google/wiki40b huggingface dataset:
Šaman

Šaman je ťažko definovateľné označenie pre hlavného predstaviteľa šamanizmu, teda osobu, ktorá v (spravidla prírodných) spoločenstvách funguje ako kňaz-liečiteľ, čarodejník, expert na tranz a prorok. Možno ho definovať aj ako predestinovanú osobu skupiny, ktorá nadväzuje kontakty s nadprirodzeným svetom, aby získal jeho priazeň a pomoc v prospech skupiny/členov skupiny.
Pojem sa pôvodne používal len pre sibírsku oblasť, dnes sa používa aj pre iné oblasti, najmä Severnú Ameriku a Austráliu. Slovo „šaman“ bolo prevzaté do ruštiny a neskôr do iných jazykov z tunguzských jazykov a znamená čarodejník, "ten kto vie" (šáman). Tunguzské slovo je buď tunguzského pôvodu (sa = vedieť) alebo pravdepodobnejšie pochádza z čínskeho ša men ("budhistický mních"), to zas z pálí "śamana", a to zas zo sanskritského "śramana" ("asketický"). Mohlo by pochádzať aj od sambadambi, používaného u sibírskych národov, znamenajúce „tĺcť na bubon“.
Južní Evenkovia označovali slovom „šaman“ náboženských činiteľov, ktorí majú úzke spojenie s duchmi a sú schopní priviesť sa do extázy, vyvolať extázu a prevteliť sa. Turecké slovo označujúce šamana je kam. Jakuti, Kirgizi, Uzbeci, Kazachovia a Mongoli používajú iné výrazy. Veľký šaman z doby mongolských nájazdov je beki, z ktorého sa pravdepodobne vyvinulo turecké beg - „pán“.
Šaman má údajne schopnosť vstupovať do nie každodennej reality zmenených stavov vedomia, tzv. šamanská púť za pomoci monotónneho bubnovania, spievania, tancovania či pomocou halucinogénnych látok. Jeho úlohou je poznanie v nej získané prinášať späť do každodennej reality tak, aby z neho malo úžitok celé spoločenstvo. V pôvodnych prírodných spoločenstvách šaman pomáha členom svojho kmeňa liečením, duchovným vedením, prípadne objasňovaním nevysvetliteľných javov v prírode a pod. Mnohé z týchto funkcií dnes preberajú aj moderní, tzv. mestskí šamani.
Počas šamanskej púte môže šaman údajne komunikovať so zvieratmi, rastlinami, minerálmi alebo čímkoľvek. Základnou filozofiou je, že všetko má svoju duchovnú podstatu, preto je možné sa prihovárať nielen zvieratám a rastlinám, ale aj jazerám, riekam, mesiacu, hviezdam či slnku. Každý šamanský čin musí byť v súlade s duchovnou podstatou sveta, v čom mu pomáhajú šamanovi duchovní spojenci silové zviera a duchovný učiteľ. Silové zviera aj duchovný učiteľ sú duchovné bytosti, ktoré sa nachádzajú v Dolnom a Hornom svete a sú doživotní sprievodcovia v nie každodennej realite.
Molitva

Ostatné verzie

Anglická verzia piesne sa volá „Destiny“ (Osud), ruská verzia sa nazýva „Молитва“ a fínska verzia „Rukoilen“ (ktorú nespieva Marija, ale Beauty Queens). Pieseň takisto vyšla ako tanečný remix „Jovan Radomir mix“ od švédskeho moderátora Jovana Radomira, ktorý taktiež napísal anglický text. Rovnako bola vydaná inštrumentálna a karaoke verzia.

Obvinenie z plagiátorstva

Dva dni po finále sa tvrdilo, že pieseň bola skopírovaná z piesne „Ndarja“ od albánskej speváčky Soni Malajovej. Tento fakt bol však vyvrátený a odôvodnený macedónskym skladateľom Marjanom Filipovskim, autorom piesne „Ndarja“.
Louka vstavačů u Černýše

Ochrana

Predmetom ochrany je ekosystém podmáčanej lúky s hojným výskytom zvlášť chránených druhov rastlín. Vyskytuje sa tu napríklad vstavačovec májový, žltohlav európsky a v minulosti bol zaznamenaný tiež výskyt kosatca sibírskeho.
Prírodná pamiatka bola vyhlásená nariadením Okresného úradu v Chomutove zo dňa 3. januára 2000 na ploche 1,1 ha.

Geologické pomery

Územie prírodnej pamiatky sa nachádza na ľavej strane Hučivého potoka v nadmorskej výške 320 m. Prevládajúcimi pôdnymi typmi sú glejové pôdy dlhodobo ovplyvňované vysokou hladinou podzemnej vody.

Význam

Louka vstavačů u Černýše je príkladom skôr hojných pichliačových lúk, podmienených každoročným kosením. Lúka sa vyznačuje veľmi hojným výskytom vstavačovca májového (Dactylorhiza majalis), ktorý patrí medzi české domáce druhy orchideí, čeľaď vstavačovité (Orchidaceae). Nápadné nachové kvetenstvá tejto ozdobnej rastliny je možné tu vo väčšom množstve obdivovať najmä v druhej polovici mája.
Malše

Malše (nemecky Maltsch) je rieka v južných Čechách a v Rakúsku. Je to pravostranný prítok Vltavy, meria 96 km (z toho v Česku 89,5 km), povodie zaberá plochu 979 km² a priemerný prietok v ústí je 6,92 m³/s.

Tok rieky

Pramení v Rakúsku na severovýchodnom svahu vrchu Viehberg v nadmorskej výške 985 m n. m., neďaleko obce Sandl. Od prameňa tečie najprv na sever, potom sa stáča na západ, pričom na približne 22 km dlhom úseku tvorí česko-rakúsku štátnu hranicu. Juhovýchodne od obce Dolní Dvořiště vstupuje na územie Česka a pokračuje na sever. Na celom toku sa výrazne vlní a meandruje, pri Velešíne napája vodnú nádrž Římov. Do Vltavy ústi v Českých Budějoviciach v nadmorskej výške 385 m n. m. Významnejšími prítokmi sú zľava Felberbach (na území Rakúska), Zvíkovský potok, sprava Tichá, Kamenice, Černá, Stropnice a Zborovský potok. Malše preteká cez Kaplice, Římov a České Budějovice. V minulosti fungovala na rieke plavba na pltiach.
Pretty Fly (for a White Guy)

Kompozícia

Na začiatku skladby zaznie pseudo-nemecká nezmyselná fráza "Gunter glieben glauten globen" zo skladby „Rock of Ages“ od Defa Lepparda, ktorá je použitá namiesto tradičného "1, 2, 3, 4" na začiatku nahrávky, ktorá je výsmechom pre kvázi-gangstrov ponorených do hip-hopovej kultúry bez toho, aby ju mali radi, ale len preto, lebo je populárna a drsná. Skladba otvorene paroduje strednú triedu mestskej mládeže, ktorá počúva rap hlavne z tohto dôvodu. Ženské vokály naspievala Nika Futtermanová.
Kamil Mikulčík

Životopis

Vyštudoval gymnázium, Ekonomickú univerzitu a na Vysokej škole múzických umení odbor herectvo. Je hercom na voľnej nohe, so stálym pôsobením v Radošinskom naivnom divadle, zároveň účinkuje i v Divadle Bolka Polívky v Brne, Slovenskom národnom divadle, na Novej scéne, v Aréne a v Túlavom divadle.
 
Ako skladateľ hudby spolupracoval so Slovenským rozhlasom, rovnako ako aj s rôznymi slovenskými a českými divadlami ako autor scénickej hudby – SND, Divadlom Aréna, Radošinským naivným divadlom, Mestským divadlom Zlín, Divadlom L+S, Divadlom J.Palárika v Trnave, Divadlom J.G.Tajovského vo Zvolene a Túlavým divadlom. Ako hudobník, skladateľ a producent sa podieľal na albume českej šansónovej speváčky Emy Márovej. 
Z filmovej a televíznej tvorby treba spomenúť jeho účinkovanie vo filmoch Behind The Enemy Lines (2003), Povesť o Čiernej Pani (2004), Muzika (2008) a Lietajúci Cyprián (2010) a hral v seriáloch Medzi nami (2006), Ordinácia v ružovej záhrade (2008-2009) a Nesmrteľní (2010).
V roku 2009 sa spolu s Nelou Pociskovou zúčastnili národného kola pesničkovej súťaže Eurovision Song Contest, z ktorého ako víťazi postúpili do moskovského semifinále.

Je členom a spoluzakladateľom a capellovej hudobnej formácie Fragile, ktorá vznikla v roku 2004 v Bratislave.
Pod lesem

Ochrana

Predmetom ochrany je fragment zachovalých kvetnatých lúk. Z významných a vzácnych druhov tu rastú napr.: vstavačovec májový, čertkus lúčny, túžobník obyčajný, ostrica prosová.
Zosnutie presvätej Bohorodičky

Zosnutie presvätej Bohorodičky alebo Uspenie presvätej Bohorodičky (gr. Κοίμησις Θεοτόκου, csl. Успе́нїе Пресвято́й Богоро́дицы) je jedným z dvanástich veľkých sviatkov v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Slávi sa 15. augusta.
Sviatok oslavuje Máriino zosnutie (smrť), prenesenie do nebies (nanebovzatie) a oslávenie. Sviatok predkladá Máriu ako vzor cesty, ktorú má každý kresťan prejsť pri prijímaní spásneho tajomstva Krista. V bohoslužobných textoch sa vyzdvihuje aj úloha Márie ako príhovorkyne u svojho Syna Ježiša Krista za spásu celého ľudstva. To zdôrazňujú mnohé texty, ktoré sa končia zvolaním „cez teba preukazuje svetu veľké milosrdenstvo“ alebo podobnými formuláciami.
Sviatok Zosnutia má jeden deň predsviatku (14. augusta) a obdobie posviatku, ktoré sa uzatvára 23. augusta. Okrem toho má prípravný pôst, ktorý trvá dva týždne a nazýva sa Uspenský pôst (alebo ľudovo Spasivka).
Sviatok má korene v ranom kresťanstve, od konca 6. storočia sa slávi na celom kresťanskom Východe, kedy cisár Maurikios I. stanovil aj dátum slávenia na 15. augusta.
Sviatku Zosnutia sú zasvätené mnohé gréckokatolícke chrámy na Slovensku a aj najvýznamnejšie odpustové miesta (Ľutina, Klokočov a ďalšie).
Tropár sviatku: Pri pôrode si panenstvo zachovala, pri zosnutí si svet neopustila, Bohorodička, prešla si do života, ty, ktorá si matkou Života. Svojimi modlitbami oslobodzuješ od smrti naše duše.
Écourt-Saint-Quentin

Poloha

Obec má rozlohu 9,49 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 749 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sigoulès (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 10,86 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 872 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cambon

Poloha

Cambon má rozlohu 7,71 km². Najvyšší bod je položený 333 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Cambon má 1897 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saujac

Poloha

Obec má rozlohu 12,23 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 131 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Attac

Attac (celým názvom Association pour la Taxation des Transactions financières et pour l'Action Citoyenne, voľne preložené: Združenie pre zdanenie finančných transakcií a pre občianskú akciu) je medzinárodná alterglobalizačná mimovládna organizácia, ktorá požaduje, aby bola na špekulácie s cudzími menami uložená Tobinova daň. Sám James Tobin sa však od tohto hnutia dištancoval.
Organizácia bola založená v Paríži 3. júna 1998. Jej vznik inšpiroval Ignacio Ramonet, ktorí v mesačníku Le Monde diplomatique publikoval článok o tom, že forex generuje značné príjmy, ktoré nie sú predmetom žiadnych daňových povinnosti. Attac tiež odmieta existenciu daňových rajov, a vyzýva vlády, aby prijali opatrenia proti daňovým únikom, ktoré by umožnili financovanie množstva sociálnych programov. Má regionálne pobočky v 38 krajinách sveta. V jej logu je symbol percenta, odvolávajúc sa na úsilie zaviesť Tobinovu daň vo výške najmenej jedno percento. Vystupuje proti politike Svetovej obchodnej organizácie a požaduje oddlženie rozvojových krajín. Hnutie tiež kritizovalo postup Európskej centrálnej banky pri sanácii bánk počas globálnej finančnej krízy z roku 2008.
V roku 2013 bola spoločnosť Nestlé a bezpečnostná agentúra Securitas AG usvedčené, že zbierali kompromitujúce materiály na aktivistov hnutia Attac. Švajčiarsky súd postihnutým aktivistom priznal finančnú náhradu.
V apríli 2015, hnutie zvolalo rozsiahle medzinárodné demonštrácie proti prijatiu zmluvy TTIP.
Despota (titul)

Despota (z gréc. δεσπότης/despotēs, fem. δέσποινα/despoina; po srbsky despot) bol byzantský dvorský titul, ktorý sa udeľoval aj vládcom v Latinskom cisárstve, Bulharsku, Srbsku, Rumunsko a Trapezuntskom cisárstve.
Pôvodný význam titulu despota bol pán, a bol ekvivalentný osloveniu kyrios. Neskôr sa udeľoval ako najvyššia pocta členom kráľovských rodov a protokolárne stál despota hneď po cisárovi. Ako s čestným titulom s nim nebol spojený žiaden úrad, vojenská hodnosť alebo územný nárok, napriek tomu si niektoré územia nárokovali pomenovanie despotát.
Až v priebehu 19. a 20. storočia získalo označenie despota negatívnu konotáciu spojenú s despotickou (absolutistickou) formou vlády.
Bernos-Beaulac

Poloha

Obec má rozlohu 36,8 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 134 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samuel Ivaška

Životopis

Vyštudoval Strednú rybársku školu vo Vodňanoch. Od roku 1970 pracoval ako asistent réžie vo vtedajšej filmovej televíznej tvorbe. Na štúdium filmovej a televíznej dokumentárnej tvorby FAMU v Prahe nastúpil v roku 1972. Ukončil ho v roku 1980 s vyznamenaním v odboroch dramaturgia a réžia. Popri štúdiu na vysokej škole pracoval ako režisér filmového dabingu v Československej televízii. V rokoch 1981 až 1983 založil a spravoval Štúdio NOVA pre mladých nadšených filmárov. To bolo zrušené zásahom socialistickej vlády. Po roku 1989 pracoval vo vrcholovom manažmente STV a venoval sa učiteľstvu na Univerzite Komenského, založil alternatívnu školu kreatívnych médií "Prírodnej univerzity" vo Vavrišove. Spolupracoval taktiež pri výučbe na katedre filmovej vedy na VŠMU.

Charakteristika tvorby

Prvé piesne a básnické pokusy začal skladať počas stredoškolských štúdií. Počas tohto obdobia ho ovplyvňovalo prostredie južných Čiech, divadelná scéna Českého Krumlova a kultúrne prostredie Prahy, najmä malé javiskové formy spájajúce filmovú projekciu so živým scénickým textom. Pod týmito vplyvmi začal uvádzať originálne koncipované pásma hudby, fotografie a filmu v Banskej Bystrici. Pozitívne ohlasy ho predurčili k slobodnému spájaniu imaginácie obrazov, melódie a slova spolu s komplementárnym prelínaním citových vzťahov abstraktných, nehmotných s účasťou na osude človeka.
Počas štúdia na FAMU sa začal venovať réžii vlastných filmov, ku ktorým písal i scenár a hudbu. Pre jeho filmy je príznačná hudba, novátorské používanie kamery a hľadanie výrazu obrazových i zvukových kontextov. Tematický a problémový záber jeho tvorby je široký. Od osobných a ľudských reminiscencií, cez ozvláštňujúce štylizácie stierajúce hranice medzi fikciou a realitou až po výpovede o podstate a zmysle ľudského bytia, súdržnosti. V jeho tvorivom prístupe je cítiť hlboké prežitie, autorskú zaujatosť odrážajúcu jeho poznanie, ktorým uvoľňuje slovo, hudbu i obrazovú poetiku. Takýto spôsob tvorby bol počas socialistického režimu považovaný za nežiaduci a preto niektoré jeho filmové diela putovali do trezoru.
Prevažnú časť jeho tvorby predstavujú dokumentárne filmy. Typickými príkladmi, kde využíva kontrast sú filmy Muž, žena, chlieb (1981), v ktorom proti sebe stavia tradičné hodnoty so zhonom moderného životného štýlu, a Cesty pod snehom (1982) odhaľujúci rozdiely medzi robotníkmi a masami turistov v Tatrách. Autorským štýlom tvorby narúša hranice konvenčného dokumentu.
Samuel Ivaška taktiež rád vo svojich filmoch experimentuje. V diele Subjekt (1984) využitím strihu a montáže stiera hranice medzi individuálnym a všeobecným. Dokáže tak zobraziť ľudský život pod nemilosrdným vplyvom vonkajšieho okolia.
Byť či nebyť (House)

Dej

Dr. Sebastian Charles je doktor, ktorý sa stará o choré africké deti nakazené tuberkulózou. Vo chvíli keď sa snaží na konferencii získať viac vakcíny na export do Afriky skolabuje. Sám si urči diagnózu - tuberkulóza, avšak jeho sponzori chceli počuť aj na iný názor, konkrétne Houseov. House odmietne túto diagnózu, pretože si myslí, že je to srdcová arytmia. Počas toho ako Cameronová Sebastiana pripravuje na vyšetrenia, urobí tajne aj test na tuberkulózu. Pri záťažovom teste pri normálnej rýchlosti sa nič neukáže, avšak pri extrémnej rýchlosti sa problém objaví. Sebastian opakovane upadá do bezvedomia, čo dokazuje srdcovú arytmiu. Neskôr počas ďalších vyšetrení sa zistí, že test na tuberkulózu, ktorý urobila Cameronová, je pozitívny. House je na Cameronovú nahnevaný, pretože si myslí, že Sebastian nemá len tuberkulózu ale aj niečo iné a vie že teraz už Sebastian nebude súhlasiť s ďalšími testami. Nakoniec však povolí liečbu tuberkulózy, aby mohol rozlíšiť symptómy tuberkulózy a symptómy inej choroby. Sebastian však liečbu odmietne nakoľko sa mu zdá nespravodlivé, že on lieky dostane ale Afričania nie. Svoj príbeh mediálne zverejní aby pritlačil sponzorov k múru a tí by tak museli znížiť ceny liekov. Na tlačovej konferencii House dokáže, že Sebastian nemá len tuberkulózu, ale že má aj inú chorobu. Sebastian potom súhlasí s testami a terapiami, avšak House ho chce liečiť na tuberkulózu. Po prehováraní súhlasí aj s liečbou tuberkulózy. Po odstránení symptómov tuberkulózy sa tím sústreďuje na symptómy druhej choroby. House navrhne, že by to mohol byť tumor v pankrease, čo sa nakoniec aj preukáže a Sebastian je po jeho odstránení zdravý.
Fiat G.91

Vznik a vývoj

V 50. rokoch navrhol Fiat (dnes Alenia Aeronautica) stroj G.91 s nádejou, že vyhrá súťaž, ktorú vypísalo NATO pre prieskumné a podporné bojové lietadlo ľahkej konštrukcie. Aj keď sa táto nádej (napr. pre úspech slávneho stroja Lockheed F-104 Starfighter) nesplnila, boli lietadlá G.91 po dlhú dobu najlepšími a najznámejšími stíhacími lietadlami talianskej výroby. G.91 boli mimoriadne univerzálne - ľahké, obratné a ľahko ovládateľné stroje boli medzi pilotmi veľmi obľúbené, pretože radi zisťovali hranice ich výkonnosti. V prípade núdze mohli operovať z trávnatých vzletových dráh dlhých iba 700 m. V priebehu rokov boli vyrobené varianty s prieskumnými systémami a štrukturálnymi zmenami, ktoré mali zlepšiť údernú silu strojov G.91 vo vzdušnom boji. Ťažšia verzia G.91Y bola síce podstatne vyvinutá zo stroja G.91 vybaveného jednou prúdovou pohonnou jednotkou, táto jednotka však bola nahradená dvoma prúdovými motormi General Electric J85-GE-13A, a preto bola verzia G.91Y obratnejšia, rýchlejšia a výkonnejšia.
Široké sedlo

Poloha a charakteristika

Nachádza sa medzi Ždiarskou vidlou (2141,6) a Hlúpym, v závere Monkovej doliny.

Turistika

Cez sedlo prechádza červeno značkovaný turistický chodník zo Ždiaru do Kopského sedla. Je to jediný značkovaný chodník na území chránených a celoročne neprístupných Belianskych Tatier.
Villeneuve-Saint-Germain

Poloha obce

Villeneuve-Saint-Germain má rozlohu 4,54 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Villeneuve-Saint-Germain má 2445 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE

Pamiatky

Objavenie oppida vo Villeneuve-Saint-Germain v 19. storočí medzi 1861 - 1880. Pokrývalo rozlohu 100 ha, z ktorých asi 3 ha pozemku oppida bolo zničené.
V 1973 bolo odkryté miesto nazvané “les Grèves”, objavili tri miesta neolitických domov kultúry dunajskej a tiež základy galského pôvodu.
Villeneuve-Saint-Germain dalo svoje meno „kultúre Villeneuve-Saint-Germain“ alebo „le Villeneuve-Saint-Germain“, skupine neolitickej kultúry.
V 2006, počas výstavby sa našli dve neolitické nádoby na vodu a viacero úložných zemných dier.
Obec bývala pod ochranou starého mesta Soissons. Toto keltské mesto, ktoré obýval kmeň Belgovia, chránilo aj kmeň Suessones. Legenda hovorí, že tu panoval keltský kráľ Divitiac.
Johannes Micraelius

Johannes Micraelius vlastným menom Johannes Lütkeschwager (* 1. september 1597,Koszalin - † 3. december 1658, Štetín), bol nemecký básnik, filozof a historik. Je autorom diela „Lexicon philosophicum“ (1653).
Výtlk

Výtlk je narušenie povrchu vozovky. Výtlky sa tvoria už pri nepatrných zmenách na povrchu vozovky. Pokiaľ nie sú včas opravené, stávajú sa príčinou vzniku väčších trhlín zasahujúcich do hlbších vrstiev vozovky.

Postup poškodenia

Pri otvorenom povrchu vozovky v zimnom období vniká voda do trhlín v obrusnej vrstve vozovky. Počas mrazov dochádza k rýchlemu poškodeniu, degradácii poškodeného miesta a je tak vytvorený základ pre výtlk nielen v obrusných vrstvách, ale následne v ložných a konštrukčných vrstvách vozovky. Stav poškodeného miesta sa zhoršuje v súvislosti s dopravnou záťažou, ktorá spôsobuje drolenie hrany výtlku a tým jeho ďalšiemu rozširovaniu.

Oprava výtlkov

Oprava výtlkov počas zimného obdobia sa vykonáva predovšetkým z dôvodu zaistenia bezpečnosti premávky a často v nepriaznivých klimatických podmienkach. Po ukončení zimy sa pri likvidácii škôd využívajú technológie, ktoré umožňujú opravu za účelom predĺženia životnosti vozovky. V súčasnosti je možné kvalitne opravovať trhliny v obrusnej vrstve a obnovovať celistvosť povrchu vozovky použitím náterov, mikrokobercov alebo frézovaním obrusnej vrstvy. Údržba by mala zaistiť aby bol povrch vozovky celistvý a uzavretý. Každé zanedbanie údržby povrchu vozoviek sa vráti po ďalšej zime, kedy na otvorenom povrchu s trhlinami vzniknú nové výtlky.
Huilly-sur-Seille

Poloha

Obec má rozlohu 12,13 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Incident Laconia

Incident Laconia bola udalosť, ktorá sa uskutočnila v polovici septembra 1942 počas druhej svetovej vojny, po tom ako pred západným africkým pobrežím v Atlantickom oceáne medzi ostrovom Ascension a Libériou, nemecká ponorka U-156, vedená korvetným kapitánom W. Hartensteinom 12. septembra 1942 torpédovala pasažiersku loď RMS Laconia, ktorá prevážala asi 80 civilistov, 268 britských vojakov a okolo 1800 talianskych vojnových zajatcov, ktorých strážilo 160 poľských vojakov.

Priebeh incidentu

Pri torpédovom útoku nemeckej ponorky U-156 na anglickú loď RMS Laconia bolo výbuchom usmrtených asi 450 talianskych zajatcov a zničená časť záchranných člnov. Po tom ako posádka ponorky pri obhliadke potápajúcej sa lode začula na hladine talianske hlasy, rozhodla sa talianskym stroskotancom pomôcť, pretože Nemecko a Taliansko boli v tom čase spojencami. Nemecká ponorka okamžite zvolala záchrannú operáciu, do ktorej sa zapojili aj ďalšie nemecké ponorky. Ponorky so zachránenými stroskotancami smerujúce po dokončení záchranných akcií k dohovorenému miestu stretnutia s francúzskymi loďami, ktoré mali prevziať stroskotancov, boli napadnuté spojeneckým bombardérom B-24 Liberator. Lietadlo na ponorku zaútočilo aj napriek tomu, že na hornej palube U-156 sa dalo jednoznačne rozpoznať okolo 180 stroskotancov, na ponorke mali vyvesené zástavy s červeným krížom (ale takýto symbol nebol zaužívaný ani rešpektovaný) a ponorky za sebou ťahali niekoľko záchranných člnov. Ponorka bola nakoniec nútená sa pred útokom skryť a potopiť sa pod vodu, čím bolo niekoľko stoviek stroskotancov na hornej palube odsúdených na istú smrť.

Rozkaz Laconia

Incident vplýval na vojnové nemecké námorníctvo (Kriegsmarine). Admirál a vtedajší veliteľ nemeckého vojnového námorníctva Karl Dönitz, ktorý bol po vojne na Norimberskom procese odsúdený na 10 rokov za zločiny proti mieru, za porušovanie ľudských práv, plánovanie a vedenie agresívnej vojny, vojnových zločinov a zločinov proti ľudskosti (ale v bode Rozkaz Laconia oslobodený) takzvaným Rozkazom Laconia (Laconia-Befehl) výslovne posádkam ponoriek zakázal poskytovať pomoc civilným stroskotacom. V rozkaze admirál Dönitz uviedol, že všetci si musia uvedomiť, že cieľom nie je len potopenie lode, ale i zničenie ich posádok. Vyzval k tvrdosti a nemilosrdnosti. V praxi tento rozkaz (s malými výnimkami) kapitáni príliš nerešpektovali. Vychádzali z dlhodobej námorníckej tradície, ktorá zaväzovala poskytovať pomoc stroskotancom.