google/wiki40b huggingface dataset:
Psychedelický pop

Stručná charakteristika

Príčinou vzostupu popularity žánru a jeho aplikácie do stredného prúdu bolo zistenie hudobného priemyslu, že sa psychedélia stala komerčne atraktívna. Publiku sa preto začali do pop music podsúvať charakteristické znaky, ako sú texty piesní, v ktorých sú referencie zaoberajúce sa drogovou témou, kapely začali využívať zvuky sitar, rôzne skreslené gitary, ozveny a reverby. Do stredného prúdu sa dostala aj móda Hippies
Príkladom je skupina Beach Boys, ktorá pod vedením Briana Wilsona vložila psychedelické prvky do ich albumu Pet Sounds (1966) (napríklad hit „Good Vibrations“). Pri kapele The Beatles by sa dal do žánru psychedelického popu zaradiť ich album Revolver, ktorý vydali v tom istom roku ako Beach Boys ich Pet Sounds. Za prototypy psychedelického popu sú považované aj singel s dvoma „A“ stranami od The Beatles z roku 1967: „Penny Lane“/„Strawberry Fields Forever“. Britskými príkladmi číslo jedna pre psychedelický pop sú aj prvé hitové single skupiny Pink Floyd: „Arnold Layne“ a „See Emily Play“. Pôvodom škótsky folkový pesničkár Donovan sa pretransformoval na elektrickú hudbu a nahral sériu popových hitov, ktorý odštartovala nahrávka „Sunshine Superman“, singel na vrcholoch rebríčkov Spojeného kráľovstva, ako aj Spojených štátov.
Tínedžerský popový ťahák americkej hudobnej scény 60. rokov nazývaný „bubblegum pop“ a ich predstavitelia ako napríklad The Monkees tiež využívali psychedelické postupy práce so zvukmi. Americkou popovou formáciou, ktorá nasledovala tento štýl bola napríklad aj The Mamas & the Papas.
Austrálska odpoveď na The Beatles, mainstreamová popová kapela The Easybeats zo Sydney nahrala v roku 1966 medzinárodne úspešný hit „Friday on My Mind“. Iná formácia z Brisbane, známa na celom svete ako Bee Gees nahrala v Londýne tri veľké hity na svoj album Bee Gees 1st z roku 1967 tri veľké hity s folkovými, rockovými a psychedelickými prvkami silne ovplyvnené hudbou The Beatles.
Koncom 60. rokov sa psychedelický pop a psychedelický folk zo stredného prúdu vytraácali. Veľ tých umelcov, ktorí tento úpadok ustáli dokázali to iba preto, lebo sa vrátili ku koreňom rocku, k žánru v USA nazývanom aj roots rock na tradičných základoch, folku, experimentálnom, či progresívnom rocku, alebo aj na rífoch založenom heavy rocku. Psychedelické vplyvy sa najdlhšie držali ešte v začiatkoch 70. rokov v tvorbe založenej na bubblegum pope. Boli základnými prvkami, ktoré naznačili podstatu neo-psychedelie a prejavili sa v niektorých hudobných nahrávkach, aké v polovici 80. rokov vyprodukoval Prince, či neskôr Lenny Kravitz, The Stone Roses , či v začiatkoch britský Blur, alebo Oasis.
U Slatinného potoka

Poloha

Rozkladá sa na pravom brehu Slatinného potoka v Hanušovickej vrchovine, v katastri dediny Žďárský Potok, asi 6,5 km severozápadne od mesta Rýmařov v okrese Bruntál. Lokalita sa nachádza na území CHKO Jeseníky.

Ochrana

Predmetom ochrany sú mokraďové ekosystémy pozdĺž prameniskového úseku Slatinného potoka, v ktorých sa vyskytujú zvlášť chránené druhy živočíchov a rastlín.

Flóra

Rastie tu niekoľko druhov vzácnych rastlín, predovšetkým kropenáč trváci, vachta trojlistá, bielokvet močiarny, všivec lesný alebo nátržnica močiarna. K ďalším charakteristickým druhom patrí páperník úzkolistý, páperník pošvatý, popolavec kučeravý, rebríček bertrámový, škarda mäkká jastrabníkovitá, valeriána dvojdomá, fialka močiarna a vstavačovité - vstavačovec májový a vstavačovec Fuchsov. Lúka je pravidelne kosená, aby sa zabránilo expanzii porastu tŕstia.

Fauna

Na lokalite sa pravidelne rozmnožuje niekoľko druhov obojživelníkov, napr. ropucha bradavičnatá, mlok obyčajný a mlok horský. Z lokality je uvádzaný výskyt mokraďových druhov vtákov, ako je močiarnica mekotavá a chrapkáč poľný.
Jacob Markström

Klubový hokej

12. mája 2008 podpísal Markström dvojročný kontrakt s tímom Brynäs IF. O pár mesiacov neskôr si ho z 31. miesta NHL Draftu 2008 vybral tím Florida Panthers ako svoju prvú voľbu v drafte.

Medzinárodný hokej

Jacob Markström reprezentoval Švédsko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 2008 v Kazani a na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v roku 2009, kde bol vyhlásený direktoriátom IIHF za najlepšieho brankára turnaja.
Brain-sur-Longuenée

Poloha

Obec má rozlohu 22,43 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 993 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Écretteville-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 1,89 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prst

Prst (lat. digitus alebo dactylus) je jeden z (viac-menej pohyblivých) útvarov ukončujúcich končatinu štvornožcov, resp. v užšom zmysle len ľudí.

Prsty človeka

U človeka prsty ukončujú hornú končatinu (ruku) a dolnú končatinu (nohu). Je ich po 5 na každej končatine. Tvorené sú vždy troma článkami, okrem palcov, ktoré sú tvorené dvoma článkami. Na konci posledného článku prsta je prst vždy chránený nechtom.

Prsty človeka na ruke

Jednotlivé prsty na rukách majú aj špecifické názvy: palec (na ruke), ukazovák, prostredník, prstenník a malíček (na ruke).
Ludvík Kalma

Úmrtie

Kalma mal k dispozícií auto Škoda Octavia a na ňom štátnu poznávaciu značku s písmenom F. Pre auta s týmto označením neplatí rýchlostný limit na rýchlostnej ceste ani na diaľnici. Počas cesty dňa 24. septembra 1996 o 20:10 mal blízko obce Horusice dopravnú nehodu, kde so svojím autom idúcim rýchlosťou cca 160 km/h narazil do kamiónu Scania prevážajúcim drevo, ktorému sa pokazili brzdy (pravdepodobne praskla hadica brzdového systému návesu). Do Kalmovovho auta potom ešte narazil automobil Peugeot 405. Sám Kalma bol na mieste mŕtvy. Podľa výsledkov pitvy nebol Kalma v čase nehody pod vplyvom alkoholu.

Konšpiračné teórie

Nešťastie vyvolalo veľké emócie a mnoho otázok. Objavili sa špekulácie, že Kalma mohol byť mnohým ľuďom nepohodlný, pretože rázne vystupoval proti podvodom pri dovozoch ojazdených áut zo zahraničia. Vyšetrovanie nehody túto teóriu nepotvrdilo a skončilo sa výsledkom, že skutočne išlo o nehodu.
Unanimizmus

Unanimizmus (z lat. unus = jeden, animus = duch) je literárny smer vo Francúzsku (franc. unanimisme) začiatkom 20. stor.. Najtypickejším predstaviteľom bol Jules Romains.
Pelvicachromis taeniatus

Pôvod

Druh Pelvicachromis taeniatus pochádza z Afriky (Nigéria, Kamerun).
Oidipus

Oidipus alebo Oidipous alebo Oidipús (gr. Oidipous/iný prepis Oidipús; lat. Oedipus) je starogrécky mýtický tébsky kráľ, syn Laia a Iokasté, ktorý sa nevedomky stal vrahom vlastného otca a manželom vlastnej matky.
Význam mena Oidipus poukazuje na človeka s poranenými chodidlami (opuchnutými). Meno získal vtedy, keď sa jeho otec, tébsky kráľ Laios z veštby dozvedel, že zomrie rukou vlastného syna, čo ho viedlo k vydaniu príkazu, aby narodený syn bol odnesený vysoko do hôr so spútanými a poranenými chodidlami, kde mal byť prenechaný divokej zveri. Sluha sa ale zľutoval nad osudom chlapca a zveril ho do starostlivosti pastierovi. Keď Oidipus dospel, dozvedel sa o pradávnej veštbe a zo strachu pred týmto hrozným činom opustil svoj domov, bez toho aby tušil, že opúšťa nepravých rodičov. Cestou narazil na starého muža, ktorého v potýčke usmrtil. Tým tak naplnil veštbu, pretože išlo o jeho skutočného otca kráľa Laia. V tom čase mesto Téby trápila sfinga, tak sa stal osloboditeľom mesta a prijal titul tébskeho kráľa a za manželku si vzal nevedomky svoju matku Jokastu. Narodili sa im dvaja synovia: Eteokles a Polyneikes a dve dcéry: Antigona a Isména. Keď sa Oidipus a Jokasta dozvedeli pravdu, Jokasta sa obesila a Oidipus si vypichol oči. Slepý sa vydal so svojou staršou dcérou Antigonou na púť k háju bohyni pomsty Erínyí, kde mal konečne nájsť svoj pokoj.
Postava Oidipa sa objavuje vo veľa umeleckých dielach, napr. v Sofoklovej dráme Kráľ Oidipus a podľa Oidipa tiež Sigmund Freud pomenoval tzv. Oidipov komplex.
Rieucros

Poloha

Obec má rozlohu 5,57 km². Najvyšší bod je položený 433 m n. m. a najnižší bod 263 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sellières (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 9,9 km². Najvyšší bod je položený 310 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 780 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gáfor

Výroba

Pôvodným spôsobom výroby gáfru bolo kondenzácia gáfru vo výparoch vzniknutých zahrievaním drevoštiepky zo stromov obsahujúcich gáfor. Pretože v 19. storočí sa vďaka novovznikajúcim odvetiam chemického priemyslu zvýšil dopyt na gáfor, hrozilo aj zvýšenie ceny. Preto sa v rokoch 1907 až 1908 pokúsila vláda Japonska stať výrobcom prírodného gáfru pre obchodné účely, to sa im však nepodarilo kvôli tomu, že bol vynájdený spôsob úplnej syntézy, ktorý začal úplne vedecky na nekomerčné účely. Aj keď v tej dobe ešte nedokázala výroba umelého gáfru úplne nahradiť výrobu prírodného gáfru. 
Aj keď pred tým bola cena gáfru približne 50 centov za libru, v roku 1918 dosiahla cena gáfru 3,75 amerických dolárov kvôli tomu, že prvá svetová vojna spôsobila narušenie celosvetového trhu a zvýšil sa dopyt na výbušniny. Preto sa začali chemici zo spoločnosti DuPont zaoberať syntézou gáfru a prišli so spôsobom výroby z terpentínového oleja, ktorý vznikal ako vedľajši produkt pri chemickom rozvklákňovaní. To malo zá následok, že v roku 1939 sa cena gáfru znížila na približne 32 až 35 centov za libru.

Biosyntéza

Biosyntéza gáfru sa začína od geranylpyrofosfátu cyklizáciou linaloolu na bornylpyrofosfát, ten je potom hydrolyzovaný na borneol, pričom ten je oxidovaný na gáfor

Plastifikátor

Gáfor sa využíva ako plastifikátor pre plasty obsahujúce nitrocelulózu. Využíva sa napríklad na výrobu nitroceluzózových lakov, celuloidu     a výbušnín. Toto využitie gáfru spôsobilo, že bol výskum umelej výroby ekonomicky podstatný.

Konzervačná látka a odpudzovač škodcov

Gáfor je pre hmyz toxický a preto sa pridáva medzi oblečenie na odpudzovanie molí.
Gáfor pri sublimácii vypúšťa výpary, ktoré môžu vytvoriť vrstvu, ktorá chráni pred hrdzavením, pre sa niekedy dáva medzi kovové nástroje.

Zdravotné účinky

Gáfor je ľahko absorbovaný cez kožu, kde stimuluje nervové zakončenia citlivé na teplotu. Preto po aplikácii v malom množstve vyvoláva pocit chladu a pocit tepla keď sa aplikaju vo väčšom množstve. Takisto pôsobí ako mierne lokálne anestetikum.
Predpokladá sa, že pocit chladu gáfor vyvoláva kvôli aktivácii iónových kanálov TRPM8 a pocit tepla vďaka aktivácii iónových kanálov TRPV1 a TRPV3.
Celkové účinky na telo sú tachykardia (zvýšenie srdcovej frekvencie), vazodilatácia (rozšírenie ciev) čo môže vyvolať začervenanie kože, spomalenie dýchania, zníženú chuť do jedla a zvýšenie vylučovania potu a moču.
Pri požití alebo aplikácii veľkého množstva je toxický. Symptómami otravy sú dezorientácia, letargia, svalové kŕče, zvracanie, svalové zášklby a konvulzie.
Fléville

Poloha

Obec má rozlohu 7,89 km². Najvyšší bod je položený 256 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vojsko protivzdušnej obrany ZSSR

Štruktúra leteckých jednotiek

Tento zoznam zobrazuje rozsah pôsobnosti leteckých jednotiek Vojska protivzdušnej obrany ZSSR v roku 1988:
Il più grande italiano di tutti i tempi

Il più grande italiano di tutti i tempi (Najväčší Talian všetkých čias) bola televízna šou, ktorú v roku 2010 vysielala talianska verejnoprávna stanica Rai 2. Podľa vzoru formátu BBC 100 Greatest Britons hľadala najväčšie osobnosti talianskej histórie. Hlasovanie prebiehalo na internete.
Cockta

Vznik

Cockta vznikla začiatkom 50. rokov minulého storočia, keď vedenie spoločnosti Slovenijavino prišlo s nápadom vyrobiť originálny osviežujúci slovinský nápoj, ktorý by dokázal konkurovať podobným dovážaným nápojom. A tak chemický inžinier Emerik Zelinka, zamestnanec výskumných laboratórií spoločnosti Slovenijavino, vytvoril nápoj využívajúci miestne byliny, pričom sa snažil vytvoriť originálny nápoj namiesto toho, aby napodobňoval obdobné zahraničné nápoje.
Zelinka a jeho tím bol úspešný, a tak sa zrodila Cockta s novou chuťou zmesi jedenástich rôznych bylín. Jednou z nich, ktorá prispieva k jeho známej a charakteristickej aróme, je šípka, ktorá sa predtým používala len počas chrípkovej sezóny na výrobu šípkového čaju.

Nárast obľúbenosti

Rozvoj a propagácia nového produktu Cockta bol v tých časoch jedným z prvých trhových projektov. Marketingová kampaň bola veľmi starostlivo pripravená: to prinieslo v návrhárov, vrátane niekoľkých študentov architektúry, ktorí navrhli logo pomocou skromného výberu písma, ktoré mali vtedy k dispozícii. Navrhli aj charakteristickú fľašu podľa vtedajšieho dizajnu pivných fliaš a kartónové obaly a dodávkové vozidlá.
Mnoho starších Slovincov si ešte pamätá na reklamné plagáty, na ktorých bola opálená mladá žena s copom a modrými očami, držiaca v ruke fľašu nového tajomného nápoja. Cockta bola predstavená verejnosti po prvýkrát v 8. marca 1953 pri tradičnej medzinárodnej súťaži v skokoch na lyžiach v Planici. Od tej doby, Planica a Cockta boli so sebou spájané viac než päťdesiat rokov.
Prvý rok po uvedení Cockty bolo len v Slovinsku predaných cirka 4 milióny fliaš. Prvých 14 rokov dosahovala Cockta 25% rast ročného obratu. Nápoj sa stal tiež jedným z prvých vývozných produktov z Juhoslávie, keď sa začal predávať v Holandsku. V 60. rokoch sa ale jeho výroba zmenšila pre otvorenie trhu Juhoslávie a následný príchod zahraničných značiek. Následne sa nápoj začal plniť aj do litrových fliaš a posilnila sa aj reklamná kampaň so sloganom »Cockta - pijača naše in vaše mladosti« (Cockta - nápoj našej i vašej mladosti), čo malo za následok rast spotreby a koncom 70. rokov aj rekordný ročný predaj okolo 37 miliónov litrov Cockty.
Medzi rokmi 1983 až 1994 predaj prudko klesol, k čomu pomohli aj vonkajšie vplyvy a rozpad Juhoslávie a tým pádom zmenšenie trhu. Avšak v roku 1996 začala firma Slovenijavino s nostalgickou reklamnou kampaňou, čo opäť spustilo rast predaja.

Súčasnosť

V roku 2000 bola značka Cockta odkúpená spoločnosťou Kolinska, dnes známou ako DrogaKolinska d.d., ktorá opäť začala so silnou reklamnou kampaňou, nesúcou sa opäť v nostalgických tónoch. V roku 2001 sa značka vrátila na bývalé juhoslovanské trhy.
V roku 2004 sa začala plniť aj do 3,3 dcl fliaš, v roku 2005 sa začala vyrábať umelo sladená Cockta light a plánuje sa počiatok výroby Cockty s príchuťou červeného pomaranča.
Coltainville

Poloha

Obec má rozlohu 18,02 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 939 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bassurels

Poloha

Obec má rozlohu 46,34 km². Najvyšší bod je položený 1 562 m n. m. a najnižší bod 553 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 43 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boissy-Maugis

Poloha

Obec má rozlohu 22,44 km². Najvyšší bod je položený 249 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 367 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Walther Hermann Nernst

Život

Nernst sa narodil v Briesene, Prusko. Vyštudoval fyziku a matematiku na Univerzitách v Zurichu, Berlíne a v Grazi. Po nejakom čase pracovania v Leipzigu, založil Inštitút Fyzikálnej chémie a Elektrochémie v Göttingene. Nernst vynašiel v roku 1898 Nernstovu lampu, elektrickú lampu ktorá využívala žeravý keramický hrot (nástupca uhlíkatej lampy a prekurzora u žieravých lampách). Nernst skúmal osmotický tlak a elektrochémiu. Okolo 1906 založil to, čo nazval „tepelná teória“, neskôr známu ako 3. termodynamický zákon (ktorý popisoval správanie hmoty keď teplota dosiahne absolútnu nulu).
V roku 1920, získal Nobelovu cenu za chémiu za jeho prácu v oblasti termochémie. V roku 1934, sa stal riaditeľom Fyzikálno-chemického Inštitútu v Berlíne, pozíciu opustil v roku 1933. Nernst sa neskôr venoval elektroakustike a astrofyzike.
Nernsrt vynašiel v roku 1930 elektrický klavír, ktorý nahradzoval zvukové platne rádiovými zosilňovačmi.
Rád Najmenších bratov sv. Františka z Paoly

Rád Najmenších bratov sv. Františka z Paoly (lat. Ordo minimorum), hovorovo pauláni alebo najmenší bratia, je rímskokatolícky rehoľný rád založený svätým Františkom z Paoly a schválený pápežom Sixtom IV. roku 1474. V minulosti patril k žobravým rádom.

Vznik rádu

Pôvodne nemali meno, zo začiatku si hovorili Pustovníci sv. Františka z Asissi, neskôr Kajúci pustovníci brata Františka z Paoly. Z túžby po pokore a snahy byť ešte menší ako menší bratia sv. Františka z Assisi (fratres minores) František zaviedol označenie najmenší bratia (fratres minimi).
Bratstvo získalo v roku 1470 štatút diecéznej kongregácie.
Pápež Sixtus IV. schválil rád najmenších bratov bulou zo 17. mája 1474 s vlastným znakom CHARITAS (Božia láska).
Svätý František z Paoly štyrikrát prepracoval regule rádu, posledná verzia bola schválená v roku 1506 a bol v nej definitívne zakotvený sľub trvalého pôstneho života (pôst od mäsa, vajec, mliečnych výrobkov a alkoholu). 

Znaky rádu

Pauláni namiesto obvyklých troch sľubov (sľuby čistoty, chudoby, poslušnosti) skladajú aj štvrtý sľub, ktorý ich zaväzuje k prísnemu pôstu. Nekonzumujú mäso, mlieko, vajcia, či syry, a to ako pokánie za všetkých ľudí, ktorí žijú nestriedmym životom.
Pauláni sa vyznačujú kajúcnym životom a horlivým apoštolátom, ale tiež prísnou telesnou askézou. Príkaz chodiť naboso nie je dodržiavaný za každú cenu, podľa ročného obdobia nosia sandále či topánky.
Do kláštora bolo zakázané vstupovať ženám. Pauláni smeli kláštor opúšťať len v sprievode spoločníka a nesmeli nosiť nič z plátna. Pauláni sa kvôli striktnému dodržiavaniu sľubu chudoby nesmeli peňazí ani dotýkať, k vybavovaniu finančných záležitostí im slúžili obláti.
Pauláni medzi sebou hovorili málo a potichu, v niektorých častiach kláštora bolo dodržiavané prísne silentium. Uplatňoval sa zákaz návštev v celách.
Kvôli pustovníckemu zameraniu sa paulánske konventy nachádzajú skôr ďalej od miest, či ich centier. Napriek tomu sa pauláni venovali duchovnej správe farností, vedeckej činnosti, výučbe na školách a misiám.

Odev

Rehoľný odev paulánov tvorí čierny vlnený habit s veľkou dlhou kapucňou a so škapuliarom siahajúcim po kolená, ktorý je s kapucňou spojený v jeden celok a je prepásaný čiernym cingulom s piatimi uzlami.

Rozšírenie rádu

V čase smrti svätého Františka z Paoly bol rád najmenších bratov rozšírený v Taliansku, Francúzsku, Nemecku, Španielsku a Čechách.
V bývalom Uhorsku vznikol v 18. storočí jediný kláštor paulánov v Šamoríne, ktorý však z dôvodu zrušenia žobravých rádov Jozefom II. nemal dlhé trvanie.
Trojvalcový radový motor

Trojvalcový radový motor alebo radový trojvalec, označovaný aj skratkou R3, je piestový spaľovací motor s tromi valcami usporiadanými v rade. Valce môžu byť usporiadané aj vertikálne alebo šikmo k zemi. R3 býva veľmi často odvodený od väčších motorov s usporiadaním V6 alebo odobratím valca z motora R4. Nevýhodou motora tejto konštrukcie sú vibrácie a nepravidelný chod počas zahrievania.

Použitie

Snaha o znižovanie spotreby automobilov vedie k čoraz väčšiemu používaniu motorov s usporiadaním R3, predovšetkým v triede miniautomobilov a malých automobilov. Najbežnejšie sa vyrábajú benzínové alebo naftové agregáty zdvihového objemu 1,0 a 1,2 litra, používajúce komponenty viacvalcových motorov.

Vozidlá s motormi R3

Najčastejšie sa s motormi v tomto usporiadaní stretneme vo vozidlách koncernu Volkswagen Group, ktorý ho montuje do vozidiel Škoda Fabia, SEAT Ibiza, Volkswagen Polo a Audi A2, ale aj vo vozidlách značky Ford, Smart a trojičkách Toyota Aygo, Peugeot 107 a Citroën C1.
Zavedením prepĺňania do benzínových motorov dosiahli ich výkonové charakteristiky hodnôt, porovnateľných s neprepĺňanými agregátmi objemu 1,6 až 2,0 litra. Takto technicky vyspelé pohonné jednotky sa tak v 10. rokoch 21. storočia stali vhodné pre využitie v automobiloch nižšej strednej triedy.
Le Faouët (Morbihan)

Poloha

Obec má rozlohu 34,03 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 893 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Samson-de-la-Roque

Poloha

Obec má rozlohu 15,69 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slepčany

Turistika

V katastri obce sa nachádza vodná nádrž Slepčany.
Gran Canaria

Gran Canaria je tretí najväčší ostrov Kanárskych ostrovov. Nachádza sa južne od Tenerife a západne od Fuerteventura. Ostrov je sopečného pôvodu - pozri sopka Gran Canaria.
Rozloha je 1 560 km², najvyšší bod je 1 949 m n. m. - Pico de Las Nieves. Ostrov má okrúhly tvar s priemerom asi 50 km. Ostrov má 789 908 obyvateľov, z toho 377 600 (2003) v hlavnom meste Las Palmas de Gran Canaria.
Las Palmas de Gran Canaria je hlavné mesto ostrova, provincie Las Palmas a celého autonómneho spoločenstva Kanárske ostrovy. Turisticky vyhľadávaná je najmä južná časť ostrova. Playa del Inglés je známa svojim nočným životom a vyhľadávanou destináciou gay komunity.

Dejiny

Približne 80% objemu ostrova vzniklo v období miocénu (pred 14 až 9 miliónmi rokov). Odhaduje sa, že celý proces trval približne 200000 rokov a nazýva sa tzv. starým cyklom.  V tomto období bolo vyvrhnutých približne 1000 km3 horniny, najmä alkalických čadičov.  Toto obdobie bolo nasledované obdobím erózie, ktoré trvalo približne 4 milióny rokov. Druhý cyklus sopečných erupcií sa odohrával približne v období  pred  4,5 až 3,4 miliónmi rokov. Toto obdobie začalo vytváraním trhlín a bolo ukončené silnými erupciami pyroclastických tokov. Posledné obdobie cyklu sopečnej aktivity začalo asi pred 2,8 miliónmi rokov. Tento proces sa považuje za stále aktívny, pričom k poslednej erupcii došlo približne pred 3500 rokmi.
Gran Canaria vo svojom pôvodnom význame znamená Veľký ostrov psov.  Je tretím najväčším ale zároveň najľudnatejším ostrovom súostrovia Kanárske ostrovy. 
Pôvodné obyvateľstvo ostrova Gran Canaria, nazývané Canarii alebo Guanches, obsadilo ostrov približne 500 rokov pred naším letopočtom.  Niekoľko storočí sa ostrov pokúšali kolonizovať európsky moreplavci z Francúzska a Portugalska.  Po 5-ročnom dobývaní si nakoniec ostrov podmanilo 29. apríla 1483 kastílske kráľovstvo s podporou kráľovnej Isabelly I. Toto dobytie sa nakoniec ukázalo ako významný krok pre rozširovanie Španielska.
Hlavné mesto Las Palmas, pôvodne nazývané Real de Las Palmas, založil 24. júna 1478 Juan Rejón, ktorý velil prvej invázii kastílskej armády. Počas svojej prvej cesty do Ameriky v roku  1492 strávil nejaký čas v Las Palmas aj Krištof Kolumbus. V súčasnosti je Las Palmas spoločne so Santa Cruz de Tenerife hlavným mesto a sídlom vlády španielskej autonómnej oblasti Kanárske ostrovy.