google/wiki40b huggingface dataset:
Nová Bystrica (obec)

Polohopis

Obec leží v severozápadnej časti Slovenska, v Bystrickej brázde na rozhraní Kysuckých Beskýd a Kysuckej vrchoviny. Údolím preteká rieka Bystrica a vedie ňou cesta II/520 z Krásna nad Kysucou do Lokce. Rozloha katastra po zlúčení zátopových obcí Riečnica a Harvelka je 12 526 ha a celá lokalita sa rozprestiera v nadmorskej výške od 500 do 1 226 m n. m.

Zaujímavosti

Súčasťou obce je národopisná expozícia kysuckej dediny v prírode vo Vychylovke, v ktorom sa nachádza úzkokoľajná železnička vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku, chránený prírodný výtvor - Vychylovské prahy, Vychylovské skálie. V zátopovej oblasti bývalých susedných obcí Riečnica a Harvelka je vybudovaná vodárenská nádrž Nová Bystrica, ktorá zásobuje pitnou vodou okresy Čadca, Kysucké Nové Mesto a Žilina. V obci Riečnica sa zachoval len pôvodný kostolík.

Kaplnka sv. Lazára z Betánie

Prvou murovanou stavbou v Novej Bystrici bola malá kaplnka. Jej pôvod je listinne doložený z roku 1820. Definitívne bola dokončená v roku 1831. Staticky narušený a nevyužívaný objekt bol rozobratý a z pôvodného materiálu postavená jeho replika na novom námestí oproti kostolu sv. Jána Krstiteľa v Novej Bystrici. Dňa 30. augusta 2015 kaplnku posvätil pražský arcibiskup a český prímas kardinál Dominik Duka OP, generálny kaplán Svätolazárskeho rádu, so žilinským diecéznym biskupom Mons. Tomášom Galisom,  za účasti veľmajstra  grófa Jána Dobrzenského z Dobrzenicz, ktorý je zároveň aj českým veľkopriorom uvedeného rádu. Spomedzi významných hostí sa slávnosti zúčastnil Jeho Jasnosť knieža Karel Schwarzenberg a aj viacerí zástupcovia rehoľných rádov: kapucíni a dominikáni, ako aj členovia duchovných a rytierskych rádov pôsobiacich na Slovensku či v Česku (Maltézsky rád, Nemecký rád, pápežský rád sv. Silvestra). Autorom architektonického návrhu obnovy je krajinný architekt Marek Sobola. Po posviacke objektu bola do schránky pod krížom na vežičke kaplnky vložená časová kapsula, obsahujúca fundačnú (zakladajúcu) listinu, ktorú podpísal veľmajster rádu sv. Lazára gróf Dobrzenszký, kardinál Duka, žilinský diecézny biskup Galis a starosta Novej Bystrice, Jozef Balačin. Spolu s listinou bola do schránky vložená aj bronzová pamätná medaila, ktorú k príležitosti posviacky vydala obec Nová Bystrica, spolu s novou, nepoužitou sadou euromincí ročníka 2015.
Hůrky (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetomom ochrany je lesný porast prirodzeného charakteru s vysokým zastúpením jesenického smrekovca a borovice lesnej.
Doulezon

Poloha

Obec má rozlohu 7,36 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Repka

Životopis

Vzdelanie získal na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave. V roku 1970 emigroval do Nemecka, kde dodnes žije a pracuje v Offenbachu nad Mohanom v oblasti obchodu.

Tvorba

Prvé diela publikoval v roku 1962 v časopise Mladá tvorba, o rok neskôr debutoval v almanachu mladých autorov Dúfam, že nevyrušujem, Eva…, no samostatne knižne debutoval až v roku 1969 básnickou zbierkou Sliepka v katedrále. Vyjadrovala autorove pocity straty a dezilúzie pri prechode z detstva do dospelosti a pocity životných strát.
TAI Anka

Vznik a vývoj

S vývojom dronu začalo Turecko v roku 2004 a o šesť rokov neskôr sa lietadlo vznieslo prvýkrát do vzduchu. V novembri 2011 vývojári demonštrovali schopnosť dronu automaticky vzlietnuť a pristáť. Počas záverečných testov v septembri 2012 prototyp Anky v dôsledku technických problémov havaroval. Preberacie skúšky tak boli ukončené až o pár mesiacov neskôr v  januári 2013. 
V roku 2013 získala firma TAI od tureckej vlády objednávku na výrobu 10 strojov Anka-A a v apríli toho istého roku boli stroje oficiálne zaradené do služby. O dva roky neskôr vzlietla vylepšená verzia Anka-B, vybavená rádiolokátorom so sysntetickou apertúrou (SAR). Dňa 28. apríla 2017 oznámilo turecké ministerstvo vnútra úspešné ukončenie integrácie výzbroje, čím sa rozšírili spôsobilosti dovtedy len prieskumného lietadla.

Konštrukcia

Anka-A je hornoplošník s rozpätím krídel 17,3 m. Zadné chvostové plochy majú usporiadanie v tvare písmena "V", podobne ako u amerického MQ-9 Reaper. Lietadlo je vybavené zaťahovacím podvozkom, ktorý pozostáva z prednej podvozkovej nohy a hlavného podvozku.
Pohon stroja zabezpečuje dieselový štvorvalec Thielert Centurion 2.0 s výkonom 155 koní. Anka dokáže letieť maximálnou rýchlosťou 217 km/h a dostup lietadla je 9144 m. S vybavením s hmotnosťou 200 kg je stroj schopný vydržať vo vzduchu až 24 hodín.
Maximálna vzletová hmotnosť dronu je 1600 kg, pričom unesie 200 kg vybavenia a výzbroje. Primárnym prvkom z výbavy lietadla je elektro-optický prieskumný a zameriavací senzor AselFLIR-300T, ktorý pozostáva z infračervenej kamery s vysokým rozlíšením (1440x576), z dennej TV kamery a laserového diaľkomera/značkovača (dosah 20 km). Neskôr k nemu pribudol aj rádiolokátor typu SAR.
Výzbroj dronu predstavujú rakety vzduch-zem Roketsan MAM-L s maximálnym dosahom 8 km. Celková hmotnosť rakety je 22,5 kg, pričom 10 kg pripadá len na bojovú časť strely. MAM-L používa poloaktívny systém laserového navádzania, čo jej umožňuje zasahovať aj pohyblivé ciele. 
Letová prevádzka Anky je riadená a monitorovaná z pozemnej riadiacej stanice, ktorá je vybavená dvojicou ovládacích konzol. Všetky senzory a výzbroj dronu je možné ovládať zo stanice v reálnom čase. Pozemná riadiaca stanica je umiestnená v špeciálnom kontajneri ACEIII, ktorý je v súlade so štandardami NATO (norma STANAG 4586).

Operačné nasadenie

Dňa 12. júla zrealizovalo turecké bezpilotné lietadlo Anka svoj prvý letecký útok. Pri nálete v okrese Bingöl vo východnej Anatólii zabilo päť príslušníkov Kurdskej strany pracujúcich. Lietadlo bolo vyzbrojené riadenými strelami Roketsan MAM-L s laserovým navádzaním.

Verzie

Anka-A - počiatočná výrobná verzia vybavená len elektro-optickým prieskumným a zameriavacím senzorom AselFLIR-300T
Anka-B - zdokonalený variant vybavený rádiolokátorom typu SAR
SIGINT Anka - verzia určená na vykonávania signálneho spravodajstva (SIGINT). Turecko zverejnilo existenciu tejto verzie v marci 2018.
Cesta III. triedy 1015 (Slovensko)

Priebeh

Cesta začína na križovatke s cestou I/2 na konci Záhorskej Bystrice pred čerpacou stanicou Slovnaft. V katastri obce pokračuje ako Záhorská ulica až po začiatok obce Marianka, ktorou prechádza už ako Karpatská ulica, na ktorej obíde Nám. 4 apríla zo severu až po križovatku s ulicou Partizánska, po ktorej pokračuje ďalej. Po pravej strane obíde areál krížovej cesty v Marianke až po križovatku, na ktorej sa opäť spojí s Karpatskou ulicou. Ďalej sa už nachádza dopravná značka zakazujúca vjazd všetkým vozidlám. Nasleduje dlhý úsek cez Malé Karpaty, kde míňa po ľavej strane Malý Slavín, bývalé muničné sklady a zostupuje do Rače ulicami Potočná a Detvianska až na križovatku s cestou II/502 (ulica Púchovská, Žitná).
Veľké Úľany

Polohopis

Od mesta Galanta je vzdialené 12 kilometrov a leží medzi Malým Dunajom a Čiernou Vodou.

Dejiny

Prvýkrát sa spomína pod názvom Fudemus v roku 1221 ako majetok Bratislavského hradu. Meno obce pochádza zo starého maďarského jazyka födém(= úľ), pravdepodobne to bolo sídlo známych včelárov. Neskôr sa v spisoch vyskytuje ako Wyfedenes a Fedemus. V rokoch 1490 a 1505 armády cisára I. Maximiliána rabovali v tejto oblasti.
V 16. storočí sa skladala z dvoch obcí Németfödémes a Ófödémes. V roku 1828 bol tu postavený prvý cukrovar v strednej Európe. V roku 1947 v rámci výmeny obyvateľstva príchod veľkého počtu slovenských evanjelikov z Maďarska, o rok bola obec premenovaná na Veľké Úľany.
Nepôvodný druh

Nepôvodný druh (iné názvy pozri nižšie) je druh alebo vnútrodruhový taxón, ktorý žije mimo areálu svojho prirodzeného výskytu, teda tam, kde predtým prirodzene nežil; v užšom (a najčastejšom) zmysle len vtedy, ak bol do nového areálu premiestnený činnosťou človeka. Termín zahŕňa aj časť, gaméty, semená, vajíčka alebo propagule druhu (vnútrodruhového taxónu), ktoré by mohli prežiť a potom sa rozmnožovať.

Terminológia

Synonymá výrazu nepôvodný druh sú: geograficky nepôvodný druh, introdukovaný druh (v širšom zmysle), zavlečený druh (v širšom zmysle), adventívny druh (v širšom zmysle), a pre rastliny v množnom čísle aj adventíva (v širšom zmysle) [podstatné meno stredného rodu]. Zriedkavé synonymá sú: cudzokrajný druh, cudzí druh, exotický druh, votrelecký druh, invázny/invazívny druh (v širšom zmysle) a naturalizovaný/zdomácnený/udomácnený druh (v širšom zmysle). Slovo ...druh možno podľa kontextu nahradiť výrazom ...rastlina, ...živočích, ...organizmus a pod.
Anglické ekvivalenty sú: alien species, introduced species, exotic species, non-native species, non-indigenous species a invasive species (v širšom zmysle).
Treba poznamenať, že napriek tomu, že je vo vyššie uvedených názvoch slovo „druh“, obyčajne zahŕňajú aj vnútrodruhové taxóny (čiže poddruh, odrodu a pod.).
Proces vytvárania nepôvodného druhu sa nazýva introdukcia alebo zavlečenie. Termín introdukovaný druh (resp. introdukcia) sa v užšom zmysle vzťahuje len na úmyselné (teda človekom zámerne uskutočnené) vytvorenie nepôvodného druhu. Úmyselné vytvorenie nepôvodného druhu sa označuje aj termínom vysadenie. Termín zavlečený druh (resp. zavlečenie) a adventívny druh a adventíva sa v užšom zmysle vzťahuje len na neúmyselné vytváranie nepôvodného druhu. (Definície a zdroje pozri v článkoch introdukcia a zavlečenie.)
Aj termíny invazívny/invázny druh a naturalizovaný/zdomácnený/udomácnený druh majú aj užšie - a v tomto prípade oveľa častejšie – definície. Tie sú uvedené v článkoch invázny druh a naturalizovaný druh 
Nepôvodné druhy vzniknuté po roku 1500 sa označujú aj neologizmom neobiota [pomnožné podst. m.], resp. špecifickejšie ako neofyty (rastliny; synonymá: neosynantropy, kenofyty ), neozoa (živočíchy) a neomycéty (huby). Nepôvodné druhy vzniknuté pred rokom 1500 sa označujú aj neologizmom archaeobiota [pomnožné podst. m.], resp. špecifickejšie ako archeofyty (rastliny), arch(a)eozoa (živočíchy) a archeomycéty (huby).
U rastlín sa používa aj termíny antropofyt (rastlina introdukovaná ľuďmi), ktorý sa delí na termíny hemerofyt (rastlina úmyselne introdukovaná ľuďmi) a xenofyt (rastlina neúmyselne introdukovaná ľuďmi). Xenofyty sa staršie delili na archeofyty (rastlina neúmyselne introdukovaná po roku 1500) a neofyty (rastlina neúmyselne introdukovaná do roku 1500), ale novšie sa termíny archeofyt a neofyt vzťahujú aj na úmyselne introdukované rastliny (porov. aj vyššie).
Pol'and'Rock Festival

Pol'and'Rock Festival, pôvodne Przystanek Woodstock (slov. Zastávka Woodstock), je poľský rockový festival usporadúvaný nadáciou Wielka Orkiestra Świątecznej Pomocy (slov. Veľký orchester vianočnej pomoci). Prvý ročník festivalu, ktorého inšpiráciou sa stal legendárny americký hudobný festival Woodstock, sa konal v roku 1995.
V súčasnosti sa táto Poľská prehliadka množstva rockových žánrov koná v meste Kostrzyn nad Odrą na poľsko-nemeckej hranici. Počet návštevníkov sa ráta na státisíce, rekordnou účasťou bolo podľa organizátorov dosiahnutie na jubilejnom 20. ročníku v roku 2014, kedy na festival prišlo asi 750 000 ľudí, v roku 2011 bol počet návštevníkov odhadovaný až na 1 000 000. Patrí tak medzi najväčšie open-air festivaly v Európe. Medzi hlavných hudobníkov, ktorí v predchádzajúcich rokoch vystúpili na festivale, patrila napríklad skupina Prodigy alebo skupina Sabaton.
Mottom poľského Woodstocku, ktorý sa tradične koná na prelome júla a augusta, je „Láska, priateľstvo a hudba“. Jeho zakladateľom je poľský novinár a aktivista Jerzy Owsiak. V rokoch 2016 a 2017 bol festival označený ako Zábava zvýšeného rizika, čo prinútilo organizátorov sprísniť bezpečnostné opatrenia, napríklad areál oplotiť a umiestniť bezpečnostné kontroly pred vstupmi na jednotlivé scény. V roku 2017 bolo umiestnenie ohrady pred hlavnou scénou predmetom jednania medzi Owsiakom a starostom mesta Kostrzyna nad Odrą. Festival, resp. jeho organizátor, bol taktiež kritizovaný zo strany vládnucej strany PiS a stal sa predmetom politických kontroverzií v Poľsku. Jeho možné presunutie do Štetína navrhol tamojší starosta v prípade, kedy by sa usporiadanie akcie v Kostrzyne ukázalo byť naďalej problematické.
Podprsenka

História

V antických štátoch ženy spevňovali poprsie omotaním kusom látky okolo hrude. V stredoveku používali spodnú bielizeň hlavne na ochranu vonkajšieho oblečenia, ktoré bolo drahé. Táto spodná bielizeň bola primitívneho strihu - do plachty vyrezali otvor pre hlavu a ruky. Reálnym predchodcom podprsenky bol korzet, ktorý bol rozšírený hlavne v 19. storočí. Dodnes sa považuje za symbol ženskosti ale aj ako najkoncentrovanejší kus oblečenia. Ženy si korzet obliekali hlavne kvôli predpísanému krásnemu vzhľadu, ktorý mohli dosiahnuť len úzkym driekom. Veľké inovácie od Viktoriánov: - 1829 - zaviedli zapínanie korzetu spredu pre lepšiu manipuláciu s korzetom bez pomoci - 1830 - korzet z pružného materiálu, ktorý bol pre ženy pohodlnejší - ako prví zaviedli lemovanie korzetov a farbenie spodnej bielizne
Prvé patenty na podprsenku boli udelené už koncom 19. storočia, napr. v roku 1889 ho získala Francúzska Herminie Cadolle a v roku 1893 Američanka Marie Tucek pod názvom Breast supporter. Za skutočnú vynálezkyňu modernej podprsenky sa ale považuje Američanka Marie Phelps Jacobová, ktorá ju vyrobila roku 1913 a o rok na to získala patent. Neskôr svoj patent predala firme Warner Brothers. Práve táto firma ako prvá zaviedla abecedné číslovanie košíčkov podprseniek a tak dokázali zabezpečiť produkty pre ženy s akoukoľvek veľkosťou pŕs. Veľkým boomom podprseniek boli zlaté hollywoodske časy, kde sa herečky predbiehali vo vymýšľaní rôznych strihov v a typov podprseniek. Ženy, ktoré si obľúbili push-up strih, môžu za to ďakovať firme Wonderbra, ktorá ako prvá zaviedla tento strih a pojem na trh.

Externé zdroje

História spodnej bielizne História podprsenky
Cézium

Základné fyzikálno-chemické vlastnosti

Cézium je mäkký, ľahký a striebrolesklý kov, ktorý mimoriadne rýchlo reaguje s kyslíkom i vodou a v prírode sa s ním preto stretávame len vo forme zlúčenín. Elementárne kovové cézium je možné dlhodobo uchovávať pod vrstvou alifatických uhľovodíkov ako petrolej nebo nafta, s ktorými nereaguje.
Spolu s franciom a gáliom je cézium jedným z mála kovov, ktoré sa nachádzajú v tekutom stave takmer pri izbovej teplote. Cézium reaguje explozívne v studenej vode a reaguje aj s ľadom pri teplotách nad −116 °C. Hydroxid cézia (CsOH) je silne zásaditý a rýchlo leptá povrch skla.
Soli cézia farbia plameň do fialova. 
Cézium bolo objavené v roku 1860 nemeckým chemikom Robertom W. Bunsenom a nemeckým fyzikom Gustavom R. Kirchhoffom použitím nimi objavenej spektrálnej analýzy. Cézium bol prvý prvok objavený pomocou spektrálnej analýzy. Kovové cézium bolo prvý raz vyrobené v roku 1861.
Sainte-Colombe (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 4,06 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 442 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beryl

Vznik a výskyt

Beryl sa nachádza hlavne v granitových pegmatitoch, kde môže pri vhodných kryštalizačných podmienkach vytvárať aj niekoľkometrové kryštály. Okrem toho sa beryl náchádza aj v greisenoch, v hydrotermálnych žilách a tzv. žilách alpského typu.

Na Slovensku

Na Slovensku sa beryl v posledných rokoch objavil na viacerých lokalitách v Bratislave (Kamzík, Líščie údolie, Dúbravka, Rösslerov lom v mestskej časti Nové Mesto) - ide však prevažne o veľmi malé nálezy, až mikrokryštály, okrem toho sa našiel na Prašivej a v Dúbrave v Nízkych Tatrách, na lokalite Sklené v Žiari. Najväčšie kryštály berylu zo Slovenska pochádzajú z lokality Striebornica pri Moravanoch nad Váhom v Považskom Inovci.

Vo svete

Najznámejšie lokality sa nachádzajú v Brazílii - štáty Minas Geraes, Bahia, Goiás, USA - Maine, Pala v Kalifornii, Rusko - Adun Čilon a Nerčinsk v Čitinskej oblasti na Sibíri, Tokovaja na Urale, Muzo a Chivor v Kolumbii, kde sa nachádzajú najkrajšie smaragdy, významný producent drahokamových berylov je aj Madagaskar a Pakistan.
V Česku sa nachádzal najmä v Poběžovicích a Otove na Šumave v Čechách, Dolních Borech na Morave, pri Písku (heliodor aj akvamarín) a na lokalite Schreibengraben pri Sobotíne v Jeseníkoch (akvamarín).
Ocelot veľký

Vzhľad

Ocelot má krátku, hustú, skoro zamatovú srsť. Rozlišujúcim znakom sú škvrny, ktoré sú usporiadané v reťazcoch na tele.

Zafarbenie

Zafarbenie a kresba ocelota sa veľmi podobá Zafarbeniu aké má mačka dlhochvostá (lat. Leopardus wiedi). Základné sfarbenie je žlto-hnedé. Škvrny sú hnedé (intenzita hnedej sa smerom od stredu ku krajom znižuje). Smerom k bruchu škvrnitosť a intenzita základného sfarbenia ustupuje. Od oblasti očí cez temeno hlavy sa tiahne čierny pruh. Okraje ušných boltcov sú čierne. Na zadnej strane ušných boltcov je biela škvrna. Koniec chvostu je výrazne čierne pruhovaný.
Dumbledorova armáda

Dumbledorovú armádu (DA, znamená aj Dobrovolná asociácia) založil v podstate Harry Potter ale nápad to bol Hermiony Grangerovej. Takisto vymyslela názov. Pracovníčka ministerstva a ich nová (už v poradí piata učiteľka obrany proti čiernej mágií) Dolores J. Umdridgeová odmietla učiť prax a pri výuke chce postupovať iba podľa teoretických osnov v učebnici povolenej Ministerstvom mágie. Tak sa niektorí študenti dohodnú, že sa budú učiť sami, konkrétnejšie od Harryho. Harryho si vybrali aj vzhľadom na jeho predchádzajúce skúsenosti v boji s baziliskom, odvracaní dementorov, súbojom s Voldemortom a pod.
Harry ich učí Patronusa, omračovanie, alebo ako odzbrojiť čarodejníka od prútika.
Schádzali sa v tajnej núdzovej miestnosti, na ktorú ich upozornil škriatok Dobby. Po dlhom snorení ju však prof. Umbridgeová za pomoci Inkvizíčnej čaty (Slizolinčania) vypátra.
Séreilhac

Poloha

Obec má rozlohu 38,63 km². Najvyšší bod je položený 420 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 811 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mézières-sur-Couesnon

Poloha

Obec má rozlohu 24,74 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 297 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pontaumur (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 13,81 km². Najvyšší bod je položený 755 m n. m. a najnižší bod 525 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 732 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cournonterral

Poloha

Obec má rozlohu 28,62 km². Najvyšší bod je položený 320 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 900 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cintorín Antakalnis

Cintorín Antakalnis (lit. Antakalnio kapinės) je cintorín v mestskej časti Antakalnis vo Vilniuse. Bol založený v roku 1809.
Valuty

Valuty alebo valuta sú peňažné prostriedky v cudzej mene vo forme bankoviek, štátoviek a obežných mincí. Opakom je pojem devízy.
S takouto definíciou to je pojem v niektorých krajinách kontinentálnej Európy (Rakúsko, Španielsko a pod.), ale používal sa najmä v bývalých socialistických krajinách, napr. Česko-Slovensku, Rusku či Nemeckej demokratickej republike, teda krajinách bez konvertibilnej meny.
Na Slovensku sa v poslednom Devízovom zákone z roku 1995, t. j. od kedy sa slovenská koruna stala konvertibilnou, už nespomína ako právny pojem. V predchádzajúcom Devízovom zákone č. 528/1990 Zb. ako aj Devízovom zákone č. 162/1989 bol definovaný ako peňažné prostriedky v cudzej mene vo forme bankoviek, štátoviek a obežných mincí. V Zákone o devízovom hospodárstve č. 142/1970 bol definovaný ako bankovky, štátovky a všetky druhy obežných mincí cudzích štátov.
Georgievitsov palác

Georgievitsov palác je palác na Panenskej ulici č. 11 v Bratislave v Starom Meste.
Kedysi jeho adresa bola Bél Mátyás utca 7, teda ulica Mateja Bela. Palác mal na zvýšenej terase na nádvorí záhradu upravenú ako park. Vestibul a reprezentačné priestory sú ozdobené štukami v novobarokovom slohu. Bol postavený pravedpodobne podľa projektu viedenského architekta bratislavského pôvodu Victora Rumpelmayera.
Vichten

Poloha

Obec má rozlohu 12,26 km². Najvyšší bod je položený 384 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Vichten má 1027 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.98% bolo v Vichten nezamestanosť nižšia o 1.99 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Žitného jeskyně

Žitného jeskyně (doslova Žitného jaskyňa) je jaskyňa v ľavom svahu Křtinského údolia v Moravskom krase. Je nazvaná po revírnikovi A. Žitnom, ktorý sa roku 1883 zúčastnil práce prehistorickej komisie viedenskej Akadémie vied. Jej význam spočíva v nálezoch prehistorického osídlenia.
Bagard

Poloha

Obec má rozlohu 14,55 km². Najvyšší bod je položený 440 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 450 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bodilis

Poloha

Obec má rozlohu 20,08 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 555 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cisai-Saint-Aubin

Poloha

Obec má rozlohu 14,49 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Encyklopédia

Etymológia

Termín encyklopédia pôvodne pochádza z gréckeho ἐγκύκλιος παιδεία (egkyklios paideia) - kruh vzdelania - ktorým sa v antike, respektíve v klasickom gréckom kultúrnom okruhu označoval súhrn teoretických vied a znalostí, ktoré boli predmetom štúdia. V rímskom (latinskom) kultúrnom okruhu sa pre súhrn znalostí používal názov sedem slobodných umení.
Ako názov alebo žáner literárneho diela sa termín encyklopédia začal používať až od 16. storočia.

Štruktúra encyklopédie

Základnou informačnou jednotkou encyklopédie je encyklopedické heslo, čiže komplex logicky usporiadaných informácií vyjadrujúci určité, typom encyklopédie a významom pojmu limitované, množstvo poznatkov o istej objektívnej skutočnosti, získaných analyticko–syntetickou metódou a vyjadrených lexikografickým štýlom. Heslo sa obyčajne skladá z polotučne tlačeného záhlavia, z definície a z výkladu. Heslá sú obyčajne formálne aj obsahovo rovnako stavané a spravidla sú od zvyšného textu oddelené graficky. Pri tvorbe hesla sa dodržiava logické poradie aspektov, z ktorých sa vykladá heslo. 
Tzv. odkazové heslo je špeciálny druh hesla - nevykladá pojem, ale len odkazom upozorňuje na heslo, v ktorom sa informácia nachádza.
Text encyklopédie sa píše tzv. encyklopedickým štýlom. Cieľom je poskytnúť na minimálnom priestore čo najviac informácií, preto je encyklopedický štýl maximálne stručný, vecný a výrazovo jednoduchý a zároveň podáva informácie presne. Mnohé encyklopédie obsahujú aj tabuľky, grafy, štatistiky a ilustrácie. 
Encyklopédia by mala byť informačne ucelená, čiže jednak by mali byť obsahovo previazané jednotlivé heslá v rámci jedného odboru, a jednak by mali byť previazané všetky heslá encyklopédie tak, aby encyklopédia tvorila uzavretý informačný okruh. To znamená, že každý pojem na ktoromkoľvek mieste textu encyklopédie by mal mať svoje samostatné heslo (alebo by mal byť uvedený ako synonymum alebo pojem vysvetlený v inom hesle).

Funkcie

Encyklopédia má tri základné funkcie - informačnú, popularizačnú a vzdelávaciu.

Dejiny encyklopédie vo svete

Pozri

Dejiny česko-slovenských česky písaných encyklopédií

Pozri  a

Dejiny slovenskej encyklopédie

Pozri