google/wiki40b huggingface dataset:
Roman Čech

Klubový hokej

Je odchovancom Dukly Jihlava, kde od sezóny 1990/91 odohral šesť rokov v najvyššej súťaži. Od ročníka 1996/97 bol dva roky hráčom HC Litvínov, ďalšie dva Českých Budějovíc. Od sezóny 2000/01 odohral tri sezóny v slovenskom extraligovom mužstve HKm Zvolen (v prvej získal extraligový titul). Ďalší rok začal v ruskom klube Torpedo Nižnij Novgorod, v jeho priebehu sa vrátil do Českých Budějovíc. Ročník 2004/05 odohral v dánskom klube Herning Blue Fox, ďalší v nižších českých súťažiach. Kariéru ukončil v sezóne 2006/07 v Herningu.

Reprezentácia

Počas pôsobenia v HKm Zvolen získal slovenské občianstvo a odohral 2 zápasy za slovenskú reprezentáciu, neskóroval.
Karel Poláček

Karel Poláček (* 22. marec 1892, Rychnov nad Kněžnou – † 21. január 1945, Gliwice) bol český spisovateľ a novinár.

Život

Narodil sa v Rychnově nad Kněžnou, jeho otec bol židovský obchodník. Od roku 1907 žil v Prahe, kde absolvoval gymnázium. Potom začal študovať právo, začína prvá svetová vojna a Poláček odchádza z Prahy, vracia sa až po vojne.
Písať začal z existenčných dôvodov, pôsobil ako redaktor Lidových novin odkiaľ bol v roku 1939, pre svoj židovský pôvod, prepustený.
V roku 1943 bol zavretý v Terezíne a potom transportovaný do Osvienčimu, kde zomrel.
Vinça

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 904 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oceán (časť svetového oceánu)

Meranie hĺbok

Oceány sú príliš rozľahlé na to, aby sa ich dná dali zmapovať len prostredníctvom lodí. Hĺbkové mapy sa preto zostavujú na základe meraní družíc z obežnej dráhy Zeme. Družica síce nie je schopná zmerať hĺbku oceánskeho dna, no dokáže merať výšku hladiny. Hladina oceánov totiž nie je jednoduchým výsekom z gule, ako by zodpovedalo gravitačnému pôsobeniu zakriveného povrchu Zeme. Voda vytvára nad tiažovými anomáliami (pohoria) vyvýšeniny a nad priekopami zase "údolia". Tieto miestne zmeny výšky hladiny sú oveľa väčšie, ako zmeny výšky hladiny počas prílivov a odlivov. Porovnávaním zmeranej výšky hladiny s referenčnou výškou sa teda odvodzuje hĺka oceánskeho dna na danom mieste.
Doneck

Dejiny

V roku 1869 vybudoval waleský prieskumník John Hughes na mieste dnešného Donecka metalurgický závod a niekoľko uhoľných baní. vznikla tu osada Hughesovka (rus. Юзовка, Juzovka). Na začiatku 20. storočia mala už okolo 50 000 obyvateľov, v roku 1917 bola povýšená na mesto a v roku 1922 premenovaná na Stalino (na počesť Josifa Stalina). Tento názov však stratil po odhalení kultu osobnosti v Chruščovovej ére. Dnešný názov dostalo mesto v roku 1961 – je nazvané podľa rieky Donec (pravého prítoku Donu), ktorá však mestom nepreteká. 
Od roku 1932 je Doneck oblastným centrom. Po  2. svetovej vojne, keď bolo mesto silne zničené, nastal opäť rýchly rast - stavali sa ďalšie bane, továrne, sídliská. V roku 1978 dosiahol počet obyvateľov 1 milión. Po rozpade Sovietskeho zväzu nastal kolaps riadenej ekonomiky a útlm výroby. Kríza sa prejavila odlivom obyvateľov, ktorých počet klesol pod 1 milión a tiež stále odkladaným otvorením prvej linky metra. Doneck je považovaný za baštu opozície proti ukrajinskej politike po Oranžovej revolúcii a Janukovyčova Strana regiónov tu pri voľbách získava väčšinu hlasov.
Po protivládnych protestoch, ktoré viedli k pádu prezidenta Janukovyča a následnej nestabilnej politickej situácii na východe Ukrajiny vyhlásili v meste proruskí separatisti Doneckú ľudovú republiku. V priebehu leta 2014 o okolie mesta prebiehali boje medzi separatistami a ukrajinskou armádou.

