google/wiki40b huggingface dataset:
Slovenská organizácia pre vesmírne aktivity

Stratosférický balón

Projekt lietania do stratosféry pomocou meteorologických balónov bol prvým technologickým projektom Slovenskej organizácie pre vesmírne aktivity (SOSA). Nápad vznikol v roku 2008 podľa vzoru prvých podobných projektov, ktoré boli realizované v USA. Projekt získal názov skBalloon. Hlavnou ideou projektu bolo nadchnúť mladých ľudí a technikov pre vesmír a vesmírne technológie a takýmto spôsobom ukázať, že aj Slovensko sa môže podieľať na kozmickom výskume. Cieľom bolo vyvinúť sondu, ktorá dokáže opakovane lietať na hranicu vesmíru, t. j. do stratosféry do výšok približne 35 – 40 km a do tejto výšky vynášať náklad v podobe vedeckých a technologických experimentov. Projekt skBalloon je stále veľmi aktívny. V roku 2013 prerástol aj do medzinárodnej spolupráce a zároveň na jeho základoch vznikla aj prvá spin-off firma GoSpace, ktorá ponúka komerčné lety do stratosféry. Technici, ktorí s týmto projektom vyrástli a získali skúsenosti, pracujú v dnešných dňoch aj na vývoji prvej slovenskej družice skCUBE.
V noci z 12. na 13. augusta 2015 SOSA vypustila z Letiska Partizánske sondu Julo X. Stratosferický balón vystúpi do výšky 35 km a mal za úlohu skúmať meteorický roj Perzeidy. Na projekte spolupracujú s Hvezdárňou Partizánske a observatóriom Modra.
Tradičným miestom pre vypúšťanie sond JULO sa stala Hvezdáreň v Partizánskom.

skRocket – suborbitálna raketa ARDEA

Projekt suborbitálnej rakety ARDEA (Amateur Rocket DEvelopment Adventure) je projekt relatívne lacného suborbitálneho prostriedku pre dopravu 2 kg užitočného zaťaženia do výšky 120 km. Pohonom budú hybridné raketové motory s oxidom dusným (N₂O), ako okysličovadlom. Suborbitálne rakety (rakety, ktoré nedosahujú orbitálne rýchlosti, resp. dosahujú podstatne nižšie rýchlosti) sa osvedčili tiež pre rôzne technologické pokusy, ako tvorba nových zlúčenín v prostredí mikrogravitácie, aerodynamické skúšky rôznych návratových zariadení a pod. Raketa, ktorá dosiahne výšku nad 100 km, podľa medzinárodného dohovoru prekoná hranicu kozmického priestoru. Pretože Slovensko patrí medzi vnútrozemské štáty, s pomerne hustým osídlením (neexistuje neobývaná lokalita na území Slovenska väčšia, ako myslený kruh o priemere aspoň 10 km), situované ďaleko od morí a oceánov, bude treba zvoliť inú lokalitu pre vypustenie uvedených prostriedkov. Núkajú sa 3 možnosti – 1. neobývané vnútrozemie/púšť, 2. morské/oceánske pobrežie s určitým úzkym streleckým sektorom, alebo 3. voľné more/oceán.
Saint-Sauveur (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 32,37 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 060 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Janeček (1837)

Životopis

V rokoch 1854 – 1855 študoval na organovej škole v Prahe u Karla Františka Piča, neskôr v rokoch 1856 – 1861 na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici.
Bol učiteľom v Štiavnických Baniach (1866 – 1886) a od roku 1869 pôsobil v Kremnici ako organista u kapelníka Jána Levoslava Bellu.
Gréolières

Poloha

Obec má rozlohu 52,67 km². Najvyšší bod je položený 1 778 m n. m. a najnižší bod 492 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 545 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Electro-industrial

Dark electro

Dark electro je podobný štýl, vyvinul sa v polovici 90-tych rokov v strednej Európe. Termín opisuje skupiny ako sú yelworC a Placebo Effect a bol prvýkrát použitý v decembri 1992 keď skupina yelworC vydala svoj debutový album Brainstorming. Štýl bol inšpirovaný electro-industrialom a skupinami The Klinik a Skinny Puppy. Skladby obsahovali zvukové palety z hororov, vrčanie alebo skreslené vokály. YelworC bola hudobná skupina z Mníchova vytvorená v roku 1988 a položila základy dark electro hnutia v skotých 90-tych rokoch a boli prvou skupinou nemeckého vydavateľstva Celtic Circle Productions. V nasledujúcich rokoch dark electro bolo odsunuté techno štýlmi ako aggrotech a futurepop. Iná skupiny v praxi hrajúce temto štýl boli Trial, Evil's Toy, GGFH (Disease), Ice Ages & The Electric Hellfire Club.

Aggrotech

Aggrotech (tiež známy ako hellektro alebo Terror EBM) je vývoj electro-industrialu a dark electra so silným vplyvom hardcore techna, ktorý sa prvýkrát objavil v polovici 90-tych rokoch. Zvuk je typický drsnými štruktúrami piesní, agresívnymi beatmi a militantným, pesimistickým alebo explicitným charakterom. Typické sú skreslené vokály a chrapľavý, drsný alebo syntetický zvuk. Medzi aggrotech umelcov patria  Aghast View, Aesthetic Perfection, Unter Null, Alien Vampires, Amduscia, Agonoize, Psyclon Nine, Combichrist, Hocico, Virtual Embrace, Tactical Sekt, Funker Vogt, God Module, Grendel, Aslan Faction, Tamtrum, Asphyxia, Feindflug, Cenobita, Dawn of Ashes, Detroit Diesel, Suicide Commando, X-Fusion, Wumpscut a Cruciform Injection. NoiTekk a Out of Line sú dve Nemecké aggrotech vydavateľstvá. Alfa Matrix je Belgické aggrotech/dark electro/synthpop vydavateľstvo.
Poumarous

Poloha

Obec má rozlohu 5,68 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neutrónová bomba

Neutrónová bomba je typ taktickej jadrovej zbrane, ktorá vo zvýšenej miere vyžaruje neutróny. Je to termonukleárna zbraň, v ktorej je až polovica energie uvoľnená vo forme ionizujúceho žiarenia, z ktorého viac ako polovica pripadá na neutrónové žiarenie.  I keď má stále silné tepelné a tlakové účinky, jej hlavným cieľom sú živé organizmy. Bežná predstava, že neutrónová bomba zabíja, ale infraštruktúru neničí, nie je celkom správna, v okruhu niekoľko stoviek metrov ničí rovnako ako obyčajná jadrová zbraň o ekvivalente zhruba kilotona TNT. Človeka ale dokáže zabiť svojim žiarením na vzdialenosť mnohokrát vyššiu.

História

Za vynálezcu neutrónovej bomby je považovaný Samuel Cohen, ktorý jej koncept navrhol v roku 1958. Prvýkrát ju USA vyskúšali v roku 1963. Na konci sedemdesiatych rokov bol jej vývoj zastavený, ale v osemdesiatych opäť obnovený. Mala byť použitá pre zastavenie prípadného útoku obrnených vojsk Varšavskej zmluvy. Pancierovanie totiž nie je pre neutrónové žiarenie prekážkou. Jeden z vyvinutých typov, W79, bol aj s delostreleckým 8″ nábojom.
Reakcia ZSSR bola veľmi prudká, zrejme kvôli vedomiu jej účinnosti na pozemné vojská a veľkej ekonomickej záťaži pri jej výrobe. Zbraň vo svojej propagande označovali za „barbarskú“, „nehumánnu“ a „útočnú“. V novembri 1978 Leonid Brežnev vo svojom prejave prehlásil, že ZSSR túto zbraň tiež dávno vyskúšalo, ale nikdy ju nezačala masovo vyrábať.
Po skončení studenej vojny USA neutrónové bomby vyradili zo svojej výzbroje. Poslednú neutrónovú bombu USA rozobrali v roku 2003. Neutrónovú bombu vyskúšalo v roku 1980 aj Francúzsko, ale ani to ju už tiež nepoužíva. Predpokladá sa, že neutrónovou bombu by mohla od roku 1988 zostrojiť aj Čína.

Účinky

Kilotonová neutrónová bomba ktorá exploduje 1 km nad zemou spôsobí vo vzdialenosti 300 metrov smrť v priebehu dvoch dní, a vo vzdialenosti 700 m priebehu týždňa. Zabíja až do vzdialenosti 2600 m a podstatné škody pôsobí na vzdialenosť 3,5 km. Oneskorené účinky sú tiež jej nevýhodou, pretože zasiahnutí vo väčšej vzdialenosti, po prvotnej paralýze sa dočasne preberú a ešte niekoľko dní sa cítia relatívne dobre. Dá sa predpokladať, že pri vedomí na pokraji smrti sa podľa toho zachovajú.
Macbeth (dráma)

Macbeth, celý názov Tragédia o Macbethovi (angl. The Tragedy of Macbeth) je jedna z najobľúbenejších divadelných hier anglického alžbetínskeho dramatika Williama Shakespearea. Je skalnou súčasťou repertoáru profesionálnych i ochotníckych divadiel. Hra je vnímaná ako archetypálny príbeh o nebezpečenstvách túžby po moci a zrade priateľov. 
Príbeh sa voľne inšpiroval historickými udalosťami okolo kráľa Macbetha, ktoré zapísal škótsky filozof Hector Boece vo svojom diele Scotorum Historiae. Boece v príbehu vychválil predkov jeho patróna, kráľa Jakuba VI. Škótskeho (známy ako kráľ Jakub I. Anglický).

Dej

K škótskemu kráľovi Duncanovi príde správa o víťazstve Macbetha a Banqua nad Dánmi. Onedlho potom, keď obaja cestujú ku kráľovi, stretnú v lese podivné ženy. Prvá vraví: „Buď pozdravený Macbeth, Than na Giammisu.“ Druhá pridá: „Pozdravený buď Macbeth, pán na Cawdore“. A tretia dodá: „Buď pozdravený Macbeth, ktorý potom budeš kráľom škótskym.“ Banquo sa tiež spýta na svoj osud. Ženy mu odpovedia, že on sám síce nebude kráľom, ale z neho sa zrodia tí, ktorí budú spravovať škótske kráľovstvo. 
O chvíľu na to sa ich proroctvá začnú napĺňať. Than z Cawdoru je odsúdený za zradu a jeho pozemky pripadnú Macbethovi. Duncan vymenuje Malcolma, svojho syna, princom z Cumberlandu a tým aj dedičom trónu. Povzbudený svojou ženou Macbeth zavraždí kráľa. Spoločníkmi sa dá vyhlásiť kráľom a ide na korunováciu. Malcolm a Donalbain, synovia zavraždeného kráľa utečú zo Škótska. 
Ale slová čarodejníc o Banquovi ležia Macbethovi na srdci. Dosiaľ nemá žiadneho potomka. Pozve preto Banqua so synom na večeru a najatými vrahmi ho nechá zabiť. Banquovmu synovi sa podarí uniknúť do Walesu. Veštby, že Macbeth nebude utratený mužom zrodeným zo ženy a zdolaný, pokiaľ sa Birmanský les nepriblíži k hradu ženú Macbetha k ďalším zločinom. Macduff utečie do Anglicka, aby podporil Malcolma v snahe vymôcť si otcovskú korunu. Macbeth dá zavraždiť Macduffovu ženu a deti. 
Malcolm vyráža do Škótska proti Macbethovi. Ten ustúpi až do hradu v Birmanskom lese. Malcolm nariadi, aby si každý vojak odrezal vetvu za ktorú sa schová. Tým chce zakryť počet bojovníkov. Macbeth zbadá Birmanský les a okamžite si spomenie na veštbu. Šalejúca kráľovná medzitým spácha samovraždu skokom z hradieb. Macbeth sebaisto bojuje s Macduffom, pretože nemôže byť zabitý mužom zrodeným zo ženy. Macduff napriek tomu Macbetha zabije, pretože práve on nebol zrodený zo ženy, ale vybraný z lona svojej mŕtvej matky. Uťatú Macbethovu hlavu nabodne a prinesie Malcolmovi.
Oľga Belešová

Poradňa krásy Šereď

Je 80 minútová divadelná hra a súčasne komediálny projekt autorskej dvojice Oľga Belešová a Lucia Kollárová. Hra mala premiéru 28. septembra 2010 v Divadle v Podpalubí na Adylodi v Bratislave a posledné predstavenie sa tu odohralo 20. januára 2014. Hrala sa dvakrát za mesiac. Hlavnými protagonistkami predstavenia sú publicistka/moderátorka Lucia Kollárová (stvárňuje samú seba) a pani Erika, odborníčka na všetko (vymyslená celebrita, ktorú stvárňuje herečka a autorka Oľga Belešová).

ZOZNAMKA alebo Prečo ešte nemám svojho Milana

Zážitková divadelná šou pre všetkých, ktorí hľadajú lásku a zábavu. Oľga Belešová ako Pani Erika a Roman Pomajbo ako pán Milan. Pani Erika, odborníčka na všetko, sa vrhla na novú podnikateľskú aktivitu. Vychádza z toho, že Slovensko je už skrásnené vďaka Poradni krásy Šereď a teraz treba pomôcť tým, ktorí ešte nenašli svoju lásku. S novým kolegom pánom Milanom nájdu lásku každému.
Oravská Jasenica

Dejiny

Oravská Jasenica vznikla v 80-tych rokoch 16. storočia. Prvá písomná zmienka o obci pod názvom Jasenicza pochádza z roku 1588.
Podľa všetkých náznakov obec vznikla v čase, keď Oravu spravovala kráľovská komora (1580 - 1585), kým Juraj VII. Turzo nedosiahol plnoletosť.
Dedina bola veľmi malá, v roku 1604 ma len 4 domy. Na založení dediny boli zúčastnené rodiny: Golian, Bartko, Červeň, Vejač, Prk, Duda.
Založenie obce súvisí s kolonizáciou Oravy valašským obyvateľstvom, ktorého úlohou bolo, okrem iného, strážiť severnú hranicu Uhorského kráľovstva.
O ťažkom údele Jaseničanov svedčí aj skutočnosť, že v rokoch 1739 - 1742 celá obec padla za obeť čiernemu moru, ktorý doniesol pláteník Černík z Alexandrie. Na žive ostali len 3 osoby v dedine a 27 sa ich zachránilo v lesoch. V prvom návale moru pochovávali naraz 335 osôb do hromadného hrobu a postavili naň pomník s nápisom: "Tu ležia telá zomrelých na mor roku 1742." Prisťahovaním nových gazdov zo susedných dedín Jasenica prišla znovu do poriadku.
Obyvatelia sa venovali spracovaniu dreva, koží, kožušín, plátenníctvu a kamenárstvu. V obci bol liehovar a veľký pivovar. Prosperitu obce dokazuje skutočnosť, že sa rozhodla postaviť si školu a kostol. 10. mája 1925 založili v obci ľudovú knižnicu, ktorú spravovali miestni učitelia.
Ďalšie veľké nešťastie postihlo obec v roku 1957, keď ju takmer zničil požiar. Od tých čias v obci takmer niet drevených domov.
V súčasnosti má obec viac ako 460 čísel domov a 1 766 obyvateľov. V Oravskej Jasenici prerobili školu, obecný úrad vybudovali múzeum.
Viliam Ján Gruska

Životopis

Vyrastal v učiteľskej rodine v Rabčiciach, kde navštevoval ľudovú školu. V 50. rokoch pôsobil ako tanečník, sólista a choreograf v Lúčnici a úspešne ukončil Fakultu architektúry a pozemného staviteľstva na SVŠT v Bratislave. V 60. rokoch pracoval ako pedagóg tanca a choreograf v ľudovom súbore Technik. V rokoch 1962 až 1971 pracoval v Slovenskej televízii ako vedúci Konštrukčného oddelenia, vedúci Scénografickej výroby, vedúci Odboru scénografie, neskôr pôsobil ako architekt v Slovenskej filmovej tvorbe a ako scénický výtvarník v slobodnom povolaní. Od roku 1985 pôsobil ako pedagóg na Katedre scénografie Divadelnej fakulty VŠMU. V roku 1990 bol predsedom Matice slovenskej.

Architekt filmov a amfiteátrov

Počas svojej kariéry sa podieľal na vytvorení ľudových festivalov a slávností, v rámci ktorých vytvoril niekoľko amfiteátrov v prírode (Východná, Detva, Zuberec, Heľpa), spolupracoval na filmových prepisoch opier (Jánošík, Svätopluk), televíznych inscenáciách (Veselé paničky z Windsoru, Najdúch), televíznych a kolibských filmoch (Chodník cez Dunaj, Kára plná bolesti, Poviestka, Uhol pohľadu, Neďaleko do neba, Cinka panna)  či filmových rozprávkach (Mahuliena, zlatá panna, Perinbaba, Sokoliar Tomáš).
Režíroval dokumentárne filmy Rodostrom slovenčiny a Rodiská a doliny.

Autor biografických publikácií o slovenských osobnostiach

Viliam J. Gruska sa v neskoršom období okrem iného venoval aj tvorbe publikácií, životopisných profilov či putovných výstav o slovenských osobnostiach akými boli Milan Rastislav Štefánik, Ladislav Hanus, Milo Urban, Jozef Majerčík, Milan Rúfus či Bronislava Kubánková.
V obci Veľké Borové sa o povznesenie kultúrneho života zaslúžil aj založením festivalu Letokruhy človeka a krajiny pod Svoradom – festival návratov k prírode, krajine, kultúre, tradíciám. V roku 2016 bol programovým obsahom festivalu Memoriál Jožka Majerčíka, ktorý sa po dvoch ročníkoch za účasti ľudových umelcov z Východnej z Veľkého Borového presunul priamo do Východnej, kde sa v roku 2018 uskutočnil III. ročník memoriálu Jožka Majerčíka pri príležitosti 90. výročia jeho narodenia.

Rozhlasové a dokumentárne rozhovory

V roku 1996, keď mal Viliam Gruska 60 rokov, v banskobystrickom rozhlasovom štúdiu s ním Juraj Dubovec pripravil cyklus rozhovorov vo forme spomienkového rozprávania Siločiary jedného života (1996). Pred Štedrým dňom v roku 2007 bol hosťom hudobného redaktora Vlada Franca v relácii Túto hudbu mám rád.
 O svojom tvorivom živote hovorí v dokumentárnom filme Pútnik slovenským časom – Portrét Viliama Jána Grusku. V roku 2014 bol hosťom relácie Portréty na Rádiu Regina.
V roku 2016 bol Viliam J. Gruska hosťom v rozhlasovom magazíne o kresťanskom umení s názvom Krajina duše na Rádiu Devín. RTVS v súvislosti s úmrtím Viliama J. Grusku uviedla viaceré rozhlasové relácie, v ktorých bol hosťom.
Sexey-les-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 6,81 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 369 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samizdat

Samizdat (z rus. самиздат samizdat ← самоиздательство samoizdateľstvo – samonakladateľstvo) je tajné vydávanie, rozmnožovanie a rozširovanie kníh a periodík, ktoré boli zakázané resp. nemohli vychádzať oficiálne (ako samizdat sa označuje aj takto vydaná publikácia). Výraz vznikol v cárskom Rusku. Týmto spôsobom obchádzali príslušníci opozície resp. odporu voči komunistického režimu v Sovietskom zväze a v ďalších štátoch východného bloku cenzúru. Komunistické štruktúry samizdat tvrdo potlačovali a disidentov, ktorí ho vydávali, súdili a väznili. 
Myšlienkou samizdatu bolo vydávať len malé množstvo výtlačkov, obyčajne písaných cez kopírovací papier na písacom stroji. Každý čitateľ bol povzbudzovaný, aby tlačovinu opísal, alebo akýmkoľvek spôsobom rozmnožil a poskytol ďalej.
Jedným z prejavov cenzúry totiž bolo odopretie prístupu k rozmnožovacej technike. V Rumunsku (od roku 1983) podliehalo povoleniu aj jednoduché vlastníctvo písacieho stroja obštrukciam: „V rámci bezpečnostných opatrení ešte v roku 1983 vyšiel na svetlo sveta úplne originálny prezidentský dekrét o povinnej registrácii písacích strojov. Kúpa nového písacieho stroja bola možná len so súhlasom polície a dekrét priamo stanovil, že ľudia, ktorí by mohli predstavovať ‚nebezpečenstvo pre verejný poriadok a bezpečnosť štátu‘ nesmú písací stroj vlastniť.“ Vo všetkých komunistických krajinách bol prísne kontrolovaný prístup k cyklostylom, kopírovacím strojom a ďalšej podobnej technike. Skôr, než sa začal prejavovať nástup informačných technológií, došlo k pádu komunistických režimov a uvoľneniu cenzúry.
XX. obvod (Budapešť)

XX. obvod, nazývaný aj Pesterzsébet,  je budapeštiansky mestský obvod. Má rozlohu 12,18 km² a žije tu 64 313 obyvateľov (2003).
Furkotský potok

Prameň

Pramení na juhovýchodnom svahu Ostrej veže  (2 129,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 880 m n. m..

Opis toku

V období jarného topenia snehu vyteká z Vyšného Wahlenbergovho plesa na juhovýchodnom úpätí Ostrej  (2 350,5 m n. m.) a ďalej preteká cez Nižné Wahlenbergovo pleso (2 053,0 m n. m.). Na hornom toku tečie juhojuhovýchodným smerom cez Furkotskú dolinu, kde sa niekoľkokrát esovito ohýba, následne sa stáča severojužným smerom a vstupuje do Podtatranskej kotliny, do podcelku Tatranské podhorie. Tu najprv pretína Tatranskú magistrálu, postupne sa stáča juhozápadným smerom, opúšťa územie národnej prírodnej rezervácie a západne od osady Štrbské Pleso sa v nadmorskej výške cca 1 215 m n. m. vlieva do Bieleho Váhu.
Muret (mesto)

Poloha

Obec má rozlohu 57,84 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 24 085 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mladá garda (odbojová organizácia)

Mladá garda (rus. Молодая гвардия) bola podzemná odbojová organizácia, ktorá bojovala v roku 1942, počas druhej svetovej vojny, proti nacistom v okupovanom ukrajinskom meste Krasnodone.
Osudy Mladej gardy spracoval v rovnomennom románe sovietsky spisovateľ Alexander Fadejev (pozri Mladá garda).
Na počesť Mladej gardy je pomenovaný bratislavský internát Mladá garda (internát).
Houville-en-Vexin

Poloha

Obec má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Servon (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 104 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pokrok

Pokrok pokrok je napredovanie, ktoré sa spočiatku chápalo neutrálne, t. j. ako postup k lepšiemu aj k horšiemu; s nástupom novoveku (15. storočie - 16. storočie) sa pokrok chápe čoraz viac ako zlepšovanie, stupňovanie a vývin k vyššiemu. Súbežne s tým význam výrazu pokrok nadobúda ideologickú účinnosť, stáva sa prísľubom možnosti vziať osud do vlastných rúk. V súlade s tým potom pokrok prebieha vždy zároveň s vysokým hodnotením praktických schopností a zručností.
Prejavuje sa to v často zdôrazňovanej, ale iba zriedka dodržiavanej požiadavke
prekonať oddelenie myslenia a zručnosti, vedy, a praktických umení.
Toto zafarbenie významu výrazu pokrok sa začína objavovať v dôsledku nového sebauvedomenia, ktoré sa od 15. stor. začalo šíriť v kruhoch meštianstva. V mnohých mestách dosiahli meštianske rodiny blahobyt, uznanie a významné postavenie iba na základe usilovnej práce v remesle. V tom je základ postoja, ktorý vychádza z toho, že len prácou vlastných rúk môže človek zo seba niečo urobiť a niečo v živote dosiahnuť. V 18. storočí sa tento postoj systematizoval vo filozofii dejín, ktorá sa pokúšala dokázať, že to bol práve človek, ktorý vďaka svojej učenlivosti vytvoril civilizačný pokrok.
Teizmus

teizmus je učenie uznávajúce existenciu osobného boha ako nadprirodzenej bytosti s rozumom a vôľou.
Katka (film z roku 1949)

Obsah

Katka je mladé dievča vyrastajúce na dedine. Nechce sa však celý život iba starať o rodinu, dom a statok a preto, napriek zákazu rodičov, uteká pracovať do fabriky na výrobu pančúch. Po počiatočných ťažkostiach sa jej podarí získať miesto v dielni plnej zapálených úderníčok a horúcich plechových nôh. Spočiatku nemotorná, no húževnatá Katka sa snaží vyrovnať kolegyni Vierke, ktorá každý týždeň láme rekordy v počte vyrobených kusov. To vyústi do vytvorenia novej úderky a odchodu niektorých robotníčok na čele s Katkou do inej dielne. K jej starostiam o zefektívnenie práce iba pridáva majster Šimon, sprvu nevľúdny, no postupne si uvedomujúci svoj nesmelý záujem o novú pracovníčku.
Katka príde na zlepšovák, ktorým by sa podstatne zvýšila výroba v dielni. Prvý pokus, predvádzaný za prítomnosti riaditeľa podniku, dopadne ale katastrofálne a Katka utečie naspäť domov. Medzičasom však Šimon ocení nový nápad a rozhodne sa ho dokončiť. Katkine spolupracovníčky sa ju zatiaľ vydajú hľadať s cieľom priviesť ju naspäť. Kvôli neprítomnosti robotníčok v dielni však výroba stagnuje, a tak vedúca nepriateľskej úderky Vierka dobrovoľne zaskakuje za chýbajúcu pracovnú silu so slovami: "Veď sa pretekáme preto, aby fabrika čo najviac vyrobila." Keď sa Katka teda vráti naspäť do fabriky, získava nie len nový patent a uznanie od riaditeľa, ale aj Šimonovo srdce.

Budovateľská ideológia

Celý film pôsobí ako politická propaganda komunistickej strany, ktorej cieľom bolo prilákať čo najviac ľudí do priemyselnej výroby. Život na dedine je zobrazený ako zastaraný a vhodný pre starú generáciu, zatiaľ čo tá mladá by mala smerovať do miest a fabrík. Túto myšlienku podporuje aj fakt, že hlavnou hrdinkou je žena. Nielen ľudia z dediny by sa mali podieľať na priemyselnom rozvoji, ale aj ženy vo všeobecnosti sú podporované osamostatniť sa od mužov, nečakať iba na svadbu a domácnosť, ale začať aktívne pracovať a zarábať vlastné peniaze.
Vo filme sa navyše vyzdvihuje potreba kolektívu, ktorý vždy podrží jednotlivca, aj keď sa jedná o súperiacu úderku. Myšlienka práce a rozvoja je tak povýšená nad akékoľvek individuálne túžby a potreby jednotlivých pracovníkov.

Prijatie kritiky

Filmové recenzie neboli tak zhovievavé, ako by sa na prvý pohľad mohlo zdať pre filmovú agitku v socialistickom štáte. Budovateľský kontext bol síce jednoznačne označovaný ako chvályhodný a potrebný, no nepriazeň kritikov bola namierená najmä na zobrazenie ideológie ako takej. Veľa chvály si taktiež neodniesol použitý humor.
Villey-sur-Tille

Poloha

Obec má rozlohu 12,78 km². Najvyšší bod je položený 443 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 291 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-de-Grave

Poloha

Obec má rozlohu 6,16 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE