Art film

Art film je zvyčajne seriózny, nezávislý film mieraci na špecializované obecenstvo, než na masového diváka. Art film je „cielený byť vážnou umeleckou prácou, často experimentálnou a nie tvorený pre masovú obľubu“, tieto filmy sú „vytvárané primárne z estetických dôvodov než pre komerčný zárobok“ a obsahujú „nekonvenčný a vysoko symbolický obsah“.
Filmoví kritici a vedci zvyčajne definujú art film ako nesúci „formálne kvality, ktoré ich odlišujú od mainstreamového Hollywoodskeho filmu“, ktoré môžu obsahovať, medzi mnohými inými prvkami, zmysel pre spoločenský realizmus, zdôraznenie autorského vyjadrenia režiséra, zameranie sa na myšlienky, sny, motivácie postáv ako protiklad k odkrývaniu priamočiareho, jasného príbehu. Filmový vedec David Bordwell popisuje artovú kinematografiu ako „filmový žáner, s jeho vlastnými zreteľnými konvenciami“.
Producenti artového filmu zvyčajne prezentujú artovú kinematografiu v špeciálnych kinách (u nás na Slovensku v klasických „kamenných“ kinách alebo klubových kinách, narozdiel od multiplexov) a na filmových festivaloch. Termín art film je viac rozšírený v anglo-amerických krajinách ako vo zvyšku sveta, kde je tento termín viac prepojený s autorským filmom alebo národnou kinematografiou (príkl. Nemecká národná kinematografia).
Pretože sú artové filmy cielené užšiemu špecializovanému publiku, len výnimočne získajú finančné krytie, ktoré by zabezpečovalo veľké produkčné náklady, drahé špeciálne efekty a populárnych hercov, alebo veľkú propagačnú kampaň, ako to býva zvyčajne pri mainstreamových komerčných filmoch. Artoví režiséri si vynahradzujú tieto obmedzenia vytváraním odlišného typu filmu, ktorý zvyčajne využíva menej známych hercov (aj amatérskych) a skromnejšie podmienky na tvorbu filmov zameriavajúcich sa na novátorské nápady a preskúmavanie nových naratívnych techník alebo tvorivých konvencií.
K akceptácií a pochopeniu takýchto filmov je u diváka vyžadovaný istý stupeň znalosti a poznania. Jeden artový film z polovice 90. rokov bol nazvaný „široko intelektuálny zážitok“, ktorý si človek užije „vďaka tomu ako dobre pozná filmové umenie“. To ostro kontrastuje s mainstreamovými trhákmi, ktoré sú zamerané viac na eskapizmus a čistú zábavu. Vzhľadom na propagáciu, artové filmy sa spoliehajú na publicitu vychádzajúcu z recenzií filmových kritikov, diskusií, ktoré tvoria blogeri, komentátori, umeleckí fejtonisti a na slovnú propagáciu divákov medzi nimi samotnými. Keďže artové filmy majú zvyčajne nízke náklady, alebo sú podporované štátnymi dotáciami, nepotrebujú zaujať široké publikum na vykrytie svojich nákladov.

Terminológia

Termín art film pochádza z anglického art, ktorý vychádza z latinského ars. Obe slová označujú umenie. Okrej termínu art film sa používa aj artový film, alebo umelecký film.

Príklady

V rannom období sa termín art film nepoužíval, no aj napriek tomu vznikali filmy zdôrazňujúce svoju estetiku a prinášajúce nové postupy vo vizuálnom a rozprávačskom stvárnení. Utrpenie panny Orleánskej (1928) Carla Theodora Dryera, tvorba Luisa Buñuela Andalúzsky pes (1929) a Zlatý vek (1930), či Ejzenštejnov Krížnik Potemkin (1925) a Občan Kane (1941) od Orsona Wellesa. Od 50. rokov zapadal do art filmu napríklad Ingmar Bergman, Federico Fellini, François Truffaut či Andrzej Wajda a mnohí ďalší. Medzi súčasných artových režisérov môžeme zaradiť režisérov ako Lars von Trier (Melanchólia, 2011), Nicolas Winding Refn (Drive, 2011), Terrence Malick (Strom života, 2011) alebo Jim Jarmusch (Paterson, 2016).
V slovenskej kinematografii do art filmu patrí napríklad Juraj Jakubisko (Vtáčkovia, siroty a blázni, 1969), Elo Havetta (Slávnosť v botanickej záhrade, 1969), Peter Solan (Dialóg 20/40/60, 1968), či zo súčasnejšej tvorby Martin Šulík (Všetko čo mám rád, 1992) alebo Ivan Ostrochovský (Koza, 2015) a Iveta Grófová (Piata loď, 2017).

Art Film Fest

Art Film Fest je festival artového a arsového filmu na Slovensku. Art Film Fest sa každoročne odohráva v Košiciach (predtým v Trenčíne a Trenčianskych Tepliciach), kde v miestnych kinách prezentuje populárne aj menej známe diela miestnej a svetovej kinematografie. Festival sprevádzajú autogramiády, diskusie, koncerty a workshopy. Každoročne sem zavítajú tisícky divákov – milovníci filmu, laická verejnosť, študenti, umelci, filmoví profesionáli a samozrejme známe osobnosti filmového sveta.