Obyvateľstvo

Podľa sčítania v roku 2001 mal Doneck 1 016 000 obyvateľov, údaje z roku 2006 uvádzajú 993 000 obyvateľov. Národnostne tesne prevažujú Rusi (48,15 %) nad Ukrajincami (46,65 %). Prevládajúcim jazykom je ruština, a to aj u rodených Ukrajincov.
Ďalšími významnejšími menšinami sú Bielorusi, Gréci, Židia a Arméni.

Hospodárstvo a doprava

Doneck je jedným z najväčších ťažobných a priemyselných centier Ukrajiny. Aj po ekonomickej kríze v 90. rokoch 20. storočia je tu 17 uhoľných baní, 5 veľkých zlievárenských komplexov, desiatky strojárskych a potravinárskych závodov. 
Okrem hlavnej stanice má Doneck 3 ďalšie železničné stanice. Hlavné trate, väčšinou dvojkoľajové a elektrifikované, mieria na Sloviansk (-Charkov), Luhansk, Rostov nad Donom, Mariupoľ. Dokončuje sa rekonštrukcia z hľadiska osobnej dopravy najvyťaženejšej trate na Dnipro a Kyjev. Doneck je sídlom Doneckej dráhy, jednej zo 6 divízií štátnych dráh Ukrzaliznycia.
V meste funguje tiež letisko a 2 autobusové stanice. MHD zaisťujú maršrutky, autobusy, trolejbusy a rozsiahla električková sieť. Buduje sa prvá linka metra.
Mauves

Poloha

Mauves má rozlohu 7,05 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Mauves má 1174 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Licy-Clignon

Poloha

Obec má rozlohu 4,09 km². Najvyšší bod je položený 165 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaumeilh

Poloha

Vaumeilh má rozlohu 25,52 km². Najvyšší bod je položený 1 055 m n. m. a najnižší bod 460 m n. m.

Obyvateľstvo

Vaumeilh má 267 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bukovina-Podsklé

História

Bukovina-Podsklé patrila do konca prvej svetovej vojny Rakúsko-Uhorsku. Do roku 1923 prechodne patrila Česko-Slovensku, následne však pripadla Poľsku. V rokoch 1939 až 1945 po rozpade Poľska obec pripadla Slovenskej republike, no po druhej svetovej vojne prešla opätovne pod správu Poľska - bola anektovaná, pretože tunajšie obyvateľstvo vyjadrilo vôľu zostať žiť v Česko-Slovensku.
Raymond Emery

Klubový hokej

Ray Emery bol draftovaný v úvodnom drafte NHL v roku 2001 klubom Ottawa Senators v štvrtom kole ako 99. v poradí. Prvýkrát sa dostal na ľad NHL v sezóne 2002/03, odchytal však iba 3 zápasy, rovnako ako v nasledujúcej sezóne. V sezóne 2005/06, po odchode brankárov Patricka Lalima a Martina Pruseka sa stal brankárskou dvojkou tímu za Dominikom Hašekom a začal dostávať oveľa viac príležitostí. Po Hašekovom odchode po sezóne 2005-06 okamžite zastúpil jeho miesto skúsený švajčiarsky gólman Martin Gerber z Caroliny Hurricanes. V priebehu sezóny 2006-07 sa ale vďaka nepresvedčivým výkonom Gerbera dostal Emery až na post brankárskej jednotky klubu. No v sezóne 2007/2008 to akoby ani nebol on a prišiel o post jednotky v tíme. Na konci sezóny 2007/2008 bol vyplatený zo zmluvy a podpísal zmluvu s tímom novovytvorenej KHL Atlant Mytišči. Od roku 2016 chytal v nemeckom klube Adler Mannheim v Mannheime.

Úmrtie

V nedeľu 15. júla 2018 v ranných hodinách tragicky zomrel pri plávaní s priateľmi v meste Hamilton v Ontáriu.
Vladimír Sýkora (dramatik)

Životopis

Narodil sa v rodine štátneho úradníka. Vyrastal na Slovensku, kam po vzniku Česko-Slovenska prišiel jeho otec Čeněk Sýkora. Ľudovú školu absolvoval v Bratislave a gymnázium pre problémy s prospechom dokončil v Zlatých Moravciach v roku 1932. Po ukončení gymnázia začal študovať právo v Prahe, no po zatvorení českých vysokých škôl štúdium dokončil v Bratislave. Po ukončení vysokej školy sa zamestnal ako právnik vo Všeobecnej úverovej banke, neskôr pracoval v Tatrabanke ako vedúci jej právneho oddelenia. Zomrel na týfus vo veku 29 rokov.

Tvorba

Od roku 1940 začal písať do časopisu Elán divadelné kritiky pod menom Juraj Valach. Svojimi kritikami a referátmi sa dostal medzi popredných slovenských divadelných kritikov. Jeho referáty vyšli aj knižne pod názvom Divadelné články a kritiky. V tom istom roku ako Peter Zvon tiež napísal svoju prvú divadelnú hru, ktorú nazval Tanec nad plačom. Bola to jemná komédia, v ktorej autor podal konfrontáciu starého a nového sveta, priblíženú aj tým, že sa v texte strieda próza - nová doba, s veršami – stará doba. Hra je kritikou vtedajšej spoločnosti – kultúry, politiky i spoločenského života. Jeho druhá divadelná hra Vzdálená země je komédiou, ktorej dej sa odohráva počas druhej svetovej vojny na opustenom ostrove. Aj v tejto hre sa strieda próza s veršom. Rok 1940 bol pre neho významný aj tým, že si v tomto roku vzal za manželku herečku Činohry SND Oľgu Kadancovú.
Sáutrántika

Sáutrántika alebo v pálí suttantika (doslova: tí, ktorí študujú sútry) je málopočetná škola hínajánového budhizmu tvorená predovšetkým intelektuálmi. Založil ju Kumáraláta odštiepením od sarvástivády asi v polovici 2. storočia pred Kr. Odmietli základný princíp sarvástivády „všetko existuje“.
Kostol Narodenia Najsvätejšej Panny Márie (Harklowa)

Charakteristika

Kostol Narodenia Najsvätejšej Panny Márie sa nachádza na hlavnej ulici v centre dediny Harklowa.
Typovo je kostol budova zrubovej konštrukcie postavená v gotickom slohu, ktorého ráz si zachovala dodnes. Patrí medzi najlepšie zachované neskorogotické drevené kostoly v poľskom Podhalí. Samotná zrubová konštrukcia pochádza z konca 14. storočia, ale zvyšné prvky sú o niečo mladšie.
Presbytérium je štvoruholníkového pôdorysu, rovnako ako pomerne široká loď. Kostolná veža má štvorcový pôdorys a stĺpovú konštrukciu. Jej steny sú šikmé a na vrchole je veža pokrytá prečnievajúcou tzv. prilbovitou ihlanovitou strechou. Na južnej strane kostola sa nachádza predsieň a na severnej strane je kaplnka. Kaplnka je zakončená kupolou s lampášom. Strecha kostola je strmá a sedlovitá a pokrýva loď aj presbytérium.  Na vrchole hrebeňa strechy sa nachádza malá vežička so zvonom a lampášom.
V interiéri sa taktiež zachovali dobové gotické elementy. Ide predovšetkým o dva gotické portály, z ktorých jeden je s ogiválnym výkrojom a druhý je uzavretý oblúkom v tvare tzv. oslieho chrbta. Celkovo sa v kostole nachádza päť oltárov. Najdôležitejší je hlavný gotický oltár na ktorom sa nachádzajú vzácne maľby - neskorogotický triptych zo začiatku 16. storočia  s vyobrazením Svätej rodiny. V uličke v lodi kostola sa nachádzajú dva bočné barokové oltáre a v kaplnke sú umiestnené dva rokokové oltáre, ktoré boli zakúpené v 19. storočí z Matejovce Matejoviec na Slovensku. Na nosníku z roku 1931 sa nachádza barokový kríž a dosiek vyrobené maľované figúrky svätcov. Steny a klenby sú vyzdobené polychrómiou z 30. rokov 20. storočia. Na strope v predsieni pod vežou sa nachádzajú odkryté gotické maľby, ktoré boli predtým niekoľkokrát premaľované.
Areál kostola je ohradený múrom s bránami ktoré sú zakončené sférickou prilbovitou strechou pokrytou šindlami.

Dejiny

Kostol bol postavený na samom konci 14. storočia na mieste, kde už predtým stával iný kostol. Na prelome 16. a 17. storočia bola na západnej strane kostola pristavaná veža zvonice. V priebehu 18. storočia bola na južnej strane pristavaná predsieň a v druhej polovici 19. storočia v roku 1866 bola na severnej strane pristavaná kaplnka. V roku 1877 prebehla rekonštrukcia kostola v rámci ktorej kostol získal dnešné okná a na streche bola pristavaná neogotická vežička. Pri ďalšej reštaurácii, ktorá prebiehala v roku 1931 boli odkryté pôvodné gotické stropné maľby. Pri tejto rekonštrukcii boli reštaurované predovšetkým tzv. soboty (kostolné arkády).
Gézaincourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,97 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arville (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,31 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 136 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Varen (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 23,13 km². Najvyšší bod je položený 372 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 665 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milič Sypták

doc. RNDr. Milič Sypták (* 22. marec 1907, Prusinovice – † 3. december 1983, Brno) bol český matematik.
Narodil sa 22. marca 1907 v Prusinoviciach. Pochádzal z rodiny evanjelického kňaza. Základnú školu vychodil v rodnej obci, reálne gymnázium v Holešove, kde r. 1925 maturoval. Štúdium matematiky a deskriptívnej geometrie absolvoval r. 1929 na brnenskej univerzite a technike. V rokoch 1930– 1932 pôsobil u prof. L. Seiferta na univerzite v Brne, potom bol kratší čas učiteľom meštianskej školy vo Zvolene. V rokoch 1933– 1938 bol asistentom prof. J. Hronca na brnenskej technike a po odchode prof. Hronca na Slovensko suploval jeho prednášky až do násilného uzavretia českých vysokých škôl nacistami. Za okupácie pôsobil ako profesor na reálnom gymnáziu v Novom Městě na Moravě a na priemyselnej škole v Hradci Králové. Po oslobodení sa na podnet akademika E. Čecha vrátil do Brna na pedagogickú fakultu, odkiaľ r. 1949 externe a od r. 1950 natrvalo prešiel na Prírodovedeckú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave. Tu pracoval na katedre matematiky a na katedre geometrie, na ktorej bol v rokoch 1964– 1970 vedúcim. Zameranie vedeckej činnosti doc. Syptáka výrazne ovplyvnili tri významné osobnosti československej matematiky – akademici E. Čech, O. Borůvka a J. Hronec. Na podnet O. Borůvku sa venoval štúdiu diferenciálnej geometrie špeciálnych kriviek v p-rozmernom euklidovskom priestore. Prvé dve práce o nadkružniciach a nadskrutovniciach boli uverejnené v Comptes Rendus v Paríži. Aj úspešná doktorská dizertácia (RNDr.) z r. 1934 sa zaoberá touto tematikou. Rozvinutím problematiky boli výsledky o zovšeobecnených nadkružniciach a nadskrutovniciach, evolventách nadkružníc a logaritmických a mocninových špirálach. Počas pôsobenia na brnenskej technike bol stálym účastníkom chýrneho Čechovho topologického seminára. V Bratislave bol spoluorganizátorom seminára o komplexnej projektívnej geometrii, v ktorom vyrástlo niekoľko mladých vedeckých pracovníkov. Ťažiskom životného diela doc. Syptáka bola jeho rozsiahla pedagogická činnosť, v ktorej uplatnil svoj široký matematický rozhľad a hĺbku svojich odborných a metodických skúseností. Bol príslušníkom prvej generácie vysokoškolských učiteľov, ktorá budovala základy slovenskej vysokoškolskej matematiky. Vyučoval temer všetky geometrické disciplíny, no najbližšie mal k elementárnej a neeuklidovskej geometrii. Výchovou úspešných absolventov a ašpirantov získal si na tomto poli veľké zásluhy o rozvoj slovenskej matematiky. R. 1969 mu bol udelený titul Zaslúžilého učiteľa. V osobnom živote bol veľmi skromný, pedantný, vo vzťahu k študentom a spolupracovníkom bezprostredný, srdečný, s veľkým porozumením pre ich starosti a problémy. Zomrel 3. decembra 1983 v Brne.
Súčasná slovenská kultúra

Súčasná slovenská kultúra je súčasť súčasnej európskej kultúry. Súčasná slovenská kultúra sa rodí v 2.polovici 19. stor., jej najvýraznejšou sebareflexívnou zložkou je súčasná slovenská filozofia, ktorá sa rozvíjala tak na Slovensku, ako aj v zahraničí, najmä v Amerike, Taliansku, Nemesku, Švajčiarsku.
Lyskamm

Dejiny výstupov

19. augusta 1861 horolezci William Edward Hall, Jean-Pierre Cachat, Peter Perren, Josef-Marie Perren, J.F. Hardy, J.A. Hudson, C.H. Pilkington, A.C. Ramsay, T. Rennison, F. Sibson, R.M. Stephenson, Franz Lochmatter, Karl Herr a Stefan Zumtaugwald vystúpili v expedičnom štýle prvýkrát na východný vrchol Lyskammu, dnes už klasickou cestou zo sedla Lysjoch. Západný vrchol prvýkrát zdolali 16. augusta 1864 Sir L. Stephen a Edward N. Buxton so sprievodcami J. Andereggom a F. Binerom.
Apollo 17

Emblém misie

V popredí emblému sa nachádza grécky boh slnka Apolón spoločne s orlom, u ktorého červené pruhy poukazujú na vlajku Spojených štátov. Tri biele hviezdy nad červenými pruhmi reprezentujú troch členov posádky. Motív sa nachádza na poli, kde je zobrazený Mesiac, planéta Saturn a galaxia. Krídla orla čiastočne prekrývajú Mesiac, čo evokuje fakt, že človek vstúpil na povrch tohto telesa. Pohľad boha Apolóna a smer letu orla naznačujú ľudský úmysel odhaľovať vzdialené oblasti vesmíru.
Okrem farieb americkej vlajky (červená, biela a modrá) emblém obsahuje aj zlatú farbu, ktorá evokuje „zlatý vek“ kozmonautiky, ktorá začala letom Apollo 17. Emblém navrhol umelec Robert McCall spolu s posádkou Apolla 17.

Prípravy na let

Za začiatok príprav na let Apolla 17 možno považovať október 1970, kedy na Kennedyho vesmírne stredisko (KSC) začali prichádzať prvé diely nosnej rakety Saturn V s výrobným číslom SA-512. V marci 1972 dorazila na KSC aj veliteľská a pomocná sekcia vlastnej lode Apollo. Následne sa zahájili jej skúšky vo vákuovej komore. V polovici mája 1972 sa v montážnej hale č. 3 Vehicle Assembly Building (VAB) začala na pohyblivom vypúšťacom zariadení zostavovať nosná raketa, ktorej budovanie trvalo takmer do konca júna. 
Dňa 2. júna 1972 bol na KSC privezený aj lunárny rover, o niečo neskôr ho nasledoval lunárny modul, ktorý tiež podstúpil skúšky vo vákuovej komore. V júli sa skúšky veliteľského, servisného aj lunárneho modulu skončili a zahájila sa montáž ich zostavy. 24. augusta sa už kompletne zostavená kozmická loď premiestnila do VAB a tam ju pripevnili na vrchol nosnej rakety. O štyri dni neskôr sa celá zostava presunula na štartovací komplex 39-A. 11. októbra sa začala celková skúška systémov nosnej rakety. 20. a 21. novembra prebehlo skúšobné odpočítavanie, 30. novembra bolo zahájené vlastné odpočítavanie pred štartom. Záverečná časť odpočítavania prebiehala bez problémov. Posádka prišla na rampu približne tri hodiny pred štartom.
Štart bol stanovený na 21:53 – 01:31 hodín miestneho času. Išlo o prvý a zároveň jediný nočný štart v programe Apollo. V čase 21:53 sa štart uskutočniť nemohol vinou časového zariadenia TCS. Odpočítavanie bolo prerušené a z času T-3, 07 minúty bolo vrátené na T-22 minút. Po odstránení námrazy, ktorá sa za ten čas utvorila na ochladených motoroch, sa odpočítavanie rozbehlo znova. Opäť však bolo prerušené, tentoraz v čase T-8 minút. Znova sa rozbehlo o 00:25 miestneho času a tentoraz už nerušene prebehlo až do konca.
Želmíra Gašparíková

Životopis

Narodila sa v rodine Jozefa Gašparíka-Leštinského, ktorý bol kníhkupcom, a jeho manželky Anny, rodenej Jankovičovej. Vzdelanie získavala v Martine, Prešove a v rokoch 1920 – 1925 študovala slovenskú filolófiu a porovnávací jazykospyt na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, v rokoch 1925 – 1926 na parížskej Sorbonne, v roku 1930 získala titul PhDr. a v roku 1935 získala odborné knihovnícke vzdelanie. Od roku 1927 pracovala ako knihovníčka v Univerzitnej knižnici v Bratislave, začiatkom 30. rokov 20. storočia bola bibliotekárkou knižnice Matice slovenskej, od roku 1937 bola vedúcou knižnice prezidenta Tomáša G. Masaryka, v rokoch 1938 – 1939 pracovala opäť v Univerzitnej knižnici a od roku 1939 bola knihovníčkou v Slovanskej knižnici v Prahe. Od roku 1945 bola slovenskou lektorkou na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.

Tvorba

Publikovala vo viacerých slovenských a českých časopisoch (Slovenské pohľady, Elán, Bratislava, Slovanská knihoveda, Časopis pro moderní filologii, Kostnické jiskry a i.). Jej hlavným jazykovedným dielom je „Slovensko-český a česko-slovenský slovník rozdielnych výrazov“. Bol to prvý seriózny pokus o zachytenie slovenskej a českej slovnej zásoby. Dnes je to azda najpoužívanejší slovník pri laických i profesionálnych prekladoch medzi týmito dvoma jazykmi. Jeho prvé vydanie vyšlo v roku 1963, druhé, prepracované vydanie v roku 1989. Státní pedagogické nakladatelství Praha v roku 1987 vydalo toto dielo pod názvom Slovensko český slovník. V časopisoch Slovenské pohľady (1929 – 1932) a Elán (1931 – 1932) publikovala tiež komentované bibliografické súpisy súvekej knižnej a časopiseckej produkcie, spolupracovala na viacerých bibliografiách, prispievala do slovníku pseudonymov, do Masarykovho slovníka náučného a tiež do Doplnkov Ottovho slovníka naučného, kde spracovávala heslá z dejín slovenskej literatúry. V poslednom roku svojho života pripravila výber z poľských rozprávok, ktoré preložila a upravila. Vyšli v nakladateľstve Mladé letá v Bratislave pod názvom Hop, čižmičky, sto míľ!
Grange-de-Vaivre

Poloha

Obec má rozlohu 1,74 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 44 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bejzbal

Bejzbal (angl. baseball) je tímový šport, populárny najmä v Amerike a východnej Ázii. V Japonsku, Portoriku, Dominikánskej republike, Kube, Paname, Kórejskej republike a Taiwane je to najpopulárnejší šport.
Družstvo tvorí 9 hráčov. Každý z nich má určenú pozíciu na ihrisku.
Zápas hrajú proti sebe dve družstvá. Má dve časti: obrana (angl. defense) a útok (angl. offense). Družstvá sa počas zápasu v týchto činnostiach striedajú, teda keď jedno družstvo bráni, druhé útočí. Jedna výmena sa volá zmena (angl. inning), znamená, že obe družstvá boli raz v útoku a raz v obrane. 9 takýchto zmien tvorí zápas - nehrá sa na čas.

Útok

Útok je časť hry, keď je družstvo na pálke - páli. Pálkar sa snaží odpáliť nadhod čo najďalej, aby mohol obehnúť čo najviac mét. Keď pálkar odpáli, stáva sa z neho bežec. Keď bežec obehne všetky 4 méty, pripíše sa družstvu bod.

Obrana

Obrana je časť hry, keď je družstvo v poli - chytá odpálené lopty. Cieľom obrany je vyautovať bežca skôr, ako obehne všetky 4 méty. Po troch autoch sa menia družstvá v obrane a útoku.
Villanovská kultúra

Villanovská kultúra bola kultúra staršej železnej doby s centrom v oblasti Etrúrie (stredná časť Apeninského polostrova). Považuje sa za predchodkyňu kultúry Etruskov. Meno dostala podľa archeologického náleziska Villanova v blízkosti talianskeho mesta Bologna. Okrem oblasti Etrúrie a okolia Bologne sa našli sídliská tejto kultúry i v Kampánii.
Jej typickým rysom bol prechod od viacerých malých osád do menej početných, no väčších sídlisk miestami až s viac ako 1000 obyvateľmi, ktoré ležali na prírodne dobre brániteľných miestach doplnených priekopami a valmi. K tomuto vývoju došlo okolo roku 900 pred Kr. Sídliská nemali mestský charakter; boli tvorené viacerými zhlukmi prízemných budov, kde spolu zrejme bývami príbuzní. Takisto mali viacero pohrebísk, využívaných jedným obytným „zhlukom“ alebo ich menšou skupinkou.
Naďalej sa venovali prevažne poľnohospodárstvu alebo chovu domácich zvierat, z remesiel bola rozvinutá kovovýroba. Nepoznali hrnčiarsky kruh.
Ravilloles

Poloha

Obec má rozlohu 7,79 km². Najvyšší bod je položený 980 m n. m. a najnižší bod 590 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baye (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 17,98 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 384 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Croix-sur-Gartempe

Poloha

Obec má rozlohu 12,74 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE