google/wiki40b huggingface dataset:
José Freire Falcão

Životopis

Narodil sa v Ererê. Študoval teológiu v seminári v Prainhe. Za kňaza pre diecézu Limoeiro do Norte bol vysvätený 19. júna 1949. Po vysviacke pracoval ako pastoračný kňaz, neskôr tiež pôsobil v kňazskom seminári a ako duchovný Katolíckej akcie.
V roku 1967 ho pápež Pavol VI. vymenoval za titulárneho biskupa Vardimissy a koadjútora diecézy Limoeiro do Norte. Za biskupa ho vysvätil arcibiskup Fortalezy José de Medeiros Delgado 17. júna 1967. Jeho predchodca v úrade zomrel 19. augusta toho istého roku a José Freire Falcão sa stal sídelným biskupom. O štyri roky neskôr, 25. novembra 1971 bol menovaný za arcibiskupa Teresiny. Pápež Ján Pavol II. ho menoval 15. februára 1984 za arcibiskupa Brazílie a 28. júna 1988 sa stal členom kardinálskeho kolégia ako kardinál-kňaz s titulárnym kostolom San Luca a Via Prenestina.
V roku 2000 požiadal o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 28. januára 2004.
V úlohe voliča sa zúčastnil konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. Bol v tom čase jedným z najstarších kardinálov-voličov, keďže veku 80 rokov, po dosiahnutí ktorého kardináli nemajú právo voliť pápeža, sa dožil 6 mesiacov po konkláve.
Love Me Again

V populárnej kultúre

Skladba „Love Me Again“ je použitá v soundtracku videohry FIFA 14.
Rivière (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 11,9 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
On the Turning Away

Vydanie

Skladba bola vydaná aj ako singel, ktorý dosiahol 1. miesto v rebríčku Billboard Album Rock Tracks chart na začiatku roka 1988. V Spojenom kráľovstve dosiahla skladba 55. priečku v rebríčku UK Singles Chart.
Singel „On the Turning Away“ bol vydaný v troch verziách. 7-palcová gramofónová platňa obsahuje pieseň „On the Turning Away“, čo je melodická balada, a živú verziu skladby „Run Like Hell“ z albumu The Wall (1979). „On the Turning Away“ sa od albumovej verzie líši minimálne, „Run Like Hell“ bola nahraná 5. novembra 1987 v The Omni v Atlante.
Ostatné dve verzie singlu, 12-palcová gramofónová platňa a CD obsahujú okrem už uvedených piesní ešte skladbu „On the Turning Away“ v koncertnom podaní (taktiež bola nahraná v Atlante 5. novembra 1987).
Saint-Ouën-des-Vallons

Poloha

Obec má rozlohu 7,38 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Menars

Poloha

Obec má rozlohu 4,5 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 609 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elo Romančík

Životopis

Elo Romančík získal prvý vzťak k herectvu od svojho otca, ktorý sa v mladosti venoval ochotníckemu divadlu. Už na ľudovej škole vytušili učitelia talent herectva v malom Elovi a dávali mu príležitosť, aby sa prejavil. Počas štúdia na gymnáziu už vystupoval na literárnych večierkoch a škola mu dala aj  prvú hereckú príležitosť. Po absolvovaní gymnázia pracoval v stavebnej firme.
Na profesionálnu scénu sa dostal na dosky Slovenského komorného divadla v Martine. Výberová komisia vybrala zo šestnástich uchádzačov dvoch, jeden z nich bol Elo Romančík. V martinskom divadle pobudol jedenásť rokov. V roku 1956 prešiel do bratislavskej činohry SND, kde patril k dominantným hereckým osobnostiam. Stvárnil množstvo zaujímavých postáv. Hral i vo viacerých známych filmoch. Spolu s herečkou Máriou Kráľovičovou bol prvým hercom v slovenskej televíznej inscenácii Dovidenia, Lucienne! Inscenácia bola odvysielaná naživo 15. mája 1957 z bratislavského štúdia Československej televízie.
V televízii pôsobil v prvých úspešných seriáloch. Pôsobil i v mnohých rozhlasových inscenáciách.
Známy bol svojou maliarskou záľubou, karikatúrnym spôsobom zachytil takmer všetkých svojich kolegov hercov. Ako dôchodca sa venoval fotografovaniu, filmovaniu a práci v záhrade.
Elo Romančík bol otcom slovenského herca Ivana Romančíka.
Hospic

Hospic je zdravotnícke zariadenie pre dlhodobo chorých a zomierajúcich ľudí v ktorom je kladený dôraz na rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, na to aby človek nebol v ťažkej chvíli sám a aby netrpel neznesiteľnou bolesťou.

Charakteristika

Hospic môže byť rezidenciálne zariadenie (oddelenie v nemocnici resp. samostatné zariadenie), môže poskytovať svoje služby ambulantne (ambulancia, denný alebo nočný stacionár) alebo v teréne, priamo v domácnostiach klientov (domáci resp. mobilný hospic). Pracujú v ňom lekári, zdravotné sestry, fyzioterapeuti, rehabilitační pracovníci, sanitári, (zdravotnícky personál), ale aj psychológovia, sociálni pracovníci, špeciálni a liečební pedagógovia a dobrovoľníci. Často bývajú súčasťou tímu aj duchovní rôznych vierovyznaní. Na Slovensku sa táto forma starostlivosti rozvíja.
Národné osvetové centrum

Národné osvetové centrum v Bratislave je objekt, ktorý navrhol architekt Miloš Chorvát roku 1957 a pôvodne sa volal Dom umenia a architektúry. V prehliadke architektonických prác roku 1957 udelili Chorvátovi čestnú cenu druhého stupňa za úvodný projekt tejto významnej budovy. Už toho roku sa začala aj jeho realizácia. 
Národné osvetové centrum bolo zapojené do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana.

Architektonický výraz v prostredí

Osvetové centrum je pristavané k trom družstevným domom od Emila Belluša zo severnej strany. Trojpodlažný, výtvarne tvarovaný, výstavný pavilón umocňuje šesť podlažná administratívna časť, tvarovo a materiálovo nadvezujúca na susediace družstevné domy. Tento logicky a citovo jednotiaci výraz bol v dobe návrhu centra vzácny. Práve preto doplnenie výrazového charakteru časti stredu mesta je znakom uváženého autorovho prejavu, postaveného na komplexnom pochopení miestnych podmienok.

Hmota

Budova je až prísne symetrická. Nižšia časť je v pôdoryse tvaru predĺženého šesťuholníka, šesť podlažná administratívna budova má tvar podkovy s nádvorím k družstevným domom. Budova má železobetónovú skeletovú konštrukciu. Výrazným tektonickým prvkom domu sú predsadené kovové lamely.

Architektonický rozbor objektu

Hlavný vstup z námestia SNP vedie rovno do spoločenskej a ďalej do výstavnej časti dvoma veľkými schodišťami. V spoločenskej sále sa nachádza vlnitá doska na strope, čo je autorov obľúbený motív inšpirovaný Alvarom Aaltom. Ku kancelárskemu schodisku sa môžeme dostať hneď zo závetria. Z Kolárskej ulice je vjazd do dvora a vstup do zadného schodištia, na ktoré sú napojené dva byty a hospodárska prevádzka ako prísun exponátov, závodná jedáleň, bufet a na poschodiach výpomocné kancelárie. Ústredím pôdorysu je spoločenská časť na prízemí, klubovne, čitárne, bufet a vlastná sála na výšku jedného podlažia. Z predsália vedú dve voľné schodištia do výstavnej časti prvého a ďalej aj druhého poschodia. Tieto dve podlažia sú pripravené na voľnú stavbu výstavných priestorov či kójí. Ich plocha dosahuje 1700 metrov štvorcových a sú presvetlené stropom. Obvodové výstavné trakty majú trojmetrovú svetlú výšku s bočným osvetlením, ktoré možno regulovať lamelami.
Celkovo ak stavbu hodnotíme pri pohľade z vonku či z vnútra, jej tektonickosť (sk - tektonika), textúra povrchov i farebnosť pozdvihujú ducha miesta. Tvarovanie i osadenie objektu harmonizuje s prostredím. Budova Národného osvetového centra je dielo na estetickej a kultúrnej úrovni, cítiť z nej ducha obnovenej ľahkej moderny.
Saint-Nazaire-en-Royans

Poloha

Obec má rozlohu 3,54 km². Najvyšší bod je položený 701 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 783 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Waterloo (Belgicko)

Dejiny

Pri meste sa 18. júna 1815 odohrala bitka pri Waterloo, v ktorej francúzske vojská Napoleona Bonaparteho utrpeli definitívnu porážku, od spojených pruských, anglických, holandských, nassauských a brunswických vojsk. Bitka znamenala koniec Napoleonovho stodňového cisárstva.
Poľský podzemný štát

Dejiny

Začiatky poľského vojenského sprisahania siahajú do začiatku invázie do Poľska. Vo Varšave bola 27. septembra 1939 zriadená Služba pre víťazstvo Poľska (SZP), ktorej predsedá generál Michał Karaszewicz-Tokarzewski. Vedúcim SZP bol plk. Stefan Rowecki. Organizácia mala pôsobiť na nemeckých a sovietskych okupovaných územiach a mobilizovať odpor spoločnosti. SZP však necítila plnú dôveru poľských úradov v exile (predovšetkým gen. Sikorskiho), ktorí verili, že sa v ňom sústreďuje príliš veľa Piłsudských ľudí. Preto v novembri 1939, predseda Výboru ministrov pre záležitosti krajiny vo Francúzsku, generál Kazimierz Sosnkowski, stál v čele novej vojenskej organizácie, ktorá prevzala názov Únia ozbrojených bojov (ZWZ). Predpokladalo sa, že ide o jednotnú organizáciu pôsobiacu v celej okupovanej krajine. Rowecki bol veliteľom na okupovaných územiach Nemcov, gen. Karaszewicz-Tokarzewski v oblasti sovietskej okupácie, ktorá bola čoskoro zatknutá NKVD. ZWZ získala vo svojich radoch 24 000 členov SZP a zlúčili sa s množstvom ďalších menších organizácií. Na jar 1940 mala ZWZ v čele s Roweckim 81 000 členov.
Počas prvého obdobia okupácie úzko súviseli politické štruktúry a vojenské podzemie. Až do konca februára 1940 boli v ZWZ zriadené Politické výbory, ktoré slúžili ako politické zastúpenie štyroch frakcií. Sikorski sa však rozhodol jasnejšie oddeliť civilné a vojenské divízie, ale nebolo to bez kompetenčných sporov. Nakoniec však bola vytvorená vládna delegácia v krajine, ktorá bola politickým zastúpením vlády v okupovanej krajine. V decembri 1940 sa prvým delegátom poľskej vlády v Poľsku stal líder robotníckej strany Cyryl Ratajski. Potom od leta 1942 až do zatknutia Nemcami vo februári 1943 bol zástupcom Jan Piekałkiewicz a neskôr do marca 1945 (keď ho zatkli Sovieti) Jan Stanisław Jankowski a nakoniec na jar 1945 bol nahradený Ludwigom Stefanom Korbonskim. Od roku 1944 bol delegát v pozícii podpredsedu vlády poľskej vlády v exile. Jeho traja poslanci sa stali ministrami a spoločne vytvorili Národnú radu ministrov.
Ľubomír Galko

Pôsobenie vo vláde

Ľubomír Galko bol vo vláde Ivety Radičovej ministrom obrany. Koncom roku 2011 bol z postu odvolaný pre podozrenia týkajúce sa odpočúvania novinárov Vojenským obranným spravodajstvom, ktoré patrilo pod jeho rezort. Galko sa bránil, že spravodajská služba konala autonómne a na odpočúvanie bolo vydané platné povolenie sudcu. Odpočúvanie najviac postihlo denník Pravda (pozri kauza Bejby).

Pôsobenie v opozícii

V septembri 2019 je navrhnutý na post podpredsedu Národnej rady, ktorý zastávala súčasná europoslankyňa Lucia Ďuriš Nicholsonová.
Intel 8048

Intel 8048 je osembitový a prvý jednočipový mikropočítač firmy Intel. Patrí do rodiny MCS-48 Modifikovanej Harvardskej architektúry.
Obsahuje 1 kB internej ROM, ktorá môže byť externe rozšírená až na 4 kB (internej vrátane). 64 B internej RAM, externe rozšíriteľnej na 256 B, podporovaný standby režim. Prvých 16 bajtov slúži ako operačné registre, pričom ju možno priamo adresovať. Horných 16 bajtov je použitých ako zásobníková pamäť, takisto možno priamo adresovať. Zvyšok pamäte iba nepriamo. Do externej pamäte možno pristupovať len pomocou inštrukcie MOVX.
Podporuje dve maskované prerušenia a to vonkajšie (INT) a počítadlo/časovač, ktorý je jeden a to osembitový. Porty: 27 I/O obojsmerných liniek je mapovaných do vlastného adresového priestoru, oddelenom od adresového priestoru programu a dát. Oscilátor bol súčasťou čipu. Obsahuje jedno alebo dvojbajtové inštrukcie.
Cisco Systems

Cisco Systems, Inc. je jedna z najväčších počítačových firiem dnešnej doby a dominujúci hráč na poli sieťových prvkov. Okrem iného vyrába ethernetové a ATM switche, routery, VoIP gatewaye a IP telefóny.
Cisco bolo založené v roku 1984 malou skupinou vedcov zo Stanfordovej univerzity. V súčasnej dobe zamestnáva viac ako 70 714 zamestnancov po celom svete. Terajšia hodnota spoločnosti je odhadovaná na 125 miliárd dolárov.

Pôvod mena Cisco

Názov „Cisco“ je skratka zo San Francisco. Názov cisco Systems (s malým začiatočným „c“) bol používaný ešte dlho po tom, ako bolo oficiálne meno spoločnosti zmenené na Cisco Systems, Inc. Logo spoločnosti znázorňuje San Franciský Golden Gate Bridge. V októbri 2006 Cisco predstavilo nové logo, ktoré je graficky jednoduchšie ako pôvodné.
Slovenská basketbalová liga 2014/15

Systém súťaže

Systém SBL ostal podobný ako v predchádzajúcich sezónach extraligy. Po odohraní základnej časti dvakrát doma a vonku postúpi najlepších 8 družstiev do play-off. Štvrťfinálové duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy, nasledujúce už na 4 víťazné zápasy.
Solisková lávka

Názov

Je nový. Objavil sa, až keď Prostredné Solisko, pôvodne považované za vedľajší vrchol Veľkého Soliska, dostalo samostatné meno.

Prvé výstupy

Počas prechodu Soliskového hrebeňa Karol Englisch a Pavol Spitzkopf st. 19. júla 1903. V zime pri prechode hrebeňa Adam Karpiński a Stefan Osiecki 12. apríla 1925.

Turistika

Do sedla nevedie turistická značka.
Gargas (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,28 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 651 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteauneuf-du-Faou

Poloha

Obec má rozlohu 42,58 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 682 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gianfranco Zola

Talianska reprezentácia do 20 rokov

V roku 2006 začala Zolova trénerská kariéra ako asistent trénera Pierluigiho Casiraghiho v Talianskom národnom mužstve do 20 rokov. Spolu trénovali aj Taliansko na olympiáde v Pekingu 2008, kde skončili vo štvrťfinále po porážke s Belgickom 3-2.

West Ham United

Dňa 9. septembra 2009 podpísal zmluvu s West Hamom na tri roky, aj keď nemal trénerskú licenciu. Vystriedal Alana Curbishleyho, za neuspokojivé výkony. Diváci West Hamu ho privítali pozitívne, aj keď hrával sedem rokov za konkurenčnú Chelsea. Ale aj keď prišiel s tímom na Stamford Bridge, fanúšikovia Chelsea ho vítali potleskom. V tíme podporuje aj mládež, pár nováčikov posunul do hlavného tímu, napr. Juniora Stanislasa, Zavona Hinesiho, Jacka Collisona a Jamesa Tomkinsa. V apríli 2009 podpísal zmluvu do konca roka 2013. Ale po zlej sezóne 2009-10, keď West Ham skončil až na 17. mieste, len päť bodov od zostupu. Dva dni po ukončení tejto sezóny v klube skončil.
Soumont

Poloha

Obec má rozlohu 11,04 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaux-les-Prés

Poloha

Obec má rozlohu 5,14 km². Najvyšší bod je položený 304 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 362 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trosky

Umiestnenie

Z geologického hľadiska stojí hrad na kopci, vytvorenom dvojitým sopúchom z čadiča z obdobia treťohôr. Veže boli postavené na vrcholoch týchto sopúchov, nádvorie a samotné priestory hradu medzi nimi. Hrad a jeho okolie je v súčasnosti vyhlásený za prírodnú pamiatku, nakoľko steny tejto čadičovej hory obývajú vzácne druhy rastlín a živočíchov.

Dejiny

Hrad bol založený niekedy v druhej polovici 14. storočia. Prvým majiteľom hradu bol Čeněk z Vartemberka z rodu Markvarticovcov. Ten sa počas svojho života zadĺžil a panstvo aj s hradom prepadlo jednému z jeho veriteľov Václavovi IV. v roku 1394. Václav IV. po čase hrad predal rodu Bergovcov, ktorý ho vlastnili až do roku 1455.

Počas vlády Bergovcov hrad ovládli dvaja "lúpežníci" Kryštof Šof a jeho druh Švejkar s približne 200 mužmi. Títo sa až do roku 1444 úspešne bránili obliehaniam zemanského vojska a terorizovali z hradu široké okolie.

Ďalším majiteľom hradu sa stal Jan Zajíc z Hazemburgu. V tomto období dôležitosť hradu postupne klesala aj z dôvodu, že on aj ďalší majitelia obývali pohodlnejšie obydlia v okolí, napr. zámok Hrubá Skála. Od tohto obdobia hrad postupne pustol.

V roku 1821 sa stal majiteľom hradu podnikateľ Jan Lexa z Aehrenthalu, ktorý sa snažil zachrániť okolité pamiatky, niekedy však nie veľmi citlivým prístupom. Jedným z takýchto projektov bolo aj vybudovanie vyhliadkovej veže (resp. prístupu na jednu z veží hradu na čadičovom masíve) z materiálu niektorých zrútených častí hradu, ktorá však zostala nedokončená.
Quartier des Ternes

Quartier des Ternes (štvrť Ternes) je 65. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu.
Má rozlohu 146,6 ha a ohraničujú ju ulice Avenue de la Grande Armée na juhozápade, Boulevard périphérique na západe, Rue d'Héliopolis, Rue Rennequin, Rue Poncelet a Rue des Renaudes na severovýchode a Avenue de Wagram a Boulevard de Courcelles na východe.

Dejiny

V stredoveku tu parížsky biskup vlastnil poľnohospodársku usadlosť s názvom Villa Externa, lebo ležala mimo pozemkové dŕžavy biskupstva. Její názov sa časom menil na Estern a neskôr na dnešný Ternes. (V súčasnej francúzštine inak slovo ternes znamená nudný, alebo nevýrazný.)
Túto usadlosť kúpil Pierre Habert (1605 - 1637), básnik a komorník Henricha III., ktorý ju dal prestavať na zámok. Okolo zámku vznikla dedina Ternes, ktorá bola počas Francúzskej revolúcie pripojená k mestu Neuilly-sur-Seine. V roku 1860 sa štvrť Ternes, ktorá mala v tej dobe už 16 000 obyvateľov, stala súčasťou Paríža.
Les Rivières-Henruel

Poloha

Obec má rozlohu 11,97 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 180 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mézières-sous-Lavardin

Poloha

Obec má rozlohu 15,31 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 634 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frauke Petryová

Život

Frauke Petryová sa narodila vo východonemeckých Drážďanoch a od roku 1989 vyrastala vo Schwarzheide (doln. srb. Carny Gózd) v Dolnej Lužici v Brandenbursku. V roku 1992 sa rodina presunula do Bergkamenu v Severnom Porýní-Vestfálsku, kde Petryová zmaturovala v roku 1995 na štátnom gymnáziu. V rokoch 1995 až 1998 študovala chémiu na univerzite v Readingu, v rokoch 1998 až 2000 pokračovala na univerzite v Göttingene.
Je vydatá za evanjelického farára Svena Petryho, s ktorým má štyri deti.
Île-de-Bréhat

Poloha

Obec má rozlohu 3,09 km². Najvyšší bod je položený 34 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 429 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národný park Kung-ring-gai Chase

Národný park Ku-ring-gai Chase (angl. Kung-ring-gai Chase National Park) je austrálsky národný park ležiaci 24 km na sever od Sydney. Rozloha parku je 154 km² a bol vyhlásený národným parkom v roku 1967. Najľahší prístup do parku je z cesty Pacific Highway. Národným parkom preteká rieka Hawkesbury s bočným prítokom Cowan Creek. Rozkladá sa tu väčšia vodná plocha Pittwater v zátoke Broken Bay.
Pre turistov funguje návštevnícke centrum Kalkari a piknikový areál Bobbin Head s hostincom a galériou. Lákadlom sú mnohé maľby domorodcov - Austrálčanov.
Kaštieľ v Geči

Kaštieľ s rímskokatolíckym kostolom Narodenia Panny Márie v Geči je neskorobaroková stavba na miernom návrší, umiestnená v strede obce.

Dejiny

Kaštieľ pochádzajúci zo 17. storočia bol pri stavbe kostola v roku 1750 upravený a prispôsobený novému účelu. Fasádová úprava kaštieľa bola uskutočnená roku 1836. V 20. storočí sa v budove viackrát uskutočnili menšie adaptačné práce.
Stavba kostola je pojatá do štvorcového masívu vlastného kaštieľa, len polkruhové apsidiálne presbytérium kostola je riešené ako vyčnievajúca prístavba, zakončená malou hranatou strešnou vežou z dreva, v ktorej je umiestnený zvon. Kostol je jednoloďový s polkruhovou apsidou, zaklenutý valenou klenbou s lunetami. I nad strechou apsidy je umiestnená mala vežička. Na západnej (zadná časť) a juhovýchodnej strane (bočná časť) interiéru je oratórium, za ním chodba spájajúca kostol s kaštieľom. V presbytériu je iluzívna nástenná maľba z roku 1760, predstavujúca Korunovanie Panny Márie od A. I. Trtinu v dolnej časti signovaná autorom. V lodi sú nástenné maľby od J. Smolku z roku 1945 maľované na pôvodných rokokových Trtinových kompozíciách. Hlavný oltár je nepôvodný s centrálne umiestnenou ikonou (obrazom) samotnej Panny Márie s Ježiškom v náručí so štylizovaným rámom predstavujúcim slnečné lúče smerujúce z rohov rámu do priestoru. Po stranách sú inštalované plastiky svätého Štefana kráľa a svätého Ladislava z polovice 18. storočia, umiestené na štylizovaných nástenných drevených konzolách, ďalšie dve plastiky od toho istého rezbára sú v lodi a predstavujú svätého Mikuláša biskupa a svätého Michala archanjela s mečom a knihou. Sochy sú inšpirované plastikami sochára J. A. Kraussa, ktorý vytvoril diela v Jasovskom kláštore.
Príslušenstvom kaštieľa je aj podpivničený pôvodný sklad pre uskladňovanie poľnohospodárskej produkcie, záhrada tzv. „kertešňa“ (od maďarského kertéz – záhradník) a taktiež parčík situovaný od severu do návršia pred starým kostolom.
Bonsaj

Bonsaj alebo bonsai (jap. 盆栽 bonsai) je japonské umenie miniaturizácie stromov a ich pestovanie v miskách. Doslova preložené má slovo bonsaj význam strom v miske, kde bon znamená tácka alebo miska a sai znamená sadiť, pestovať. Ďalšia a presnejšia definícia hovorí, že bonsaj je miniatúrny strom pestovaný v miske, ktorý je bonsajovými technikami tvarovaný tak, aby navodzoval ilúziu starého stromu.

Čína

Pôvod umenia tvarovať bonsaje pochádza zo starovekej Číny, odkiaľ pochádzajú prvé zmienky o stromoch pestovaných v miskách už z doby okolo prelomu letopočtu. Čínske bonsaje sú pomerne zložité s prvkami krajiny, často s využitím prvkov ako mŕtve drevo alebo obnažené korene.

Japonsko

V 6. storočí sa pestovanie bonsajov dostáva do Japonska, ktoré v tej dobe bolo pod silným čínskym vplyvom. Japonci umenie pestovania bonsajov zjednodušili a výrazne prepracovali, zdokonalili ako umelecké tak pestovateľské aspekty. Pozorovaním voľne rastúcich stromov v prírode vypracovali klasické štýly bonsajov, podľa ktorých sa bonsaje tvarujú.