoraz viac ekonómov sa prikláňa k názoru, že primerané zvýšenie minimálnej mzdy nemá nepriaznivý dosah na zamestnanosť. 
A hlavný výskumník bruselského inštitútu ETUI sa pred časom o vyjadreniach analytikov INESS o minimálnej mzde vyjadril takto: "Ich pozícia je v rozpore so súčasným stavom ekonomického poznania. Mali by si to doštudovať alebo prestať klamať."
O tom, že v súvislosti s minimálnou mzdou používa analytik INESS RóbertChovanculiak lži, existuje aj priamy dôkaz. Vo svojom staršom príspevku tvrdil, že výskum z Harvardu ohľadom aplikácie YELP dokazuje, že zvyšovanie minimálnej mzdy negatívne vplýva na zamestnanosť v amerických reštauráciách. V dokumente sa však nič také nepíše. Naopak, je tam jasne uvedené, že "nie je jasné, aký ma minimálna mzda vplyv na zamestnanosť v reštauráciách".
V ďalšom svojom komentári, napísal ohľadom zvyšovania minimálnej mzdy v Slovinsku a na Slovensku, že:
"Obhajcovia zvyšovania minimálnej mzdy sa zvyknú odvolávať na úspešný príklad zo Slovinska. V roku 2010 tam skokovo zvýšili minimálnu mzdu o rekordných 23 percent. Lenže keď sa pozrieme na dlhšie časové obdobie, tak sa celé čaro okolo Slovinska rozplynie a rekordérom sa stane Slovensko. V Slovinsku od roku 2010 dodnes vzrástla minimálna mzda o 48 percent. Na Slovensku v tom istom období vzrástla o 69 percent."
."
V tomto prípade však, okrem uvedenia percentuálneho rastu, zabudol uviesť aj čísla, z akých základov ten ním uvedený rast prebiehal. Podľa Eurostatu má Slovensko od roku 2008 porovnáteľnú produktivitu práce so Slovinskom. Pričom v roku 2009 bola nominálna minimálna mzda v Slovinsku 589,19- €, v PPS 680,21- € a na Slovensku bola nominálna minimálna mzda 295,50 €, v PPS 407,21- €. a V roku 2019 po tých rastoch, ktoré uvádza analytik Chovanculiak nominálna minimálna mzda v Slovinsku 886,63- €, v PPS 1 043,71- € a na Slovensku bola nominálna minimálna mzda 520,- €, v PPS 740,34- €. Čiže, pri porovnateľnej produktivite práce je rozdiel, aj napriek vyššiemu rastu minimálnej mzdy na Slovensku v neprospech Slovenska. 
V článku taktiež vyslovil názor, že:
"Navyše, skokovité zvýšenie minimálnej mzdy v Slovinsku z roku 2010 malo dokázaný negatívny vplyv na zamestnanosť mladých a málo vzdelaných ľudí."
Pričom sa pravdepodobne odvoláva na štúdiu zo Slovinska, ktorá našla negatívny vplyv na nezamestnanosť po zvýšení minimálnej mzdy v roku 2010. Samozrejme, že z jeho strany je to do určitej miery zavádzanie, nakoľko tento dokument našiel pozitívny vplyv na produktivitu práce a príjmovú nerovnosť, čo už analytik nepomína. Rovnako nespomenul, že vo vedeckej práci autori skonštatovali, že negatívny vplyv nameraný teoretickými modelmi po čase vyprchal. Druhým zavádzaním je brať výsledky tejto práce ako konečnú a definitívnu interpretáciu, keďže takýto postup ignoruje iné výskumy a hlavne sa analytik pokúša na základe jedného príkladu zovšeobecňovania záverov práce, čo je nevedecký prístup.
Analytik Inštitútu zamestnanosti, Alexej Dobroľubov, naopak konštatuje, že:
„že zvýšenie minimálnej mzdy spôsobuje nezamestnanosť je veľmi veľké zjednodušenie“  a uvádza príklad Maďarska, ktoré v priebehu rokov 2000 - 2002 zvýšilo minimálku o 60% a spomína príslušnu štúdiu k tomu prípadu.
„zvýšenie dnešnej minimálne mzdy spôsobí nezamestnanosť, ak by podniky, ktoré vyvážajú na medzinárodné trhy, a teda nemôžu presunúť ceny na zákazníkov, zamestnávali veľké množstvo ľudí za minimálnu mzdu,“
Podľa neho je u nás minimálka koncentrovaná hlavne v hotelierstve a gastrobiznise, kde by pravdepodobné zvýšenie nákladov presunuli na zákazníkov vo forme vyšších cien. „Do určitej miery je to nutné vnímať, ako transfer peňazí od lepšie zarábajúcich k tým, čo zarábajú minimálnu mzdu“.