google/wiki40b huggingface dataset:
Friedrich Wetter

Životopis

Narodil sa v Landau in der Pfalz. Študoval teológiu vo Frankfurte nad Mohanom a na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme. Počas pobytu v Ríme ho 10. októbra 1953 vysvätil za kňaza kuriálny kardinál Clemente Micara. V roku 1956 bol promovaný na doktora teológie. Po štúdiách v Ríme sa vrátil do speyerskej diecézy, kde pôsobil najprv v pastorácii a neskôr v akademickej oblasti ako profesor fundamentálnej a dogmatickej teológie na univerzitách v Eichstätte a Mainzi.

Biskup a kardinál

V roku 1968 ho pápež Pavol VI. vymenoval za speyerského biskupa. Biskupské svätenie mu udelil jeho predchodca, speyerský biskup Isidor Markus Emanuel 29. júna 1968. Po tom, ako bol mníchovský kardinál Joseph Ratzinger menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, menoval pápež Ján Pavol II. za jeho nástupcu biskupa Wettera. Úradu sa ujal 12. decembra 1982. Pápež ho 25. mája 1985 vymenoval za kardinála s titulárnym kostolom Santo Stefano al Monte Celio. Kardinál Wetter sa zúčastnil v role voliča konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. V roku 2003 požiadal pápeža o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 2. februára 2007.
Aguti Azarov

Opis

Tento veľký, spoločenský, denný druh hlodavca má vyčnievajúce oči, krátke nohy a drobný chvost. Srsť je fŕkano svetlohnedá až stredne hnedá, na spodnej strane žltastá. Nohy majú rôzny počet prstov - na predných je ich päť a na zadných sú tri. Váži 2,4 až 3,2 kg a dorastá do dĺžky 45 až 57 cm plus 1,4 až 3,3 cm dlhý chvost. Dožíva sa 10 až 15 rokov. Živia sa rôznymi semenami, plodmi a inými časťami rastlín. Aguti sú väčšinou monogamný. Samica je gravidná 100 dní, po ktorých vrhne 1 až 4 mláďatá, ktoré sú s rodičmi kým sa nenarodí ďalšia generácia. V ohrození šteká. Na väčšine jeho areálu výskytu ho ľudia lovia kvôli mäsu.

Výskyt

Vyskytuje sa v Brazílii, Paraguaji a Argentíne. Je chovaný v mnohých ZOO.
Signature song

Signature song (angl. doslova „podpisová pieseň“) je skladba (v niektorých prípadoch jedna z niekoľkých skladieb), ktorá najčastejšie slúži na identifikáciu interpreta (speváka či speváčky, alebo hudobnej skupiny), aj keď mohol mať aj iné populárne diela. 
Tieto skladby sa stávajú povinnou súčasťou repertoáru výberoviek a koncertných vystúpení toho-ktorého umelca. V niektorých prípadoch nemusí byť signature song zároveň aj komerčne najúspešnejším. Signature song jedného umelca môže byť vzhľadom na kultúrne zvyklosti a tradície obyvateľstva v rôznych krajinách sveta rozdielny. 
V prípadoch, keď ide o viac ako jednu charakteristickú skladbu, zvyknú tieto viaceré diela často pochádzať z jedného spoločného hudobného albumu, ktorý je potom považovaný za ich najlepší alebo tiež signature album.
Termín signature song nemožno použiť na prípady, keď sa niektorý umelec stal známym iba vďaka jednému hitu a nedosiahol úspech ďalšou svojou tvorbou (v takom prípade sa jedná o tzv. One-Hit Wonder)
Zuzana Navarová

Študijné roky

Navarová vyštudovala španielsky a český jazyk (učiteľský odbor) na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity. Po ukončení štúdia začala pracovať ako učiteľka španielčiny v jazykovej škole. Od r. 1980 spievala so skupinou Nerez, popri ktorej študovala konzervatórium v odbore popový spev.

Kariéra

Od r. 1980 pôsobila v pražskom Nereze. V r. 1987 vystupovala so skupinou na Kube, kde neskôr žila a kde spoznala aj svojho manžela Luísa. Tamojšia hudba tiež inšpirovala jej vlastnú tvorbu. Prvý sólový album Caribe vydala v r. 1992. Nasledovali koncerty s príležitostným zoskupením Caribe Jazz Quintet. Na konci r. 1994 začala spolupracovať s kolumbijským pesničkárom a gitaristom Ivánom Gutiérrezom. Spolu s basgitaristom Karlom Cábom vytvorili trojčlenné zoskupenie pod názvom Tres, pričom album s rovnomenným názvom vznikol v r. 1995. Išlo predovšetkým o novonahraté a prespievané staršie Gutiérrezove skladby. Album so skladbami Zuzany Navarovej síe Tres nahrali, ale doposiaľ nebol vydaný.

Dvojica Navarová – Gutiérrez stáli aj za vznikom inej hudobnej skupiny, Koa. Jej súčasťou boli aj Mário Bihári (akordeón, klavír, klarinet), Camillo Caller (bicie nástroje a perkusie) a František Raba (kontrabas). Skupine vyšlo päť albumov. Prvý, pod názvom Skleněná vrba (1999), získal hneď ocenenie Žltá ponorka. Druhým počinom bola nahrávka Zelené album (2000) na ktorej naposledy pôsobil Iván Gutiérrez, ktorý po vydaní odišiel do Španielska. Nahradil ho gitarista Omar Khaouaj a Koa tak vydala ešte dva albumy: Barvy všecky, ktorý získal ocenenie Anděl za r. 2002, a Jako Šántidéví z r. 2003, ktorý je typickým Navarovej spevom vo viacerých jazykoch. Okrem češtiny je na ňom počuť rómčinu, slovenčinu, ruštinu i kečuánsky jazyk. 

V r. 2004 sa Zuzana Navarová a skupina Koa po rokoch výrazne presadili aj v médiách skladbou Marie z posledného radového albumu, ktorý bol radený k najlepším titulom vydaným bez podpory veľkej gramofónovej firmy. Avšak tento úspech prišiel už len niekoľko mesiacov pred jej smrťou.
William S. Burroughs

Životopis

Burroughs okrem literárnej tvorby rád fotografoval. Zachovali sa jeho snímky, ktoré nedával vyvolávať v laboratóriách ale v dragstoroch, jeho fotomateriál zostával dlho utajený.   
Po mnohých skúsenostiach s drogami a pokusoch v tejto oblasti vo veku 45 rokov skončil s chemikáliami. Zomrel v Lawrence v Kansase na srdcový infarkt.

Tvorba

Okrem diel ako Feťák, ktoré rozpráva o autorových skúsenostiach s drogami, opisuje tu vznik závislosti, traumatickú liečbu, zmeny v psychike závislého človeka a o prostredí, v ktorom sa narkoman pohybuje. Kniha Teploš sa dá považovať za voľné pokračovanie Feťáka, kde autor opäť autobiograficky znázorňuje tentoraz abstinenčné príznaky a zmeny, ktorými počas nich narkoman prechádza. Okrem iného ide o pohlavný pud, ktorý sa vynára v plnej miere nezávisle od veku. Román Nahý obed bol v roku 1991 sfilmovaný režisérom Davidom Cronenbergom.
Aigneville

Poloha

Obec má rozlohu 10,76 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 848 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Quentin-les-Anges

Poloha

Obec má rozlohu 17,81 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 401 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trébons-de-Luchon

Poloha

Obec má rozlohu 0,83 km². Najvyšší bod je položený 1 447 m n. m. a najnižší bod 720 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Basketbalová extraliga žien 2016/17

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti predchádzajúcej sezóne opäť pozmenil. Po odohraní základnej časti, ktorá sa hrala dvojkolovo, nasledovala nadstavbová časť v skupinách o 1. – 4. a o 5. – 8. miesto (pôvodne o 1. – 5. a o 6. – 9. miesto). Družstvám sa v nadstavbovej časti započítavali výsledky odohraté v základnej časti. Všetky družstvá z nadstavbovej skupiny postúpili do štvrťfinále play-off, ktoré sa hralo na 2 víťazné zápasy, rovnako ako zápasy o konečné umiestnenie. Semifinálové zápasy, finále a zápasy o 3. miesto sa odohrali na 3 víťazné zápasy. Pôvodne mal posledný tím (deviaty) odohrať baráž s víťazom 1. ligy, po odstúpení Cassovie zo súťaže nikto nevypadol.
Wielsbeke

Obyvateľstvo

Obec má približne 9 152 obyvateľov (2010).
Venarsal

Poloha

Obec má rozlohu 3,14 km². Najvyšší bod je položený 389 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 472 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Top Spin 4

Turnaje

V hre sa vyskytuje 39 turnajov.
Trpasličí pudel

Charakteristika

Ide o Pudla s nižším vzrastom, ktorý je vysoký 28 – 35 cm a s hmotnosťou do 7 kg. Priemerná dĺžka života je 14 – 17 rokov. Pudel je veľmi učenlivý, inteligentný a ľahko vychovávateľný pes s hravou povahou. Je vhodný do bytu i domu, potrebuje však stály kontakt so svojím pánom. Je jedným z najobľúbenejších psích plemien vôbec a jeho komediálne schopnosti sa často využívali aj v cirkusových manéžach.

Vzhľad

Všetky tieto psy majú zachované rovnaké charakteristické znaky a menší jedinci celkovým vzhľadom pripomínajú zmenšeninu väčších. Majú elegantný vzhľad s ušľachtilou hlavou s výrazným ňufákom. Oči so živým výrazom majú mandľovitý tvar a čiernu alebo tmavohnedú farbu. Dlhé uši mu visia po bokoch hlavy, pokryté dlhou, zvlnenou srsťou. Telo má harmonickú stavbu, je dlhšie než vyššie, s hlbokým hrudníkom, krátkym, rovným chrbtom a svalnatými bedrami. Chvost je nasadený vysoko, je nesený šikmo hore a býva kupírovaný.
Srsť je bohatá, zväčša jemne kučeravá a jej sfarbenie býva najčastejšie biele, strieborné, apricot, hnedé alebo čierne. Malo by však byť jednofarebné.

Povaha

Pudel je veľmi temperamentný a prispôsobivý pes a svojmu pánovi dokáže byť neobyčajne verný. K cudzím ľuďom býva obvykle zdržanlivý, súžitie s inými zvieratami, napr. s mačkou, býva bez problémov. K deťom má pudel veľmi pekný vzťah a pre jeho hravosť je im veľmi dobrým kamarátom a spoločníkom. Je však vhodný skôr do rodiny s väčšími deťmi, z veľmi malých detí nebýva príliš nadšený a neznáša ich krik a hrubosť.
Šišila bocianovitá

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 5. Druh je fluktuujúci. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 EN - ohrozený. V roku 1998 EN:B1 - ohrozený. V roku 2001 EN - ohrozený. V roku 2014 EN* C2a(i)b; D - silne ohrozený.
Perrecy-les-Forges

Poloha

Obec má rozlohu 33,82 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 731 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kazateľnica

Kazateľnica je architektonicky upravené vyvýšené miesto v kresťanskom chráme všeobecne rozšírené od neskorej gotiky.
Kazateľnica tvorí rečnište (obyčajne cilindrickej alebo polygonálnej formy) prístupné schodiskom so zábradlím; nad rečnišťom sa nachádza zvuková strieška vo forme baldachýnu. Rečnište je upevnené na stenu alebo pilier, vždy na severnej strane hlavnej lode, prípadne ho nesie stĺp alebo skulpturálna podpera (socha Mojžiša, apoštola, evanjelistu, anjela, Adama a i.).
Predchodcom kazateľnice bola ambona, v starokresťanskom chráme ako čítací pult pred zábradlím medzi chórom a loďou, ktorej pôvod sa odvodzuje zo synagogálnych bohoslužieb. Kazateľnica sa ako samostatný architektonický útvar rozšírila od 13. storočia v súvislosti s kazateľskými rádmi (františkánmi, dominikánmi), u ktorých sa stala kázeň hlavnou časťou bohoslužieb. 
Najstaršie kamenné kazateľnice s bohatou plastickou výzdobou vznikli v Taliansku v 13. storočí. V ostatnej Európe sa na tvorbu kazateľníc začal klásť osobitný dôraz od 15. storočia (predná časť rečnišťa, schodisko i zvuková strieška sa často vybavovali figurálnymi sochárskymi prácami so symbolickým významom). Najčastejšie sa na kazateľniciach zobrazuje Kristus so štyrmi evanjelistami, prípadne so všetkými apoštolmi. Zvuková strieška nesie postavu víťazného Krista (Salvator mundi), prípadne Dobrého pastiera, archanjela a i.
Od začiatku 16. storočia kamenné kazateľnice ustúpili dreveným s maliarskou i rezbárskou plastickou dekoráciou. Ich miesto sa stabilizovalo na strednom pilieri hlavnej lode alebo na triumfálnom oblúku. Nadobúdali rôzne formy; okrem zaužívaných typov s cylindrickým alebo polygonálnym, príp. štvorcovým rečnišťom (napr. v chráme sv. Jakuba v Levoči) aj v tvare napr. kalichovitého kvetu, veľryby alebo v podobe lode ako alegórie bojujúcej cirkvi (farský kostol v Pruskom). Osobitným typom sú epitafové kazateľnice, kazateľnicové oltáre (v jednotnom spojení kazateľnice a hlavného oltára prevažne v evanjelických kostoloch alebo v zámockých kaplnkách od neskorého 16. storočia) a exteriérové kazateľnice na pútnických chrámoch alebo cintorínskych kaplnkách
Baška (okres Košice-okolie)

Polohopis

Obec sa nachádza na južnom okraji Volovských vrchov, len asi 1 km od západného okraja Košíc. Na južnom okraji obce pramení Baštiansky potok.

Dejiny

Najstaršia zachovalá písomná zmienka o osade „Bosk“ pochádza z roku 1247. V roku 1322 bola vo vlastníctve zemanov Dominika a Jána, v prvej tretine 15. storočia už patrila Frankovi zo Šemše, no už v roku 1447 prešla do majetku Košíc. Onedlho patrila do drevársko-banského podnikateľského zázemia Košíc. V roku 1559 obec obývalo 16 rodín, v roku 1828 mala 27 domov a 198 obyvateľov. Aj keď v obci žili aj nemeckí prisťahovalci, v 18. storočí sa tu hovorilo po slovensky. V 19. storočí postihol obec veľký požiar, ktorý zničil takmer všetky domy. 
Jednotriedna škola bola otvorená v roku 1905, fungovala až do 80. rokov, kedy bola zatvorená. Dnes v rekonštruovanej budove sídli obecný úrad. Učitelia organizovali kultúrny život a viedli ochotnícke divadlo, zachovali sa napr. tradície svadobných obradov.. Po vzniku 1. ČSR bolo hlavým živobytím obyvateľov poľnohospodárstvo a práca v lese. Počas 2. svetovej vojny bola súčasťou Maďarska. Po vojne bola obec elektrifikovaná, bol zavedený obecný rozhlas a založené roľnícke družstvo, v 90. rokoch pribudol dom smútku, ihrisko a rozvod plynu, začala sa výstavba kanalizácie a vodovodu. V súčasnosti pracuje väčšina obyvateľov v Košiciach.
Chaumard (Nièvre)

Poloha

Obec má rozlohu 16,15 km². Najvyšší bod je položený 597 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Magadan

Poloha

Mesto leží na brehu Nagajevovho a Gertnerovho zálivu Ochotského mora.

Dejiny

Ďaleký východ Sovietskeho zväzu sa v období konca 20. rokov 20. storočia stal miestom prospekcie drahých kovov, ktoré boli potrebné pre rastúcu sovietsku ekonomiku a pripravovanú industrialiázciu krajiny. V roku 1926 geologický prieskum pod vedením S.V. Obručeva objavil v oblasti ložiská zlata. Pôvodná osada na mieste mesta bola založená v roku 1929. Mestom sa stal v roku 1939 a v roku 1953 - oblastným centrom Magadanskej oblasti. Mesto bolo centrom osídľovania Kolymského kraja, známeho množstvom pracovných táborov Gulag. V roku 1931 tu boli usídlení demobilizovaní príslušníci protisovietskej Ďalekovýchodnej armády (asi 2000 osôb).
Primátor mesta - Vladimír Petrovič Pečjonyj (zvolený 10. októbra 2004).

Ekonomika

Magadan je ekonomickým, vedeckým a kultúrnym strediskom oblasti. V meste sa vyrábajú banské zariadenia, nachádzajú sa tu podniky na spracovanie rýb, strojárske a kovospracujúce závody. Dôležitým pre severovýchod Ruska je námorný prístav, ktorý pracuje od mája do decembra. Mesto má tiež medzinárodné letisko (Sokol).

Kultúra a veda

Nachádza sa tu Inštitút biologických problémov severu DVO Ruskej akadémie vied, Severná medzinárodná univerzita, 28 všeobecnovzdelávacích škôl, 11 knižníc a niekoľko múzeí.
Cadillac (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 5,44 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 427 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orgeix

Poloha

Obec má rozlohu 18,39 km². Najvyšší bod je položený 2 481 m n. m. a najnižší bod 800 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 95 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Whistle-blower (informátor)

Vznik výrazu

Podstatné meno whistle-blower je prvý raz doložené až v New York Times dňa 23. marca 1970, je však mechanicky odvodené od takmer rovnoznačnej frázy to blow the whistle (on somebody/something), ktorá je doložená v tomto význame už od roku 1934. Od tejto frázy existuje aj gerundium whistle-blowing (whistleblowing).
V Slovenskom národnom korpuse sú prvé výskyty (v tvare "whistleblower") z novín z roku 2010.

Príklady definícií najužšieho významu výrazu

Definícia podľa Black's Law Dictionary (spojenie definícií uvedených vo vydaní z roku 1990 a vo vydaní z roku 2009) je uvedené vyššie.
Podľa J. Ayta je whistle-blower osoba, ktorá odhalí (povesť poškodzujúce) tajomstvá o organizácii, najmä o organizácii, do ktorej patrí.
M. P. Miceli a J. P. Near v roku 1985 definovali whistleblowing ako prípad, keď momentálny alebo bývalý zamestnanec nejakej organizácie upozorní inštitúciu alebo orgán oprávnený na preverenie či zakročenie na nelegitímne, neetické alebo nezákonné praktiky na pracovisku, ktoré sa dejú so súhlasom jeho nadriadených a idú proti verejnému záujmu alebo ohrozujú verejnosť, pričom niektoré verzie definície sú navyše obmedzené podmienkou, že oznamovateľ koná v dobrej viere a nesleduje vlastný prospech a že situáciu nemožno vyriešiť internými mechanizmami.
Podľa N. Hořejša sa termín týka prípadov, keď je oznámenie o závažnej veci urobené viacmenej nezištne príslušným úradom alebo orgánom a oznamovateľ pritom porušuje lojalitu k svojim priamym nadriadeným či vôbec k svojmu zamestnávateľovi, ktorý je za napadnuté konanie zodpovedný, čím často riskuje stratu zamestnania alebo i bezpečie a pokoj svojej rodiny. Whistleblowing môže v rôznych krajinách upravovať zákon, ktorý určí, aká whistleblowerovi počas kauzy náleží miera ochrany.

Zákony

V niektorých štátoch existujú na whistleblowing osobitné zákony alebo časti zákonov (v angličtine nazývané whistle-blower acts). Napr. v USA existujú federálne aj štátne "whistle-blowing acts". Príkladmi federálnych sú Whistleblower Protection Act, Occupational Safety and Health Act a Air Pollution and Control Act.

Príklady whistle-blowerov v USA a vo svete

Medzi svetovo najznámejšieho whistle-blowera patrí biochemik David Graham, ktorý upozornil na nebezpečné lieky vyrábané farmaceutickou spoločnosťou, kde pracoval, či David Kelly, ktorý upozornil na vymyslené dôvody invázie do Iraku (a zomrel za nejasných okolností údajnou samovraždou). V USA napríklad Jeffrey Wigand preukázal, že manažéri spoločnosti vedeli, že cigarety sú návykové, a súhlasili s pridávaním karcinogénnych a inak škodlivých prísad do tabaku. Sibel Edmonds zverejnil príbeh predaja nukleárnych a ďalších štátnych a strategických tajomstiev v Spojených štátoch, krytie osôb podozrivých z terorizmu, ilegálny transfer zbraní, nezákonné obchodovanie s narkotikami, pranie špinavých peňazí, neopodstatnené alebo len záujmom špinavých kšeftov slúžiace špehovanie, korupcie a mnoho iného. Ďalšími prípadmi nedávnych whistle-blowerov sú Julian Assange a Edward Snowden.
Téma whistleblowingu bola námetom filmov Všetci prezidentovi muži, Erin Brockovichová alebo Muž, ktorý vedel priveľa.
Sainte-Marie-du-Mont (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 23,87 km². Najvyšší bod je položený 1 880 m n. m. a najnižší bod 522 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Marguerite (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 5,39 km². Najvyšší bod je položený 889 m n. m. a najnižší bod 590 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 36 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montgaillard (Tarn)

Polohopis

Montgaillard má rozlohu 14,95 km². Najvyšší bod je položený 235 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Montgaillard má 337 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Commerveil

Poloha

Obec má rozlohu 5,64 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hlboký potok (prítok Hrona, Závadka nad Hronom)

Hlboký potok je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona s dĺžkou 5,9 km a je tokom III. rádu. Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, na južnom svahu Kolesárovej (1 508,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 270 m n. m. Tečie viac-menej severojužným smerom, zľava priberá prítok (945,5 m n. m.) z juhovýchodného svahu Kolesárovej a ďalej tiež pravostranný prítok z Belušovej doliny. Vteká do Horehronského podolia, do podcelku Heľpianske podolie, na krátkom úseku tečie juhojuhozápadným smerom a po pribratí krátkeho pravostranného prítoku tečie znovu na juh. Zľava ešte priberá 3,1 km dlhý prítok a východne od obce Závadka nad Hronom ústi v nadmorskej výške cca 618 m n. m. do Hrona.
Aischylos z Thespií

Aischylos (starogr. Αἰσχύλος – Aischylos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 348 pred Kr.
Aischylos, syn Glaukia z boiótskeho mesta Thespiai, si na 108. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v dorasteneckom zápasení. Zápasenie dorastencov (palé paidón) zaviedli v Olympii v roku 632 pred Kr. Podobalo sa nášmu „gréckorímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Olympijské víťazstvo Aischyla z Thespií uvádza epigram (Roesch, IThesp 208, Boiotia — Thespiai — mid-4th c. BC — ArchEph (1936) Parart., 45) na podstavci jeho nezachovanej sochy pochádzajúci z Thespií.
Prírodný park Hřebeny

Rozsah parku

Prírodný park je celistvý, t. j. jeho územie je súvislé. Zahŕňa prevažne lesnaté neobývané územia, na mnohých miestach však zahŕňa aj partie bez lesa. Do prírodného parku zasahujú geomorfologické podcelky Hřebeny, Dobříšská pahorkatina, Příbramská pahorkatina a Brdy. Väčším osadám a obciam sa vyhýba (napríklad Černolice temer obklopuje, ale nezahŕňa) – zo zastavaných území do neho spadá niekoľko chatových osád a tiež napríklad celá obec Chouzavá, horná časť Všenor (v okolí zástavky Všenory, U Křížků) alebo statok, hydinárne a rybárske nádrže v Trnové u Dobříše a bývalá protilietadlová raketová základňa Dobříš na hrebeni medzi vrcholmi Jistevník a Vrážky.
Do prírodného parku zasahujú katastrálne územia okresu Praha-západ Jíloviště (iba časť severne od cesty I/4 – vltavská stráň do chráneného územia nespadá), Všenory, Černolice, malým cípom Líšnice u Prahy, Řitka, Dobřichovice, Řevnice, Mníšek pod Brdy a Stříbrná Lhota, Kytín, z okresu Příbram katastrálne územia Voznice, Dobříš, Lhotka u Dobříše (malým cípom), Rosovice, Buková u Příbramě, Pičín, Hluboš, Čenkov u Příbramě, Běřín, Rejkovice, malými cípkami i Jince, z berounského okresu potom Svinaře, Hodyně u Skuhrova, Skuhrov pod Brdy, Podbrdy, Vižina, bezlesná časť Osova, ďalej časť k. ú. Velký Chlumec, Hostomice pod Brdy, Běštín, Radouš, Lhotka u Hořovic, Lochovice, Rpety, Felbabka.

Cesty a železnice

Naprieč prírodným parkom prechádza železničná trať Zdice – Protivín medzi Jincami a Lochovicami v údolí Litavky a niekoľko križujúcich ciest II/118 súbežne so železnicou v údolí Litavky, III/11555 medzi Jincami a Běštínom, cesta III/11553 z Bukovej u Příbramy do Hostomíc, cípom prírodného parku prechádza cesta III/11417 medzi Dobříšom a Rosovicami, naprieč Hřebenmi cesta II/114 z Dobříša smerom do Hostomíc, v okolí Kytína cesta III/11625 od cesty I/4 smerom k hrebeňu a cesta III/11624 po južnej strane Hrebeňov z Mníšku cez Kytín na Chouzavú, naprieč hrebeňom prechádza cesta II/116 medzi Mníškom a Řevnicami a cesta III/11510 od Černolíc do Všenor, ku ktorej sa napájajú cesta III/11512 od Klínca a cesta III/11513 od Jílovišťa. Okrem toho sa tu nachádza rad lesných ciest, z ktorých cestnú kvalitu majú cesty do oblasti bývalej raketovej základne v oblasti Rochoty.
Post-disco

Post-disco je hnutie elektronickej hudby (najmä diska), ktoré sa vyvinulo na prelome sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch v Spojených štátoch. Toto obdobie je charakterizované rysmi experimentálnej a elektronickej hudby, keď v disko hudbe "zavládol" sampler, sekvencer, bicí automat, syntetizér aj iné elektronické hudobné nástroje. Post-disco malo vplyv na dance-pop, dance-rock, alternative dance, boogie, freestyle. Vplyvom dub dalo post-disko vzniknúť house štýlu.
Medzi post-disco hudobníkov patria Evelyn "Champagne" Kingová, D. Train, Freeez, Patrice Rushen, Thelma Houston. Medzi hudobných producentov patria Kashif, Arhur Baker, Nick Martinell, François Kevorkian, Larry Levan.
Pet Shop Boys, Madonna, New Order tiež vychádzali z tohto hnutia.
La Chapelle-Thècle

Poloha

Obec má rozlohu 16,48 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 484 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE