John Steinbeck

Život

Narodil sa v kalifornskom mestečku Salinas. Toto miesto bolo kultúrne rozmanité, stretávali sa tu a miešali kultúry a zvyky generácií prisťahovalcov za niekoľko storočí. Mal tento región veľmi rád a hlboko ovplyvnil aj jeho tvorbu.
Mal nemeckých a írskych predkov. Jeho starý otec, ktorý sa pôvodne volal Johann Adolf Großsteinbeck, zmenil svoje priezvisko z Großsteinbeck na Steinbeck, keď prišiel do USA. Steinbeckov otec bol úradníkom v Monterey. Jeho matka Olive Hamiltonová bola učiteľkou. Pochádzala z írskej rodiny a práve ona podnietila jeho záujem o literatúru a písanie. Jeho rodina mala finančné problémy, a tak musel už ako mladý cez prázdniny vypomáhať na farmách v okolí, kde trávil čas na s nájomnými robotníkmi a chudobnými ľuďmi. Tu si uvedomil ťažký život nájomných robotníkov a tiež tienisté stránky ľudskej povahy. Tieto skúsenosti neskôr naplno využil v knihe O myšiach a ľuďoch. Ako mladý muž sa rád túlal po okolí a objavoval krásy Salinaského údolia. Tieto miesta sa neskôr stali dejiskom mnohých jeho románov.
V roku 1919 ukončil salinaskú strednú školu. Potom prerušovane študoval na Leland Stanford Junior University až do roku 1925, a napokon z nej odišiel bez riadneho ukončenia a získania titulu, pretože nemal rád študentský život na univerzite. Zo Stanfordu odišiel rovno do New Yorku. Tam sa pretĺkal cez niekoľko rôznych zamestnaní, až kým nedostal šancu ako spisovateľ. Ani jednu z jeho prác sa mu nepodarilo uverejniť a tak sa sklamaný vrátil späť do Kalifornie. Začas pracoval ako nádenník pri jazere Tahoe. V Kalifornii pokračoval v písaní a v tridsiatych a štyridsiatych rokoch vznikli jeho najznámejšie romány. V rokoch 1940 až 1942 často cestoval spolu s morským biológom a svojim priateľom Edom Rickettom. Rickett ho brával na svoje expedície a Steinbeck rád objavoval krásy prírody. Svoje zážitky z ciest opísal vo svojich cestopisných prácach.
Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako vojnový korešpondent v Európe pre New York Herald Tribune. V roku 1948 podnikol cestu po Sovietskom zväze spolu so známym fotografom Robertom Capom. Navštívili Moskvu, Kyjev, Tbilisi, Batumi a vojnou zničený Stalingrad.
V päťdesiatych rokoch sa opäť naplno venoval písaniu.
V roku 1960 cestoval v karavane po Spojených štátoch, napriek tomu, že jeho syn Thom sa hneval, že ho jeho manželka pustila na takúto cestu, keďže mal slabé srdce a jeho zdravie nebolo v poriadku. Steinbeck aj počas tejto cesty písal. V roku 1962 dostal Nobelovu cenu za literatúru.
Zomrel 20. decembra 1968 v New Yorku na srdcový infarkt. Podľa jeho priania jeho telo spopolnili a je pochovaný v rodinnej hrobke na cintoríne v Salinase.

Nobelova cena

V roku 1962 Steinbeckovi udelili Nobelovu cenu za literatúru za jeho: „realistické a imaginatívne písanie, ktoré v sebe spája láskavý humor a prenikavé sociálne vnímanie.“

Charakteristika tvorby

Písal naturálno-realistickým štýlom. Hlavnou témou jeho diel je kritika amerického sna, reakcie na súčasné spoločenské a politické udalosti a negatívny postoj človeka k modernej civilizácii. Svoje sociálne romány a novely situoval do prostredia ľudí na okraji spoločnosti počas krízy. Jeho hrdinovia teda sú poľnohospodári, tuláci, povaľači, ľudia bez domova alebo práce. Opisuje ich ale s pocitom chápania ich slabostí a prehreškov.
Steinbeckov jazyk humorom pripomína autorov americkej drsnej školy (Raymond Chandler) v dielach s ľahšou atmosférou (napr. Rovina Tortilla, Na plechárni, Sladký štvrtok).