google/wiki40b huggingface dataset:
Belmont-Luthézieu

Polohopis

Belmont-Luthézieu má rozlohu 19,77 km². Najvyšší bod je položený 1 104 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Belmont-Luthézieu má 502 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Romantizmus (filozofia)

Filozofický romantizmus bolo filozofické učenie, ktoré sa šírilo v Európe od poslednej tretiny 18. storočia do polovice 19. storočia a ktoré v reakcii proti osvietenskej filozofii znevažuje racionálne hodnoty (podobne ako neskôr Friedrich Nietzsche) a obhajuje obrazotvornosť, intuíciu, spontánnosť a vášeň.
Romantizmus nachádza potešenie v analógiách spájajúcich človeka s vesmírom zvlaštnymi zhodami, ktorým je cudzí princíp sporu: ľudská bytosť sa tu chápe ako odlesk Boha alebo vesmírnej duše (C. Pichois), a ak existuje romantické vedenie (ktoré treba odlišovať od vedy), je pramálo zlučiteľné s hľadaním prísnej účelovosti a zákonitosti.
Filozofický romantizmus, ktorý udeľuje významné miesto citu pre prírodu (Jean-Jacques Rousseau) a určitej forme zbožnosti, sa vyvíjal predovšetkým v Nemecku, najmä pôsobením Schlegelovým, Fichteho a Schellingovým.
Cahagnolles

Poloha

Obec má rozlohu 7,17 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 237 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jastrabské sedlo

Doprava

Sedlo je dôležitým dopravným koridorom medzi oblasťou Trenčína a regiónom Hornej Nitry. Vedie ním frekventovaná cestná komunikácia I/9 ako aj železničná trať Trenčín – Chynorany.
Kultúrnosť

Kultúrnosť je schopnosť pretvárať zlo na dobro alebo škaredé na krásne. Je to maximum bytia človeka a spoločnosti alebo najvyššia úroveň činnosti ľudí: nedá sa byť viac než kultúrnym. Teóriou dosahovania kultúrnosti činnosti človeka a jeho života vôbec by mohla byť ponematika kultúrnosti. Kultúrnosť sa prejavuje premenou zla na dobro alebo ošklivého na krásno. Fakt existencie človeka alebospoločnosti je nevyhnutná, no nie dostatočná podmienka ich kultúrnosti. Kultúrnosť predpokladá rozhodnúť sa pre ňu a aktivitu človeka. Podobne to platí aj o námahe: vynakladanie úsilia je nevyhnutnou, no nie dostatočnou podmienkou kultúrnosti.
Jav sa stáva kultúrnym v okamihu, keď začne uspokojovať naše potreby tak, že neškodí.
Podstatou kultúrnosti je inscendencia. Maximum kultúrnosti je zmysluplnosť.
Podmalokarpatská zníženina

Vymedzenie

Podcelok leží na juhovýchodnom okraji Borskej nížiny a lemuje Malé Karpaty. Na severe susedí Senická pahorkatina, podcelok Chvojnickej pahrkatiny, nasledujú podcelky Borskej nížiny – Myjavská niva, Bor, Záhorské pláňavy, Dolnomoravská niva a Novoveská plošina. Juhovýchodný okraj lemujú podcelky Malých Karpát – Devínske, Pezinské a Brezovské Karpaty a na severovýchode susedí Myjavská pahorkatina.

Osídlenie

Územie tejto časti Borskej nížiny je stredne husto osídlené. Nachádza sa tu viacero obcí, na južnom okraji leží Záhorská Bystrica a okrajovo i mesto Stupava.

Doprava

Juhozápadnou časťou vedie diaľnica D2 i cesta I/2 (Bratislava – Malacky), strednou časťou II/503 (Pezinok – Malacky) a v severovýchodnej časti cesta I/51 (Trnava – Senica). Pozdĺžne územím prechádza cesta II/501 (Lozorno – Jablonica), v ktorej blízkosti vedie i železničná trať Zohor – Plavecký Mikuláš. Tá sa pripája na trať Bratislava – Břeclav. V strednej časti sa nachádza Letecká základňa Malacky.
Bertrimont

Poloha

Obec má rozlohu 4,74 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Violončelo

Opis

Názov nástroja pochádza z talianskeho slova violoncello, čo znamená malá basová viola. Violončelo sa najviac používa v európskej klasickej hudbe – je neoddeliteľnou súčasťou symfonických, ale aj sláčikových a komorných orchestrov. Mnoho skladateľov (Antonín Dvořák, Bohuslav Martinů, Sergej Prokofiev) zložilo skladby aj pre sólové violončelo. Používa sa taktiež v ostatných žánroch, predovšetkým v populárnej hudbe. Violončelo sa notuje v basovom kľúči, vo vyšších pasážach sa používa tenorový alebo husľový kľúč.

Vývoj

Violončelo má z rodiny husľových nástrojov (teda tých, ktoré sa vyvinuli z nástroja viola da braccio) najhlbší zvuk. Tieto nástroje sa vyvíjali paralelne s tzv. violovými nástrojmi (odvodené od violy da gamba). Prvé moderné violončelo vyrobil v Cremone v roku 1572 Andrea Amati. Na rozdiel od dnešných nástrojov nemali vtedajšie violončelá bodec (približne do roku 1800) a museli sa držať pevne medzi kolenami; drevená časť barokových sláčikov bola prehnutá von, dnes je u všetkých nástrojov prehnutá dovnútra. Ďalšími významnými výrobcami violončiel sú Gasparo da Salo (1540 – 1609), Giovanni Paolo Maggini (1581 – 1632) a Antonio Stradivari (1644 – 1737).

Herná technika

Violončelo sa o zem opiera bodcom, pridržiava sa medzi kolenami, horná časť zadnej dosky sa opiera o oblasť hrudného koša a krk violončela sa nachádza vedľa hráčovho krku (pričom sa ho nedotýka). Struna C je najbližšie k hráčovi. V minulosti sa považovalo za neslušné, aby hrali ženy na čelo týmto spôsobom, a preto mávali nástroj opretý o zem vedľa oboch nôh.
Herné techniky sú v podstate rovnaké ako u huslí alebo u violy. Pri violončele sa okrem toho používa tzv. palcová poloha, keď palec ľavej ruky drží dve struny, spravidla v úrovni hornej dosky (podobne ako pri barré hmatoch na gitare) a ostatnými prstami hráč stláča jednotlivé struny.

Dôležité diela pre violončelo

Pre každého čelistu sú najdôležitejšie tieto skladby: David Popper – Hochschüle, Alfredo Piatti – Capriccia, Johann Sebastian Bach – Sólové suity, Joseph Haydn – Koncert C dur a D dur a Antonín Dvořák – Koncert h moll.
Pro viac titulov pozri zoznam skladieb pre violončelo.

Virtuózi a významní violončelisti

Jacqueline du Pré · Mstislav Leopoldovič Rostropovič · Paul Tortelier · Boris Pergamenščikov · Pablo Casals · Domenico Gabrielli · Luigi Boccherini · Pierre Fournier · Misha Maisky · Yo-Yo Ma · Janos Starker · Truls Mørk · Apocalyptica David Popper · Jan Škrdlík · Miloš Sádlo · Michaela Fukačová · Josef Chuchro · Daniel Veis · Jiří Hošek · Miroslav Petráš · Vladan Kočí · Jiří Bárta · František Brikcius · Josef Krečmer · Tomáš Jamník · Marek Štryncl ·
Otto František Habsbursko-lotrinský

Životopis

V rokoch 1895 – 1898 sa s Ottom (celým menom Otto František Jozef Karol Ľudovít Mária) vážne uvažovalo ako s následníkom trónu počas ochorenia jeho staršieho brata Františka Ferdinanda. I cisár František Jozef I. ho začal poverovať úlohami pri reprezentácii krajiny a dynastie. Na jeho príkaz dostal Otto k dispozícii palác Augarten a početnejšie služobníctvo.
No ľahkovážny Otto po úlohe hlavy rodu a štátu vôbec netúžil. Politika ho v podstate nezaujímala. Jeho bezstarostný život a milostné avantúry, ktoré vyhľadával a ktorými sa nijako zvlášť netajil, boli príčinou mnohých klebiet. Svoju manželku, saskú princeznú Máriu Jozefu nemiloval. Ich manželstvo bolo úplne formálne a po narodení druhého syna ju celkom opustil a žil samostatne a nezávisle. Páčilo sa mu, že bol označovaný za najkrajšieho jazdeckého dôstojníka armády „krásny Otto“. Jeho milostné vzťahy so ženami boli početné, väčšinou krátkodobé, ale i dlhšie a vášnivé. 
V čase presadenia sobáša jeho brata Františka Ferdinanda so Žofiou Chotkovou došlo medzi oboma bratmi k odcudzeniu. V súkromí sobáš svojho brata s nerovnocennou grófkou bezzásadový Otto podporoval, no na verejnosti sa obával vystúpiť na jeho podporu. Typické pre neho bolo, že v čase najostrejšieho sporu radšej sa utiahol do Benátok a tam čakal na vyriešenie situácie. Očividne hral na obe strany, no pred autoritou cisára mal ozajstný rešpekt.
V dôsledku promiskuitných sexuálnych vzťahov sa Otto nakazil a ochorel na, v tej dobe ťažko liečiteľný, syfilis. Rozklad tkaniva mu postupne zasiahol celý organizmus. Kvôli tomu bol Otto v roku 1904 oslobodený od vojenskej služby; jeho menovanie generálnym inšpektorom jazdectva v roku 1905 bolo iba formálnou záležitosťou.
Zomrel vo Viedni, kde ho opatrovala jeho nevlastná matka Mária Terézia Braganza. Pochovaný je v kapucínskej krypte vo Viedni.
Červená dolina (Dolina Zeleného plesa)

Názov

Vznikol z Červeného plesa, ktoré leží v doline. Zdanlivo červenkasté zafarbenie jeho vody vysvetľoval Karol Englisch v ročenke Uhorského karpatského spolku 1899 pobrežným porastom červeného lišajníka alebo obsahom železa v jazernej vode. Poľský názov doliny je pastierskeho pôvodu.

Zaujímavosti

Dolinu vytvoril ľadovec. Skladá sa z dvoch jeden nad druhým položených ľadovcových kotlov, v ktorých sú plesá - Belasé pleso a Červené pleso. V minulosti tu Christian Hohenlohe poľoval na kamzíkov. Prvými návštevníkmi doliny boli Juraj a Jakub Buchholtzovci 8. júla 1726. V období, keď v doline bol ešte sneh, 10. mája 1909 prvými návštevníkmi doliny boli Imre Barcza, Oszkár Jordán a Tihamér Szaffka.

Turistika

Po  žltej turistickej značke z Chaty pri Zelenom plese na Jahňací štít.
Terssac

Poloha

Terssac má rozlohu 5,43 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Terssac má 1013 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Červený kopec

Ochrana

Predmetom ochrany je profil s kvartérnymi sedimentami, paleontologické nálezisko. Ide o ojedinelý štvrtohorný profil so sprašami a pochovanými pôdami. Priebežná sedimentácia spraší zachytáva takmer celé obdobie štvrtohôr, teda zhruba dva milióny rokov. Preto je táto pamiatka cieľom radu exkurzií a vedeckých konferencií. Areál prírodnej pamiatky patril do 60. rokov 20. storočia ku katastrálnemu územiu Bohunice.

Geológia

Podložie tvoria horniny brnianskeho masívu, ide o granodiority a diority. Nad nimi sú uložené devónske zlepence a pieskovce, ktoré prekrývajú neogénne sedimenty – piesky a vápnité íly.

Flóra

Hojne sa na lokalite vyskytuje svíb krvavý, potom kríky ruže šípovej a bršlenu európskeho. Ďalej sa tu nachádza mednička sedmohradská, asparágus lekársky, hlaváč žltkastý, smldník alsaský, ibiš lekársky, prerastlík kosákovitý, mliečnik mnohofarebný a tarica kopcová.

Fauna

V okolí chráneného územia hniezdia vtáky, ako jarabica poľná, strakoš obyčajný a pŕhľaviar čiernohlavý. Výskumom boli potvrdené významné druhy motýľov ako napr. súmračník slezový, bielopásovec zemolezový, vretienka dúšková, hájovník prvosienkový a očkáň medúnkový.
Internacionál Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka

TJ Internacionál Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka bol slovenský futbalový klub, ktorý vznikol 3. júla 1986 zlúčením klubov TJ Internacionál Slovnaft Bratislava a ZŤS Petržalka. Klub zanikol v roku 1990, kedy sa obe jednoty opäť rozdelili.

SNL 1986/87

Jozef Hroš (30/0) - Milan Bagin (30/0), Karol Brezík (14/12), Roman Drobný (6/0), Ríbert Fischer (10/0), Miroslav Gábriš (3/0), Ján Hlavatý (10/1), Ladislav Hudec (10/0), Tibor Chovanec (10/4), Rudolf Kramoliš (26/8), Milan Krupčík (24/1), Jozef Kubica (23/2), Ján Lehnert (29/11), Marián Masný (6/1), Pavol Matuška (2/0), Lubomír Pokluda (26/8), Rudolf Rehák (8/0), Jozef Režnák (14/3), Ján Richter (26/7), Pavol Šebo (3/0), Rafael Tománek (2/0), Štefan Valent (1/0), Martin Venéni (1/0), Ivan Vrabec (14/0), Vladimír Weiss (22/9), Ľubomír Zrubec (27/1) - tréner Karol Kögl, asistent Tomáš Nitka

Liga 1987/88

Jozef Hroš (20/0), Miroslav Mentel (10/0), - Milan Bagin (30/0), Karol Brezík (28/18), Vladimír Brodzianský (7/0), Peter Fieber (13/1), Kazimír Gajdoš (20/2), Tibor Chovanec (14/1), Marián Kopča (4/0), Rudolf Kramoliš (29/9), Milan Krupčík (16/0), Ľudovít Lancz (27/2), Ján Lehnert (22/6), Stanislav Moravec (27/4), Lubomír Pokluda (23/4), Rudolf Rehák (143/0), Ján Richter (22/2), Rafael Tománek (3/0), Ivan Vrabec (3/0), Vladimír Weiss (26/4), Ľubomír Zrubec (12/0) - tréner Karol Kögl, od 22. 5. 1988 Vladimír Hrivnák), asistent Vladimír Hrivnák, od 22. 5. 1988 Jaroslav Červeňan

Liga 1988/89

Jozef Hroš (17/0), Miroslav Mentel (15/0) - Milan Bagin (25/0), Karol Brezík (25/18), Kazimír Gajdoš (7/0), Bartolomej Juraško (24/3), Marián Kopča (23/0), Rudolf Kramoliš (27/2), Milan Krupčík (7/0), Ľudovít Lancz (24/6), Ján Lehnert (18/0), Ľubomír Luhový (23/5), Stanislav Moravec (26/5), Martin Obšitník (3/0), Rudolf Rehák (17/0), Ján Richter (19/1), Milan Sedlár (2/0), Ján Stojka (14/1), Emil Stranianek (25/0), Rafael Tománek (17/0), Vladimír Weiss (28/10) - tréner Vladimír Hrivnák, od 1. 1. 1989 Jozef Adamec, asistent Štefan Šimončič

Liga 1989/90

Ladislav Molnár (30/0) - Milan Bagin (21/0), Marcel Hulák (1/0), Miloš Jonis (28/0), Bartolomej Juraško (28/4), Juraj Konderla (4/0), Milan Krupčík (5/0), Ľudovít Lancz (28/6), Peter Lavrinčík (11/0), Ľubomír Luhový (30/20), Stanislav Moravec (25/4), Martin Obšitník (26/4), Ján Richter (30/2), Milan Sedlár (8/0), Ján Stojka (26/6), Emil Stranianek (29/1), Vladimír Weiss (28/8) - tréner Jozef Adamec, asistent Štefan Šimončič a od 15. 2. 1990 aj Ladislav Petráš

Zápasy v pohároch UEFA

1. kolo
Prvý zápas 7. septembra 1988 v Bratislave
Inter Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka – Sredec Sofia 2:3 (1:2)
 Góly: Weiss, Moravec – Penev 3

Zostava: Mentel – Rehák, Bagin, Juraško, Stranianek, Kopča, Weiss, Kramoliš, Gajdoš (69. Richter), Moravec, Lehnert (77. Lúhový)
Odveta 5. októbra 1988 v Sofii
Sredec Sofia – Inter Slovnaft ZŤS Bratislava-Petržalka 5:0 (5:0)

Góly: Kostadinov 2, Stoičkov, Getov, Penov

Zostava: Mentel (40. Hroš) – Tománek, Bagin, Rehák (80. Kopča), Stranianek, Weiss, Juraško, Kramoliš, Lúhový, Moravec, Brezík
Jozef Belko

Životopis

Základnú školu vychodil v Čiernom Balogu. Neskôr pracoval ako robotník na píle, od 1940 vojak slovenskej armády. Od roku 1941 bol nasadený na východnom fronte, 1943 prebehol k sovietskym partizánom, neskoršie príslušník 1. čs. armádneho zboru v ZSSR, účastník bojov na Dukle a oslobodzovania Československa. Dôstojník ČSĽA. Autor memoárovej knihy Zápisník z východného frontu, spoluautor zborníka, autor článkov o SNP a oslobodzovaní Československa.
Tempo (STV)

Tempo je magazín Slovenskej televízie, ktorý sa zaoberá prevenciou pred represiou v doprave aj v každodennej kriminalite.
Pôvodne (do roku 2018) sa zaoberal výhradne dianím v cestnej doprave nielen na Slovensku. Vysiela sa od roku 2003 na programe STV 2, v súčasnosti ho moderuje Viliam Stankay.
Periodicita: 4-týždenná
Dĺžka programu: priemerne 13 minút, od časti 1/2011 len 10 minút
Plata pestrá

Pôvod

Jej domovinou je stredná Amerika.

Popis

Existuje veľké množstvo farebných variácií. Plata sa môže krížiť aj s mečovkami (mečúňmi), s platom pestrou atď. ... V prírode dorastá do 7cm.

Chov

Tvrdosť vody v rozsahu 9 - 19°dGH, pH 7,8 a viac, teplota vody 20-25°C. Tolerantná rybka vhodná do druhovej nádrže. Potravu prijíma - niťovky, perloočky, buchanky, suché krmivo, larvy pakomárov, riasy. Platy majú radi rastliny a úkryty, kde by sa preháňajú. Keď sa stane, že sú samci farebne veľmi výrazní a iní sú bledí, tak sa môžu naháňať samce navzájom.

Rozmnožovanie

Samce majú gonopodium. Samičky sú väčšie a hrubšie. Podobne ako u iných plát sa samček snaží "zásnubným tančekom" zatlačiť samičku ku dnu a následne ju oplodniť. Samičky môžu mať podľa veku 20 aj oveľa viac rybičiek. Samce so samicami treba chovať tak, aby vždy počtom prevažovali samice. Inak by samci neustále bojovali a samice by mohli uhnať k smrti.
Saint-Georges-Lagricol

Poloha

Obec má rozlohu 19,17 km². Najvyšší bod je položený 963 m n. m. a najnižší bod 743 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 491 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filozofický smer

Filozofický smer je jednota čŕt tvorby filozofických významových útvarov relatívne ohraničenej skupiny filozofov.
Jedlový les a údolí Rokytné

Ochrana

Predmetom ochrany sú lesy so spoločenstvami hercynských dubohrabín, sutinových lesov, lesných okrajov, čistín a lesných lemov s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov; typy biotopov (dubohrabiny asociácie Galio-Carpinetum a extenzívne kosené lúky nížin až podhorí) a druhy, pre ktoré bolo iným právnym predpisom vyhlásené územie európskeho významu Jedlový les a údolie Rokytné a ktoré sa nachádzajú na území prírodnej rezervácie
La Chapelle-Chaussée

Poloha

Obec má rozlohu 14,76 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Červeň

Pastorácia Rómov

Od roku 1999 strávil tri a pol roka v obci Toporec v okrese Kežmarok, kde mal vo farnosti takmer dvetisíc Rómov. Potom dostal ponuku vybudovať farnosť na košickom rómskom panelovom sídlisku Luník IX. V podobnom bezútešnom prostredí išlo podľa neho skôr o misiu.
Prvú omšu na sídlisku slúžil v deň svojich 33. narodenín vo svojom Fiate unto. Písmeno P z názvu mu totiž hneď po príchode na nové pôsobisko ukradli. Ďalšiu omšu celebroval vo svojom nezariadenom byte. Prvé komunitné centrum zriadil v maringotke, ktorej vzápätí niekto prepichol pneumatiky. „Svoje pôsobenie na Luníku vnímam ako dôležitú priekopnícku prácu či skôr poslanie,“ uviedol Červeň, ktorý o skúsenostiach z práce s Rómami píše aj na svojom blogu.

Dobrovoľný celibát

Je pritom presvedčený, že aj keby bol celibát zrušený už dnes, mnoho kňazov by sa kvôli možnosti naplno pracovať pre druhých rozhodlo žiť v ňom aj naďalej.
Heuland

Poloha

Obec má rozlohu 3,02 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Budakeszký okres

Budakeszký okres (maď. Budakeszi járás) je okres v severnom Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Budakeszi.
Saint-Léger (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 4,21 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kuzmányho ulica (Košice)

Kuzmányho ulica, pomenovaná podľa slovenského spisovateľa Karola Kuzmányho (1806 - 1866), leží v Košiciach v mestskej časti Staré mesto v okrese Košice I. Ulica vznikla v druhej polovici 19. storočia.
Lixheim

Poloha

Obec má rozlohu 3,96 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pichľavkotvaré

Pichľavkotvaré alebo pichľavky (lat. Gasterosteiformes) v širšom zmysle je rad tŕňoplutvovcov.
Pichľavkotvaré (Gasterosteiformes) v užšom zmysle zodpovedá buď len skupine Gasterosteoidei alebo len skupine Gasterosteoidei+ Indostomidae +Pegasoidea (pozri Systematika).
Rad zahŕňa aj skupinu ihlotvaré (lat. Syngnathiformes), ktorá je v niektorých systémoch uvádzaná oddelene

Charakteristika

Pichľavky sú malé ryby. Majú na tele kostené štítky. Brušné plutvy majú na hrudi. Ústa majú malé a vysúvateľné. Majú aj plynový mechúr, ale nie je prepojený s črevom. Patria sem aj morské ihly a koníky (čeľaď ihlovité).
Komplex menejcennosti

Komplex menejcennosti (z lat. complexus = zhrňujúci, zahrnuvší, súbor) je podľa Alfreda Adlera komplex prameniaci z vedomia závislosti od druhých ľudí v modernej spoločnosti a spojený so snahou túto závislosť, menejcennosť, prekonať získaním určitej sociálnej pozície, moci a pod.; pri zlyhaní únik do neurózy.
Tento cit osobnej a osobitne orgánovej nedostatočnosti je človeku trápny, jasne si ho uvedomuje a domýšľa pravdepodobné alebo i nepravdepodobné dôsledky. Spravidla sa ho snaží kompenzovať (túžba po moci, šikanovanie podriadených, snaha svoj komplex nahradiť v inej oblasti). Ak je kompenzácia nedostatočná alebo nadmerná, vznikajú poruchy správania a prežívania (únik do neurózy). Komplex menejcennosti sa spája s necitlivosťou na kritiku, ale aj s hyperkritickosťou voči iným.
Komplex menejcennosti, alebo inak tzv. " Butyho komplex" je pocit menejcennosti jednotlivca, ktorý sa nevie zaradiť do spoločnosti a pociťuje potrebu sa zviditeľnovať buď drahšími nositeľnými vecami ako je napr. značkový mobil, tenisky, hodinky atď.,či zvýšenou agresivitou voči svojmu okoliu. V prípade, že jednotlivec trpiaci týmto komlexom pochádza z vidieka, agresivita nepriamo úmerne stúpa podľa počtu obyvateľov jeho dediny. ( Čím menej obyvateľov, tým väčšmi stúpa jeho agresivita a pocit menejcennosti.)
Laminovaná drevotriesková doska

Laminovaná drevotriesková doska (iné názvy: drevotriesková laminovaná doska, laminovaná triesková doska, skratky: LTD = laminovaná triesková doska, DTDL = drevotriesková doska laminovaná) je drevotriesková doska polepená dekoračným laminovacím papierom, ktorý je zaliaty melamínovou živicou. Lamino patrí medzi najlacnejšie a najpoužívanejšie materiály v nábytkárstve. Laminovaná drevotriesková doska nie je to isté, čo laminát.

História

História LTD dosiek siaha do povojnového obdobia (50. roky 20. storočia), keď bola naliehavá potreba okamžite riešiť vysoký dopyt po štartovacom nábytku pre mladé rodiny v Európe. S postupným rozvojom papierenských technológií v 70. a 80. rokoch 20. storočia sa rozširovala ponuka dekorov dosiek, ktoré si upevňovali svoju pozíciu základného materiálu na lacný nábytok.

Dekoračný laminovací papier

Papier má hrúbku cca. 0,08 až 0,2 mm podľa jednotlivých výrobcov. Hrúbky ani mechanické vlastnosti dekoračného papiera nie sú zviazané normami EN.

Rozmery dosiek

Laminované dosky sa vyrábajú v mnohých hrúbkach pre najbežnejšie aplikácie následnej výroby: 10, 18, 19, 25 mm atď.

Použitie dosiek

Laminované dosky sa používajú na výrobu korpusov skriňového nábytku, dočasného nábytku s krátkou životnosťou, lacného hotelového nábytku, pre výstavníctvo, reklamné prezentácie, divadelné kulisy, vodorovné plochy s minimálnou záťažou a pod.
Hostická kotlina

Polohopis

Kotlina sa nachádza vo východnej polovici Cerovej vrchoviny a zaberá strednú časť podcelku Petrovská vrchovina. Zo severu, západu i juhu kotlinu obklopuje Petrovská vrchovina, východným smerom nadväzujú Gemerské terasy, patriace do podcelku Rimavská kotlina. 
Celá kotlina patrí do povodia Mačacieho potoka, prítoku rieky Rimavy. Priberá tu viaceré menšie prítoky, z nich najvýznamnejší je Dechtársky potok. V kotline ležia obce Hostice, Gemerské Dechtáre a Jestice. Prístup do týchto sídiel zabezpečujú cesty III. triedy, smerujúce z východu cez Šimonovce a zo západu cez Petrovce.

Chránené územia

Táto časť Cerovej vrchoviny je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti, ktorá pokrýva i časť Hostickej kotliny. Centrálna oblasť je však z chráneného územia vyňatá. Osobitne chránené územia sa tu nevyskytujú, no západne leží národná prírodná rezervácia Ragáč, prírodná rezervácia Steblová skala, prírodná pamiatka Zaboda a východne aj Jalovské vrstvy.

Turizmus

Cerová vrchovina nepatrí medzi veľmi navštevované oblasti a ani Hostická kotlina nie je výnimkou. Atraktívne sú skôr vyššie spomínané blízke chránené lokality, ku ktorým vedie z Jesenského cez Fušom (369 m n. m.) a Gemerské Dechtáre na vrch Ragáč (537 m n. m.)  modro značený turistický chodník. V rázcestí Pod Deravým cerom odbočuje  zeleno značená trasa na Steblovú skalu (486 m n. m.).
Forges (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,01 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chochlačka dutá

Výskyt a obdobie kvitnutia

Ide o európsky druh, rozšírený aj v susedných oblastiach Ázie. Rastie najmä vo vlhších lesoch a hájoch, kde je zjari i dosť hojný a nápadný. Kvitne od marca do mája.

Liečebné využitie

Na liečebné účely sa zberá hľuza, po usušení tvoriaca drogu Bulbus corydalis. Zbiera sa ručne najmä na jeseň alebo na jar, hneď po rozmrznutí pôdy. Droga omamne vonia a chutí horko. Obsahuje alkaloidy s halucinogénnym účinkom, najdôležitejšie sú korydalín a bulbokapnín. Má utlmujúci účinok na centrálnu nervovú sústavu, znižuje krvný tlak a brzdí pohyby tenkého čreva. Predpisuje sa pri ťažkých nervových poškodeniach, závratiach a duševných poruchách. Silnejšie dávky, alebo laické požívanie môže spôsobiť bolesti podobné zápalu mozgových blán, preto drogu predpisuje len lekár.
Rétaud

Poloha

Obec má rozlohu 19,92 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 992 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE