google/wiki40b huggingface dataset:
Córdoba (mesto v Argentíne)

Dejiny

Mesto založil španielsky conquistador Jerónimo Luis de Cabrera dňa 6. júla 1573. Spolu so stovkou mužov založil osadu na brehu rieky Suquía a pomenoval ju Córdoba de la Nueva Andalucía, pravdepodobne na počesť predkov zo španielskeho mesta Córdoba. Osadu obývali aj domorodý obyvatelia, tých však v roku 1577 vysídlili na druhý breh rieky. Po tom ako sa jadro mesta premiestnilo do súčasnej polohy začal prekvitať obchod so severnými oblasťami.
V roku 1599 prišli do mesta Jezuiti. V roku 1608 založili noviciát a v roku 1610 Colegio Maximo, ktoré sa o tri roky neskôr stalo univerzitou. Jezuiti postavili ešte školu, kostol a obytné budovy, ktoré sú v súčasnosti jedny z najstarších v Amerike. Podľa sčítania v roku 1760 mala Córdoba 22 000 obyvateľov. V roku 1776 vytvoril kráľ Karol III. Laplatské vicekráľovstvo, ktorého súčasťou sa stala aj Córdoba. 
Na konci 19. storočia počas industrializácie sa mesto stalo exportérom poľnohospodárskych tovarov, najmä mäso a obilie. Na začiatku 20. storočia malo mesto už 90 000 obyvateľov. V roku 1927 začala v meste fungovať továreň na výrobu vojenských lietadiel, ktorej dôležitosť sa zvýšila počas druhej svetovej vojny. V roku 1947 malo mesto 400 000 obyvateľov. V roku 1955 vypukla vzbura Revolución Libertadora, ktorá pomocou armády zosadila prezidenta Juana Peróna a v roku 1969 série niekoľkých protestov Cordobazo proti vláde generála Onganía.

Doprava

Mesto má tretie najväčšie letisko v Argentíne. V súčasnosti sú oznámené dva veľké dopravné projekty: projekt vysokorýchlostnej trate (320 km/h) pre vlakové spojenie Buenos Aires – Rosario – Córdoba a od roku 2007 aj zámer vybudovať v meste druhé metro v krajine. Tieto projekty sú však pre nedostatok financií pozastavené.
Velký Špičák (národná prírodná rezervácia)

Rastlinstvo

V lesnom poraste prevažujú jedľa s bukmi na úbočiach javor horský (Acer pseudoplatanus) a mliečny (Acer platanoides), jaseň štíhly a brest horský (Ulmus glabra). Pozoruhodný v týchto nadmorských výškach je výskyt duba letného (Quercus robur). Les má charakter pralesa.
V bylinnom podraste rastie mesačnica trváca (Lunaria rediviva), cesnak medvedí (Allium ursinum), snežienka jarná (Galanthus nivalis).
Kríkové poschodie obsahuje vzácny lykovec jedovatý (Daphne mezereum).

Živočíchy

Zo živočíchov sú tu zastúpené niektoré druhy vtákov hniezdiacich v stromoch (holub plúžik (Columba oenas) , kolibiarik sykavý (Phylloscopus sibilatrix), žlna sivá (Picus canus), glezg obyčajný (Coccothraustes coccothraustes), vlha obyčajná (Oriolus oriolus) a ďalšie). Boli tu zistené aj niektoré vzácnejšie druhy pavúkov.
Préaux-Saint-Sébastien

Poloha

Obec má rozlohu 3,72 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 36 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Čado

Kariéra

Svoju kariéru začal v rodnej obci Nižná. Bol členom miestneho atletického oddielu, ktorý v roku 1977 získal pre ZŠ v kategórii vidieckych škôl prvý Pohár Československého rozhlasu. Majster Československa v trojskoku v roku 1986 výkonom 17,04 m. Ján Čado je zároveň držiteľom rekordu v trojskoku za Československo a kvalifikoval sa aj na letné olympijské hry v Los Angeles v roku 1984, avšak nemohol sa ich zúčastniť kvôli politickému bojkotu hier.
V auguste roku 1983 reprezentoval ČSSR na prvom ročníku MS v atletike v Helsinkách, kde vo finále skončil na 6. mieste (17,06 m). Štyrikrát skončil na halových ME tesne za stupienkami víťazov, na 4. mieste. Takto sa umiestnil na halových ME 1983 v Budapešti, halových ME 1984 v Göteborgu, halových ME 1986 v Madride a na halových ME 1987 vo francúzskom meste Liévin.
Po halových majstrovstvách sveta v Indianopolise sa v roku 1987 zo Spojených štátov nevrátil domov. Študoval na North Central, kde v roku 1993 ukončil štúdia. V USA získal dvojnásobný titul Majster NCAA Division III v hale (1989 a 1990) a titul Majster NCAA Division III pod holým nebom (1989). V roku 1990 získal striebro z atletického okruhu IAAF/Mobil Grand Prix. Na 2. majstrovstvách sveta v atletike v Tokiu v roku 1991 sa nekvalifikoval.
Radoslav Baťo

Radoslav Baťo (* 1977) je slovenský novinár.
Ako novinár začínal v roku 1996 v denníku Hospodárske noviny, neskôr pôsobil v denníku Pravda. Od roku 2001 do novembra 2009 pracoval v týždenníku Trend, od 1. apríla 2005 ako jeho šéfredaktor. 
Neskôr pracoval ako komentátor denníka SME.
Bývalú ministerku práce, sociálnych vecí a rodiny SR Vieru Tomanovú označil za mimozemšťanku, čo vyústilo do súdneho sporu.
Koncom mája 2014 novozvolený prezident Andrej Kiska predstavil svojich šiestich poradcov a hovorcu. Baťo bol jeden z tzv. „siedmich statočných“ (podľa Kisku).
Montcet

Polohopis

Montcet má rozlohu 6,68 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Montcet má 664 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Alban-de-Roche

Poloha

Obec má rozlohu 6,11 km². Najvyšší bod je položený 462 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 806 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Euagoras zo Sparty

Euagoras (starogr. Εὐαγόρας – Euagoras) bol trojnásobný olympijský víťaz v tethrippe v 6. stor. pred Kr.
Euagoras zo Sparty sa na 58., na 59. a na 60. olympijských hrách v rokoch 548, 544 a v roku 540 pred Kr. stal víťazom v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom). V Olympii sa tethrippon zaradil do programu na 25. hrách v roku 680 pred Kr.. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza.
Podľa starovekého autora Pausania sa v olympijskej Altide nachádzalo sochárske dielo voza, ktoré bolo darom olympionika Euagora zo Sparty. Pausanias o tom uvádza: „Dary aténskeho Miltiada a lakónskeho Euagora tiež predstavujú vozy, ale sám Euagoras na voze nestojí." Historik Herodotos zaznamenal, že na olympijských víťazstvách Euagora mali veľkú zásluhu jeho kobyly, ktorých výkon nikdy iné neprekonali.
Robert Ettinger

Zakladateľ kryonického hnutia

Inicioval a podnietil vznik kryonického hnutia, ktorého podstatou je kryonická suspenzia čiže zmrazenie človeka a jeho znovuoživenie v čase pokročilejších znalostí. Robert Ch. W. Ettinger pôsobil ako profesor fyziky.

Dielo

Vydal knihy The Prospect of Immortality (1964), Man into Superman (1972) a Youniverse (2009). Tieto sa stali základnou literatúrou kryonického hnutia a transhumanizmu. Kniha Roberta Ettingera The Prospect of Immortality (1964) odštartovala myšlienku kryonickej suspenzie.

Filozofia kryoniky

Robert Ettinger v knihe The Prospect of Immortality (1964) tvrdí, že medicínska technológia sa zdá neustále napredovať a odkedy veda objavila, že chemické aktivity sa úplne zastavia pri dostatočne nízkych teplotách, bude možné zmraziť dnes osobu v tekutom dusíku a uchovať telo až do času, keď technológia bude dostatočne pokročilá, aby mohla opraviť poškodenia zmrazením a navrátiť pôvodnú podobu oživením. Podľa Ettingera kryonika ponúka lístok do budúcnosti. Ettinger tvrdí, že sa musíme postarať iba o to, aby naše telá boli po smrti uložené vo vhodných mraziacich rakvách, pokiaľ nenastane doba, v ktorej nám veda bude schopná pomôcť. Čokoľvek nás dnes zabíja, či už staroba alebo choroba, a tiež aj keď sú zmrazovacie techniky v dobe našej smrti ešte veľmi primitívne, skôr alebo neskoršie v budúcnosti vyrastú naši priatelia, ktorí nás znovu oživia a uzdravia.

Funkcie v inštitúciach

Robert C. W. Ettinger vykonával funkcie prezidenta The Cryonics Institute a The Immortalist Society.
Blake Edwards

Životopis

Pochádzal z umeleckej rodiny, jeho otec bol divadelný režisér, jeho nevlastný starý otec bol režisér z obdobia počiatkov kinematografie v ére nemého filmu.
V roku 2004 získal cenu Americkej akadémie filmových umení a vied, Oscara za celoživotné dielo.
Zomrel vo veku 88 rokov na komplikácie spôsobené zápalom pľúc.
Johan Ramszler

Životopis

Zlatník v Banskej Bystrici (spomínaný 1680-1691). Za majstra prijatý v Banskej Bystrici (1680).
Michal Chudovský

Životopis

Študoval na gymnáziu v Lučenci, v Ožďanoch, na evanjelický lýceu v Banskej Štiavnici a v Bratislave, 1829 – 1931 na univerzite v Tübingene. Po ukončení lýcea vychovávateľ v Bratislave, 1831 – 1835 kaplán a administrátor v Krupine, 1835 – 1847 farár v Hrochoti, potom asi úradník v Banskej Bystrici. Písal poviedky a úvahy do Starého i Nového vlasteneckého kalendára a Slov. pozorníka, vydal aj politický veršovaný leták a príležitostné básne.
Adrian Wichser

Adrian Wichser (* 18. marec 1980) je švajčiarsky hokejový útočník, v súčasností hráč klubu ZSC Zürich Lions. Do Zürichu prestúpil pred sezónou 2005-06, predtým hrával za HC Lugano a HC Kloten. V roku 1998 bol draftovaný klubom Florida Panthers, ale v NHL zatiaľ nenastúpil.

Reprezentácia

Wichser reprezentuje Švajčiarsku už od juniorských kategórií.
Flaucourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,36 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 331 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nancray

Poloha

Obec má rozlohu 16,48 km². Najvyšší bod je položený 561 m n. m. a najnižší bod 395 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 266 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Léger-Vauban

Poloha

Obec má rozlohu 33,81 km². Najvyšší bod je položený 566 m n. m. a najnižší bod 325 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 393 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Interfáza

Interfáza alebo interkinéza je obdobie medzi dvoma bunkovými deleniami.
Rédené

Poloha

Obec má rozlohu 24,49 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 828 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antignac (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,8 km². Najvyšší bod je položený 1 846 m n. m. a najnižší bod 589 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rimplas

Poloha

Obec má rozlohu 24,95 km². Najvyšší bod je položený 2 649 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flegón z Trallu

Flegón (starogr. Φλέγων, lat. Phlegon) bol grécky spisovateľ a historik v 2. storočí.

Biografia

Z antických prameňov vieme o ňom len veľmi málo, len to, že pochádzal z maloázijského Trallu, niekoľko rokov prežil na Sicílii a že bol prepustencom rímskeho cisára Hadriána.

Flegón a zatmenie Slnka počas Pašije

Apoštol Matúš vo svojom evanjeliu zaznamenal, že sa počas umierania Ježiša na kríži udialo zemetrasenie. V evanjeliu od Lukáša je zase uvedené: „Bolo už asi šesť hodín; tu nastala tma po celej zemi až do deviatej hodiny, lebo sa Slnko zatmelo. Opona v chráme sa roztrhla napoly. V tom zvolal Ježiš mocným hlasom: Otče, do tvojich rúk porúčam svojho ducha! A keď to dopovedal, skonal.“ Tieto informácie sa snažil potvrdiť aj z mimo evanjelických zdrojov (medzi inými) kresťanský historik Eusebios z Kaisareie, ktorý sa oprel o Flegónov zázmam z 13. knihy víťazov olympijských hier, kde sa uvádza: „V 4. roku 202. olympiády bolo zatmenie Slnka omnoho väčšie než všetky skôr pozoro­vané a o 6. hodine dennej nastala noc taká, že i hviezdy na nebi sa ukázali; a veľké zemetrasenie, ktoré v Bitýnii vzniklo, zničilo väčšinu Nikaie.“
Dve vody

Prameň

Potok pramení v hlavnom hrebeni Ďumbierskych Tatier, na severovýchodnom svahu Žiarskej hole (1 840,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 760 m n. m.
Montaillou

Poloha

Obec má rozlohu 8,61 km². Najvyšší bod je položený 1 806 m n. m. a najnižší bod 1 181 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 32 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pamätník Mininovi a Požarskému

Téma

Pomník osadili v roku 1818 na počesť "občanovi Mininovi a kniežaťu Požarskému". Kuzma Minin a Dmitrij Michajlovič Požarskij stáli na čele druhej ľudovej domobrany, ktorej sa počas Smuty podarilo poraziť Poliakov a vyhnať ich z Moskvy (1612). 
Reliéfy na podstavci pamätníka:
Pamätný nápis na podstavci (preklad: občanovi Mininovi a kniežaťu Požarskému vďačné Rusko roku 1818):

Dejiny

Pôvodne mal pamätník stáť v Nižnom Novgorode, kde prebehlo zvolanie domobrany. Zbierka sa začala v roku 1803 po iniciatíve Slobodnej spoločnosti milovníkov slovesnosti, vied a umenia. Súťaž na vytvorenie pamätníka vyhral v roku 1808 sochár Ivan Martos. Rozhodlo sa, že pre význam pamätníka pre ruské dejiny bude stáť v Moskve, v strede Červeného námestia. V Nižnom Novgorode ho mal nahradiť mramorový obelisk. Slávnostné odhalenie pamätníka sa konalo 4. marca 1818. V roku 1931 bol presunutý zo stredu námestia k Chrámu Vasiľa Blaženého, aby neprekážal prvomájovým sprievodom a vojenským prehliadkam.
V roku 2005 bola v Nižnom Novgorode odhalená kópia pamätníka, nižšia o päť centimetrov.
Saint-Bouize

Poloha

Obec má rozlohu 14,97 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 339 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vodnopólová extraliga mužov 2008/09

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti minulým sezónam nezmenil, pribudol iba vyšší počet zápasov v základnej časti. Súťaž opäť pozostávala zo základnej a nadstavbovej časti. Základná časť sa skladala z 20 kôl a družstvá v nej odohrali zápasy systémom každý s každým dvakrát doma a vonku. Zo základnej časti postúpili 4 najlepšie družstvá do nadstavbovej časti. Nadstavbová časť sa skladala zo 4 turnajov, každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa do nej započítavali aj výsledky zo základnej časti. Umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov. Z extraligy nezostúpilo žiadne družstvo. Posledné družstvo extraligy malo pôvodne hrať baráž, ale družstvá 1. ligy sa vzdali účasti v nej.
Dettifoss

Dettifoss je vodopád nachádzajúci sa v oblasti Mývatn na severe Islandu na rieke Jökulsá á Fjöllum, ktorá je ľadovcového pôvodu. Je pokladaný za najsilnejší vodopád v Európe s prietokom vody medzi 200 až 500 m³ za sekundu (prietok závisí od ročnej doby, najmä v lete je prietok vysoký vďaka topiacemu sa ľadovcu). Vodopád je široký 100 metrov s prevýšením 44 m.
Národný park Jökulsárgljúfur sa nachádza 15 km severne od vodopádov.
Zkamenělý zámek (prírodná pamiatka)

História

Podľa vykopaných nálezov vykonávaných v 80. a 90. rokoch 20. storočia sa vedeckí pracovníci zhodli na tom, že sa jedná o miesto s neolitickým a so slovanským osídlením. Zkamenělý zámek nebol pevnosťou, ako sa často súdi, ale hradiskom, v ktorom sa v rôznych dobách (kamennej, bronzovej, železnej) vystriedalo mnoho rôrnych rodinných skupín.

Názov

Je pravdepodobné, že toto miesto bolo pomenované v dobe staroslovanskej. V starých letopisoch sa uvádza názov "Strahwiow", ktorý sa asi vzťahoval nielen k blízkemu potoku, ale aj k návršnému hradisku. Najpravdepodobnejší výklad pomenovania hradiska Karlštejn lebo Kalštejn znie, že bolo utvorené nemeckým lesným personálom podľa veľkého holého kameňa, tj. Holý kameň nemecky Kahl - rovnako. Z toho ľud potom utvoril Kalštejn.
Pôvod je teda nepochybne nemecký. Zodpovedá tomu aj zápis vo Svrateckej farskej matrike z doby, kedy na vznikajúcu osadu - dnešné osada Karlštejn (súčasť obce Svratouch) s kaštieľom - bolo prenesené meno najbližšieho pomenovaného miesta (hradiska Kalštejna) a kedy sa potom pre hradisko ujal názov Starý Kalštejn alebo Karlštejn. Názov Zkamenělý zámek sa objavil až v druhej polovici 19. storočia, kedy zapracovala ľudová fantázia, ktorá videla v nápadne utváranej sústave skalísk "skamenený" zámocký útvar (veža, okno, schody, dom atď.).

Archeologický výskum

Pri výkopoch v priestore Zkamenělého zámku tu bolo nájdených niekoľko predmetov: úlomky kamenného mlatu, žarnov, drtidlo, hlavička zvieraťa, množstvo kostí zvierat, železné nasadzovacie a bodacie šípky, veľké množstvo úlomkov z hlinených nádob a rad drobných železných predmetov. Väčšina nálezov sa dnes nachádza v múzeách v Hlinsku, v Poličke, Svratke a v Chrudimi.
Jeff Ballard

Život

Svoju kariéru začal v polovici osemdesiatych rokov, kedy spolupracoval napríklad so saxofonistom Harveyom Wainapelom. Od roku 1988 pôsobil tri roky v sprievodnej skupine speváka a klaviristu Raya Charlesa. Spolu s kontrabasistom Larrym Grenadierom a saxofonistom Markom Turnerom pôsobí v skupine Fly, ktorá svoj prvý album vydala v roku 2004. Rovnako je členom tria klaviristu Brada Mehldaua. Počas svojej kariéry spolupracoval s radom ďalších hudobníkov, medzi ktorých patria napríklad Chick Corea, Pat Metheny alebo Avišaj Kohen. V roku 2014 vydal vlastný album Time's Tales, na ktorom vedľa Ballarda hrá ešte saxofonista Miguel Zenón a gitarista Lionel Loueke.
Drew Barrymorová

Detstvo

Narodila sa v Culver City v Kalifornii, ako dcéra herca Johna Drew Barrymora (1932 – 2004) a Jaid (rod. Ildikó Jaid Makó; * 1946). Jej matka sa narodila maďarským utečencom v tábore vo Brannenburgu v Západnom Nemecku počas Druhej svetovej vojny. Keď mala Drew deväť rokov, jej rodičia sa rozviedli. Je jedným zo štyroch detí s nevlastným bratom Johnom, ktorý je tiež herec.

Zaujímavosti

Roku 2003 pózovala pre časopis Maxim spolu so svojimi priateľkami a kolegyňami z filmu Charlieho Anjeli – Lucy Liuovou a Cameron Diazovou. 3. februára 2004 dostala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Jej majetok je odhadovaný na 2,3 miliardy dolárov. V roku 2006 bola údajne druhou najlepšie platenou herečkou. Stala sa ambasádorkou Svetového potravinového programu Organizácie Spojených národov (WFP) a tejto organizácii darovala jeden milión amerických dolárov. V júni 2007 sa stala novou tvárou kolekcie šperkov talianskej módnej značky Gucci.

Osobný život

Vo svojich 16 rokoch sa zasnúbila s Lelandom Haywardom, vnukom hollywodskeho producenta Lelanda Haywarda. O pár mesiacov neskôr svoje zásnuby zrušili. V rokoch 1992 až 1993 žila s hudobníkom Jamiem Waltersom, s ktorým bola tiež zasnúbená.
20. marca 1994 vo veku 19 rokov sa vydala za svojho prvého manžela, rodeného Walesana a majiteľa losangeleského baru, Jeremyho Thomasa. O dva mesiace neskôr podala žiadosť o rozvod. 
Barrymorová bola v roku 1999 vo vzťahu s MTV moderátorom a komikom Tomom Greenom. V júli 2000 sa zasnúbili a o pár mesiacov zosobášili. Spolu hrali vo filme Charlieho anjeli a v Greenovom režisérskom debute, Freddyho úlet. V decembri 2001 Green požiadal o rozvod a v októbri 2002 sa aj rozviedli.
V roku 2002 začala chodiť s bubeníkom skupiny The Strokes, Fabriziom Morettim, ktorého stretla na koncerte. 5-ročný vzťah skončil v januári 2007. Začala chodiť s Justinom Longom, ale rozišli sa v júli 2008. Počas natáčania filmu Bláznivo zamilovaní sa k sebe znovu vrátili, ale v roku 2010 ich vzťah skončil.
Na začiatku roku 2011 začala chodiť s umeleckým poradcom, Willom Kopelmanom, synom bývalého Chanel CEO, Arie Kopelmana. Pár oznámil v januári 2012 svoje zásnuby a v júli sa v Montecito v Kalifornii zosobášili. O štyri dni neskôr sa ich svadobná fotografia objavila na obálke časopisu People. Barrymorová a Kopelman majú spolu 2 dcéry: Olive Barrymore Kopelmanovú (* 2012) a Frankie Barrymore Kopelmanovú (* 2014). 2. apríla 2016 oznámili, že sa rozvádzajú. Oficiálne sa rozviedli 3. augusta 2016.
Vaas

Poloha

Obec má rozlohu 30,14 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 596 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eurominca

Séria 2002

Pôvodné návrhy 10-, 20- a 50-centových mincí vyobrazujú obrys každého z členských štátov európskej pätnástky. To znamenalo, že každý štát bol vyobrazený oddelene od ostatných, čo symbolizovalo Európu tvorenú mnohými ostrovmi. Členovia EÚ, ktoré nie sú súčasťou eurozóny (Spojené kráľovstvo, Švédsko a Dánsko) boli tiež vyobrazení. 
Na 1 € a 2 € minciach sa objavila pevnina súdržnejšia hoci hranice sú označené. Vertikálne hrebene prechádzajú miestami nevyobrazených krajín. Všetky mince vyobrazujú 12 hviezd v ich dizajne. 
Niektoré mince sú datované rokmi 1999, 2000, prípadne 2001, keď už bola mena formálne ustanovená (iba francúzske, španielske, belgické, fínske a holandské mince). Tieto krajiny tradične označujú mince rokom razby, teda skôr ako rok, v ktorom boli uvedené do obehu.

Séria 2007

V roku 2007 bol zavedený nový design mincí s cieľom zohľadniť rozšírenie EÚ v roku 2004. Konštrukcia stále zachováva všetky prvky pôvodných návrhov, vrátane dvanástich hviezd, ale mapa pätnástich delených štátov je nahradená jednou zobrazujúcou Európu „ako kontinent“ bez hraníc. Vertikálne hrebene sa objavujú len v miestach „mora“. 
Cyprus je zobrazený niekoľko stoviek kilometrov severozápadne od jeho skutočnej geografickej polohy podľa mapy. Na 1- a 2-eurových minciach je ostrov zobrazený priamo na východ od pevninského Grécka, na 10-, 20- a 50-centových eurominciach priamo pod Krétou. Pôvodný návrh Európskej komisie navrhoval zobraziť Turecko na mape, ale tento návrh zamietla Rada. Takto sa odrazil odpor Rady k ambíciám Turecka o členstvo v EÚ. 
Prvá emisia týchto mincí bola vyrazená v roku 2006, vo fínskej mincovni, pre slovinskú centrálnu banku. Tieto mince sa do obehu dostali v roku 2007, spolu s ostatnými krajinami okrem Portugalska, Rakúska, San Marína, Talianska a Vatikánu. Tie zmenu aplikovali v roku 2008, pretože motív je od toho roku záväzný pre existujúce členské štáty eurozóny. Jeden, dva a päť centové euromince mince zostali nezmenené, pretože ukazujú, Európa našla svoje miesto vo svete, a to i napriek tomu, že na mape je stále zvýraznená pôvodná „európska pätnástka“.

Séria 2017

Od roku 2017 začali jednotlivé členské štáty s modifikáciou vzoru lícnej strany mincí s nominálnou hodnotou 1, 2 a 5 centov. Tento vzor sa vyznačuje menšou a zaoblenejšou číslicou a dlhšími úsekmi čiar na vonkajšej strane hviezd pri okraji mince. Slovenské mince prešli na nový vzor v roku 2019, kedy boli ešte razené obe ich verzie.
Vlajka Vietnamu

Vlajka Vietnamu – na červenom poli vlajky je žltá päťramenná hviezda, symbolizujúca jednotu ľudu a budovanie socializmu, a jej päť cípov prestavuje vietnamských robotníkov, roľníkov, intelektuálov, mládež a vojakov. Má funkciu hviezdy červenej, ale pretože list vlajky je červený, bola pre ňu zvolená farba žltá (červená a žltá sú obľúbené farby tejto oblasti sveta). Farba listu znamená revolúciu a krv preliatu za slobodu krajiny.
Vlajka sa používala od roku 1945 v rôznych obmenách ako symbol boja proti Francúzom, ale vznikla už okolo roku 1940. Hviezda, vpísaná do kružnice o polomere rovnom pätine dĺžky listu, mala do roku 1955 plnší tvar. Odvtedy má dnešnú podobu.
Savères

Poloha

Obec má rozlohu 10,71 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ardon (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 53,65 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 100 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE