Masaker na Columbine High School

Útok, 20. apríl 1999

Eric a Dylan dorazili v dlhých čiernych nepremokavých plášťoch na školské parkovisko. Pred školou sedela Rachel Scottová ktorá si vychutnávala obed vonku s jej priateľom Richardom Castaldom. Rachel sa stala prvou obeťou po tom, čo ju Harris strelil tri krát do hrudníka a následne jej štvrtú ranu strelil rovno do hlavy. Neskôr obrátil zbraň voči Castaldovi, ktorého zranil. Zhruba okolo 11.10 vstúpili zadnými dverami do školskej jedálne. V jedálni vyložili dve desať kilové propanbutanové bomby ktoré mali presne o 11:16 vybuchnúť. Tie však zlyhali.
Neskôr sa Harris a Klebold presunuli na školské chodby a smerovali do knižnice, kam prišli zhruba o 11:29. Učiteľka Patti Nielsonová, ktorá v škole pracovala na čiastočný úväzok, bola zranená po tom, čo ju zasiahlo sklo ako páchatelia strieľali do sklenených dverí. Študenti sa skrývali v učebniach, toaletách či pod stolmi. Učiteľ a tréner Dave Sanders sa snažil zachrániť študentov a korigovať celú chaotickú situáciu, no po ceste stretol Harrisa a Klebolda, ktorí mu prestrelili obe ramená brokovnicou. Učiteľa Sandersa, neskôr našli jeho kolegovia, ktorí mu pomohli dostať sa do jednej učebne. Snažili sa nájsť niekoho, kto by Sandersovi poskytol prvú pomoc. Našiel sa študent Aaron Hacey, ktorý mu poskytol prvú pomoc. Učiteľka Nielsonová dorazila v predstihu do knižnice, kde varovala všetkých žiakov aby sa skryli pod stôl a následne telefonovala s dispečerkou z tiesňovej linky a to počas celého masakru v knižnici. Ako prvý v knižnici zomrel Kyle Velasquez, ktorého popravil Klebold brokovnicou. Následne Harris a Klebold si vymenili zopár výstrelov s políciou a SWAT, ktorí boli okolo celej školy. V knižnici zavraždili osem študentov a desať študentov zranili. Záchranná služba sa k Daveovi Sandersovi dostala až po 15-tej hodine a na následky závažných zranení zomrel.
Cestou do jedálne Harris a Klebold hádzali ručne vyrobené bomby do učební a náhodne strieľali okolo seba. Do jedálne prišli zhruba o 11:44, kde ich príchod zachytila bezpečnostná kamera. Harris sa niekoľkokrát snažil trafiť jednu z propán-butánových bômb a snažil sa celú miestnosť odpáliť. Neskôr sa vydali Harris a Klebold do knižnice, kam dorazili okolo 12:02. Prestrieľali niekoľko okien, aby upozornili zrak ochranných služieb. Posledný výstrel z budovy bol počuť o 12:30, keď obaja páchatelia spáchali samovraždu. Eric Harris si strčil hlaveň svojej brokovnice do úst, ktorú následne stlačil. Dylan Klebold spáchal samovraždu tým, že si svojou Tec-9 strelil rovno do spánku. Ešte predtým vedľa seba zanechal svoju náušnicu a prsteň.

Dôsledky

Americká polícia počas teroru na Columbine High School zlyhala, kvôli nevhodnej taktike zásahu a navyše útočníkov nezasiahli ani raz i keď na to mali viacero príležitostí. Preto zmenila americká polícia svoju taktiku a výcvik a zvlášť pri streľbe na školách sa kladie dôraz na okamžitý zásah voči páchateľom. Polícia tiež zbytočne čakala kým neprídu posily a až potom zasahovali a to tiež len z vonku.
Masaker na Columbine High School, rozpútal debaty o kontrole zbraní a jej dostupnosti v Spojených štátoch, tiež o násilí medzi mladistvými, zlý vplyv internetu, násilných hier, filmov či hudby. Vďaka masakru ktorý sa odohral 20. apríla 1999 na škole Columbine sa na školách v Spojených štátoch zvýšili opatrenia. Na niektorých miestach v areáli školy sú vybudované pamätníky. Niekoľko zranených študentov skončilo na invalidnom vozíku či s inými obmedzeniami. Objavili sa tiež negatívne ohlasy, ktoré kritizovali školy, že sa veľmi málo vyučuje náboženstvo na školách, pretože niektoré tvrdenia boli také, že množstvo obetí bolo nábožensky založených, alebo kvôli ich rasovému pôvodu.

Filmové spracovania

V roku 2003 režisér Gus Van Sant natočil film Elephant s podobnou tématikou. O rok neskôr sa dostal do televízie dokumentárny film s názvom Zero Hour: Massacre At Columbine, ktorý obsahuje tiež videá páchateľov, výpovede svedkov, ktorý sa skutočného masakru zúčastnili. V roku 2009 natočil Andrew Robinson (jeden zo študentov, ktorý prežili masaker) film s názvom April Showers, ktorý sa zameriava na to, ako sa tí, čo prežili masaker, dokážu vyrovnať s udalosťami, traumou a pocitmi viny. V roku 2016 vyšiel film I'm Not Ashamed, ktorý poukazuje na život prvej obete masakru, Rachel Scottovej, ktorá bola veľmi kresťansky založená. Námet na film dostal Brain Baugh, kvôli ľudskosti, veselosti Rachel a jej ochotou pomôcť každému bez ohľadu na to, aký je.