google/wiki40b huggingface dataset:
Azerbajdžanské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na Majstrovstvách sveta FIFA sa azerbajdžanskému družstvu podarilo prvýkrát kvalifikovať až v roku 2016. Vo svojej prvej kvalifikácii na MS 2000 skončilo v skupine tretie za Chorvátskom a Českom. V rokoch 2004 a 2008 skončilo v kvalifikačnej skupine druhé za Českom, resp. Poľskom a nepostúpilo do play-off. V kvalifikácii na MS 2012 bolo nasadené v 2. výkonnostnom koši a v kvalifikačnej skupine 5 postúpilo spolu s Ukrajinou do následného play-off. V ňom sa po tesnej prehre doma a remíze vonku s Ruskom nekvalifikovalo. Prvú úspešnú kvalifikáciu absolvovalo v roku 2016, keď na MS 2016 postúpilo po barážovom víťazstve s Holandskom. Na samotnom finálovom turnaji konanom v Kolumbii postúpilo do štvrťfinále, v ktorom prehralo s Portugalskom.
Azerbajdžan absolvoval 6 neúspešných kvalifikácií na Majstrovstvá Európy UEFA. V roku 2010 však v kvalifikačnej skupine 6 zvíťazil nad Fínskom a Poľskom a vďaka lepšiemu gólovému skóre postúpil z 2. miesta na svoje prvé ME, ktoré sa konali v Maďarsku. Základnú skupinu prekvapujúco vyhral, keď zvíťazil nad Českom a domácim Maďarskom a vo štvrťfinále po penaltách aj nad Ukrajinou. V semifinále nestačil na Portugalsko a v boji o bronz podľahol Česku 3 : 5. Jedným zo štyroch najlepších strelcov na turnaji bol aj azerbajdžanský hráč a naturalizovaný Brazílčan Biro Jade, ktorý strelil za Azerbajdžan 5 gólov. O dva roky neskôr postúpil Azerbajdžan opäť na európsky šampionát, ktorý sa konal v Chorvátsku. Po dvoch prehrách s Portugalskom a Srbskom tentoraz do štvrťfinále nepostúpil. Na šampionáte v belgických Antverpách v roku 2014 zvíťazil síce v základnej skupine nad Slovinskom, ale vinou horšieho skóre nepostúpil do štvrťfinále turnaja. Postup do štvrťfinále sa družstvu podarilo na nasledujúcich 2 turnajoch.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2010

1. divízia

Skupina A sa hrala od 14. do 20. decembra 2009 vo Francúzsku, skupina B v rovnakom čase v Poľsku.

2. divízia

Skupina A sa hrala od 13. do 19. decembra 2009 v Maďarsku, kým skupina B sa hrala od 12. do 18. decembra 2009 v Estónsku.

3. divízia

Tretia divízia sa bude hrať v Turecku od 4. do 10. januára 2010.
Kultúrne dedičstvo

Kultúrne dedičstvo možno definovať ako súbor hmotných a nehmotných dokumentov, tvorivej činnosti človeka a vývoja ľudskej spoločnosti od najstarších čias až po súčasnosť majúc na zreteli historickú a kultúrno-spoločenskú hodnotu dokumentov. Je v záujme spoločnosti kultúrne dedičstvo chrániť a zachovávať pre budúce generácie.

Digitalizácia kultúrneho dedičstva

Hlavnou myšlienkou digitalizácie kultúrneho dedičstva je jeho ochrana a zachovanie pre budúce generácie, ako aj zabezpečenie jeho sprístupnenia širokej verejnosti. 
Jednou z inštitúcií, ktorá túto úlohu na Slovensku zastrešuje je Národné osvetové centrum, ktoré bolo prijímateľom národných projektov Centrálna aplikačná infraštruktúra a  registratúra (CAIR) a Harmonizácia informačných systémov (HIS). Tieto  projekty nerealizovali samotnú digitalizáciu kultúrneho dedičstva, ale vytvorili vhodné prostredie na spracovanie, evidenciu a sprístupnenie kultúrnych a digitálnych objektov na  centrálnej úrovni pre zapojené pamäťové a fondové inštitúcie  a verejnosť. Jedným z výstupov je prezentačný webový portál Slovakiana, ktorého  hlavným cieľom je sprístupnenie kultúrneho dedičstva Slovenska širokej  verejnosti. Portál umožňuje používateľom digitálny obsah vyhľadávať, prezerať, sťahovať, zdieľať a ďalej s ním pracovať.
Annoisin-Chatelans

Poloha

Obec má rozlohu 13,27 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 630 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tuhá fáza (elektronika)

Tuhá fáza alebo menej vhodne pevná fáza (angl. solid state) je slovné spojenie, ktoré v prívlastkovom postavení (napr. v spojeniach elektronika tuhej fázy, technológia tuhej fázy, obvod v tuhej fáze atď.) - zriedkavo aj v adjektívnom tvare tuhofázový/pevnofázový - označuje súčiastku, systém, technológiu, obvod a podobne, ktorý je založený výlučne na tuhých materiáloch, v ktorých je pohyb elektrónov alebo iných nosičov náboja obmedzený iba v časti pevného materiálu. Inými slovami je to súčiastka a podobne, ktorá používa polovodičovú technológiu na rozdiel od napr. elektrónok alebo relé, a teda neobsahuje ani plyn (resp. vákuum s plynom ako v elektrónke), ani pohyblivé (väčšie) časti (ako v relé).
Technológia tuhej fázy je oproti staršej technológii (elektrónky, výbojky), kde sa elektróny prenášajú vo vákuu alebo inom na to vhodnom plyne, no vylučuje aj bežné elektromechanické zariadenia (relé, spínače, pevné disky a ďalšie zariadenia s pohyblivými časťami), ktoré tiež patria do pevných materiálov.
Prvým zariadením tuhej fázy bola "kryštálka" – kryštálový detektor, ktorý sa použil v roku 1930 v rozhlasových prijímačoch, kde sa drôt dotýkal pevného kryštálu s cieľom prijímať rádiový signál. Zvrat v prechode na technológiu tuhej fázy nastal v 50. a 60. rokoch minulého storočia, keď technológie elektrónok nahradili polovodičové diódy a tranzistory.
Najčastejším stavebným prvkom v technológiách tuhej fázy je kryštalický polovodič, ale v technológii tuhej fázy sa môžu využívať monokryštalické, polykryštalické a amorfné tuhé látky určené ako vodiče, ako aj izolátory a polovodiče. V prvkoch v tuhej fáze je pohyb elektrónov a iných nosičov obmedzený len na pevnú časť alebo zlúčeninu, kde sa používa na zosilnenie alebo spínanie. Tok elektrónov môžeme chápať v dvoch formách: ako záporne nabité elektróny a kvázi-častice s kladným nábojom teda tzv. diery. V niektorých polovodičoch je prúd tvorený z elektrónov v iných zas z dier. Elektrón a diera sa nazývajú nosiče náboja.
Medzi zariadenia, postavené na báze tuhej fázy, patria tranzistory, mikroprocesorové čipy, LED diódy, integrované obvody (IO), LCD a DRAM. DRAM zariadenia sa používajú v počítačoch a flash diskoch. V poslednej dobe disky v tuhej fáze nahrádzajú mechanicky rotujúce magnetické pevné disky. Ma ukladanie dát sú zariadenia v tuhej fáze oveľa rýchlejšie a spoľahlivejšie, čo sa ale odráža na ich cene. Hoci náklady na takéto zariadenia neustále klesajú, disky, optické disky, pásky aj naďalej zlepšujú svoj pomer "cena/výkon".
Rilly-sur-Aisne

Poloha

Obec má rozlohu 3,44 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vihorlatský prales

Poloha

Územie sa rozprestiera na hlavnom hrebeni Vihorlatských vrchov v rozmedzí od 630 do 1 075,5 m n. m. Začína na vrchu Vihorlat (1 075,5 m n. m.), (kde zahŕňa do svojho územia NPR Vihorlat) a pokračuje po hrebeni smerom k vrchu Motrogon (1 017,9 m n. m.) a Sninský kameň (1 006,0 m n. m.). Od Sninského kameňa pokračuje územie smerom na východ k vrchu Nežabec (1 023,4 m n. m.), kde sa rozdvojuje na dve vetvy, jedna smeruje k Veži (926,8 m n. m.) a druhá ku Fedkovu (978,2 m n. m.). Výmera chráneného územia je 2 578 ha a výmera ochranného pásma, ktoré nie je Svetovým dedičstvom je 2 413 ha.
Na území sa nachádza veľké množstvo maloplošných chránených území. Rovnomenná NPR Vihorlat, NPR Morské oko, NPR Motrogon, NPR Postávka, PR Baba pod Vihorlatom, PR Ďurova mláka, PP Malé Morské oko a PP Sninský kameň.
Podložia tvoria vyvreté horniny, ktoré zabezpečili vhodné podmienky pre rast tunajšej flóry.

Podnebie

Priemerná ročná teplota je od 5,2 do 5,7 °C, vegetačné obdobie trvá 132 až 139 dní v roku. Priemerný počet zrážok je 950 – 1 000 mm a sneh pokrýva oblasť 152 až 160 dní v roku.

Flóra

Najrozšírenejší je buk lesný (Fagus sylvatica) a tvrdé dreviny ako javor horský (Acer pseudoplatanus), jaseň štíhly (Fraxinus excelsior). Ďalšie miestne rastliny sú kostihoj srdcovitolistý (Symphytum cordatum), telekia ozdobná (Telekia speciosa), horec luskáčovitý (Gentiana asclepiadea), čerkáč hájny (Lysimachia nemorum) a  východokarpatský subendemit skopólia kranská (Scopolia carniolica).

UNESCO

28. júna 2007 konferencia Výboru Svetového dedičstva UNESCO na zasadnutí v novozélandskom Christchurchu rozhodla o zápise Vihorlatského pralesa v pohorí Vihorlatské vrchy spolu s pralesmi Havešová, Rožok a Stužica – Bukovské vrchy v Poloninách (v ich krajinnom celku Bukovské vrchy) a šiestimi ukrajinskými pralesmi do zoznamu Svetového prírodného dedičstva UNESCO, ktorý bol v roku 2011 rozšírený o päť starých lesov Nemecka a v roku 2017 o ďalšie lokality vo vybraných  európskych krajinách pod spoločným názvom Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy (angl. Ancient and Primeval Beech Forests of the Carpathians and Other Regions of Europe). Vihorlatský prales sa tak zaradil do zoznamu medzi významné prírodné pamiatky ako Yellowstonský národný park a Grand Canyon v USA, Sagarmáthá v Himalájach či Kilimandžáro v Afrike.
Ségur-le-Château

Poloha

Obec má rozlohu 9,48 km². Najvyšší bod je položený 397 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bègles

Poloha

Obec má rozlohu 9,96 km². Najvyšší bod je položený 18 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 24 829 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oxyporos

Oxyporos (starogr. Ὀξύρορος – Oxyporos, lat. Oxyporus) je v gréckej mytológii syn cyperského kráľa Kinyra a jeho manželky Metharmy.
Antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že Oxyporos, syn cyperského kráľa Kinyra, mal tri sestry, Orsediku, Laogoru a Braisiu a brata Adónida (podľa tejto verzie, podľa inej bol Adónis plodom incestného vzťahu Kinyra a jeho dcéry Myrrhy). O Oxyporovi antické zdroje nič iné neuvádzajú.
Cappy (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 11,91 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 545 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letisko Frankfurt nad Mohanom

História

Letisko s vtedajším názvom Letisko Rýn-Mohan a základňa pre vzducholode bolo slávnostne otvorené 8. júla 1936. V následujúcich dňoch bolo menované za druhé najväčšie letisko v Nemecku a ako sídlo dvoch najväčších nemeckých vzducholodí: Graf Zeppelin a Hindenburg. Bolo naplánované, že Frankfurt sa stane najvýznamnejšou destináciou v Nemecku, ale po katastrofickej zrážke Hindenburgu 6. mája 1937 v americkom Lakehurste éra vzducholodí prišla k náhlemu koncu.
Počas druhej svetovej vojny letisko obsadili nacistické jednotky Luftwaffe, ktoré odtiaľto vysielali svoje jednotky do Francúzska. V auguste 1944 bol vo Frankfurte zriadený koncentračný tábor a židovské väzenkyne boli nútené pracovať na letisku. Pri bombardovaní Frankfurtu spojenci v roku 1944 zničili dráhu aj budovy. V roku 1945 letisko Frankfurt pripadlo Spojeným štátom, ktoré tu po kapitulácií Nemecka po druhej svetovej vojne začali budovať nové letisko a svoju základňu.
V roku 1948 začalo západné Nemecko dodávať jedlo a palivo pre Berlín, ktorý bol vtedy v rukách Sovietskeho zväzu. Neskôr v roku 1951 začala osobná doprava na letisku stúpať a už o dva roky neskôr odbavilo okolo pol milióna cestujúcich. Po oddelení Nemecka od spojencov mohli lietadlá slobodne lietať a bola vystavaná prvá dráha s dĺžkou až 3 km. V 60. rokoch sa letisko stalo druhé najväčšie v Európe a bolo rozhodnuté vystavať nový terminál. V 70. rokoch sa postavila druhá dráha s dĺžkou 3,7 km a nový hangár pre šesť prúdové lietadlá.
Po vystavaní nového terminálu (tzv. Centrálneho terminálu) v roku 1972 sa spolu s ním otvorila aj nová železničná stanica. Tretiu dráhu vystavali v roku 1984 a o šesť rokov neskôr druhý terminál, ktorý znížil obrovské množstvo cestujúcich z prvého terminálu. V roku 1999 sa otvorila druhá vlaková stanica pre diaľkové vlaky InterCityExpress do Kolína. V roku 2005 vojenskú základňu Rýn-Mohan zatvorili a priestor bol pričlenený k letisku. Od roku 2005 až do 2007 prešli oba terminály rekonštrukciou, pretože Lufthansa chcela do svojej flotily pridať aj Airbus A380. Airbus A380 prišiel do prevádzky v júni 2010 a bol pokrstený vo Frankfurte. Štvrtá dráha sa oficiálne otvorila v októbri 2011 po pristátí samotnej nemeckej kancelárky Angely Merkelovej.

Infraštruktúra

Frankfurtské letisko tvoria dva veľké terminály a menší prvotriedny terminál, ktorý slúži iba pre leteckú spoločnosť Lufthansa.

First Class Terminal

Spoločnosť Lufthansa si vedie vlastný terminál, využívaný iba prvotriednymi cestujúcimi. Tento terminál má 200 zamestnancov a asi 300 cestujúcich denne. Poskytuje bezpečnostné prehliadky, colné zariadenia, parkovisko s výhľadom na oblohu, reštaurácie, miestnosť pre fajčiarov a kúpele. Cestujúci sú pri odchode skontrolovaný a potom sú rovno dovezený luxusným Mercedesom-Benz triedy S do lietadla.
Hora (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je lokalita zmiešaného porastu s výskytom áronu škvrnitého (Arum maculatum).
Kúpeľníctvo

Kúpeľníctvo je súhrn aktivít špecifickej infraštruktúry a ľudských zdrojov v oblastiach poznania a praxe zameraný na znalosť prírodných liečivých zdrojov a realizáciu techník a procedúr pre liečenie rôznych somatických, psychosomatických  a psychologických problémov. Súhrnným cieľom kúpeľníctva je prevencia a liečenie ľudských chorôb, regenerácia síl a relaxácia. Je spojené s využívaním sily prírodných liečivých zdrojov, krásy prírodného i kompozície kultúrneho prostredia. Kúpeľníctvo - SPA health a SPA wellness - vo svojej podstate obsahuje všetky prírodné atribúty (živly), ako sú "Voda - Zem - Vzduch - Oheň + Pohyb" ovplyvňujúce kúpeľné obce a mestá, prírodné liečebné procedúry, rekreačné kúpeľníctvo, wellness, akvaparky, možnosti využitia termálnych, prírodných a umelých kúpalísk, zdraviu vhodné klimatické prostredie, pitie prírodnej minerálnej vody pre zdravie a tým aj ponuku pre cestovný ruch a pobytu na relaxáciu, regeneráciu, rekreáciu a oddych, rovnako aj ponuku balíkov cestovných služieb a cestovné programy (fakultatívne výlety) s cieľom všestranne harmonizovať a zlepšovať zdravie ľudí.
Matiašovské háje

Polohopis

Územie sa nachádza v západnej polovici Podtatranskej kotliny, na severnom okraji podcelku Liptovská kotlina. Severný okraj vymedzuje Sivý vrch, geomorfologická časť Tatier, severozápadne susedí Chočské podhorie a južne a východne leží Smrečianska pahorkatina, obe geomorfologické časti Liptovskej kotliny. 
Zo Západných Tatier tečú Matiašovskými hájmi do Liptovskej Mary viaceré vodné toky, z nich najvýznamnejšie sú Suchý potok a Stará voda. Na západnom okraji leží obec Liptovské Matiašovce, na južnom Liptovské Beharovce a na východnom Bobrovček. Západným okrajom vedie Liptovskými Matiašovcami cesta II/584 (Liptovský Mikuláš – Zuberec).

Ochrana územia

Veľká časť Matiašovských hájov leží na území ochranného pásma Tatranského národného parku. Vyňaté sú okrajové časti, ktoré sa využívajú na intenzívne poľnohospodárstvo. Maloplošné, osobitne chránené lokality sa v tejto časti Liptovskej kotliny nevyskytujú, na severnom okraji však leží národná prírodná rezervácia Suchá dolina.

Turizmus

Táto časť Liptovskej kotliny patrí medzi pokojnejšie a menej navštevované oblasti. Turisticky atraktívne je okolie Liptovskej Mary, no prírodne bohaté je najmä územie Tatier. Okrajovou časťou vedie prístupová cesta na Oravu, turistické značené chodníky sa v tejto časti nevyskytujú.
Bayraktar Taktik İHA

Vznik a vývoj

Turecko sa po mnoho rokov snažilo získať bezpilotné lietadlá od USA alebo iných zahraničných dodávateľov. Keďže táto snaha nebola korunovaná úspechom, turecká vláda sa obrátila na domáci priemysel s požiadavkou, aby prišiel s vlastným riešením.
Prvá fáza vývoja prototypu Bayraktar Block A sa začala v roku 2007 a o dva roky neskôr už nasledovali letové skúšky (v júni 2009). Zmluva o spustení druhej fázy vývoja a sériovej výrobe bola podpísaná v decembri 2011. Výsledkom druhej fázy bol Bayraktar Block B (TB2), ktorý absolvoval svoj prvý let v apríli 2014. 
Akceptačné skúšky nového bezposádkového lietadla prebehli v novembri 2014 a následne získali turecké ozbrojené sily prvých šesť dronov. V júni 2015 bola dodaná druhá šestica bezpilotných lietadiel Bayraktar TB2.

Konštrukcia

Dron pozostáva z krátkej trupovej gondoly a z nej sa tiahnu dva nosníky chvostových plôch, ktoré majú tvar obráteného "V". Trup je vyrobený z karbónových vlákien, Kevlaru a kompozitov, zatiaľ čo časti spojov tvoria precízne opracované hliníkové časti. Bayraktar má dĺžku dĺžku 6,5 ma rozpätie krídel 12 m.
Piestový motor Rotax 912 s výkonom 100 koní je umiestnený v zadnej časti trupu a poháňa dvojlistú vrtuľu. Pohonný systém umožňuje dronu dosiahnuť maximálnu rýchlosť 130 km/h a výšku 7 315 m. Vďaka 300 litrovej palivovej nádrži dokáže Bayraktar vydržať vo vzduchu 24 hodín. V dôsledku toho, že nedisponuje satelitným spojením, je však jeho rádius len 150 km. 
Maximálna vzletová hmotnosť dronu je 650 kg, pričom užitočné zaťaženie je 55 kg. V štandardnej konfigurácii nesie Bayraktar elektro-optickú kameru, infračervený senzor, laserový diaľkomer a značkovač. Dron môže byť vyzbrojený dvomi laserom navádzanými strelami vzduch-zem MAM-L, ktoré majú dosah 8 km.
Každý bezposádkový vzdušný systém Bayraktar TB2 pozostáva zo šiestich lietadiel, dvoch pozemných riadiacich staníc, troch pozemných dátových terminálov, dvoch vzdialených video terminálov a pozemného podporného vybavenia.

Operačné nasadenie

Turecká armáda využíva Bayraktar TB2 hlavne na boj proti kurdským povstalcom na svojom území, ale aj v pohraničných oblastiach s Irakom a Sýriou. K prvému zabitiu príslušníka Strany kurdských pracujúcich pomocou tohto dronu došlo 8. septembra 2016. Odvtedy absolvovali mnoho ďalších bojových misií.
Válide sultán

Válide sultán alebo (iným prepisom) wálide sultán (turecká výslovnosť [válide sulṭán] alebo [valde sulṭán]) je turecký výraz, ktorý znamená približne "kráľovná matka" a používal sa ako titul matky vládnuceho sultána (ale len počas obdobia jeho vlády).
Vznik titulu je viac-menej neznámy a prestúpený mýtmi, ale údajne ho založil sultán Murad III. v 16. storočí.
Válide sultán mala zvláštne postavenie. Mala vlastný súbor komnát, vlastný personál, úctu celého dvora aj sultána a značnú osobnú slobodu. Palácová etiketa požadovala špeciálne správanie k nej, iné než k háremu či iným hodnostárom dvora. Mala zvláštnu ceremóniu, ktorá sa konala popri ceremónii spojenej s dosadením jej syna na trón, a ak zomrela počas synovej vlády, vystrojili jej kráľovský pohreb.
Limita

Limita je v matematike hodnota, ku ktorej sa "približuje" premenlivá hodnota. 
Limita funkcie sa používa na opis správania sa funkcie, keď sa jej argument "približuje" k nejakému bodu alebo rastie do nekonečna. Limity sa využívajú v matematickej analýze na definovanie derivácie a spojitosti.
Koncept "limity funkcie" sa dá ďalej zovšeobecniť na topologickú sieť a limita postupnosti úzko spojená s limitou a priamou limitou v teórii kategórií.
Le Villey

Poloha

Obec má rozlohu 3,57 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 78 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Balciar

Život a vzdelanie

Po skončení základnej a strednej školy v rodnom meste roku 1986 ukončil Vysokú školu poľnohospodársku v Nitre a následne po skončení vojenskej služby roku 1987 nastúpil do služobného pomeru Policajného zboru SR kde zotrval až do roku 2003. Neabsolvoval žiadne klasické, vysoké vojenské vzdelanie. V športovej oblasti sa aktívne venoval džudu kde dosiahol majstrovský stupeň džuda-prvý dan. Je ženatý a s rodinou býva v meste Bratislava.

Služobná kariéra

Počas policajnej služby bol vedúcim oddelenia násilnej kriminality Odboru kriminálnej polície Okresného veliteľstva Policajného zboru v Rimavskej Sobote. Neskôr špecialistom oddelenia národnej protidrogovej jednotky. Plnil úlohy aj v iných spravodajských útvaroch v oblasti bezpečnostnej komunity SR. Prešiel výcvikom a kurzami aj zahraničných spravodajských služieb.
V roku 2003 bol prijatý do služobného pomeru profesionálneho vojaka Ozbrojených síl SR a minister obrany ho vyčlenil na plnenie úloh organizačných zložiek Vojenského spravodajstva. Pracoval vo viacerých pozíciách vo Vojenskom spravodajstve. Od začiatku roka 2013 vykonával funkciu 1. zástupcu riaditeľa Vojenského spravodajstva. Riaditeľom Vojenského spravodajstva ministerstva obrany SR je od roku 2016.
Le Quesnel

Poloha

Obec má rozlohu 11,38 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 703 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vergisson

Poloha

Obec má rozlohu 5,77 km². Najvyšší bod je položený 575 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beztiažový stav

Beztiažový stav, bezváhový stav alebo stav beztiaže je stav, pri ktorom na organizmy alebo predmety nepôsobí žiadna tiaž, ktorá je inak vyvolaná gravitačným pôsobením napríklad planét alebo hviezd; alebo odstredivou silou vyvolanou rotáciou telesa, v ktorom sa organizmy alebo predmety nachádzajú. Keďže gravitácia má nekonečný dosah, nedá sa natoľko vzdialiť od všetkých hmotných telies, aby gravitácia vôbec nebola prítomná. Bezváhový stav v reáli vzniká ako rovnováha dvoch síl, napríklad počas kozmického letu.
Beztiažový stav sa nachádza napríklad na obežnej dráhe okolo Zeme alebo iných kozmických telies alebo počas voľného pádu v prostredí, ktoré nekladie nijaký odpor. Keďže takýto stav nie je v reálnom živote dosiahnuteľný, na padajúce teleso pôsobí mikrogravitácia. Ani na obežnej dráhe nie je možné dosiahnuť absolútny bezváhový stav, iba mikrogravitáciu.

Živé organizmy v beztiažovom stave

Bezváhový stav spôsobuje krátkodobé aj dlhodobé fyziologické zmeny v živých organizmoch. U stavovcov čiže aj u človeka sa v rovnovážno-polohovom centre v mozgu začnú voľne pohybovať otolity, ktoré na Zemi tlačia na zmyslové bunky a tým udávajú smer tiaže. V bezváhovom stave však otolity začnú dráždiť zmyslové bunky náhodne, čo má za následok morskú chorobu, ďalej pocity tupého tlaku v hlave, prípadne žalúdočnú nevoľnosť. Po nejakom čase (niekoľkých hodinách až dňoch) sa však rovnovážno-polohový aparát adaptuje na stav beztiaže a nepríjemné príznaky sa stratia.
Medzi trvalejšie efekty patria redistribúcia kvapalín vo vnútri tela, hormonálne zmeny, ochabovanie svalstva a vyplavovanie vápniku z tela. Redistribúcia kvapalín vo vnútri tela znamená, že krv sa nahrnie do hornej polovice tela, keďže srdce je zvyknuté, že ju musí pumpovať proti tiaži. To spôsobí u astronautov sčervenanie až opuchnutie tváre. V priebehu niekoľkých dní až týždňov sa však cievy adaptujú a objem krvi sa zmenší. Intenzívne telesné cvičenia spojené s podtlakovým zariadením pre dolnú polovicu tela tieto nepriaznivé účinky zmenšujú a zabraňujú tiež atrofovaniu svalstva. Zmenšovanie svalovej hmoty je spôsobené predovšetkým zníženou fyzickou námahou, nízkou úrovňou fyzického zaťaženia pri práci a obmedzeným pohybom v kozmickej lodi.
Keplerov ďalekohľad

Keplerov ďalekohľad alebo astronomický ďalekohľad je typ prvých refraktorov, ktoré boli zostrojené po roku 1610 na základe princípov vysvetlených v diele J. Keplera Dioptrica.