google/wiki40b huggingface dataset:
Mount Colah

História

Mount Colah bol pôvodne nazývaný "Colah" – názov, ktorý bol prvýkrát použitý prírodovedcom Georgeom Caleym pri popisovaní koaly v liste botanikovi Joesephovi Banksovi. Keď sa v roku 1906 stalo Hornsby krajským mestom, bol názov zmenený na Mount Colah (vrch Colah).
Cez Mount Colah prechádza diaľnica F3 Sydney – New Castle. Bola vybudovaná v roku 1988 a otvorená v roku 1989. V blízkosti je golfový park v Asquith (južne od diaľnice). Nachádzajú sa tu aj stavby z druhej svetovej vojny.

Doprava

Hlavnými dopravnými tepnami sú cesty Pacific Highway a Ku-ring-gai chase. Diaľnica F3 Sydney – New Castle prechádza pozdĺž východnej časti sídliska, má výjazd a vjazd z Mount Colah smerom do Sydney. Diaľnica je miestom opakujúcich sa dopravných zápch pri dopravných nehodách medzi Mount Colah a Berowra.
Vlaková stanica Mount Colah je na hlavnej severnej železničnej trati.
Premáva tu aj pravidelná autobusová linka.

Obchodná časť

Malá skupina obchodov sa nachádza popri Pacific Highway. Nachadzaju sa tam pizzeria, požičovňa filmov, pošta ako i zelovoc

Škola

Mount Colah ma verejnú základnú školu ktorá sa nachádza na vychodnej strane od železnice

Obytná časť

Niektoré názvy ulíc sú odvodené z legendy o kraľovi Arthurovi ako napríklad Merlinova ulica, Lancelotova ulica, ulica Okrúhleho stola alebo Arthurov okruh.
'Ebdúlla Gorán

'Ebdúlla Gorán (soráníعەبدوڵڵا گۆران; nekurdské varianty mena: Abdalláh/Abd Alláh/Abdulláh Górán, Abd Alláh Solajmán Gorán (* 1904 – † 1962) bol kurdský básnik v Iraku, zakladateľ kurdskej poézie. Písal v dialekte sorání.
Ján Švarc

Životopis

Študoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. Venoval sa ochotníckemu divadlu. Účastník protifašistického odboja a SNP. Padol v boji.
Belmont (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 15,1 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 152 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Starina (okres Stará Ľubovňa)

Polohopis

Obec leží v úzkom údolí Starinského potoka, v centrálnej časti Ľubovnianskej vrchoviny, vzdialená vzdušnou čiarou asi 10 km východne od Starej Ľubovne a 5 km severne od Plavča. Patrí do regiónu Šariš a jediná prístupová trasa vedie cestou III/3138 cez Malý Lipník. 
Prícestná radová zástavba je vzdialená len 1 kilometer južne od rieky Poprad, ktorá tvorí prirodzenú hranicu s Poľskom. 
Zvlnené okolie obce tvoria zväčša lúky a pasienky s nesúvislým lesným porastom. Výraznejšie zalesnený je najmä v južnej časti a z geologického hľadiska sú zastúpené pieskovce s vrstvami ílovcov, na severnom okraji sú riečne terasy nánosov Popradu. 
Chotár obce leží vo výške od 432 m n. m. pri rieke Poprad, do 772 m n. m. na vrchu Patria.

Dejiny

Najstaršie dochovaná písomná zmienka o osade „Stara“ pochádza z roku 1352, kedy patrila panstvu Plaveč. 
V 17. storočí ju vlastnili Berzeviczyovci a Semseyovci, v 19. storočí spadala do majetku rodiny Salamonovcov. Koncom 18. storočia v nej stálo 34 domov s 227 obyvateľmi, počas sčítania v roku 1828 obývalo 53 domov celkom 394 osôb. 
Miestni obyvatelia boli najmä tkáči a roľníci, ktorí obhospodarovali rozsiahle záhrady. Významnú časť príjmov miestneho obyvateľstva tvorila ťažba dreva v okolitých lesoch.
Ťažké podmienky podhorskej oblasti spôsobili rozsiahle vysťahovalectvo za prácou, či už do Starej Ľubovne, Košíc alebo Česka.

Infraštruktúra

Koncová obec s približne 50 stálymi obyvateľmi.
V súčasnosti už nemá ani predajňu potravín,  a ani pohostinstvo,
tie boli zrušené v druhej dekáde 21. storočia.
Plne funkčný vodovod bol vybudovaný ešte v Akcii Z za socializmu.
Likvidácia komunálneho odpadu je riešená pravidelnými zvozmi, a umiestnením separačných kontajnerov pri obecnom úrade, kde je zároveň aj konečná zastávka autobusovej linky SAD, a miestna Požiarna Zbrojnica.
V obci nikdy neprebehla plynofikácia.
Najbližšia pošta, obchod, a krčma, je v susednej obci Malý Lipník.
Autobusová doprava je zabezpečená približne 3x denne do okresného mesta Stará Ľubovňa.

Pamiatky

V obci sa nachádza grécko-katolícky kostol zo začiatku 19. storočia.
Zachovalo sa tiež prekvapivo veľa zrubových domov a hospodárskych budov, väčšinou z obdobia rokov 1920-1930,
o ktoré sa starajú najmä cezpoľní chalupári, ktorí v tejto obci našli stratený a dobre ukrytý raj.
V katastri obce je extrémne vysoký výskyt rôznych plazov, prevažuje Slepúch lámavý, Jašterica živorodá, Užovka obyčajná, Vretenica obyčajná.
Územie je celkovo zaujímavé výskytom rôznych ďalších živočíchov, 
napr. Bobor európsky, Bocian čierny, Skokan ostropyský, Salamandra škvrnitá, Mlok obyčajný, Fúzač veľký, Slizniak karpatský, a iné.
Linorez

Linoryt alebo linoleoryt je grafická technika spočívajúca vo vyrytí (t.j. použije sa rydlo) negatívneho obrazu do linolea , alebo názov obrazu vytvoreného touto technikou. Veľmi podobný je linorez alebo linoleorez, čo je grafická technika spočívajúca vo vyrezaní (t.j. použije sa nôž) negatívneho obrazu do linolea , alebo názov obrazu vytvoreného touto technikou.  V zahraničí sa linoryt aj linorez označuje jedným spoločným názvom (napr. angl. linocut, nem. Linolschnitt).
Linoryt a linorez sú buď umelecké techniky alebo sa používajú pri kníhtlači. Linorez a linoryt sa vyznačujú  maximálnym svetelným kontrastom tmavých a svetlých plôch, jasnosťou tvarov a jednoznačnosťou výtvarnej reči. Táto technika pôsobí dynamicky a zameriava sa skôr na plochy než línie. Grafické techniky ako linoryt alebo drevorez boli významné najmä v nemeckom expresionizme.

História

Samotné linoleum bolo vytvorené okolo roku 1800 ako podlahová krytina. Bolo oveľa lacnejšie ako drevo a nenáročné na výrobu. Povrch linolea je mäkší a ľahší na vyrývanie na rozdiel od kovu alebo dreva. Vďaka týmto vlastnostiam bolo označované ako amatérske a využívalo sa hlavne na školách.  Neskôr, keď umelci ako Pablo Picasso a Henri Matisse začali linorez používať pri svojej tvorbe okolo  roku 1900, jeho popularita vzrástla. V rovankom období sa v Berlíne objavila skupina expresionistov nazývaná Die Brücke, pre ktorú je charakteristický prave linorez.

Technika

Priamo do linolea sa pomocou rydiel vyrýva zrkadlovo obrátený odraz. Z bezpečnostných dôvodov sa ryje vždy smerom od tela do dostatočnej hĺbky, ale aby sa linoleum neprederavilo. Vyrytá plocha zostane biela a žiadne tieňovanie nie je možné. Na hotový obraz sa valčekom nanesie v tenkej rovnomernej vrstve farba. Nakoniec sa linoryt otláča na papier pomocou grafického lisu. Linoryt môže byť použitý viackrát a ak chceme mať linoryt komponovaný z viacerých farieb, každá farba musí byť samostatne vyrytá a postupne otlačená. Kompozíciou dostaneme hotový obraz.

Predstavitelia

Medzi hlavných predstaviteľov linorytu a linorezu na Slovensku patrí Ľudovít Fulla. Je považovaný za jedného zo zakladateľov moderného maliarstva a grafiky na Slovensku. Inšpiroval ho najmä slovenský folklór. K Jeho najznámejším kolorovaným linorytom patrí „Veterná Bratislava“ či „Vtáčia krajina“. Ďalším významným predstaviteľom je Orest Dubay (napr. jeho grafika „Na vrchole“).
Medzi súčasníkov tejto techniky sa zaraďuje Matúš Maťátko, absolvent VŠVU v ateliéri voľnej grafiky a ilustrácie v Bratislave. Jeho grafické diela boli vystavené v Slovenskej národnej galérii na výstave „Drsná škola“, v roku 2017.

Workshopy

Jedným zo spôsobov propagácie tejto grafickej techniky medzi širokou verejnosťou, ako aj mladých umelcov, sú workshopy usporadúvané v Banskej Štiavnici. V roku 2015 sa  konal workshop linorytu  pre študentov VŠVU pod vedením Svätopluka Mikytu. Prvým slovenským workshopom pracujúcim s linorezom bol "ÁNO_LINO_09" v Banskej Štiavnici v roku 2009.
Zachovanie

Zachovanie je udržanie, zachránenie pred zánikom, spôsobenie, že niečo zostane. Napr. Hegel používal termín 'zachovanie' pri charakterizovaní pohybu absolútnej idey.
Zákony zachovania sú základnými zákonmi fyziky.
Campigneulles-les-Grandes

Poloha

Obec má rozlohu 5,34 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuts

Poloha

Obec má rozlohu 10,78 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 941 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maidières

Poloha

Obec má rozlohu 1,81 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 528 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Spomienky na budúcnosť

Obsah

Je zameraná na teóriu, že mnoho technológií starovekých civilizácií bolo prinesených na Zem cestovateľmi z vesmíru, ktorí boli vítaní ako bohovia. Medzi príkladmi, ktoré autor uvádza ako dôkazy svojich teórií, sú napríklad staré turecké mapy ukazujúce Zem, ako je videná z vesmíru, pričom sa zdá, že mapa bola vytvorená nad Mexikom Mayskou civilizáciou. Medzi najkontroverznejšie závery patrí tvrdenie, že biblické postavy boli inšpirované mimozemštanmi a ľudia získali ich vysokú inteligenciu párením s nimi.

Kritika

Väčšina vedcov a historikov neprijalo Dänikenove tvrdenia vážne, pričom argumentovali, že autor napísal knihu založenú na chybných, pseudovedeckých údajoch, pričom o niektorých sa neskôr ukázalo, že sú zavádzajúce alebo dokonca vykonštruované a často nelogicky predpokladané.
Řepy

Řepy sú jediné katastrálne územie v pražskej mestskej časti Praha 17 v mestskom obvode Praha 6. Nachádzajú sa na západe mesta a žije v nich 25-tisíc ľudí . Do 31. decembra 2001 sa mestská časť Praha 17 nazývala Praha-Řepy. Vykonáva rozšírenú pôsobnosť štátnej správy aj pre ďalšiu mestská časť v mestskom správnom obvode Praha 17.

Správny obvod Praha 17

Úrad mestskej časti Praha 17 je poverený výkonom rozšírenej pôsobnosti štátnej správy aj pre územie mestskej časti Praha-Zličín, ktorá zahŕňa katastrálne územia Zličín, Sobín a časť katastrálneho územia Třebonice, leží v mestskom obvode Praha 5.
Územie rozšírenej pôsobnosti štátnej správy úradu mestskej časti Praha 17, tzv. správny obvod Praha 17 zasahuje do dvoch mestských obvodov podľa zákona o územnom členení štátu.

Dejiny

Řepy boli ako obec pripomínané už v stredoveku. K Prahe bola následovne táto ves pripojená roku 1968, od 80. let 20. storočia sa tu začalo so stavbou sídliska; paneláky sa stavali aj po roku 1989, kedy chýbalo dobudovať severozápadnú časť. Električková trať vedie na Řepy od 28. októbra 1988.
Saint-Aubin-des-Ormeaux

Poloha

Obec má rozlohu 12,63 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 290 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš Leporíni

Životopis

Pôsobil v Banskej Bystrici-Radvani ako rektor, roku 1669 kňaz v Poltári, senionárny notár v Poltári.
Prívrženec reformácie, po prešovskom súde prenasledovaný a väznený v Leopoldove, odsúdený na galeje. Po návrate do vlasti sa nemohol usadiť v Banskej Bystrici, preto odišiel do Poltára (1696).
Baštové sedlo

Turistika

Výstup je možný len s horským vodcom.
Propiac

Poloha

Obec má rozlohu 11,15 km². Najvyšší bod je položený 782 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
CHK Keramin-Minsk

CHK Keramin-Minsk (rus. Керамин-Минск) je bieloruský hokejový klub, sídliaci v hlavnom meste Minsk. Bol založený v roku 1999, pod súčasným názvom funguje od roku 2001.
Je účastníkom najvyššej bieloruskej súťaže v ľadovom hokeji – bieloruskej extraligy, od roku 2008 je zároveň farmárskym mužstvom Dinama Minsk z KHL.
Neuvéglise

Poloha

Obec má rozlohu 54,7 km². Najvyšší bod je položený 1 055 m n. m. a najnižší bod 635 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 130 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jeff Koons

Charakteristika

Kurátori a umeleckí zberatelia jeho tvorbu označujú ako neo-pop, alebo post-pop, od 80. rokov 20. storočia reagujúcu najmä na predchádzajúci minimalizmus a konceptualizmus. Svojim povýšením gýča medzi vysoké umenie vyvolal veľmi kontroverzné reakcie. Autor sám však akékoľvek pokusy o kategorizáciu svojho diela odmieta a najmä popiera, že by jeho práce mali akýkoľvek skrytý význam.
Campagne (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 4,84 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biologická membrána

Biologická membrána (iné názvy: biomembrána, membrána, bunková membrána; s dôrazom na všeobecnú jednotnosť jej štruktúry aj: jednotková membrána, elementárna membrána, membránová jednotka, z angl. unit membrane) je stavebný a funkčný prvok všetkých buniek a súčasť veľkého počtu organel, ktorý pozostáva prevažne z tukov a bielkovín. Má veľa rôznych funkcií, najmä funkciu semipermeabilnej membrány, ako aj regulátora špecifickej látkovej výmeny medzi bunkou a jej okolím resp. medzi rôznymi reakčnými priestormi vnútri bunky.
Saint-Folquin

Poloha

Obec má rozlohu 17,95 km². Najvyšší bod je položený 10 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 190 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Buchholtz (1643)

Život a dielo

Navštevoval evanjelickú školu v Sabinove, v Spišskom Podhradí (1856 – 1661), Spišských Vlachoch. Ešte počas štúdií prijal praktikantské miesto v Matejovciach. V Spišských Vlachoch dostal miesto učiteľa. Neskôr pôsobil v tomto povolaní v Banskej Štiavnici, ako riaditeľ a mestský notár v Dobšinej a v Spišskej Sobote. Tu ho poverili 17. júna 1671 funkciou rektora na škole a zverili mu úrad tajomníka grófa 13 spišských miest, zálohovaných Poľsku. Neskôr zastupoval kazateľa. Odolal lákavým ponukám na miesto ústredného riaditeľa miestnych škôl v Poprade, Veľkej, Strážach, Matejovciach, na miesto tajomníka poľského miestodržiteľa v Starej Ľubovni a neprestúpil na katolícku vieru. V roku 1675 ho postavili pred súd v Starej Ľubovni, prepustili na kauciu, ktorú zložil gróf 13 spišských miest. Na učiteľské a notárske miesto v Spišskej Sobote sa nesmel vrátiť. V roku 1678 prišiel do Matejoviec a štyri roky cestoval po svete ako obchodný zástupca matejovskej firmy Jána Lányiho. V rokoch 1682 – 1688 účinkoval na opustenej evanjelickej fare v Batizovciach. Po porážke Tőkőlyho stavovského povstania bol od septembra 1688 slovenským a nemeckým diakonom v Kežmarku a od decembra 1705 farárom, neskôr seniorom a hlavným dekanom vo Veľkej Lomnici. Zastával úrad seniora Bratstva 24 spišských miest.
Bol autorom diel s náboženským a historickým obsahom. V rukopise uloženom v knižnici Národného múzea v Budapešti je uložený jeho rukopis Das weit und breit Erschollene Ziepser - Schnee - Gebürg z roku 1719, kde podáva podrobný opis Vysokých Tatier a rozpráva o výstupe na Slavkovský štít v roku 1664, keď bol študentom v Matejovciach. Táto túra nepredstavuje len prvý známy výstup na Slavkovský štít, ale aj prvú presne lokalizovanú tatranskú vrcholovú túru vôbec. Buchholtzova autobiografia Historischer Geschlechtsbericht z roku 1704, ktorá bola vydaná o dve storočia neskôr obsahuje údaje o Vysokých Tatrách. V kostole vo Veľkej Lomnici má pamätnú tabuľu.
S manželkou Zuzanou Štefániovou mal päť detí – Juditu (1686 – 1698), Máriu (1687 – 1710), Juraja (1688 – 1737), Jána (1692 – 1698) a Jakuba (1696 – 1758)
Nestacionárne magnetické pole

Použitie v praxi

Nestacionárne magnetické pole sa v praxi používa napríklad u prevažnej väčšiny  elektrických strojov, ktoré  používajú striedavý prúd.
Elektromagnetické vlnenie je základným javom nielen pre rádiotechniku, ale aj pre optiku, pretože svetlo je tiež elektromagnetické vlnenie.
Montguillon

Poloha

Obec má rozlohu 11,91 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kinčeš

Dejiny

Peter, syn Petuna alebo Petena (uvádza sa aj ako syn Petra zvaný Petune) vlastnil na prelome 13. a 14. storočia hradné panstvo pozostávajúce z mestečka Sečovce a okolitých dedín Albínov, Kinčeš, Dvorianky, Hriadky, Višňov, Filovo, Kravany, Stankovce, Parchovany, Sečovská Polianka, Cabov, Bačkov, Dargov, Trnávka a Zbehňov.
V 30. rokoch 20. storočia patril majer Kinčeš k jedným z hospodárskych dvorov na periférii chotára Sečoviec. Neskôr tu bol zriadený štátny plemenársky ústav.
Académie royale de danse

Académie royale de danse (dosl. Kráľovská akadémia tanca) bola tanečná akadémia v Paríži. Založil ju v marci 1661 francúzsky kráľ Ľudovít XIV. na podnet kardinála Mazarina.
Úlohou akadémie bolo zvyšovanie úrovne spoločenského a divadelného tanca a zachovanie čistoty štýlov. Mala 13 členov zvolených z najslávnejších majstrov na čele s riaditeľom Pierre Beauchampom (niekedy je uvádzaný ako Charles-Louis Beauchamps). Akadémia zanikla v roku 1780.
Drew Van Acker

Životopis

Narodil sa vo Philadelphii, detstvo prežil v Medforde v New Jersey. S herectvom začal na strednej škole, kde bol aj členom futbalového a lacrossového mužstva. Futbalový talent mu zabezpečil štúdium na Towson University v Marylande, kde navštevoval aj herecké kurzy.
Po krátkom pobyte v New Yorku sa presťahoval do Los Angeles. Účinkoval napríklad v seriáli Castle, momentálne (2012) hrá v modernom americkom seriáli Pretty Little Liars postavu Jasona DiLaurentisa.
Hodites (syn Herakla)

Hodites alebo Hodités (starogr. Ὁδίτης – Hodites/iný prepis:Hodités) je v gréckej mytológii syn Herakla a jeho druhej manželky Déianeiry.
Do mýtov sa zapísal ako syn najväčšieho gréckeho hrdinu Herakla. Antický autor Diodoros Sicílsky uvádza, že Herakles a Déianeira mali okrem neho aj synov Hylla a Glénea. V dramatickom diele Herakles od starogréckeho dramatika Euripida, ktoré uviedli v Aténach v roku 430 pred Kr. figuruje medzi deťmi Herakla a jeho manželky Déianeiry aj dcéra Makaria.
Po smrti Herakla mykénsky kráľ Eurystheus prenasledoval jeho deti s veľkým vojskom až do Atén, kde pod hrozbou vojny žiadal aténskeho kráľa Démofona o ich vydanie. Keď veštec Aténčanom poradil, že sa zachránia iba ak obetujú život ušľachtilej dievčiny, Makaria sa sama ponúkla, aby zachránila Atény a svojich súrodencov.
Avanne-Aveney

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 493 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 357 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plerneuf

Poloha

Obec má rozlohu 8,3 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 013 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Landrethun-le-Nord

Poloha

Obec má rozlohu 7,7 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 172 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marína Miloslava Hodžová

Životopis

Do školy chodila v Liptovskom Mikuláši, 1859 študovala v Banskej Bystrici. V rokoch 1865-66 študovala v ústave pre výchovu diakoniek v Neuendettelsau pedagogické metódy. Žila v Liptovskom Mikuláši, 1867-70 v Tešíne, 1870-1901 v Trnave, od 1901 v Bratislave. Popredná divadelná ochotníčka v Liptovskom Mikuláši  v 60. rokoch 19. stor. Organizovala vzdelávacie prednášky, kurzy a besedy pre dievčatá a ženy, prispievala do časopisov. V roku 1862 založila Slovenskú dievčenskú besedu, v rámci ktorej sa ženy a dievčatá stretávali pri čítaní slovenských kníh, recitácii, ručných prácach.
Tawakkul Karmánová

Novinárky bez okov (Women Journalists Without Chains)

V roku 2005 založila Tawakkul Karmánová s ďalšími siedmimi novinárkami skupinu za ľudské práva s názvom Novinárky bez okov (WJWC). Cieľom bolo podporovať ochranu ľudských práv, “obzvlášť slobodu myslenia a prejavu a demokratické práva”. Vznikla pod názvom „Reportérky bez hraníc“, no zmenili ho, aby získali povolenie od vlády. Karmánová uviedla, že sa jej „vyhrážali a pokúšali ju“ a v listoch i telefonicky ju prenasledovali jemenskí predstavitelia. Ministerstvo informácií totiž odmietlo vydať WJWC povolenie na založenie novín a rádiovej stanice, no ona sa s tým odmietala zmieriť. Skupina obhajovala slobodu pre SMS spravodajské služby, ktoré boli aj napriek tomu, že nespadali pod zákon o tlači z roku 1990, pod striktnou kontrolou vlády. Po tom, čo vláda prehodnotila textové služby, jedinou ktorej sa licencia neušla, bola Bilakoyood, ktorú už rok vlastnila a spravovala WJWC. V roku 2007 vydala WJWC správu o porušovaní slobody tlače v Jemene od roku 2005. V roku 2009 zase kritizovala Ministerstvo informácií za procesy proti novinárom. Od roku 2007 do roku 2010 viedla Karmánová pravidelné demonštrácie a protesty v sede na Námestí Tahrír v Saná.
Keď v marci 2005 založila WJWC, bola v spojení s novinami Al-Thawrah. Je tiež členkou Jemenského syndikátu novinárov.
Villouxel

Poloha

Obec má rozlohu 4,65 km². Najvyšší bod je položený 438 m n. m. a najnižší bod 298 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Destrudo

Destrudo je termín zavedený talianskym psychoanalytikom Eduardom Weissom v roku 1935 na poukázanie energie pudu smrti a na analógiu s libidom – a teda na označenie energie ničivého impulzu, ktorý definoval Freud.

Agresia

Destrudo je opakom libida – podnetu tvoriť, energie ktorá vzniká z pudu života („Eros") – je to podnet ničiť, ktorý vzniká z podnetu smrti („Thanatos"), a teda aspektom toho čo Sigmund Freud definoval ako „agresívne inštinkty, ktorých cieľom je ničenie".
Weiss vzťahoval agresiu / destrudo k sekundárnemu narcizmu, niečo čo sa obecne opisuje vzhľadom na libido obrátené k vlastnému ja.

Názvoslovie

Kým Freud samotný nikdy nepomenoval agresívnu a ničivú energiu pudu smrti ako to urobil pri pude života („libido"), nasledujúca generácia psychoanalytikov súperila v hľadaní vhodného pomenovania pre ňu. Paul Federn používal termín mortido na opis tohto nového zdroja energie, v čom ho obecne nasledovali iní analytickí spisovatelia. Jeho žiak a spolupracovník Weiss sa však rozhodol pre termín destrudo; termín, ktorý neskôr využil aj Charles Brenner.

Kultúrne aplikácie

Literárny kriticizmus bol skoro viac pripravený než psychoanalýza, aspoň čo sa týka metaforického využitia termínu „destrudo". Literárne opisy konfliktu medzi destrudom a libidom sú stále relatívne rozšírené v 21. storočí.
Destrudo sa objavuje ako asociatívny názov v rockovej hudbe a video hrách.
Život Metodov

Život Metodov (iné názvy: Život Metoda, Život svätého Metoda, Legenda o Metodovi, Žitije Mefodija, lat. Vita Methodii) je náboženská biografia o sv. Metodovi napísaná v 9. stor. v staroslovienčine a zachovaná v neskorších cirkevnoslovanských odpisoch. Autorom je niektorý Metodov žiak (podľa jazykovej a štylistickej analýzy asi Gorazd, občas sa ako autor predpokladá Kliment Ochridský). Ide o jeden zo základných prameňov pre históriu strednej Európy 2. polovice 9. storočia. Patrí medzi tzv. moravsko-panónske legendy.
Text akoby nadväzuje na Život Konštantína-Cyrila a opisuje najmä Metodovu misiu na Veľkej Morave a v súvislosti s tým sa dotýka aj dobových spoločenských a politických otázok. Podáva dôležité informácie o spoločenských pomeroch na Veľkej Morave. V texte sa poukazuje na úlohu slovanskej veľkomoravskej cirkvi v politickom živote a vývoji Veľkej Moravy, na pomer k rímskej kúrii, zápas o uznanie staroslovienčiny ako bohoslužobného jazyka, spor o Filioque a spomínajú sa aj priateľské vzťahy s byzantským cisárom. Text má 14 hláv (kapitol). Oproti Životu Konštantína-Cyrila je Život Metodov stručnejší, písaný jednoduchším, vecným štýlom.
Život Metodov vznikol prevažne alebo výlučne na Veľkej Morave hneď po smrti svätého Metoda (6. 4. 885) resp. koncom roka 885 (prípadne začiatkom roka 886), ale nie je vylúčené, že časť textu vznikla už skôr.
Text sa zachoval v 18 rukopisoch z 12.-17. storočia v cirkevnej slovančine tzv. ruskej redakcie.
Saint-Arnoult (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 13,86 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 336 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE