AIDC F-CK-1 Čing-kuo

Vznik a vývoj

Začiatkom 80. rokov hľadal Taiwan náhradu za zastarané stíhačky F-5E Tiger II a F-104. Požiadal preto USA o povolenie na nákup F-16 alebo F-20 Tigershark. Vzhľadom k tomu, že Spojené štáty sa v tej dobe snažili o zlepšenie vzťahov s Čínou, bol predaj týchto stíhacích lietadiel zamietnutý. Na základe požiadaviek Vzdušných síl Čínskej republiky bol teda v roku 1982 spustený program vývoja vlastného stíhacieho lietadla, ktoré by bolo schopné vybojovať vzdušnú nadvládu. Vedením projektu bola v roku 1983 poverená taiwanská spoločnosť  Aero Industry Development Center, avšak značnú pomoc pri vývoji poskytli americké firmy. General Dynamics sa podieľala na vývoji draku, Garrett v spolupráci so švédskym Volvom sa podieľali na výrobe motora a General Electric vyvinula rádiolokátor. Predstavenie prvého prototypu sa konalo 10. decembra 1988, pričom nové lietadlo bolo formálne pomenované po nedávno zosnulom prezidentovi Čiang Čing-kuo. Následne od Ministerstva národnej obrany získalo lietadlo označenie F-CK-1. Pričom F je začiatočné písmeno slova Fighter (stíhačka), CK je skratka mena prezidenta (Čing-kuo) a číslica 1 vyjadrovala, že ide o prvé doma vyvinuté stíhacie lietadlo. V januári 1989 bol vypracovaný posudok pripravenosti lietadla na prvý let, vrámci ktorého bolo identifikovaných 123 položiek na zlepšenie. O štyri mesiace neskôr, 28. mája o 10:21, sa prototyp prvýkrát vzniesol k oblohe. Hoci mal stroj pôvodne podľa plánov stráviť vo vzduchu celú hodinu, let musel byť predčasne ukončený. Pozemné riadiace stredisko totiž dostalo chybný varovný signál a tak bol prvý let po 22 minútach prerušený. Celkovo boli pre potreby testovania vyrobené tri jednomiestne a jeden dvojmiestny prototyp. V októbri 1990 sa začali práce na výrobe prvých desiatich predprodukčných lietadiel. Šesť jednomiestnych a štyri dvojmiestne stroje boli dodané v priebehu rokov 1992-1993. Následne bola spustená sériová výroba, z ktorej prvé stíhačky boli odovzdané letectvu začiatkom roka 1994. V decembri 1994 bola vytvorená prvá letka stíhacích lietadiel F-CK-1, pričom stroje dosiahli počiatočnú operačnú spôsobilosť v januári 1995.
Pôvodne plánovalo taiwanské letectvo vyrobiť 250 stíhačiek, avšak potom, čo Bushova administratíva odsúhlasila predaj 150 strojov Block 20 F-16A/B, bol tento počet znížený na 130 lietadiel. Dňa 14. januára 2000 boli dodané Vzdušným silám Čínskej republiky posledné dva stroje a sériová výroba bola definitívne ukončená.

Drak

Trup dlhý 14,48 m je navrhnutý tak, aby vydržal preťaženie do 9 g. F-CK-1 je hornoplošník s rozpätím krídel 9 m. Pri konštrukcii krídel boli použité kompozitné materiály.

Kokpit

Kokpit je vybavený tromi multifunkčnými displejmi a head-up displejom (HUD). Klimatizovaná a pretlaková kabína pilota je uzatvorená jednodielnym prekrytom. Pilot sedí na vystreľovacom sedadle Martin Baker Mark 12, ktoré má parametre 0/0. To znamená, že pilot sa môže katapultovať už pri nulovej výške a nulovej rýchlosti lietadla. Najdôležitejšie ovládacie prvky sú umiestnené na plynovej a riadiacej páke, presne podľa konceptu HOTAS (Hands-On-Throttle-And-Stick). Pilot tak môže prepínať medzi zbraňovými systémami a priebežne voliť najvhodnejší režim radaru bez toho, aby musel dať ruky preč z plynovej alebo riadiacej páky.

Avionika

Základným senzorom lietadla je pulzný dopplerovský rádiolokátor Golden Dragon CD-53, schopný detegovať vzdušné, pozemné a námorné ciele. Dosah tohto radaru je 148 km.
F-CK-1 používa elektroimpulzný systém riadenia letu (fly-by-wire) od spoločnosti BAE Systems (predtým Lear Astronics)  a inerciálny navigačný systém od firmy Northrop Grumman (predtým Litton).

Výzbroj

Základnú výzbroj predstavuje šesťhlavňový rotačný guľomet M61A1 kalibru 20 mm, ktorý je umiestnený na pravej strane trupu. Lietadlo má šesť závesníkov, na ktorých môže niesť výzbroj. Dva sú pod trupom, po jednom pylóne je pod každým krídlom a jeden závesník je aj na špičke každého z krídel. Proti vzdušným cieľom má Čing-kuo integrované tepelne navádzané rakety krátkeho dosahu Tien Čien I (Skysword I). Pre boj mimo vizuálnu vzdialenosť môže použiť protilietadlové strely Tien Čien II (Skysword II) s aktívnym radarovým navádzaním a dosahom 60 km. Na ničenie pozemných cieľov je stíhačka vybavená strelami vzduch-zem Wan tien, ktoré majú dolet 200 km. Protilodnú muníciu zastupuje strela Hsiung Feng II s dosahom 80 km a 180 kg vysoko explozívnou bojovou hlavicou.