google/wiki40b huggingface dataset:
Kozmodróm Vostočnyj

Kozmodróm Vostočnyj (rus. Космодром Восточный) je nový ruský kozmodróm pre civilné aj vojenské štarty, ktorý je v súčasnosti vo finálnom štádiu výstavby. Na rozdiel od Bajkonuru, ktorý sa nachádza v Kazachstane a ruská strana ho má v prenájme, má stáť na ruskom území, a to v Amurskej oblasti pri sídlisku mestského typu Uglegorsk (od roku 2015 premenovaný na Ciolkovskij) neďaleko čínskych hraníc asi 300 km severne od mesta Blagoveščensk. V Rusku sa nachádza viacero menších kozmodrómov, Vostočnyj by mal predstavovať plnohodnotnú náhradu Bajkonuru. Prvá nepilotovaná misia odštartovala z kozmodrómu 28. apríla 2016 a prvá pilotovaná je plánovaná na rok 2018.. V roku 2018 má byť hotové aj nové 25-tisícové mesto, v ktorom má žiť personál kozmodrómu. Toto mesto bude ležať v súčasnom katastri sídliska Uglegorsk.

Dôvody pre stavbu

Dôvodov pre stavbu vlastného plnohodnotného kozmodrómu je viacero. Jednak ide o dôvody politické, nový kozmodróm by mal navyše upevniť pozíciu Ruska na rastúcom globálnom kozmickom trhu. Ďalšie aspekty sú ekonomické: za Bajkonur je nutné platiť Kazachstanu ročný prenájom vo výške 115 miliónov dolárov. Takisto sa predpokladá, že výstavba kozmodrómu Vostočnyj podporí ekonomickú situáciu ruského Ďalekého východu.

Plánovanie a stavba

Výstavba sa plánuje už od roku 2007. Jej zbrzdenie však zapríčinila ekonomická kríza a výpadok príjmov Ruska v oblasti vývozu ropy a ďalších surovín. V októbri 2011 začalo mapovanie oblasti budúceho kozmodrómu. Plánované investície majú dosiahnuť v prvých troch rokoch výšku 810 miliónov dolárov. Majú tu stáť okrem iného kozmické výrobné komplexy a aj pristávacie a vzletové dráhy. Nové letisko bude musieť byť schopné umožniť pristávanie lietadiel An-124 (Ruslan) s blokmi nosných rakiet.
Blízko sa už predtým nachádzala raketová divízia ruskej armády a neskôr kozmodróm Svobodnyj. Jeho efektivita ale nebola príliš veľká (za celú dobu jeho existencie bolo vypustených len päť ľahkých rakiet), a to bolo aj dôvodom na jeho uzavretie. Myšlienka na stavbu kozmodrómu na tomto mieste však nebola úplne zavrhnutá, a tak uzrela svetlo sveta myšlienka na kozmodróm Vostočnyj. Stavba začala v druhej polovici roku 2011. Tvorba infraštruktúry by mala trvať dva a pol roka. Budú sa tu nachádzať štartové komplexy pre rakety Sojuz-2 a Angara. V súvislosti s výstavbou má rovnako blízko mesta Uglegorsk vyrásť úplne nové mesto, kde budú bývať ľudia podieľajúci sa na jeho stavbe a obsluhujúci personál.
Guiseniers

Poloha

Obec má rozlohu 10,71 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tryfón z Filadelfie

Tryfón (starogr. Τρύφων) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.
Tryfón z lýdskej Filadefie si na 211. olympijských hrách v roku 67 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Tryfóna ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 211. olympiádu nazvali jeho menom. Beh na vzdialenosť jedného stadia bol totiž hlavným olympijským pretekom a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala.
Olympijské víťazstvo Tryfóna zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Tieto olympijské hry boli na rozkaz rímskeho cisára Nera odložené o dva roky, aby sa program hier stačil zreformovať podľa jeho želania, lebo sa na nich rozhodol sám vystupovať. Nera už totiž neuspokojila len brutalita a neresti, zaumienil si ešte, že prevýši všetkých umelcov a atlétov. V Olympii sa tak napr. po prvý raz (aj posledný raz) konali umelecké súťaže v hre na lýre a v prednese tragédie. Celé 211. hry by boli bývali akýmsi „cirkusom cisára Nera“, keby si hellanodikovia od neho nevymohli aspoň to, aby sa napriek jeho „reforme“ konali tradičné preteky v behu na jedno stadion.
Chaux-Champagny

Poloha

Obec má rozlohu 7,33 km². Najvyšší bod je položený 740 m n. m. a najnižší bod 401 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 65 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Provodínské kameny (prírodná pamiatka)

Dôvod a rozsah ochrany

Prírodná pamiatka bola vyhlásená v kategórii ako - Štátna prírodná rezervácia 4. júla 1956 na ochranu čadičového uzla Lysej skaly a jej bezprostredného okolia (podmáčaná luka a dubovo-hrabový háj) s významným výskytom teplomilnej kveteny. Stalo sa tak výnosom Ministerstva kultúry č.17.504/55. Ďalším výnosom MK ČSR č.14.200/88 z 29. novembra 1988 bola potvrdená v rovnakej kategórii.
Podľa úradného výnosu je rozloha PP 3,5 ha, podľa zamerania z roku 1995 iba 2,31 ha. Pôvodne kategorizovaná ako rezervácia je teraz vedená pri AOPK ČR ako prírodná pamiatka vo výške 352 ​​až 419 m n. m. Pamiatku má v správe Agentúra ochrany prírody a krajiny Českej republiky, regionálne pracovisko Správa CHKO Kokořínsko - Máchův kraj.

Geológia

Lysá skala je vulkanické teleso olivínického čadiča treťohorného obdobia, ktoré vystupuje v pravidelných, do stredu vejárovito naklonených päť a šesťbokých stĺpcoch, ktorého vyššie časti boli postupne odnesené zvetrávaním. Hornina obsahuje veľké množstvo cudzích uzatvorenín, predovšetkým tmavo žltozelených, spravidla silne zvetraných uzatvorenín olivínovca. Vyskytujú sa tu minerály olivín, diopsid, chrómový spinel a magnetit. V uzavreninách svoru možno nájsť zrnká granátu, ktoré boli spolu s taveninou vynesené z hlbšieho podložia.

Flóra

Na čadičovej skale sa vyskytuje skalník obyčajný (Cotoneaster integerrimus), kostrava tvrdá (Festuca pallens) a niekoľko druhov rozchodníkov. V skalných štrbinách rastie papraď sladič obyčajný (Polypodium vulgare) a v lese pri úpätí skaly rastie ľalia zlatohlavá (Lilium martagon), prvosienka jarná (Primula veris) a ďalšie druhy chránených rastlín. Skaly sú zalesnené iba riedko, na úpätí sú hlavne hraby a lipy.

Fauna

Vyskytuje sa tu napríklad krkavec čierny (Corvus corax), kaňa sivá, z plazov jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis). Z bezstavovcov sa vyskytujú vzácne teplomilné druhy mäkkýšov, kobyliek a chrobákov.
Marigny (Marne)

Poloha

Marigny má rozlohu 11,73 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Marigny má 103 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Dúha

Dúha je optický úkaz vznikajúci v atmosfére Zeme. Vznik dúhy je spôsobený disperziou slnečného svetla prechádzajúceho kvapkou. Predpokladom pre vznik dúhy je prítomnosť vodných kvapiek v atmosfére a Slnka, ktorého svetlo cez kvapky môže prechádzať. Pretože voda má väčší index lomu ako vzduch, svetlo sa na ich rozhraní láme. Uhol lomu je rôzny pre rôzne vlnové dĺžky svetla a teda svetlo sa rozkladá na jednotlivé farebné zložky, ktoré sa odrážajú na vnútornej stene a kvapku opúšťajú pod rôznymi uhlami s najväčšou intenzitou svetla pri uhloch okolo 40° – 42°. Pri výške slnka nad 42° sa nedá pozorovať. Modré svetlo (kratšia vlnová dĺžka) sa láme pod väčším uhlom ako červené svetlo, ale pretože oblasť zadnej strany kvapky má ohnisko vo vnútri kvapky, spektrum samo prechádza a preto sa červené svetlo zobrazí vyššie na oblohe a vytvára vonkajšiu farbu dúhy.
Isaac Newton ako prvý vo svojej práci o optike z roku 1672 ukázal, že biele svetlo je možné zložiť z farebných spektrálnych lúčov a vysvetlil zákonitosti dúhových farieb. Dúha obsahuje farby svetelného spektra: červená (vonkajšia strana), oranžová, žltá, zelená, modrá, tmavomodrá (indigo) a fialová (vnútorná strana). Existuje aj tzv. vedľajšia dúha, ktorá je slabšia a má obrátené poradie farieb. Vzácny je výskyt viacerých dúh súčasne.
Gruzínske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa gruzínskemu družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. Vo svojej prvej kvalifikácii na MS 2000 skončilo v skupine štvrté, hoci bodovalo v dvoch zápasoch. O 4 roky neskôr vyhralo iba 1 zápas, a opäť skončilo na predposlednom mieste v skupine. V kvalifikácii na MS 2012 muselo hrať už predkvalifikáciu, v ktorej skončilo druhé za Moldavskom len o horší koeficient pri rovnosti bodov v skupine a nepostúpilo do hlavnej kvalifikácie.
Rovnako sa gruzínske družstvo neprebojovalo ani na majstrovstvá Európy UEFA. Absolvovalo všetkých 8 kvalifikácií. V tej prvej, na ME 1996, zvíťazilo jedine nad favorizovanou Ukrajinou. O 2 roky neskôr malo najväčšiu šancu postúpiť, keď zvíťazilo v skupine nad Francúzskom i Bieloruskom a skončilo v nej na 2. priečke za postupujúcim domácim Talianskom. V ďalších troch kvalifikáciách nedokazálo ani raz zvíťaziť a končilo vždy na poslednom mieste svojej skupiny. Od roku 2007 muselo Gruzínsko zakaždým absolvovať aj predkvalifikáciu. V roku 2010 sa mu podarilo z nej postúpiť do hlavnej fázy kvalifikácie, ale vyhralo v nej iba zápas nad Litvou a skončilo v skupine tretie. V kvalifikácii na ME 2012 sa mu postup do druhého kvalifikačného kola nepodaril, v rozhodujúcom zápase proti Macedónsku prehralo tesne 1 : 2. V poslednej kvalifikácii na ME 2014 sa mu však postup opäť podaril; v hlavnej kvalifikácii dokázalo zdolať Bielorusko a skončilo na nepostupovom 3. mieste.
Nikotín

Nikotín je alkaloid s cyklom pyridínu, vyrába sa z listov tabaku Nicotiana tabacum alebo Nicotiana rustica.
Nikotín je vysoko návyková droga, ktorá sa legálne používa na celom svete. Prijíma sa fajčením sušených tabakových listov, žuvaním tabaku (vstrebávaním cez sliznicu ústnej dutiny) alebo ich šňupaním. V 10 kusoch cigariet sa nachádza v závislosti od ich kvality okolo 12 – 230 mg čistého nikotínu, v cigaretách so zníženým obsahom nikotínu (tzv. light cigarety) je to menej.

Účinky

Má nepriaznivé účinky na srdcové cievy. V periférii spôsobuje vazokonstrikciu (zúženie ciev), čím je u fajčiarov zhoršené hojenie rán. Jeho spalné splodiny pri fajčení podporujú vznik rakoviny pľúc. Ďalej spôsobuje dehydratáciu tela, impotenciu. 
Vedci z Kráľovského ústavu v Londýne pri pokusoch na potkanoch zistili, že nikotín zlepšuje pamäť a koncentráciu. Následné štúdium interakcie tejto molekuly a neurónov by mohlo viesť k vytvoreniu liekov no bez negatívnych účinkov, ktorými sa nikotín vyznačuje.

Chemické reakcie

Reakciou nikotínu s kyselinou dusičnou vzniká kyselina nikotínová.
Gouttières (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 5,14 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fínska jazerná pahorkatina

Fínska jazerná pahorkatina (fín. Suomenselkä) je územie na západe Fínska. Takmer polovicu územia tvoria jazerá a jazierka, je ich spolu viac ako 60 000, tvoria tak najväčšie sústredenie jazier na Zemi. Územie bolo vytvorené pleistocénnym kontinentálnym ľadovcom.
Z geomorfologického hľadiska je Fínska jazerná pahorkatina súčasťou Východoeurópskej platformy. Geologicky tvorí jej podložie Baltský štít.
Najväčšie jazerá: Saimaa (4 377 km²), Inari (1 102 km²), Päijänne (1 054 km²).
Implicitnosť frazémy

Implicitnosť frazémy je tendencia frazém alebo aj väčšieho slovesného útvaru, napr. bájky, príslovia, hádanky k redukcii počtu komponentov až na jedno slovo, porov. napr. redukciu ruskej frazémy i nikakich gvozdej na i nikakich alebo vznik frazémy tichá voda z príslovia Tichá voda brehy myje. Porov. explicitnosť frazémy a frazeologické antinómie
Boulevard des Italiens

Boulevard des Italiens (doslova bulvár Talianov) je bulvár v Paríži. Nachádza sa na hraniciach 2. a 9. obvodu. Je jedným z tzv. Veľkých bulvárov postavených na mieste bývalých mestských hradieb Ľudovíta XIII.

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Rue de Richelieu a Boulevard Haussmann, kde naň nadväzuje Boulevard Montmartre a končí pri križovatke s Rue Louis-le-Grand a Rue de la Chaussée-d'Antin, odkiaľ pokračuje Boulevard des Capucines.

Dejiny

Jeho názov je odvodený od talianskeho divadla, ktoré tu bolo postavené v roku 1783. Dnes je tu Opéra-Comique. Predchádzajúce názvy ulice boli Boulevard du Dépôt (bulvár Skladisko) podľa skladov francúzskej gardy postavených v roku 1764 na rohu s ulicou Rue de la Chaussée-d'Antin. Počas Francúzskej revolúcie sa nazýval Boulevard Cerutti podľa jedného z palácov, v ktorom býval novinár Joseph-Antoine Cerutti (1738 – 1792). Za reštaurácie Bourbonovcov sa nazýval Boulevard de Gand (1815 – 1828) na pamäť belgického mesta Gentu (fr. Gand), v ktorom žil v exile kráľ Ľudovít XVIII. počas Stodenného císárstva.
Sopečné pohorie

Sopečné pohorie je pohorie, ktorého reliéf výrazne modelovala sopečná činnosť (sopečné kužele, lávové tvary ap.). Sopečný reliéf sa vyskytuje najmä v sústavách mladých pohorí, sústredených predovšetkým okolo základne Tichého oceánu, kde leží takmer 80 % činných sopiek sveta (známy je aj pod názvom Ohnivý kruh.
Rodný dom Majstra Jána Husa

Rodný dom Majstra Jána Husa je renesančný dom, zrejme postavený okolo roku 1616, v ktorom sa podľa tradícií mal narodiť kňaz a kazateľ Ján Hus. Dom č. p. 36 leží v Husinci v južných Čechách. Od roku 1978 je stavba národnou kultúrnou pamiatkou.

Dejiny

V roku 1869, pri oslavách 500. výročia narodenia Majstra Jana Husa, bol na dome odhalený Husov reliéf sochára Bohuslava Schnircha. V roku 1883 vykúpil národný spolok Svatobor prednú časť domčeka a odovzdal ju Sokolu v Prahe. Roku 1911 boli pred domom vysadené dve lipy. Po skončení druhej svetovej vojny bola budova zoštátnená. V roku 1952 bol v dome otvorený Památník Mistra Jana Husa.
V roku 1991 obecný úrad zbavil expozíciu ideologických pokrivení a rozšíril ju o pamätnú sieň, galériu akademického maliara, husineckého rodáka Josefa Krejzu (1896 – 1941).
Foster the People

Pozadie a tvorba

Po absolvovaní strednej školy v Clevelande sa Mark Foster, povzbudený vlastným otcom, presťahoval k jeho strýkovi do Kalifornie, kde sa začal venovať hudobnej kariére.
Mark navštevoval Hollywood a rozšíril svoje sociálne siete. Počas prvých rokov v Los Angeles bojoval s drogovou závislosťou a sám aj povedal, že mal vo svedomí úplne tmu a jeho priatelia si mysleli, že zomrel. Ale Mark sa vo svojich devätnástich rokoch rozhodol znovu žiť. 
Niekoľko pokusov o založenie kapely bolo neúspešných. Šesť rokov mu trvalo, než založil kapelu Foster the People. Mark Foster si vždy prial byť súčasťou nejakej kapely a teraz sa mu to aj podarilo. 
Foster the People  sa zrodila spolu s bubeníkom Markom Pontiusom, ktorý opustil svoju skupinu. Mark Pontius bol dojatý z počtu a rozmanitosti piesní, ktoré napísal Mark Foster. Skupina sa rozrástla o nového člena Cubbieho Finka, ktorý prišiel o prácu v spoločnosti venujúcej sa televíznej produkcii. Mark Foster pôvodne volal kapelu Foster & the People, ale ľudia to prepočuli a tak ich začali volať Foster the People.

Prvý hit Pumped up kicks a nahrávacia zmluva

Onedlho po tom, čo bola skupina založená, nahral Mark Foster pieseň s názvom Pumped up kicks, ktorá sa stala revolučnou. Po tom, čo Foster zverejnil pieseň na jeho internetových stránkach voľne k stiahnutiu (na začiatku roka 2010), rýchlo sa šírila a prilákala veľkú pozornosť. Umelec a manažér Brent Kredel kontaktoval Foster the People a tí s ním podpísali zmluvu.

Prvé turné

Neskúsení Foster the People chceli v októbri 2010 rezervovať niekoľko festivalov. To však bola ťažká úloha, pretože promotér váhal a pozvať skupinu, ktorá nemá žiadne skúsenosti, by bolo veľké riziko. A preto Foster the People poslali e-mail ľuďom, ktorým sa pieseň Pumped up kicks páčila, s pozvánkou na tento festival. Bol ním Coachella Valley Music and Arts Festival.
Saint-Frajou

Poloha

Obec má rozlohu 16,61 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 690

ISO 690 (úplný názov ISO 690:1987, Documentation – Bibliographic references – Content, form and structure) je medzinárodný štandard, ktorý upravuje obsah, formu a štruktúru písomných dokumentov ako aj formu bibliografických citácií a odkazov. Štandard bol na Slovensku prevzatý v roku 1998 ako norma STN ISO 690 (01 0197) Dokumentácia. Bibliografické odkazy. Obsah, forma a štruktúra.

ISO 690-2

Štandard bol v roku 1997 rozšírený aj na elektronické dokumenty a ich časti pod názvom ISO 690-2:1997, Information and documentation – Bibliographic references – Part 2: Electronic documents or parts thereof, na Slovensku v roku 2001 ako norma STN ISO 690-2 (01 0197) Informácie a dokumentácia. Bibliografické citácie. Časť 2: Elektronické dokumenty alebo ich časti.
Ed Regis

Ed (Edward) Regis je americký spisovateľ a publicista.

Kariéra

Ed Regis sa zameriava na popularizáciu vedy a najmä najnovších vedných odborov a technológií. Jeho knihy sú populárne a vychádzajú vo viacerých vydaniach. Prispieva do časopisu Omni. Žije v Marylande vo Virgínii v USA.

Popularizácia vedy

Napísal viacero kníh, v ktorých sa zaoberal transhumanizmom, nanotechnológiami alebo inovačnou oblasťou Santa Fe v Novom Mexiku v USA.
Jamaguči (Jamaguči)

Dejiny

Mesto bolo vystavané v 14. storočí podľa vzoru Kjóta. V roku 1550 sem prišiel jezuita František Xaverský, ktorý tu strávil dva mesiace a mesto považoval za jedno z najlepšie vybavených v Japonsku. Na jeho pamiatku bola v roku 1952 postavená kaplnka sv. Františka Xaverského k 400. výročiu jeho pobytu v Jamaguči.
Štatút mesta získalo 10. apríla 1929.

Chrám Džóeidži

Chrám leží na okraji mesta. Tvorcom záhrad je maliar Seššú.

Chrám Rurikódži

Chrám Rurikódži leží v severnej časti mesta. Jeho dominanta, päťpodlažná pagoda z japonského cypriša postavená v roku 1442, je kultúrnym dedičstvom.
Carbini

Poloha

Obec má rozlohu 16,47 km². Najvyšší bod je položený 1 316 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 113 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fernelmont

Obyvateľstvo

Obec má približne 7 050 obyvateľov (2010).
Scary Monsters (and Super Creeps) (album)

Reedície

Album bol vydaný v dvoch reedíciách na CD, prvýkrát v roku 1992 americkým vydavateľstvom Rykodisc a obsahoval ďalšie štyri bonusové skladby. Druhýkrát vydala album spoločnosť EMI v roku 1999. Táto edícia bola digitálne remastrovaná a neobsahovala žiadne bonusové skladby. Po tretíkrát vydala album spoločnosť EMI v roku 2003 vo formáte SACD (Super Audio Compact Disc).
Rudolf Fraštacký

Život

Narodil sa v rodine Ondreja Fraštackého a jeho manželky Zuzany rodenej Inštitorisovej. Detstvo prežil v Mošovciach, obchodnú akadémiu vyštudoval v Turčianskom Sv. Martine. Za manželku si vzal Vieru Országovú, dcéru bývalého krajinského prezidenta ČSR na Slovensku. Počas druhej svetovej vojny sa Fraštacký podieľal na odboji. Jeho hlavnou úlohou bolo pod menom Dr. Robert Frey zabezpečovať prenos tajných informácií a mikrofilmov medzi Slovenskom a Švajčiarskom, čo sa mu vďaka svojej pozícii v spoločnosti Cukrospol (exportér cukru do Nemecka a Švajčiarska) aj darilo. V rokoch 1945 – 1947 bol členom Zboru povereníkov ako povereník výživy a zásobovania a zároveň zastával funkciu jeho predsedu.
V rokoch 1945 – 1946 bol poslancom Dočasného národného zhromaždenia za Demokratickú stranu. Po parlamentných voľbách v roku 1946 sa stal poslancom Ústavodarného národného zhromaždenia, kde formálne zotrval do volieb do Národného zhromaždenia v roku 1948. 
V jeseni 1946 patril do frakcie v rámci Demokratickej strany okolo Ivana Pietora, ktorá chcela zosadiť z čela strany predsedu Jozefa Lettricha a nastoliť zmierlivejší kurz voči KSČ, ktorá po víťazstve Demokratickej strany vo voľbách 1946 stupňovala svoje útoky na demokratov. Členovia frakcie nemali za cieľ zničiť stranu ako nezávislú silu slovenskej politiky, ale skôr boli vedení chybným presvedčením, že agitácia KSČ proti DS je cielená iba na luteránsko-agrárnické krídlo. Pietorov pokus o obrat bol však neúspešný. 
Po februárovom prevrate v roku 1948 bola Demokratická strana zmenená na Stranu slovenskej obrody – satelitnú formáciu závislú na KSČ. Fraštacký patril medzi skupinu funkcionárov Demokratickej strany, ktorí odišli do emigrácie. Usídlil sa v Toronte. V exile potom organizoval Demokratickú stranu a volne spolupracoval s exilovými politikmi bývalej Agrárnej strany. V roku 1974 sa stal členom Rady slobodného Československa.
Fränk Schleck

Ďalšie úspechy

Fränk je tiež viacnásobným majstrom Luxemburska. K jeho najväčším úspechom patria prvenstvá na etapových pretekoch Tour de Luxembourg (2009), Tour de Suisse (2010) a Critérium International (2011). V roku 2006 vyhral holandskú klasiku Amstel Gold Race.
Silvester Šoka

Silvester Šoka (* 1. január 1917 - † 2006), slovenský novotomistický filozof a teológ, zaoberajúci sa otázkami kresťanskej filozofie,dejín, logiky, psychológie, etiky.
Narodil sa 1. januára 1917 v Šulekove. Gymnázium navštevoval v Trnave a františkánske v Malackách, kde v roku 1937 zmaturoval. Vstúpil do rehole františkánov, kde prijal rehoľné meno Eugen. Po štúdiu teológie na bohosloveckej fakulte v Bratislave, bol 15. júna 1941 vysvätený za kňaza. Pôsobil ako kaplán v Malackách (1941-1943) a v Kremnici (1943-1946). V roku 1944 získal doktorát teológie. Potom prednášal na františkánskom teologickom učilišti v Žiline cirkevné právo a pedagogiku (1945-1946). Počas pastorácie v Kremnici v ňom zosilnela túžba po pastoračnej činnosti, čo ho viedlo k tomu, že v roku 1946 vystúpil z rehole a bol zaradený do Trnavskej apoštolskej administratúry. Pôsobil ako Kaplán v Topoľčanoch (1946-1949) a v Bratislave-Novom Meste (1949-1951). Potom bol správcom farnosti v Hrnčiarovciach (1951-1955), Slovenskom Grobe (1955-1959), Pezinku (1959-1962), okresným dekanom (1958), správcom farnosti v Myjave (1962-1964), Starom Tekove (1964-1971) a v Bratislave-Lamači (1971-1973), cirkevným sudcom (1974). V roku 1968 sa stal docentom a roku 1974 profesorom kresťanskej filozofie na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave. Tu zastával funkciu vedúceho Katedry filozofie a fundamentálnej teológie (od roku 1976) a dekana fakulty (1976-1978 a 1990-1991). V tejto funkcii ho schválila a potvrdila príslušná kongregácia v Ríme roku 1990. V pedagogickej, literárnej a publicistickej činnosti sa usiloval sledovať a objektívne interpretovať ideové smery v umení, vývojové tendencie v kultúre i myšlienkové prúdy v našom storočí; tieto konfrontoval s koncepciami starovekej, orientálnej, antickej gréckej, rímskej i stredovekej scholastickej filozofie, pričom dbal na zachovávanie spoločenských a etických hodnôt. Pridŕžal sa tomistického realizmu, ktorý vyúsťoval do triezveho kresťanského optimizmu. Pracoval na prekladaní klasických latinských a gréckych termínov do slovenského jazyka. Odbornými článkami, úvahami a kázňami prispieval do periodík Duchovný pastier, Duchovní pastýř, Františkánsky obzor, Katolícke noviny, Kultúra, Naša mládež, Nový svet, Pútnik svätovojtešský, Rozvoj, Serafínsky svet, Slovenská liga, Svojeť, Ľudová politika, Mosty, Smena na nedeľu, Blumentál, Svätá rodina, Slovenské pohľady, Filozofia, Naša univerzita. Sústavne pracoval v redakčných radách Katolíckych novín a Duchovného pastiera. Prekladal z francúzštiny, nemčiny a maďarčiny. V r.1939-1944 spolupracoval so Slovenským rozhlasom. Preložil a pre rozhlasové vysielanie zdramatizoval: P. Bourget: Zmysel smrti, F. R. Chateaubriand: Atala, J. A. Daisenberg: Pašiové hry v Oberambergau, G. E. Lessing: Emilia Galotti, Márai Sándor: Kaland, Honoré de Balzac: Goriot. Po roku 1990 spolupracoval s redakciou náboženského vysielania Slovenského rozhlasu. Z francúzštiny preložil: F. R. Chateaubriand: Atala (1943). Napísal divadelné hry: Patriarcha z Assisi (1944), Nad priepasťou (1944). Jeho filozofické diela: Prirodzený zákon a idea štátu (doktorská práca, časť vyšla tlačou roku 1944).