Arytmia

Ako arytmie sa označujú poruchy srdcového rytmu. Môžu spočívať v nadmerne pomalej alebo rýchlej frekvencii srdcovej činnosti, jej nepravidelnostiach, nesprávnom mieste udávača srdcového rytmu a nesprávnom poradí a časovaní aktivácie oddielov srdca.

Riadenie činnosti srdca

Základnou funkciou srdca je prečerpávanie krvi. Tomu je prispôsobená frekvencia a postupnosť aktivácie jednotlivých oddielov srdca, ktorá umožňuje naplnenie srdcových predsiení krvou zo žíl, nasledovne sťahom predsiení jej presunutie do srdcových komôr a nakoniec vypudenie z komôr do tepien; časové intervaly tohto procesu (dané vlastnosťami prevodového systému srdca) sú za normálnych okolností optimálne vzhľadom k prietoku krvi oddielmi srdca. Arytmie narušujú prečerpávanie krvi, môžu ho spomaliť alebo dokonca úplne zastaviť.
Aktiváciu jednotlivých oddielov srdca riadia signály, analogické nervovým vzruchom, ktoré sú rozvádzané tzv. prevodovým systémom srdca. Ten je tvorený špecializovanými bunkami, schopnými vytvárať a viesť elektrické impulzy. Udávačom srdcového rytmu (prirodzený pacemaker) je štruktúra v hornej časti pravej srdcovej predsiene - sinoatrálny uzol (SA uzol, podľa toho sa normálny rytmus srdca nazýva sínusový). V prípade, že prestane fungovať, môžu ho nahradiť ďalšie štruktúry prevodového systému srdca; ak sa aktivujú nevhodne (ektopický pacemaker), je to jedna z príčin arytmii. Arytmie môžu vznikať pri poškodení, alebo pri vrodených anomáliach prevodového systému, ktorého stavba a vlastnosti za normálnych okolností zabezpečujú správnu časovú a miestnu náväznosť aktivácie jednotlivých oddielov srdca. Vďaka spomaleniu šírenia vzruchov v atrioventrikulárnom (AV) uzle na rozhraní predsiení a komôr, sťah predsiení predbieha aktiváciu komôr asi o 0,15 sekundy, čo stačí na prietok krvi z predsiení do komôr a komory sa potom aktivujú súčasne, postupne od hrotu srdca smerom k ústiu veľkých tepien, do ktorých vypudia krv.

Príčiny arytmii

Niektoré nezávažné arytmie sa bežne vyskytujú aj u zdravých ľudí. Menšina závažných arytmii je následkom vrodenej anomálie prevodového systému srdca, väčšina je dôsledkom získaného ochorenia srdca - zápalu, kardiomyopatie, degeneratívnych zmien alebo nedokrvenia (ischémie). Arytmie môžu byť aj následkom zmien vnútorného prostredia organizmu, najmä zníženia alebo zvýšenia koncentrácie draslíka, prípadne horčíka alebo vápnika alebo ochorení iných orgánov, napr. štítnej žľazy (hyperthyreóza). Bývajú príčinou smrti pri závažnom podchladení. Je tiež mnoho liekov, ktoré majú arytmogénny (arytmie vyvolávajúci) účinok, napríklad niektoré antidepresíva.

Diagnostika

Arytmie sú pociťované ako vynechávanie pravidelného pulzu, alebo búšenie srdca, ale mnohí ľudia ich nevnímajú. Ak spôsobia poruchu krvného obehu, prejavujú sa slabosťou, závratom až príhodami bezvedomia. Môžu byť aj príčinou srdcového zlyhania alebo náhlej srdcovej smrti. Prítomnosť arytmie sa dá zistiť aj podľa vyšetrenia pulzu alebo srdcových oziev. Základnou vyšetrovacou metódou pre diagnostiku arytmii je elektrokardiografia. Niektoré druhy arytmii sa dajú presne diagnostikovať len elektrofyziologickým vyšetrením pomocou elektród, zavedených cez veľké cievy do srdca. Pomocou nich sa dajú snímať potenciály z jednotlivých častí prevodového systému, prípadne vyšetrovať šírenie vzruchov po kardiostimulácii.

Liečba arytmii

Prvým krokom by malo byť odstránenie príčiny arytmie, čo však nie je vždy možné.  Dobre liečiteľnou príčinou je zníženie koncentrácie draslíka v krvi, väčšinou je liečiteľné aj srdcové zlyhanie alebo Infarkt myokardu. 
Niektoré arytmie, napríklad väčšinu extrasystolii, nie je potrebné liečiť. Ak je liečba potrebná, väčšinou sa začína liekmi - antiarytmikami.
Ďalšie možnosti liečby, aplikované prevažne u  bradyarytmii, sú rôzne metódy kardiostimulácie, teda riadenie činnosti srdca elektrickými impulzmi z vonkajšieho zdroja (kardiostimulátora), ktoré sú aplikované elektródami, zavedenými do srdca cez veľké žily. Kardiostimulácia môže byť dočasná, alebo trvalá, implantovaným kardiostimulátorom.
Život ohrozujúce arytmie treba väčšinou liečiť bezodkladne elektrokardioverziou - aplikáciou krátkeho elektrického výboja o vysokom napätí, ktorý okamžite preruší všetku elektrickú aktivitu v srdci a umožní sinoatriálnemu uzlu, aby prevzal riadenie činnosti srdca. U zvlášť rizikových skupín pacientov sa implantuje kardioverter - defibrilátor (ICD - implantable cardioverter-defibrillator), prístroj, monitorujúci srdcový rytmus, ktorý v prípade závažnej arytmie dokáže zvoliť a okamžite aplikovať liečbu kardiostimuláciou alebo kardioverziou. Môže fungovať aj v režime kardiostimulátora.
Mnohé supraventrikulárne tachyarytmie, najčastejšie z nich fibrilácia predsiení, bezprostredne neohrozujú život pacienta, ale zhoršujú jeho kvalitu, hrozia komplikáciami a predčasným úmrtím. Preto je žiadúce ich zrušenie a navodenie normálneho sínusového rytmu - kardioverzia. Pri neúspechu kardioverzie je žiadúca úprava príliš rýchlej frekvencie činnosti srdcových komôr, podľa možnosti do rozmedzia normálnych hodnôt (pod 100 za minútu v pokoji) 
Predsieňové a reentry tachykardie sa dajú liečiť metódami minimálne invazívnej chirurgie, prerušením vodivej dráhy na správnom mieste, teraz väčšinou rádiofrekvenčnou abláciou (krátkym miestnym zahriatím vysokofrekvenčným prúdom).