google/wiki40b huggingface dataset:
Explorer 33

Úloha misie

Družica z USA mala vykonať na obežnej dráhe Mesiaca komplexný výskum slnečného vetra, medziplanetárnych magnetických polí a ich interakcií s Mesiacom a atmosférou Zeme. Toto mala vykonať ďaleko od rušivých vplyvov Zeme. Výsledky meraní boli dôležité aj kvôli nadchádzajúcim letom amerických kozmonautov na Mesiac a bolo potrebné vedieť, aké vplyvy môže mať vesmírny priestor medzi Zemou a Mesiacom na ich zdravie a výkonnosť.

Základné údaje

Tento typ družíc patril medzi vedecké typu IMP (Interplanetary Monitoring Platform). Jej váha bola 104,5 kg. Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca, označenie Explorer bolo prideľované programu vedeckých satelitov v USA. Ďalšie známe družice a úspešnejšie z tejto série sú Explorer 35 a Explorer 49.

Priebeh misie

Sonda s raketou odštartovala 1. júla 1966 z kozmodrómu Eastern Test Range na Floride s pomocou nosnej rakety Delta DSV 3E1. Obežnú dráhu okolo Mesiaca sa nepodarilo dosiahnuť a družica zostala na veľmi pretiahnutej eliptickej dráhe okolo Zeme. Zlyhanie spôsobil druhý stupeň nosnej rakety, ktorého ťah udelil družici príliš veľké zrýchlenie a spätné motory na tuhé palivo, ktorými bola družica vybavená, nedokázali družicu spomaliť a naviesť na požadovanú dráhu.
Aj cez tento neúspech boli vykonaná plánované merania a misia tak nebola úplne neúspešná. Z pôvodne plánovaných merania bola vykonané tieto: merania slnečného vetra, výskum medziplanetárnej plazmy a mapovanie röntgenového žiarenia Slnka. Tieto dáta pomohla objasniť vzťahy medzi zemským magnetickým poľom a rýchlosťou slnečného vetra v blízkosti Zeme. Známy vedec James Van Allen študoval, pomocou detektorov protónov a elektrónov na Exploreri 33, aktivitu nabitých častíc a röntgenových lúčov v okolitom priestore. Činnosť družice bola ukončená 21. septembra 1971.
Grainville-Langannerie

Poloha

Obec má rozlohu 5,32 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 651 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Niels Bohr

Životopis

Bol riaditeľom Ústavu teoretickej fyziky v Kodani, v rokoch 1943 – 1945 emigroval do USA. V roku 1913 vyvinul na základe predstáv E. Rutherforda a kvantovej hypotézy M. Plancka a A. Einsteina tzv. Bohrov model atómu (prvý kvantový model atómu). V roku 1918 model rozšíril v princíp korešpondencie (dnes všeobecne označovaný ako staršia kvantová teória), čím sa mu podarilo svoju teóriu presadiť. V roku 1921 teoreticky vysvetlil periodickú sústavu prvkov na základe svojho modelu atómu rozšíreného A. Sommerfeldom. 
V roku 1927 v spolupráci s W. Heisenbergom, tvorcom maticovej mechaniky, predbežne ukončili vývoj kvantovej teórie vznikom tzv. kodanskej školy kvantovej teórie. Predovšetkým dospeli k názoru, že atomárne javy sú tak časticového ako aj vlnového charakteru. Škola zahŕňa aj Bohrov princíp komplementarity (javy v mikrosvete sú neurčité a nemožno ich opísať ako v klasickej fyzike), aplikovaný neskôr aj na filozofiu a biológiu. 
V roku 1935 sa začal zaoberať jadrovou fyzikou. Zaviedol napríklad pojem zložené jadro a vymyslel model (pieskového) vaku a kvapôčkový model jadra atómu. V roku 1939 spolu s inými fyzikmi objavil pre prax významné štiepenie jadra uránu.
V roku 1922 mu bola udelená Nobelova cena za fyziku za výskum atómovej štruktúry. Jeho syn Aage Niels Bohr (1922 - 2009) bol tiež významný fyzik, v roku 1975 dostal Nobelovu cenu za teóriu o štruktúre a deformáciách atómového jadra.
Dňa 18. novembra 1962 zomrel na zlyhanie srdca.
James Bond

James Bond je hlavná postava rovnomennej série kníh od Iana Fleminga a filmov. James Bond je agent britskej tajnej služby MI6 pod číslom 007. Výnimkou je film Licence to Kill (Povolenie zabíjať) kde James Bond odíde z MI6 a koná na vlastnú päsť.
Celkovo sa táto postava objavila v štrnástich originálnych knihách Iana Fleminga, obrovskom množstve kníh iných autorov, ktorí túto postavu prevzali a v 24 „oficiálnych“ filmoch.
Film Dych života (The Living Daylights) sa odohráva okrem iného aj v Česko-Slovensku, konkrétne v ešte komunistickej Bratislave.
Európska cesta 28

Priebeh

V nemeckom Berlíne sa E28 začína diaľnicou A11, ktorá vedie až do Poľska. V Poľsku začína diaľnicou A6 a mestom Štetín, v Goleniówe sa napája na rýchlostnú cestu S6. Ďalej sa v meste Koszalin napája na DK 6, v Słupsku na S7, v Gdansku na S22 a v meste Elbląg na DK 54. Následne cesta vstupuje do Ruska a vedie mestami Kaliningrad a Nesterow. Ďalej v Litve vedie mestami Marijampolė a Vilnius, až sa nakoniec dostáva do Bieloruska a jeho hlavného mesta Minsk.
Východoeurópska nížina

Východoeurópska nížina (staršie názvy: Ruská nížina, Ruská rovina, Východoeurópska rovina; po rusky Vostočno-Evropejskaja ravnina) je rozsiahla nížina (rovina) v európskej časti Ruska, v Estónsku, Litve, Lotyšsku, Bielorusku, na Ukrajine a v Poľsku. Ohraničuje ju Biele more a Barentsovo more, Ural, Mugodžary, Kaspické more, Kaukaz, Azovské more a Čierne more a Karpaty. Rozloha je asi 5 mil. km². Priemerná výška 170 m n. m.. Niektorí autori do Východoeurópskej nížiny zaraďujú aj nížiny Fínska a Švédska až po Škandinávske vrchy.
Nachádzajú sa tu stopy po štvrtohornom zaľadnení. Je pokrytá lesmi, lesostepou aj stepmi. Intenzívne sa využíva pre poľnohospodárstvo. Jej geologický podklad tvorí stará východoeurópska platforma.
Starý zákon

Knihy

Dôvody pre rozličné členenia v rôznych náboženstvách spočívajú v dejinách Starého zákona. Starý zákon je napísaný po hebrejsky (s výnimkou aramejských častí kníh Daniel a Ezdráša). V čase vzniku kresťanstva však bol v obehu v gréckom preklade (tzv. Septuaginta), ktorý vznikal od 3. stor. pred Kr. od čias židovskej diaspóry v Egypte, a ktorý bol rozšírený o ďalšie knihy. Židia sa však postupne aj z dôvodu, že ho používali kresťania, od gréckeho prekladu dištancovali, až nakoniec na konci 1. stor. používanie Septuaginty zakázali a fixovali svoj kánon. Septuaginta, resp. na západe jej preklad do latinčiny, sa naopak neskôr stal kánonom starého kresťanstva. Pokusy Hieronyma vrátiť sa k hebrejskému textu boli neúspešné, ale zmena prišla v čase reformácie, najradikálnejšie v reformovanej cirkvi. Odvtedy katolíci označujú tie knihy Starého zákona, ktoré sa nachádzajú  len v Septuaginte, avšak nie sú uvedené v židovskej Biblii, ako deuterokanonické, zatiaľ čo hebrejské knihy sa označujú ako protokanonické. Podobne je tomu vo východných cirkvách. Luteránske cirkvi sú v pohľade na tieto knihy niekde uprostred (sú to pre ne nekanonické, ale do určitej miery použiteľné; tzv. apokryfy).

Ručne písané texty

Keďže koncom 1. stor. pred Kr. v Palestíne došlo k štandardizácii (palestínsky kánon) textov, sú všetky ručne písané hebrejské verzie rovnaké (až kým sa neobjavili zvitky z Kumránu). Najstaršie kompletné rukopisné texty obsahuje Kódex z Aleppa (10. stor., od roku 1947 sa stratila štvrtina textu) a Codex Leningradensis (1008, je základom Biblie Hebraici od R. Kittela). Najstaršie zachované časti boli dlhý čas z 9. stor., len úlomky sú staršie. 
Až nálezy v Kumránskych jaskyniach a v 19. stor. v Káhirskej synagóge posunuli túto hranicu do 2. stor. pred Kr., čo umožňuje vidieť verzie z doby spred štandardizácie a teda aj ustrnutia. Našli sa úlomky (alebo dokonca celý text) ku všetkým knihám Starého zákona. 
Najstarší rukopis Septuaginty pochádza z 2. stor. pred Kr (úlomky Deuteronómia). Z neskoršej doby existujú ešte nejaké úlomky spred narodenia Krista, ale takmer všetky rukopisy gréckeho Starého zákona sú až z kresťanských čias (napr. Codex Vaticanus - 4. stor., Codex Sinaiticus - 4. stor., Codex Alexandrinus - 5. stor.).
Pre výskum je dôležitý aj Pentateuch Samaritánov, ktorí sa v 2. polovici 5. stor. pred Kr. oddelili od židov, a aramejské preklady (targúmy - Targumim, Targum). Sýrske, latinské a ďalšie preklady sú skôr dôležité pre Nový zákon.
Imrich Jenča (rozhlasový pracovník)

Životopis

Pracovník Slovenského rozhlasu v Bratislave, Československého rozhlasu v Košiciach a v Bratislave. Pracovník a hlásateľ Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Gestapom zajatý a väznený v Banskej Bystrici (25.-28. januára 1945).
V dramatickom umení sa presadil až ako režisér rozhlasových hier. Herecky pôsobil ako ochotník, stvárnil aj niekoľko filmových postáv. Interpretoval sprievodné texty filmových týždenníkov, pôsobil v televíznom dabingu ako herec.
La Neuville-lès-Wasigny

Poloha

Obec má rozlohu 5,21 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 159 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Mimooblastná doprava

Mimooblastná doprava je druh vnútroštátnej dopravy. Spravidla ide o vykonávanie dopravy medzi viacerými spádovými oblasťami (mestami, obcami). Na Slovensku sa takáto doprava nazýva aj medzimestská doprava alebo diaľková doprava (v modernejšej terminológii sa vyskutuje aj pojem nadregionálna doprava). Vykonáva sa spravidla v rámci krajov, zhlukov krajov, či dokonca v rámci krajiny.

Mimooblastná nákladná doprava

Z hľadiska nákladnej dopravy sem patrí špedičná doprava z jednej časti krajiny do druhej časti. Príkladom môže byť napríklad doprava automobilov z automobilky z jedného mesta do skladu v druhom meste. Rozvoz zo skladu do predajní sa už považuje za miestnu dopravu alebo vnútrooblastnú dopravu. Vzhľadom na náročnosť a finančné zaťaženie sa hojne využíva aj železnica. Populárna je tiež kontajnerová doprava ako druh kombinovanej dopravy.
Boj o život

Boj o život je pôsobenie organizmov proti tým faktorom neživej prírody a živej prirody, ktoré sú nevýhodné na ich život a rozmnožovanie.
Ako dôsledok boja o život prežívajú a zanechávajú po sebe najpočetnejšie a najživotaschopnejšie potomstvo tie jedince, ktoré sa najlepšie prispôsobujú okolitým podmienkam. Boj o život je jedna z foriem vzájomných vzťahov medzi organizmami v rámci jedného druhu a medzi predstaviteľmi rozličných druhov, je to faktor evolúcie rastlín a živočíchov. Z aplikácie koncepcie boja o život pri výklade spoločnosti vychádza sociáldarvinizmus.
Kysucká knižnica

Kysucká knižnica je verejnou mestskou knižnicou pre mesto Čadca a plní aj funkciu regionálnej knižnice pre okresy Čadca a Kysucké Nové Mesto. Začala sa stavať v roku 1979 a v roku 1983 bola odovzdaná do užívania ako "experimentálna knižnica v Čadci". V roku 1995 premenovaná na Kysuckú knižnicu.

Súčasnosť

Knižnica okrem toho, že poskytuje základné služby, pôsobí aj ako koordinačné, vzdelávacie, štatistické stredisko pre knižnice v kysuckom regióne.
Vouilly

Poloha obce

Vouilly má rozlohu 6,33 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Vouilly má 168 obyvateľov (2009). Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
La Bazouge-des-Alleux

Poloha

Obec má rozlohu 18,1 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ondrej Strečko

Životopis

Po základnej škole vychodil meštianku v Zvolenskej Slatine, Obchodnú akadémiu v Banskej Bystrici a gymnázium v Lučenci. Po maturite v r. 1948 – 1952 študoval matematiku a filozofiu na Prírodovedeckej fakulte SU (teraz UK) v Bratislave. Pedagogickú činnosť začína v r. 1952 vo Zvolene (VŠLD), v tom istom roku odchádza na Pedagogickú fakultu UPJŠ v Prešove, kde pôsobil až do svojej smrti. Vo veľkej miere sa pričinil o výchovnovzdelávací proces i odborné poslanie katedry matematiky ako jej člen, tajomník a viac ako 20 rokov jej vedúci.
Jeho odborná činnosť bola zameraná na teóriu a aplikácie nomografických metód. Výsledkom je 6 pôvodných vedeckých prác, kniha Desať kapitol z numerických, grafických a iných metód. Bol zapojený do základného výskumu v tomto odbore. V r. 1969 na Matematickom ústave ČSAV v Prahe získal hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied. Od r. 1970 bol docentom, v r. 1980 bol menovaný profesorom. Zohral veľkú úlohu pri výchove a vzdelávaní učiteľov matematiky, v r. 1985 založil školiace pracovisko pre výchovu vedeckých ašpirantov v odbore Teória vyučovania. Napísal viaceré učebné texty a príručky ako aj odborné články, vypracoval mnohé recenzie prác z odboru num. metód aj teórie vyučovania. Dve funkčné obdobia bol prodekanom, neskôr (od r. 1980) dekanom. Bol člen mnohých komisií a rád. Založil v Prešove pobočku JSMF a vyše 20 rokov bol jej predsedom. Bol aj člen ÚV JSMF, nositeľom vyznamenania Zaslúžilý člen Jednoty ( 1972) a viacerých čestných uznaní a ocenení. Jeho syn docent PaedDr. Vladimír Strečko, CSc. je taktiež matematik pôsobiaci na Katedre Matematiky, fyziky a informatiky FHPV PU v Prešove.
Biskajský most

Dejiny

Tento najstarší gondolový most na svete bol postavený v roku 1893, jeho konštruktérom bol Alberto Palacio, jeden zo žiakov Gustava Eiffela. Most umožnil spojenie oboch brehov bez toho, aby bol prístav v Bilbau odrezaný od spojenia s morom, zároveň ušetril budovanie nákladných nájazdových rámp, ktoré by boli potrebné v prípade klasického mosta.
Jediné prerušenie prevádzky nastalo počas španielskej občianskej vojny: 17. júna 1937 bola horná časť mosta poškodená výbuchom nálože dynamitu, ktorý sem umiestnila republikánska ženijná jednotka, aby zabránila postupu frankistov cez rieku Nervión. Alberto Palacio, ktorý zomrel o dva roky neskôr, tak mohol sledovať zo svojho domu v Portugalete zničenie svojho majstrovského diela.
Most bol 13. júla 2006 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Prevádzka

Most je 160 m dlhý a 45 m vysoký. Novo sú do jeho pilierov inštalované výťahy, ktoré umožňujú návštevníkom prechádzku po mostovke s výhľadom na prístav a záliv.
Gondola má kapacitu 6 automobilov, 6 motocyklov alebo bicyklov a až 200 pasažierov. Jedna jej jazda trvá minútu a pol; počas dňa je linka, ktorá je súčasťou integrovaného dopravného systému mesta Bilbao, v prevádzke v intervale 8 minút, v noci potom približne v hodinovom intervale. Denne tak gondola vykoná asi 300 jázd, každý rok tak prepraví asi štyri milióny pasažierov a pol milióna vozidiel.
Konstal 106N

Konštrukcia

Električka 106N vychádza z konštrukcie typu Konstal 105N zo 70. rokov 20. storočia. Ide o jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň so štyrmi dverami. Vozidlá sú vybavené elektrickou tyristorovou výzbrojou. Podlaha sa v električke 106N nachádza vo výške 910 mm nad temenom koľajnice. Laminátové sedačky sú v interiéri rozmiestnené systémom 1+1. Kabína vodiča je uzavretá a oddelená od salónu pre cestujúcich. Vozňová skriňa je usadená na dvoch dvojnápravových podvozkoch, pričom všetky nápravy sú hnacie. Každú nápravu poháňa jeden trakčný motor LTa-220 s výkonom 41,5 kW. Prúd je z trolejového vedenia odoberaný pantografom. Električky tohto typu nie sú určené pre rozchod koľaje menší ako 1 435 mm.
Vozidlá označené 106Na mali odlišný typ elektrickej výzbroje. Električky 106N sa vyznačovali značnou poruchovosťou. Rôznymi stupňami rekonštrukcie prešla väčšina električiek 106N v Poznani a vo Varšave.
Saint-Jean-aux-Amognes

Poloha

Obec má rozlohu 18,02 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 459 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
О̆

О̆ (minuskula о̆) je písmeno cyriliky. Písmeno je variantom písmena О, doplnené o oblúčik. Opticky je zhodné s písmenom Ŏ v latinke, ako v majuskulnom, tak aj v minuskulnom variante. Písmeno sa používa v itelmenčine, jazyku Itelmenov, pôvodných obyvateľov Kamčatky, kde zachytáva hlásku [ŏ]. Medzi rokmi 1924 a 1927 bolo používané tiež v jazyku mokša.
Gabriel Bonnot de Mably

Život

Narodil sa šľachtickej rodine, v meste Grenoble. Mablyho bratom bol osvietenský filozof Condillac a bratrancom encyklopedista Jean le Rond d‘Alembert. Osobne sa poznal Rousseauom, ktorý vychovával jeho synovcov. Vzdelanie získal na jezuitskej škole v Lyone a v seminári Saint-Sulpice. Neskôr vstúpil do diplomatického zboru u kardinála Tencina. Po negatívnych skúsenostiach s dobovou spoločnosťou sa rozchádza s ideológiou aristokracie, aj s ideológiou liberalizmu a aktívne začína písať. Venuje sa otázkam republikánstva, rovnosti, prírodzeného stavu, ale aj histórii a filozofii dejín. Zomiera vo veku 76 rokov, 4 roky pred revolúciou, ktorú vo svojom diele predvídal.
Laroque-de-Fa

Poloha

Obec má rozlohu 20,41 km². Najvyšší bod je položený 849 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pécy

Poloha

Obec má rozlohu 21,07 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 821 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Adam Wallisch

Životopis

Pôsobil ako remeselník-cinár v Banskej Bystrici. Banskobystrické meštianskej právo získal (26. mája 1628). Jeho výrobky sa nachádzajú v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici.
Tojohiro Akijama

Životopis

Po základnej a strednej škole absolvoval roku 1966 japonskú univerzitu National Christian Univ., Dept. of Social Sciences. V tom istom roku, keď mal 24 rokov, nastúpil ako redaktor v televíznej spoločnosti TBS (Tokyo Broadcasting System) v Japonsku. O päť rokov neskôr potom do BBC v Londýne (Spojené kráľovstvo), potom viedol pobočku TBS vo Washingtone (USA), aby sa nakoniec vrátil domov, do Japonska ako hlavný redaktor v oddelení zahraničného vysielania TBS.
V období rokov 1989 – 1990 absolvoval základný výcvik kozmonautov v CPKG v Sovietskom zväze. Za jeho výcvik a let na Sojuz spoločnosť TBS zaplatila sovietom v decembri 1990 12 miliónov USD.
Rosoy-en-Multien

Poloha

Obec má rozlohu 8,49 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 501 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ptrukša

Dejiny

Ptrukša sa dostáva do povedomia koncom  13. storočia. Na základe historických zápisov bolo údajne 6 rodín, ktoré sa usadili ako prví na brehu rieky Latorica. Ich vodcom bol Buksa. Jadro súčasnej dediny tvoril tzv. Matyivég.
Na základe historických údajov má táto malá dedinka, ktorá sa rozprestierala v týchto časoch smerom na severovýchod od dolného toku rieky Latorice, bulharský pôvod. Toto potvrdzuje aj pôvodný názov obce, ktorý mohol vzniknúť z mien Buksa – Pruxa.
V rokoch 1081-1095 bolo územie medzi riekami Tisza-Uh-Latorica osídľované bulharmi, ktorí opustili územie  Moesia-Superior /vrchné-Srbsko/. Týchto prisťahovalcov vyhubili tatári v rokoch 1241-42 a ich územie rozdelili medzi vládnucimi maďarskými statkármi.
V roku 1910 dostala dedina nový názov Szirénfalva podľa mena malej plytkej riečky, ktorá sa jej okrajovo dotýkala.
V 18. storočí sem  nasťahovali  maďarsko-ruských nevoľníkov. V časoch zrušenia nevoľníctva sa počet obyvateľov rapídne znižuje.
Ján Strausz

Klubová kariéra

Najlepší košický kanonier všetkých čias, keď v jedinom ligovom drese VSS Košice nastrieľal 115 gólov. Všetky svoje ligové góly strelil z hry, ani jeden nedal z jedenástky či priameho kopu. Zaujímavé je, že nebol ani raz kráľom ligových strelcov, ale zato niekoľkokrát druhým najlepším v najvyššej súťaži, osemkrát najlepším strelcom klubu. Výborný hlavičkár, 74 gólov dosiahol hlavou

Reprezentačná kariéra

V reprezentácii Česko-Slovenska odohral jeden zápas, 30. mája 1965 v Bukurešti v kvalifikácii o postup na MS 1966 proti Rumunsku (0:1).
Katedrála svätého Petra (Beauvais)

Katedrála svätého Petra v Beauvais (franc. Cathédrale Saint-Pierre de Beauvais) je nedokončená katedrála v meste Beauvais v departemente Oise, zaklenutá najvyššou gotickou klenbou  na svete.

Dejiny

Počiatky kostola sa datujú do 10. storočia. Po požiari roku 1225 sa začala v nasledujúcom roku výstavba novej katedrály. Mesto Beauvais v tej dobe patrilo k najbohatším francúzskym mestám a miestna katedrála mala byť jednou z najveľkolepejších stavieb svojej doby. Okolo polovice 13. storočia došlo počas stavebných prác k zmene plánov, stavba chóru bola zavŕšená extrémne pretiahnutými oknami a klenbou v rekordnej výške cez 48 metrov. Chór bol dokončený v roku 1272, ale už v roku 1284 sa zrútil. Dôvodom zrútenia nebola výška stavby, ale chyby v opornom systéme. Pri oprave bol zdvojený počet pilierov a tým  sa oporný systém posilnil (napriek tomu nie je katedrála dodnes úplne v poriadku a sú potrebné nákladné podporné opatrenia). 
Po oprave stavba pokračovala budovaním priečnej lode a následne mohutnej veže nad krížením. To sa ukázalo byť chybou, pretože sa veža krátko po dokončení v roku 1573 zrútila a poškodila katedrálu. Klenba bola druhýkrát opravená v roku 1575, k úplnej dostavbe však už nedošlo. 
Katedrála bola budovaná súčasne s katedrálou v Amiens, takže je dnes ťažké určiť, ktorá z nich je vzorom pre druhú; ďalšie inšpiráciou bola stavba katedrály v Bourges. 
V katedrále sú zachované vitráže zo 14., 15. a 16. storočia.
Saligos

Poloha

Obec má rozlohu 4,51 km². Najvyšší bod je položený 2 390 m n. m. a najnižší bod 596 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2009

Právo účasti

Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci krajín, ktoré boli členmi Medzinárodnej korčuliarskej únie a ktorí 1. júla 2008 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách sveta mali jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma účastníkmi do každej disciplíny. Každý národný krasokorčuliarsky zväz si mohol nastaviť vlastné kritériá, podľa ktorých nominoval svojich účastníkov.
Slovenský plynárenský priemysel

Súčasní akcionári

Vlastníkom 100 % akcií spoločnosti SPP je od roku 2014 Slovenská republika, ktorá svoje akcionárske práva vykonáva prostredníctvom Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky.

Dcérske podniky

Nemenej dôležité sú dcérske podniky SPP CNG, s.r.o., SPP CZ, a.s., a SPP Infrastructure, a.s., venujúce sa preprave, distribúcii, skladovaniu zemného plynu v podzemných zásobníkoch na Slovensku a predaju stlačeného zemného plynu CNG.
Abataj-chán

Abataj-chán alebo Abataj-Sajn-chán alebo Abtaj-chán (* 1554 – † 1587) bol severomongolské knieža, zakladateľ dynastie Tüšet-chánov. V roku 1578 sa stretol s dalajlámom Sönam Gjamccho a vyhlásil lamaizmus za štátne náboženstvo. Na ruinách hlavného mesta Mongolskej ríše Karakorum dal v roku 1586 postaviť Erdenedzú, najstarší buddhistický kláštor v Mongolsku.
Mchedruli

Mchedruli (მხედრული) alebo vojenské gruzínske písmo je abeceda gruzínskeho jazyka, ktorú využívajú aj iné juhokaukazské jazyky, ako (megrelčina, svančina či lazčina).  V gruzínskej abecede sa využíva fonemická ortografia - každé jedno písmeno zodpovedá jednej hláske (ako napríklad aj v slovenčine, ale s výnimkami). Súčasná gruzínska abeceda pozostáva z 41 znakov, z ktorých sa 8 už nepoužíva a niektoré sa používajú len v megrelčine alebo lazčine.
Poradie písmen mchedruli je podľa gréckej abecedy. Ku každému znaku je priradená jeho číselná hodnota, keďže Gruzínci nemajú vlastné výrazy pre čísla.

Ukážka

Ukážka priamej transliterácie z gruzínskej abecedy do latinky:

ქართული ენა - kartuli ena (gruzínčina)

თბილისი - 'Tbilisi'

საქართველო - Sakartvelo (Gruzínsko)