google/wiki40b huggingface dataset:
Krvná pomsta

Krvná pomsta (v Stredomorí, najmä na Korzike a v Taliansku, aj vendeta) je právny inštitút v mnohých rodových (t. j. predštátnych) spoločenstvách a ako prežitok aj v niektorých štátoch spočívajúci v tom, že príbuzný (príslušník rodu/klanu) zabitého má právo aj povinnosť pomstiť sa vrahovi a jeho príbuzným (príslušníkom jeho rodu/klanu) vlastnou rukou. Nezriedka krvná pomsta nadobúda ráz vojny medzi dvoma rodmi, pri ktorej nezáleží na jednotlivcovej vine ("všetci za jedného").
V Európe bol tento inštitút vytlačený v ranokresťanskom období, na mnohých miestach sa zachoval až do začiatku 20. storočia (Albánsko, Korzika, Srbsko, južné Taliansko) a v mafiánskych kruhoch až dodnes. Mimo Európy bol dlho známy napríklad v Japonsku.
Cyril Palaj

Život

Narodil sa 24. augusta 1912 v Novej Bani. Svoje stredoškolské štúdiá absolvoval na gymnáziu v Kláštore pod Znievom, v roku 1934 – 1935 študoval na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. Po maturite začal vyučovať na ľudovej škole v Plavých Vozokanoch. Popri svojom učiteľskom pôsobení sústavne zvyšoval svoju kvalifikáciu štúdiom na Karlovej univerzite v Prahe, a potom na Prírodovedeckej fakulte v Bratislave (matematika a deskriptívna geometria).
Chelle-Spou

Poloha

Obec má rozlohu 4,58 km². Najvyšší bod je položený 491 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Julien-la-Vêtre

Poloha

Obec má rozlohu 12,9 km². Najvyšší bod je položený 823 m n. m. a najnižší bod 490 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 384 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pinet

Poloha

Obec má rozlohu 8,83 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 351 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cys-la-Commune

Poloha

Obec má rozlohu 4,39 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 150 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dilbeek

Obyvateľstvo

Obev má približne 39 998 obyvateľov (2010).
Mars Observer

Konštrukcia sondy, vybavenie

Vlastné telo a elektronická časť sondy vychádzala z konštrukcie družíc Satcom-K a DMSP/TIROS. Hlavná časť mala tvar kvádra o rozmeroch 2,1 × 1,5 × 1,1 m.  V priebehu preletovej fázy boli ramená vysokoziskovej antény, magnetometra (MAG/ER) a gama spektrometra (GRS) rozložená len čiastočne. Pri plnom rozvinutí mali ramená MAG/ER a GRS dĺžku 6 m. Anténa bola umiestnená na ramene s dĺžkou 5,5 m, čím by bolo zabezpečené, že anténa nebude tieniť solárne panely sondy.
Zmeny orientácie zabezpečovali štyri raketové motory. Informácie o polohe zariadenia určoval snímač horizontu (určovalo smer nadiru, keď sonda pracovala na obežnej dráhe), šesť hviezdnych snímačov, gyroskopy a akcelerometre (na meranie zmeny polohy a rýchlosti) a box s piatimi slnečnými senzormi.
Napájanie zaisťoval šesťdielny solárny panel s rozmermi 7,0 × 3,7 m.  V priebehu preletovej fázy misie boli roztiahnuté len štyri diely, pretože sonda bola bližšie k Slnku. Počas obdobia, keď mala sonda pracovať v tieni planéty boli k dispozícii dve nikel-kadmiové batérie, každá s kapacitou 43 Ah.
Počas prvých štyroch mesiacov od vstupu na orbitálnu dráhu boli naplánované merania pomocou prístrojov MAG/ER, GRS a termálneho spektrometra TEN (Thermal Emission Spectrometer) a potom po dosiahnutí finálne obežnej dráhy mala sonda začať mapovať povrch. To malo prebiehať počas jedného marťanského roka.

Preletová fáza

Fáza letu medzi Zemou a Marsom bola predovšetkým využitá na kontrolu a kalibráciu prístrojov a zariadení. Prebiehal aj zber dát pomocou MAG/ER a GRS a experiment s výskumom gravitačných vĺn.
Kontakt so sondou Mars Observer bol z neznámych dôvodov stratený 21. augusta 1993, tri dni pred plánovaným vstupom na obežnú dráhu, a nikdy už nebol obnovený. Nie je známe, či bola sonda schopná pomocou automatického programu vstúpiť na obežnú dráhu Marsu alebo či okolo planéty len preletela a teraz sa nachádza na heliocentrickej dráhe.  špekulovalo sa, že pravdepodobne došlo k explózii v palivovom potrubí v priebehu tlakovacích procedúr pri príprave na spustenie motora sondy, ktorý mal korigovať vstup na obežnú dráhu. Predpokladá sa, že sa palivo vplyvom netesných ventilov zmiešalo s oxidačným činidlom mimo spaľovacej komory.
Hoci neboli splnené primárne ciele misie, prebiehalo meranie a zber dát až do chvíle straty kontaktu. Celková cena misie Mars Observer vrátane vývoja, konštrukcie, štartu a pozemnej podpory sa odhaduje na 980 miliónov dolárov. Niektoré prístroje a experimenty však využili nasledujúce tri sondy k Marsu - Mars Global Surveyor, ktorý štartoval v roku 1996, Mars Odyssey (2001), a Mars Reconnaissance Orbiter (2005).
Slovany

Polohopis

Obec Slovany leží 15 km juhozápadne od okresného mesta Martin v západnej časti Turčianskej kotliny. Chotár obce má výmeru 1 378 hektárov a susedí s chotármi obcí Kláštor pod Znievom, Lazany, Valča, Ležiachov a Rakovo.

Dejiny

Prastará osada ležiaca pod hradom Zniev na významnej ceste spájajúcej Nitru s Turcom známej už pred 11. storočím. Svoje meno dostala pravdepodobne v 11. storočí a vzniklo z kmeňa Slověne – Sloveny – Sloväna – Slovany. Takéto meno mohla osada dostať len preto, že celé jej okolie bolo slovenské.
Prvá písomná zmienka o Slovanoch je z roku 1252 – Terra quinque villarum (zem piatich osád), kedy ju Belo IV. daroval spolu s Lazanmi, Ležiachovom, Moškovcom a Svätým Ďurom kláštoru premonštrátov. Dovtedy osada patrila k villas sancti Ypoliti (k Znievu).
Patrí k najznámejším olejkárskym a šafranickým obciam s typickými olejkárskymi murovanými domami. Z Urbáru z roku 1607 sa dozvedáme, že sa v Slovanoch pestoval chmeľ. Urbár z roku 1610 uvádza kapustu a ten zo začiatku 17. storočia pohanku, jačmeň a pšenicu a sladovnícky jačmeň. V minulosti sa v obci pestoval taktiež ľan, konope a šafrán.

Rody

V roku 1689 bol Juraj Polony od rektora Trnavského kolégia obdarovaný kúriou v Slovanoch a učinený slobodníkom za zásluhy v roku 1677, ktorý nasadením vlastného života spravoval Znievske panstvo ako úradník a zachránil archív prepozitúry.
Od 18. stor. tu pôsobil rod Matuškovich a Polerecký.
Tulipán

Tulipán (Tulipa) je trvalka, cibuľovitá rastlina s nápadnými kvetmi rodu Tulipa, patriacich do čeľade ľaliovité (Liliaceae). 
V prírode sa vyskytuje vo viacerých regiónoch ako sú Južná Európa, Severná Afrika a Ázia od Anatólie a Iránu po severovýchod Číny. Najväčšiu druhovú pestrosť týchto kvetov môžeme nájsť v pohoriach Pamír, Hindúkuš a na stepiach Kazachstanu.
Tulipány sú trváce cibuľové rastliny s malým počtom šedozelených priliehavých listov s voskovitým povrchom a veľkými kvetmi so šiestimi okvetnými lupeňmi, ktoré dorastajú do výšky medzi 10 – 70 cm. Plodom tulipánu je suchá kapsula obsahujúca početné diskovité semená.
Warsaw Trade Tower

Warsaw Trade Tower (v preklade doslova Varšavská obchodná veža) je druhá najvyššia budova vo Varšave a v Poľsku. Má výšku 208 m a 42 poschodí. Nachádza sa blízko centra mesta.
Postavená bola v roku 1999. V budove sa nachádza jeden z najrýchlejších výťahov v Európe pohybujúci sa rýchlosťou 7 m/s.
Monika Šagátová

Biografia

Monika Šagátová pochádza z dediny Jelenec. Je študentkou VŠMU, predtým chodila na konzervatórium v Bratislave. Približne 5 rokov sa venovala modelingu a skúšala rôzne modelingové súťaže. Zúčastnila na školskej speváckej súťaži „Škola hľadá SuperStar 2“, kde skončila na druhom mieste.
Viackrát sa prihlásila do modelingových súťaží. Raz sa dozvedela, že hľadajú jazdkyňu na koni do nového seriálu Divoké kone a tak sa prihlásila. Prijali ju a teraz hrá hlavnú postavu v seriáli Divoké kone v televízii TV JOJ.
Bola finalistkou v súťaži Miss Nitra 2010.
Skupina Talkshow vydala v októbri 2013 album s názvom Kunst a na ňom sa objavila skladba, ktorá dostala názov „Shadows“. Klip bol natočený v septembri 2013, režírovala ho Paulína Mačáková, o scenár a kreatívny koncept sa postaral Andrej Kiszling z Owl Illustration Agency a kameru mal na starosti Dušan Husár. V klipe je zachytené to, ako hlavná postava bojuje sama so sebou a hlavne so svojím svedomím. Tento klip získal veľmi pozitívne reakcie aj od kritikov a je považovaný za veľmi kvalitný.
„Točenie trvalo to asi tri dni, boli sme vo viedenskom Pratri a bola to veľmi príjemná skúsenosť,“ vyjadrila sa Monika pre Nový čas víkend.
Menovitá svetlosť

Menovitá svetlosť alebo menovitá svetlosť potrubia či skrátene svetlosť potrubia je normalizovaný približný vnútorný priemer potrubia. Udáva sa v milimetroch a označuje sa DN. V minulosti sa v česko-slovenských normách označovala JS alebo Js. 
Pre konkrétne použitie sa na základe maximálneho prevádzkového prietoku vypočíta z rovnice kontinuity toku požadovaný priemer potrubia a zvolí sa najbližší vyšší rozmer DN. Pre menovitú svetlosť je platná norma STN EN ISO 6708.

Menovité svetlosti

Prvých niekoľko členov radu menovitých svetlostí je (v mm): DN 6, DN 8, DN 10, DN 15, DN 20, DN 25, DN 40, DN 50, DN 65, DN 80, DN 100, DN 125, DN 150, DN 200, DN 250, DN 300, DN 350, DN 400, DN 500, ...
Goidú (Šavijani)

Goidú (Savijani) (maldiv. ގޮއިދޫ‎) je jedným z obývaných ostrovov na atole Šavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 561 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 160 m, šírka 670 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 256,48 km.
Jozef M. Kirschbaum

Život

Narodil sa v rodine Jozefa Kirschbauma a Márie rod. Goldbergerovej-Kováčikovej. Ako jedenásťročný odišiel do školy do Nitry, ale tam sa rozhodol, že sa stane jezuitom a prestúpil na gymnázium v Ružomberku. Po premiestnení školy dokončil gymnaziálne štúdium v Košiciach. Už počas stredoškolského štúdia začal pod pseudonymom Marian Čerešňa písať autonomistické a protičechoslovakistické články.
Od roku 1933 začal študovať právo, politológiu a slavistiku v Bratislave, Varšave, Paríži, Ríme, Ženeve a Montreali. Patril k radikálnym predstaviteľom okolo dvojtýždenníka Nástup a od roku 1938 bol jeho šéfredaktorom.
Prejavom v rozhlase privítal vyhlásenie prvej Slovenskej republiky 14. marca 1939 a Jozef Tiso ho vymenoval za generálneho tajomníka HSĽS (1939 - 1940). Po tzv. salzburských rokovaniach v roku 1940 musel na Hitlerov príkaz opustiť slovenskú politickú scénu. V roku 1941 sa oženil s Máriou Magdalénou Danihelovou, dcérou poslanca Štefana Danihela.
Ako nie celkom spoľahlivú osobu ho v roku 1941, podobne ako Karola Sidora, odložili do diplomacie, najprv bol legačný radca v Ríme (1941 - 1942), neskôr vyslanec vo Švajčiarsku (1942 - 1945).
V marci 1945 Švajčiarsko prerušilo diplomatické styky so Slovenskou republikou a Kirschbaum ostal v emigrácii vo Švajčiarsku. Po komunistickom puči v Česko-Slovensku v roku 1948 ho v neprítomnosti odsúdili na 20 rokov väzenia. V rokoch 1946 - 1948 bol delegátom Slovenskej ligy v Amerike vo Výbore pre utečencov v Ženeve.
Dňa 1. novembra 1949 pricestoval do Kanady a usadil sa v Montreale, od roku 1957 v Toronte. Popri zamestnaní študoval slavistiku na univerzite v Montreale a neskôr sa zaradil medzi popredných slavistov v Kanade. Na univerzite v Ottawe založil v roku 1990 Katedru slovenskej histórie a kultúry.
Ropucha zelená

Opis

Ropucha zelená veľkosťou málokedy presiahne 8 cm (v južnej Európe až 10 cm). Očná dúhovka je žltá až zelenkavá. Sfarbenie chrbta je belavé so zelenými až olivovými škvrnami. Brucho je biele až nažltlé. Farby a kresby sú rôznorodé. V období párenia majú červené bodky, ktoré sa neskôr strácajú. Okrem obdobia párenia je aktívna iba v noci.

Rozšírenie

V Česku aj na Slovensku je v takmer súvislých oblastiach, inak je rozšírená po strednej, južnej a východnej Európe a zasahuje až do Arábie a strednej Ázie. Žije aj na ostrovoch západného Stredomoria a v severnej Afrike.
Na Pyrenejskom polostrove boli nájdené fosílie tohto druhu datované do obdobia raného pleistocénu (1,1 až 1,2 mil. rokov).

Ekológia a biotop

Vyhýba sa chladnejším a horským oblastiam. Objavuje sa najčastejšie v polohách do 450 m n. m., najviac do 1 000 m n. m., na Balkáne do 2 000 m n. m. Žije v lesoch, lesostepoch, pastvinách, alpínskom pásme, otvorenej krajine, t. j. aj záhradách, parkoch, poliach a v okolí jazierok a rybníkov. Zo všetkých obojživelníkov žijúcich na území Slovenska najlepšie znáša teplo a sucho. Na jar vyhľadáva menšie prehriate nádrže, nevyhýba sa i väčším kalužiam. Šľachy ropuchy zelenej sú kratšie než u ropuchy bradavičnatej. Žubrienky sa liahnu veľmi rýchlo.

Rozmnožovanie

Obdobie rozmnožovania začína v apríli a môže trvať až do augusta. Približne 10 000 - 12 000 vajíčok ukladá do šnúr, ktoré pripevňuje na vodné rastliny. Premena žubrienok trvá 2 - 3 mesiace.
Ropucha zelená
Zvuk ropuchy zelenej v čase párenia

Potrava

Ropucha zelená sa živí mravcami, chrobákmi, slimákmi, mnohonôžkami, pavúkmi a stonôžkami.
Antonín Javůrek

Životopi

Narodil sa  v mestečku Vojnův Městec] ako syn učiteľov. Študoval na gymnáziu v Mikulove a absolvoval právnickú fakultu Viedenskej univerzity. Najprv pracoval ako aktuár na súdoch v Dolnom Rakúsku, potom prijal miesto ako advokátsky koncipient u dr. Lachnita v Brne. Roku 1867 si otvoril vlastnú advokátsku kanceláriu v Místku, odkiaľ sa roku 1878 presťahoval do Slavkova. Kvôli dlhodobému pľúcnemu a srdcovému ochoreniu, s ktorým sa liečil v Luhačoviciach a Gleichenbergu, sa potom odsťahoval do Brna; krátko pôsobil aj v Napajedlách. Roku 1886 sa pre chorobu vzdal advokácie. Zomrel 15. januára 1887 v Brne.
Zúčastňoval sa na kultúrnom živote. Usiloval sa o rozvoj českého jazyka a hudby. Po smrti Pavla Křížkovského pôsobil istý čas ako zbormajster brnianskeho filharmonického spolku Beseda. Sčasti spolupracoval s bratom Norbertom, ktorý bol tiež skladateľom.
Roku 1866 sa oženil s Klotildou Hlávkovou, dcérou brnianskeho vlasteneckého továrnika Jána Hlávky. Mali spolu dvoch synov a jednu dcéru.
Ꚅ

Ꚅ (minuskula ꚅ) je už bežne nepoužívané písmeno cyriliky. V minulosti bolo používané v abcházštine. Jedná sa o ligatúru z písmen З a Ж.
Daniel Ortega

Život

Ortega vyrastal v rodine ktorá bola v opozícií voči diktatúre rodu Somozovcov. V roku 1962 vstúpil do odbojovej organizácie Sandinovský front národného oslobodenia (FSLN). O rok neskôr začal študovať na Universidad de América Central, štúdium však nedokončil a venoval sa odbojovej činnosti. Oženil sa s revolučnou spisovateľkou Rosariou Murillovou.
V roku 1967 sa stal vodcom FSLN pre guerillové akcie v mestách. V snahe zaobstarať finančné prostriedky pre odboj toho istého roku vylúpil banku, bol však chytený a odsúdený do väzby, kde bol až do roku 1974. Po prepustení bol vyhostený na Kubu, kde s podporou kubánskeho a sovietskeho režimu pripravoval revolúciu.
Sandinovskému frontu sa podarilo v roku 1979 zvrhnúť diktatúru rodu Somozovcov. Ortega sa v roku 1981 stal koordinátorom vládnej junty a v roku 1984 bol zvolený v demokratických voľbách za prezidenta (časť opozície tieto voľby bojkotovala). Jeho režim bol podporovaný zo strany ZSSR. Počas občianskej vojny za jeho vlády prebiehal boj s pravicovými ozbrojenými jednotkami „contras“ podporovanými a vyzbrojovanými zo strany USA na čele s Ronaldom Reaganom. „Contras“ podnikali voči sandinovskému režimu ozbrojené akcie z územia Hondurasu a Kostariky. Vyvrcholením americkej podpory bolo zamínovanie hlavných nikaragujských prístavov. Danielovi Ortegovi sa podarilo dosiahnuť, že Medzinárodný súdny dvor v Haagu tento krok odsúdil a vyzval USA, aby skončili s podporou protisandinovských ozbrojených organizácií. Po konci studenej vojny v roku 1990 podpísali obidve strany prímerie; Ortega následne prehral prezidentské voľby s Violettou Chamorrovou.
Ortega kandidoval aj v ďalších prezidentských voľbách. V roku 1996 prehral s Arnoldom Alemánoma v roku 2001 s Enriquom Bolañom. Vyhral až voľby v roku 2006 v atmosfére pretrvávajúcej chudoby a nespokojnosti s liberálnymi reformami a korupciou. K jeho víťazstvu prispel aj jeho príklon ku katolíckej cirkvi. Pred voľbami sa zaručil za bezpečnosť zahraničných investícií. Opätovne vyhral aj voľby v rokoch 2011 a 2016.
Richard II. (Anglicko)

Životopis

Richard, syn Čierneho princa Eduarda a kontesy Jany z Kentu, sa narodil počas vlády svojho starého otca Eduarda III. Keď mal štyri roky stal sa druhým následníkom trónu, pretože jeho starší brat Eduard z Angouleme zomrel. V roku 1376 zomrel jeho otec a Richard sa stal následníkom trónu. V roku 1377 zomrel kráľ Eduard III. a Richard ako desaťročný nastúpil na trón.
Počas prvých rokov Richardovho vládnutia bola moc v rukách niekoľkých rád. Politická verejnosť dávala prednosť tomuto riešeniu pred regentskou vládou na čele ktorej by stál kráľov strýko Ján Gentský, ale Gentský mal aj tak veľký vplyv. Prvou veľkou výzvou jeho vlády bolo Anglické povstanie v roku 1381, s ktorým si kráľ dobre poradil, keď zohral hlavnú úlohu pri potlačení povstania.
Počas nasledujúcich rokov však kráľova závislosť na malom počte dvoranov spôsobila medzi politickou verejnosťou nespokojnosť a v roku 1387 vedenie vlády prevzala skupina šľachticov známych ako Lordi odvolávatelia. Do roku 1389 Richard prevzal moc späť a ďalších osem rokov vládol v relatívnom súlade so svojimi bývalými súpermi. O desať rokov neskôr, v roku 1397, sa však Lordom odvolávateľom pomstil keď mnohých z nich dal popraviť alebo vyhnať. Ďalšie dva roky sú označované ako Richardova „tyrania“.
Po smrti Jána Gentského († 1399) kráľ jeho syna Henricha z Bolingbroku, ktorý bol už vo vyhnanstve, vydedil. Henrich v júni 1399 napadol Anglicko s malým vojskom, ktoré však rýchle rástlo. Pôvodne tvrdil, že jeho cieľom je len vrátenie dedičstva, ale čoskoro bolo jasné, že chce získať trón. Vďaka iba malému odporu Richarda zosadil a sám sa dal korunovať za kráľa ako Henrich IV. Richard zomrel v zajatí nasledujúci rok – pravdepodobne bol zavraždený. Je pochovaný po boku manželky Anny vo Westminsterskom opátstve.
La Sauvetat (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 27,71 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 357 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blanche-Église

Poloha

Obec má rozlohu 6,89 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flacy

Poloha

Obec má rozlohu 12,5 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 136 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
LOHAS

Lifestyle of Health and Sustainability (skr. LOHAS) môžeme voľne preložiť ako udržateľný zdravý životný štýl alebo životný štýl vyznávajúci hodnoty zdravia a trvalej udržateľnosti. Vo všeobecnosti ide o skupinu vysoko vzdelaných spotrebiteľov, ktorí kladú vysoké požiadavky na kvalitu a zároveň sa snažia žiť udržateľne s ohľadom na ekológiu, životné prostredie, zameriavajú sa na udržateľný zdravý životný štýl a neustály osobný rozvoj. 
Vo všeobecnosti možno povedať, že ide o segmet na trhu, ktorý má veľký potenciál a predpokladá sa, že v budúcnosti ešte porastie. Podľa štatistík už v roku 2007 bolo 13% Američanov vyznavačmi tohto životného štýlu a spotrebiteľmi LOHAS, v roku 2017 toto číslo v USA narástlo na viac ako 25 % spotrebiteľov.   
LOHAS spotrebiteľov môžeme nájsť predovšetkým v Spojených štátoch amerických, v západnej Európe a v Ázii v krajinách ako Japonsko, Taiwan či Singapur.
Saint-Géraud

Poloha

Obec má rozlohu 5,68 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Danilo Michajlovič Vellanskij

Danilo Michajlovič Vellanskij (rus. Данило Михайлович Велланский), ukr. Данило Михайлович Велланскій – Danylo Mychajlovyč Vellanskij, pôvodným menom Kavunnik (rus. Кавунник, ukr. Кавуннік; * 11. december 1774 – † 15. marec 1847) bol lekár, prívrženec Schellinga.
Študoval v Kyjevskej duchovnej akadémii, kde si zmenil priezvisko na Vellanskij. Lekársky diplom získal v roku 1802. V rokoch 1814 - 1837 bol profesorom Peterburskej medicínsko-chirurgickej akadémie.
Saint-Cornier-des-Landes

Poloha

Obec má rozlohu 11,96 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 662 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Červenák

Ocenenia

S poviedkou Krvavý oheň, biely oheň z cyklu o Čiernom Roganovi vyhral v roku 1999 súťaž O najlepšiu fantasy a obdržal titul Nositeľ meča. V roku 2003 získal na Istrocone cenu Istron za najlepšiu poviedku roka (roganovka Z posvätnej vody zrodená) a vyhral v poviedkovej súťaži Raketa, hodnotenej čitateľmi Fantázie (poviedka z čias protitureckých bojov Hrdlorez). V roku 
2005 získal cenu Akadémie Science Fiction, Fantasy a Hororu za najlepšiu Českú a slovenskú knihu s knihou Černokněžník 2 a 3. V roku 2008 získal rovnaké ocenenie s knihou Bílá věž. Dotretice sa radoval z víťazstva v tejto kategórii v roku 2011 s knihou Ďáblova pevnost.
Holub plúžik

Opis

Holub plúžik meria 32 – 34 cm, rozpätie krídel 63-69 cm a dosahuje maximálnu hmotnosť 250 – 300 g. Hlavu a temeno má modrastosivé, chrbát hnedosivý, krídla na lopatkách modrastosivé, na krídlach len náznak tmavých pásov, ručné letky čiernohnedé, od šiestej má časť letky sivú. Boky krku sú lesklé zelené, hrvoľ ma vínovočervený nádych. Obe pohlavia majú rovnaké zafarbenie. Mláďatám chýbajú zelené lesklé škvrny na boku krku. Dospelé vtáky majú veľké a stredné krovky na krídlach so striebristým nádychom, mláďatá majú krídla sivé.

Hlas

Samec sa ozýva dvojslabičným "ó-uo, ó-uo, ó-uo..." (viď externé odkazy).

Výskyt a stav na Slovensku

Holub plúžik hniezdi rovnomerne po celom strednom a východnom Slovensku. Najvyššie položené hniezdiská boli zistené v 1 200 m n. m. Vzácne hniezdi aj na nížinách. Je sťahovavý, zo zimovísk sa vracia skoro, už v druhej polovici februára. Na nížinách nepravidelne prezimuje.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 3 500 – 5 500, zimujúcich jedincov 0 – 200. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Holub plúžik hniezdi v bútľavých stromoch v starých listnatých a zmiešaných lesoch. Za potravou vylieta z lesov na polia.

Hniezdenie

Na hniezdenie potrebuje bútľavý strom, veľmi často hniezdi v dutinách po tesárovi čiernom. Dokáže prijať aj búdku. Obaja rodičia prinesú do dutiny suché steblá tráv, listy a slamky. Páreniu predchádza zobáčikovanie, hrkútanie, kŕmenie a preberanie si pierok na hlave. Po párení samec za pleskotu krídel vzlietne, urobí polkruh s nadvihnutými krídlami a vracia sa nazad. Na dvoch bielych vajciach sedáva hlavne samica a okolo obeda ju samec vystrieda. Mláďatá sa vyliahnu po 17tich dňoch. Výchova mláďat na hniezde trvá mesiac a kŕmia obaja rodičia.

Potrava

Holub plúžik sa živí semenami rastlín a burín. Zbiera si aj obilie, hrach, šošovicu, semená konope, slnečnicové semienka. Konzumuje aj zelené časti alebo púčiky.
La Faloise

Poloha

Obec má rozlohu 9,75 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 239 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Châtelard (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 18 km². Najvyšší bod je položený 1 920 m n. m. a najnižší bod 608 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 658 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prunay-le-Gillon

Poloha

Obec má rozlohu 25,36 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 997 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Écuillé

Poloha

Obec má rozlohu 12,55 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 609 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE