google/wiki40b huggingface dataset:
Premenenie Pána

Premenenie Pána alebo Sväté premenenie nášho Pána, Boha a Spasiteľa Ježiša Krista (gr. Μεταμόρφωσις του Κυρίου και Θεού και Σωτήρος ημών Ιησού Χριστού, csl. Преображенїе Господа Бога и Спаса нашего Іисуса Христа) je jedným z dvanástich veľkých sviatkov v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi, v rímskokatolíckej cirkvi je tiež jedným z významných sviatkov cirkevného roka. Slávi sa 6. augusta. Zmienky o slávení tohto sviatku existujú už od 4. storočia.
Sviatok pripomína Ježišovo premenenie na vrchu Tábor pred apoštolmi Petrom, Jakubom a Jánom. Udalosť zachytávajú všetci evanjelisti okrem Jána (Mt 17,1–6; Mk 9,1–8; Lk 9,28–36). Toto premenenie bolo predobrazom Vzkriesenia Ježiša Krista a zároveň zjavením jeho božskej slávy a krásy, bolo predchuťou nášho budúceho videnia Boha, našej účasti na božskej prirodzenosti.

Sviatok v byzantskom obrade

V byzantskom obrade má Premenenie Pána jeden deň predsviatku (5. augusta), a obdobie posviatku, ktoré sa uzatvára 13. augusta. Špecifikom je, že sviatok pripadá do obdobia Uspenského pôstu (Spasivky). Podľa tradičných predpisov (dnes dobrovoľné) je v deň sviatku je dovolené jesť rybu. V tento deň sa tradične koná posvätenie hrozna, resp. posvätenie ovocia.
Bohoslužobné texty sviatku sú dielami sv. Kozmu Majumského a sv. Jána Damaského. Spájajú udalosť Premenenia s utrpením a vzkriesením Ježiša Krista. 
Tropár sviatku: Premenil si sa na hore, Kriste Bože, * a ukázal si učeníkom svoju slávu, * nakoľko toho boli schopní. * Nech aj nám hriešnym svieti tvoje svetlo * na príhovor Bohorodičky. ** Sláva tebe, Darca svetla.
Vœlfling-lès-Bouzonville

Poloha

Obec má rozlohu 2,9 km². Najvyšší bod je položený 322 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Editor (skupina)

Súčasnosť

.29.3.2014 sa skupina objavuje v zostave MILAN „DOCTOR“ JAKUBÍK - spev, STANO „STANLEY“ PASTUCHA – basgitara, PETER „PROCHY“ PROŠEK – bicie a s gitaristom EMILOM VARSÍKom na koncerte v martinskom pube Kocka, kde odohrali pár starších piesni. Po priaznivom ohlase fanúšikov a vďaka „chémii“, ktorá aj po rokoch medzi starými členmi zafungovala sa napokon rozhodli, že opäť oživia EDITOR v podobe v akej sa nachádzal do roku 2004. Koncom roku  2014 sa skupina vracia aj na koncertné pódia a v apríli roku 2017 vydáva svoj ďalší album pod názvom OLD SCHOOL.
Aktinolit

Charakteristika

Tento minerál vytvára dlhé steblovité kryštály, ktoré bývajú často zdvojčatené. Môže sa vyskytovať aj v podobe tabuľkovitých a stĺpcovitých lúčovite usporiadaných agregátov, prípadne môže mať celistvý, vláknitý alebo zrnitý habitus. Má svetlozelenú až čiernozelenú farbu a biely vryp. Aktinolit je priehľadný až nepriehľadný minerál so skleným leskom. Celistvá odroda sa nazýva nefrit.

Vznik

Vyskytuje sa hlavne v bridliciach a amfibolitoch, vzniknutých premenou zvyčajne bázických vyvrelých hornín.

Poznávanie

Aktinolit sa nerozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej.
Tony Conrad

Životopis

Vyštudoval Harvardovu univerzitu v obore matematiky. Začiatkom šesťdesiatych rokov začal spolupracovať s Angusom MacLisom a rôznymi ďalšími newyorskými avantgardnými hudobníkmi. Neskôr sa k nim pridal aj waleský hudobník John Cale. Neskôr spolu s Cale, Lou Reedom a Walterom De Mariou hral v skupine The Primitives, ktorá sa rozpadla a Reed s Caleom založili skupinu The Velvet Underground.
V roku 1973 nahral spolu s nemeckou krautrockovou skupinou Faust album Outside the Dream Syndicate.
Čchen Tu-siou

Život

Tu-siou sa narodil do bohatej úradníckej rodiny, jeho otec ale zomrel, keď mal dva roky. Získal konfuciánsku výchovu, v roku 1896 zložil cisárske skúšky a o dva roky neskôr odišiel do Chang-čou študovať francúzštinu, angličtinu a stavbu lodí. Po neúspechu Boxerského povstania odišiel do Japonska, kde bol v opozícii proti cisárskemu režimu a kde sa zoznámil so západnou vedou a myslením. 
Po páde dynastie Čching roku 1911 sa vrátil do Číny a pracoval ako úradník v rodnej provincii An-chuej. Po tom, ako Jüan Š'-kchaj uzurpoval moc v krajine, odišiel Tu-siou roku 1913 na dva roky opäť do Japonska. Po návrate v 1915 sa usadil v Šanghaji a založil časopis Nová Mladosť (新青年). Nová Mladosť sa rýchlo stala najvýznamnejším časopisom v Číne. Tu-siou spolu s ďalšími významnými spisovateľmi ako Chu Š' a Lu Sün na stránkach časopisu kritizovali tradičnú čínsku spoločnosť, najmä konfucianizmus, a šírili západnú filozofiu, medzi inými myšlienky demokracie, ľudských práv a individualizmu.
V roku 1917 bol vymenovaný za dekana Pekinskej univerzity, kde sa roku 1919 zoznámil so skupinou marxistov vedenou Li Ta-čaom. Spoločne vydali špeciálne číslo Novej mladosti celé venované marxizmu. V tom istom roku sa Čchen zapojil do Hnutia štvrtého mája, po jeho potlačení bol donútený rezignovať na pozíciu dekana a odchádza do Šanghaja.

Komunistická strana

V roku 1920 vyslal Lenin do Číny agentov Kominterny, ktorí mali za úlohu kontaktovať Li Ta-čaa a Čchen Tu-sioua, považovaných za čínskych odborníkov na marxizmus. S finančnou podporou Kominterny založili 1. júna 1921 Komunistickú stranu Číny a Čchen Tu-siou bol zvolený za prvého predsedu. V roku 1922 na príkaz Kominterny vytvoril alianciu s nacionalistickou stranou Kuomintang, vedenou Sunjatsenom. Aliancia pokračovala aj po Sunjatsenovej smrti, keď stranu ovládol Čankajšek.
Mao Ce-tung, významný člen KSČ, vydal roku 1926 spis Analýza tried v čínskej spoločnosti. Maova vízia toho, ako má pracovať Komunistická strana, sa líšila od Čchenovej predstavy. Mao považoval za základňu strany roľníkov, kým Čchen sa podľa západného vzoru opieral o robotníkov. Mao Ce-tung mal výraznú podporu v sovietskom vodcovi Stalinovi a s jeho pomocou sa mu podarilo roku 1927 obviniť Čchen Tu-sioua z trockizmu, odstrániť z pozície predsedu strany a dokonca ho zo strany vylúčiť.
Tu-siou ostal pracovať v Šanghaji ako spisovateľ. V rokoch 1932 až 1937 bol väznený nacionalistami v Nankingu, po napadnutí Japoncami ho však prepustili. Zomrel v ústraní roku 1942. Po založení Čínskej ľudovej republiky sa stal vzorovým renegátom a bol uvádzaný ako príklad tých, ktorí sa odvrátili od straníckej ortodoxie a mali by byť prevychovaní.
Piest zelenkavý

Piest zelenkavý (lat. Blicca bjoerkna) alebo tiež pleskáč malý (lat. Abramis bjoerkna) je druh ryby z čeľade kaprovité.

Opis

Telo je vysoké, z bokov sploštené. Párové plutvy sú červenkasté, ostatné tmavé. Dožíva sa približne 15 rokov. Dorastá dĺžky až 45 cm a hmotnosti 1,8 kg.

Výskyt

Vyskytuje sa v dolných úsekoch tokov a v stojatých vodách mierneho pásu.

Potrava

Živí sa bentosom a planktónom. Príležitostne tiež časťami rastlín.

Rozmnožovanie

Piest pohlavne dospieva vo veku okolo 4 rokov. Trenie prebieha v období od mája do júna. Samica kladie ikry na zatopené pobrežné rastliny. Plodnosť piesta sa pohybuje v rozmedzí 10 000 – 80 000 ikier na samicu. Často sa kríži s ostatnými druhmi pleskáčov, ploticami alebo s červenicami.

Lov

Hospodársky nie je tento druh nijak významný. Rybári ho lovia spoločne s pleskáčom vysokým a ostatnými druhmi bielej ryby.
Pirajoux

Polohopis

Pirajoux má rozlohu 12,99 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Pirajoux má 345 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Orechové

Orechové (staršie názvy Orechow, Orechó, Orechowe, Orecho, Orehó, Diósfalu) je bývalá samostatná obec, v súčasnosti časť mesta Trenčín. Prvá písomná zmienka je z roku 1439. V roku 2001 mala 795 obyvateľov (cenzus). V roku 1960 bola zlúčená s obcou Istebník do obce Závažie. Od roku 1972 je pripojená k mestu Trenčín.
Petr Ulrych

Život

Po ukončení strednej školy vyštudoval letecké inžinierstvo na Vojenskej akadémii v Brne. Letectvu sa však nikdy nevenoval, ihneď po ukončení školy v roku 1966 sa stal profesionálnym hudobníkom. V priebehu štúdia na vysokej škole sa súkromne učil hrať na klavír, na brnianskom konzervatóriu dva roky študoval skladbu a hru na kontrabas. V roku 1961 bol spoluzakladateľ brnianskeho Divadla bez tradic (DIBETRA) kam ho neskôr nasledovala aj jeho mladšia sestra Hana. Od roku 1964 prešiel do rockovej skupiny Vulkán, v roku 1967 potom do skupiny Atlantis, kam ho znova nasledovala aj sestra Hana. 
Když  «21. srpna 1968 přišla "na pomoc" bratrská vojska, Petr Ulrych tentýž den spontánně složil a nahrál píseň Zachovejte klid!. Slova "To ráno bylo klidný jako všechna rána, … a nikdo netušil, že otevře se brána pro křídla strašných ptáků, která nejsou sen. Zachovejte klid, se ozvalo z ticha, přišel k nám někdo, kdo nebyl pozvaný, zachovejte klid, když těžko se dýchá a každou chvíli někdo vběhne do rány. Zbývá mi jenom píseň, a proto zpívám jděte pryč, jděte pryč, pravdu nezničí tanky, my máme pravdu a vy jenom bič, zradu a bič" samozřejmě neunikla cenzorům a na kariéru Ulrychových to mělo fatální dopad.»
So skupinou Atlantis vystupoval v pražskom divadle Rokoko, kde vystupoval v programe Nepůjdem do kláštera. Najväčším hitom skupiny bola pieseň Nechoď do kláštera, ktorá vtedy zvíťazila v rozhlasovej Húpačke (čo bola niekdajšia rozhlasová hitparáda). Petr Ulrych prejavoval sklony k syntéze moravského folklóru s rockom, čo sa výrazne prejavilo v nasledujúcich rokoch. V roku 1974 vychádza súrodencom Ulrychovcom legendárny album Nikola šuhaj loupežník (omnoho skôr než neskoršia divadelná a filmová adaptácia tohoto námetu, ktoré niesli odlišný názov Balada pro banditu). Tento úspešný album posunul súrodeneckú dvojicu smerom k moravskému folklóru a štylizácii moravských ľudových piesní, ktoré sú dodnes hlavným repertoárom ich sprievodnej hudobnej skupiny Javory. Petr Ulrych je umeleckým vedúcim, skladateľom aj textárom tejto skupiny, okrem tejto vlastnej tvorby je tiež autorom scénickej a filmovej hudby k niekoľkým ďalším filmom a divadelným predstaveniam. Spoločne so sestrou Hanou tiež vystupoval v jej zhudobnených (ako spoluautor sa Stanislavom Mošou) brnianskych muzikáloch Legenda,Máj,Koločava a Radúz a Mahulena uvádzaných v Mestskom divadle Brno. Za hudbu k muzikálu Koločava získal cenu Alfréda Radoka.
Saint-Sernin (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 21,07 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 428 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kerlouan

Poloha

Obec má rozlohu 17,8 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 257 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ďalekovýchodný federálny okruh

Ďalekovýchodný federálny okruh (rus. Дальневосточный федеральный округ) je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Rozprestiera sa na východe Ruska, zaberá plochu 6 169 300 km² (36,4 % Ruskej federácie) a žije v ňom 6,44 milióna obyvateľov (2010). Vďaka obrovskej rozlohe a povahe krajiny je priemerná hustota osídlenia len cca 1,02 obyvateľa na km². Ďalekovýchodný federálny okruh bol zriadený výnosom prezidenta Ruskej federácie 13. mája 2000. Administratívnym centrom okruhu je mesto Vladivostok, najväčšími mestami sú Chabarovsk a Vladivostok. 
Ďalekovýchodný federálny okruh je zdrojom obrovského prírodného bohatstva. Nachádzajú sa tu ložiská zlata, diamantov, rúd, ropy a zemného plynu. Krajina je bohatá na lesy, veľké množstvo živočíchov a rastlín. V celom regióne je rozšírená tradícia chovu jeleních stád, chovu a lovu kožušinových zvierat a rybolov. Veľkým nedostatkom okruhu však je chýbajúca infraštruktúra a nedostatočná cestná sieť.

Administratívne členenie okruhu

Ďalekovýchodný federálny okruh tvoria nasledovné subjekty Ruskej federácie:
Tri kraje, tri oblasti, jedna republika, jeden autonómny okruh a jedna autonómna oblasť.

01. Amurská oblasť – administratívne centrum Blagoveščensk

02. Židovská autonómna oblasť – administratívne centrum Birobidžan

03. Kamčatský kraj – administratívne centrum Petropavlovsk-Kamčatskij

04. Magadanská oblasť – administratívne centrum Magadan

05. Prímorský kraj – administratívne centrum Vladivostok

06. Republika Sacha – Jakutsko – administratívne centrum Jakutsk

07. Sachalinská oblasť – administratívne centrum Južno-Sachalinsk

08. Chabarovský kraj – administratívne centrum Chabarovsk

09. Čukotský autonómny okruh – administratívne centrum Anadyr
Hlavným mestom Ďalekovýchodného federálneho okruhu, ako aj Chabarovského kraja je mesto Chabarovsk.
Letisko Podgorica

História

Letisko bolo postavené v roku 1961 v dedine Golubovci, južne od Podgorice. Ako najväčšie a najmodernejšie letisko v krajine si získalo obdiv aj v okolitých štátoch. Spolu s tivatským letiskom bolo vo vlastníctve Jat Airways, kým obe letiská v roku 2003 neodkúpila Vláda Republiky Čierna Hora. Letisko bolo častým terčom Bombardovania NATO 1999, avšak žiadne veľké škody neutrpelo.

Rekonštrukcia

V roku 2006 prešlo letisko rozsiahlou rekonštrukciou. Bola spevnená vzletová a pristávacia dráha aj systém pojazdových dráh, nainštalované bolo aj osvetlenie na dráhe a svetelné navádzanie letiska, zmodernizovaná bola riadiaca veža a terminál. Novinkou je terminál VIP.

Vybavenie

Letisko má v súčasnosti dva terminály: hlavný medzinárodný terminál (zrekonštruovaný v roku 2006 a druhý príletový terminál (takisto opravený v roku 2006). Ich súčasná kapacita je vyše 700 000 cestujúcich ročne. Dráhový systém pozostáva zo vzletovej a pristávacej dráhy 18-36 s dĺžkou 2 500 m, ktorá v súčasnosti umožňuje pristátie všetkých bežných typov lietadiel.
Locmaria

Poloha

Obec má rozlohu 20,55 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 800 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Livet-sur-Authou

Poloha

Obec má rozlohu 3,9 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 147 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sauveur (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,04 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 726 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE

Pamiatky

Historická pamiatka Kostol sv. Spasiteľa.
The Joshua Tree

Obsahový zámer projektu

Bolo by dosť jednoduché tvrdiť, že skutočným "guru" v pozadí tohoto projektu je iba frontman U2 Bono. O jeho prosociálnej angažovanosti nemožno pochybovať. Nie je iste náhodou, že k dotvoreniu nielen zvukovej atmosféry albumu bol prizvaný ambientný mág Brian Eno. A tvorcovia určite nenechali náhode ani jeho výtvarno-grafickú súčasť. Hudba i texty sú plné metafor a sú najčudesnejšie pokrútené, presne tak ako osamelý strom-legenda, rastúci v kamennej púšti amerického juhozápadu. Treba sa poriadne započúvať nielen do melódie piesní, adresných textov, ale aj celkovej podoby ich hudobnej i vokálnej interpretácie. Takto projekt naozaj oslovuje i provokuje širokospektrálne publikum. V tomto ohľade sa zámer všetkých zúčastnených naozaj podaril.

Obal

Nie je veľa prípadov, kedy výborný hudobný počin s hodnotnými textami piesní dopĺňa tak pôsobivý obal ako je to v prípade projektu The Joshua Tree. Je to skutočné umelecké dielo, pod ktorým sú podpísaní Anton Corbijn svojimi jedinečnými fotografiami a Stele Averill grafický dizajnér, ktorý spolupracuje so skupinou od ich začiatkov.
Prednú stranu obalu tvori skupinová fotografia členov U2 na Zabriski Point v Death Valley, národnom parku v americkej Kalifornii. Podobné fotografie sa nachádzajú aj vo vnútri otváracej vinylovej verzie, na zadnej strane obalu, ako aj na špeciálnom širokouhlom posteri, ktorý tvorí jeho prílohu.
Dominujúcim prvkom, či motívom nie sú však zábery členov skupiny, ale osamotený strom, ktorých je v spomínanej prírodnej rezervácii naozaj málo, pretože väčšina z nich rastie v skupinkách. Autor fotografií musel naozaj takýto objekt dosť dlho hľadať. Jeho grafická podoba je vytlačená aj na okrúhlej etikete vinylového nosiča po jeho oboch stranách. Ústredná myšlienka "odcudzenia" je graficky zvýraznená čiernym podkladom, z ktorého vystupujú čiernobiele skupinové autoportréty.

Verzie albumu

Album existuje na všetkých štandardných audio-nosičoch. V pôvodnej vinylovej verzii ako LP, audio-kazeta a samozrejme na CD-nosiči. Bol vydaný v Európe, Severnej i Južnej Amerike, v Ázii i v Austrálii. V roku 1987 ho vydalo vydavateľstvo Popron v bývalom Česko-Slovensku.
V roku 2007 pri príležitosti 20. výročia vydania pôvodného vinylového nosiča, bol vydaný Universal Music dvojCD-nosič ako The Joshua Tree (20th Anniversary Deluxe Edition). Okrem pôvodných nahrávok piesní obsahuje doposiaľ nevydané skladby, ktoré sa nachádzajú na druhom CD. Projekt má aj svoju DVD-verziu,
Veľprepoštský palác

Veľprepošstský palác je historická budova v Nitre. Nachádza sa v Hornom meste, na ceste od Pribinovho námestia, popri súsoší vierozvestcov, smerom na hrad.

Opis

Uprostred záhrady, ktorá prilieha k juhozápadnému hradnému múru, naľavo od súsošia sv. Konštantína a Metoda, stála do bombardovania Nitry v roku 1945 dvojpodlažná rokokovo-klasicistická budova veľprepošstva s manzardovou strechou. Bola postavená v rokoch 1778 – 1780 na podnet cisárovnej Márie Terézie, podľa projektu Franza Antona Hillebrandta.
Na budove bola pôvodne umiestnená vysoká jazdecká socha Márie Terézie. Táto socha, po oprave a rekonštrukcii, bola v roku 1992 osadená v záhrade Grasalkovičovho paláca v Bratislave.
Počas bombardovania mesta v roku 1945 bola budova značne poškodená. Po druhej svetovej vojne sa stavba čiastočne obnovila, zachovala sa však len stredná časť prízemia. Pri vchodovej bráne sa zachovala kamenná baroková socha sv. Jana Nepomuckého.
Oceánia (ostrovy)

Oceánia je súhrnný názov (niekedy považovaný za svetadiel) súostroví v Tichom oceáne medzi (vrátane) Palau, Novou Guineou, Novou Kaledóniou, Novým Zélandom, Sala-y-Goméz (resp. Veľkonočným ostrovom), Havajom, Midwayom a Wakeom. Sala-y-Goméz sa sem niekedy rátal ale už sa neráta.
Často sa ako pojem spája s Austráliou do jedného svetadielu, pozri Austrália a Oceánia.

Charakteristika

Celková rozloha: 1,232 miliónov km². Väčšina ostrovov je koralového alebo vulkanického pôvodu. Typická je silná tektonická činnosť s častými zemetraseniami, činnými sopkami, gejzírmi a teplými prameňmi. Podnebie je zväčša tropické, najjužnejšie ostrovy sú v miernom teplom podnebí. Zrážky sú výdatné, rastlinstvo bujné. Na niektorých ostrovoch sú vlhké tropické lesy (Nová Guinea). Obyvatelia lovia ryby, perly, korytnačky, pracujú v cestovnom ruchu alebo pestujú tropické plodiny (banány, ananásy, chlebovník, kakaovník a pod.). Ostrovy sú významné pre námornú dopravu. Na mnohých sú aj vojenské základne.
Beaumetz-lès-Aire

Poloha

Obec má rozlohu 4,43 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomáš Plankenstein

Životopis

Sochár a rezbár pôvodom z Horného Rakúska, pôsobil v Banskej Bystrici. Prijatý za mešťana Banskej Bystrice (doložený 1732).
Sárbogárdsky obvod

Sárbogárdsky obvod (maď. Sárbogárdi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Sárbogárd. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Malloué

Poloha

Obec má rozlohu 1,27 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 30 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ronald Pope

Život

Narodil sa roku 1920 a po štúdiách sa presťahoval do Derbyshire, kde pracoval ako inžinier. Začal v továrni Rolls Royce v Derby (v tých časoch to bol najväčší zamestnávateľ v meste). V firme Rolls Royce pracoval po celú vojnu ako nástrojár. V podniku zostavované motory pre lietadlá Spitfire. Pope sa učil a získaval skúsenosti v technike ako napríklad zváranie a spájanie na tvrdo. Tieto skúsenosti neskôr využil na umelecké účely. Po skončení vojny odišiel na Slade School of Fine Art v Londýne študovať sochárstvo u profesora F. McWilliama. Pope ďalej pokračoval študovaním keramiky na Woolwich Polytechnic u keramika Hebera Matthewsa. Potom žil a pracoval v derbyshirskom Melbourne, kde tiež získaval inšpiráciu.

Dielo

Pre svoje diela Pope využíval rôzne materiály: drevo, kameň i kov. Niektoré z jeho kovových (aj drevených) diel vyzerali vďaka svojej abstraktnej podobe stroho. Okrem sôch Pope vytváral aj maľby a kresby. Zákazky prijímal najmä od kostolov a škôl, ale aj od spoločností a súkromníkov. Roku 2008 usporiadalo Múzeum a galéria mesta Derby výstavu Popeových diel nazvanú Ronald Pope - Sculpture from the Museums' Collection (po slovensky Ronald Pope - sochárstvo z múzejných zbierok).
Švetámbara

Švetámbara (skt. श्वेताम्बर, dosl. odetý v bielom) je pomenovanie jednej z dvoch najvýznamnejších podskupín džinistického náboženstva a jej príslušníkov. Na rozdiel od digambarov chodia mnísi tejto skupiny oblečení v bielom rúchu.
Švetámbarovia tiež pripúšťajú možnosť spásy žien, povoľujú mníchom nosiť misku na jedlo a tvrdia, že Mahávíra bol ženatý a mal dcéru. Digambarovia všetky tieto body popierajú.
Taillefontaine

Poloha

Taillefontaine má rozlohu 10,63 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Taillefontaine má 276 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Oradour-sur-Glane

Poloha

Obec má rozlohu 38,16 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 325 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bobík

Vrchol

Na vrchole Bobíka stávala drevená štvorposchodová triangulačná veža. Tá sa však nezachovala a v súčasnosti je vrchol pokrytý lesom, prakticky bez výhľadu (s výnimkou malého výseku medzi stromami na sever). Je tam umiestnená vrcholová kniha.

Prístup

Bobík je prístupný z niekoľkých smerov. Najkratšia cesta (6 km) na vrchol vedie od západu zo železničnej zástavky Zátoň po modrej a červenej turistickej značke. Na Bobík vedie aj červená značka od juhu z Volarov (7 km) a od severu z Vimperku (20 km), na ktorú sa v sedle pod Bobíkom od východu napája modrá značka zo Záblatia (10,5 km).
William Blake

Životopis

Narodil sa na Broad Street, Golden Square, v dome číslo 28, v rodine stredne zámožného obchodníka. Od útleho veku sa u neho prejavovalo umelecké nadanie. Ako desaťročný začal navštevovať kresliarsku školu. V roku 1771 sa ako štrnásťročný začal učiť u rytca Jamesa Basirea, ktorý pracoval so starou, v tom čase už nemodernou technikou tradičného lineárneho rytectva. Táto veľmi stará technika mala základ v starostlivom a mechanickom šrafovaní do kríža, čím sa vytvárala trojrozmerná ilúzia. Medzi prvými Blakeovými prácami bolo kreslenie gotických hrobov vo Westminsterskom opátstve. Vo veku dvadsaťjeden rokov skončili jeho učňovské roky a Blake sa osamostatnil. V rokoch 1779 – 80 bol študentom Kráľovskej spoločnosti. Búril sa proti klasickému akademickému vyučovaniu a proti, ako to on pomenoval, „nedokončenému štýlu“ umelcov ako boli napríklad Peter Paul Rubens. Uprednostňoval Raffaelovu a Michelangelovu klasickú presnosť.
Domecy-sur-le-Vault

Poloha

Obec má rozlohu 6,21 km². Najvyšší bod je položený 346 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kleitos (syn Aigypta)

Kleitos (starogr. Κλειτὸς – Kleitos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Tyrie.
Kleitos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Kleitovi potom za manželku vybrali Kleitu, dcéru Danaa a jeho manželky Memfidy, na základe podobnosti ich mien a konala sa hromadná svadba. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz splnili všetky a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.