Paul Gilbert

Racer X

Skupina založená v Los Angeles v roku 1985. Zakladajúcimi členmi boli Paul Gilbert gitara, John Alderete basová gitara, Harry Gschoesser bicie a Jeff Martin vokály. Boli silno ovplyvnení skupinou Judas Priest a Gilbertova hra veľmi pripomínala rýchle sóla Yngwie Malmsteena s extrémne ťažkou technikou hrania. Gschoessera v roku 1986 nahradil Scott Travis (neskôr hral so skupinou Judas Priest) a Bruce Bouillet sa stal druhým gitaristom. Bouillet, ako veľmi šikovný a zručný gitarista, hral spolu s Gilbertom jeho náročné gitarové pasáže.
Paul Gilbert sa stal známym ako jeden z najrýchlejších gitaristov na svete, vďaka neuveriteľným technickým kúskom ako sú "Frenzy", "Scarified", "Y.R.O." a "Scit Scat Wah". Gilbert odišiel z Racer X v roku 1988, ale v roku 1999 chcel skupinu znovu oživiť. Momentálne je skupina neaktívna, ale Paul sa vyjadril, že niekedy v budúcnosti by so skupinou Racer X rád nahral nejaký ten album.

Mr. Big

Keď Billy Sheehan v roku 1988 odišiel zo skupiny Davida Lee Rotha, pridal sa k Paulovi Gilbertovi, ktorý takisto odišiel zo svojej predchádzajúcej skupiny Racer X. Obaja, spoločne s Patom Torpeym na bicích a so spevákom Ericom Martinom, založili skupinu Mr. Big. V roku 1991 mala skupina obrovský úspech v Japonsku. Stala sa slávnou vďaka ich druhému albumu Lean Into It a baladou "To Be With You", ktorá mala v médiách obrovskú hranosť. Skladba dosiahla #1 v hitparáde Billboard Hot 100. Paul Gilbert hral v skupine až do konca 90. rokov. Opustil skupinu v roku 1997 a teraz sa venuje sólovej kariére. Paula nahradil Richie Kotzen. Skupina Mr. Big sa rozpadla v roku 2002.

Projekty

V máji 2003 hral na iba dvakrát opakovanom projekte nazvanom Yellow Matter Custard. Išlo o skupinu hrajúcu cover verzie Beatles, pozostávajúcu z Mikea Portnoya (Dream Theater), Neala Morseho (ex-Spock's Beard) a Matta Bissonettea. Z oboch vystúpení sú k dispozícii CD a DVD nosiče. Meno skupiny prevzali zo skladby "I Am the Walrus": "Yellow matter custard, dripping from a dead dog's eye".
V roku 2004 Paul, Mike Portnoy, Dave LaRue a Daniel Gildenlöw urobili projekt nazvaný Led Zeppelin tribute s názvom skupiny "Hammer of the Gods". V septembri 2005 spolu s Mikeom Portnoyom, Seanom Maloneom a Jasonm McMasterom urobili projekt The Rush tribute. Skupina sa volala "Cygnus and the Sea Monsters". V máji 2006 sa zišli zase Paul, Mike Portnoy, Gary Cherone a Billy Sheehan, ako Amazing Journey: A Tribute to The Who. Urobili tri vystúpenia. Skupina na počesť The Who po koncerte úplne rozbila svoj aparát.
Paul bol takisto prizvaný ako hosťujúci gitarista na sólovom albume Neala Morseho – Sola Scriptura.
V roku 2007 Paul Gilbert koncertoval s Bruce Bouilletom, kvôli svojmu prvému inštrumentálnemu albumu Get Out of My Yard, ktorý vyšiel v roku 2006.
Gilbertove nové inštrumentálne CD Silence Followed by a Deafening Roar vyšlo v Japonsku 23. januára 2008, v Európe to bolo 31. marca 2008 a v Amerike 8. apríla 2008.

Ovplyvnenie a štýl

Čo sa týka Paulovho ovplyvnenia, spomína veľa rôznych umelcov. Boli to predovšetkým Jimmy Page, Robin Trower, Judas Priest, Yngwie Malmsteen, Akira Takasaki, Jimi Hendrix, Kiss, Van Halen, Randy Rhoads a The Ramones. Je takisto veľkým fanúšikom skupín The Beach Boys a The Beatles. Na Live DVD Space Ship, poukazuje na to, že George Harrison je jeden z jeho obľúbených gitaristov. Časopis Guitar World ho radí medzi jedného z 50. najrýchlejších gitaristov všetkých čias. Spolu s ním sú to okrem iných aj Buckethead, Eddie Van Halen a Yngwie Malmsteen.
Paul Gilbert komponuje hudbu rôznych štýlov, akými sú napr. pop, rock, metal, blues, jazz, funky a klasická hudba.

Inštruktor

Paul Gilbert mal svoju vlastnú rubriku v anglickom gitarovom časopise Total Guitar, v ktorom predvádzal gitarové techniky na stránkach aj na priloženom CD. Koncom 80. a začiatkom 90. rokov písal inštruktážne gitarové články pre časopis Guitar Player Magazine, pod názvom "Terrifying Guitar 101". Jeho obdobie spolupráce s časopisom Total Guitar zahŕňa 31 častí a to až do novembra 2006. Paul takisto pravidelne vyučuje na Guitar Institute of Technology (GIT) a je aj "plateným dekanom" pobočky GIT v Japonsku.
Pred presťahovaním sa do Los Angeles, žil v Japonsku. Tam sa učil rozprávať po japonsky, ako aj jeho kolega z vydávateľstva Shrapnel, Marty Friedman, ktorý stále v Japonsku žije a rozpráva plynule po japonsky.

Vybavenie

Paul Gilbert primárne používa svoje Ibanez PGM signature gitary, ľahko identifikovateľné podľa namaľovaných "f-dier" na tele gitary. Aj keď prvé PGM modely gitár mali tremolo Ibanez Lo-Pro/Edge, veľa jeho gitár (ako aj jeho hlavný model PGM300) bolo vybavených pevným tremolom, ako model Ibanez PGM301. Spoločne so svojími signature modelmi, Paul často používa svoju nálepkami olepenú gitaru "Dino" Ibanez RG750. Okrem toho, používa aj širokú škálu lubových gitár Ibanez a gitár s plným telom. Nedávno začal používať gitaru so špeciálnym dizajnom – Ibanez Iceman s otočeným telom.
Veľa rokov používa zosilovače firmy Laney, chváliac ich, že majú "the best natural distortion of any tube amp ever heard" – "najlepšie prirodzené skreslenie zo všetkých zosilovačov, ktoré kedy počul". Lenže odkedy v roku 2007 vyrazil na turné s G3, Joe Satriani a John Petrucci ho inšpirovali, aby sa pozrel bližšie na zvuk svojich gitár. Výsledkom bol Marshall Vintage Modern series. Paul počas Európskeho vystúpenia G3-ky používal dve Marshall 2266c kombo zosilovače. Gilbert používa niekoľko efektov. Ďalej používa Dunlop Wah, delay, flanger/chorus, Electro-Harmonix electric mistress flanger a MXR phaser 90 v zapojení s delay pedálom v efektovej slučke svojho Laney zosilovača. Na pódiu bol videný ako používa aj Fulltone OCD Overdrive. Naposledy 30. septembra na koncerte The Benefit for Cliff v House of Blues v Los Angeles.
Taktiež používa ADA predzosilovače a regálové efektové jednotky, tzv. racky, predtým prepínané do Marshallov. V súčasnosti používa Marshall Vintage Modern 2266c kombo zosilovač.
Paul takisto používa modifikovaný vintage ADA Flanger zo 70. rokov. Môžete ho počuť v skladbe 'Bucket of Rocks' a 'Snowball of Doom' na DVD.
Paulov flanger je modifikovaný tak, že mení intenzitu signálu tak, že výsledný zvuk sa podobá zvuku padajúcej bomby.
V intre na albume "Get Out Of My Yard", používa Boss DD-3 Delay pedál k dosiahnutiu zmeny signálu slučky efektu na začiatku skladby. Bolo to takisto ukázané Paulom na inštruktážnom DVD toho istého názvu.