google/wiki40b huggingface dataset:
Červené námestie

Dejiny

Na mieste kde sa rozprestiera dnešné Červené námestie, kedysi stálo množstvo drevených budov. Cár Ivan III. však rozhodol svojim nariadením z roku 1493 o ich zbúraní, pretože predstavovali riziko vzniku požiaru. Novootvorené námestie, známe ako „požiar“ (rus.: Пожар - Požar), sa postupne stalo hlavným moskovským trhoviskom. Neskôr slúžilo ako dejisko rôznych slávností a príležitostne sa tu konalo korunovanie ruských cárov. Rokmi bolo námestie zastavané rôznymi významnými budovami a využívané všetkými ruskými vládami ako dejisko oficiálnych štátnych ceremónií. 
Červené námestie nepomenovali ani podľa farby tehál, ktoré ho lemujú, ani vďaka spojeniu komunistickej ideológie s červenou farbou. Ruské slovo красная (krasnaja) znamená síce „červená“, ale zastarano „krásna“. 
Meno Krásne námestie dostalo v súvislosti s Chrámom Vasilija Blaženého (alebo Pokrokovský Chrám), ktorý bol dokončený za vlády cára Ivana IV. Hrozného v roku 1561 ako pamiatka víťazstva nad Kazaňským chanátom v roku 1552. Predpokladá sa, že námestie získalo svoje terajšie meno, ktoré nahradilo starý názov Požar, v 17. storočí.
Počas éry Sovietskeho zväzu hralo Červené námestie dôležitú úlohu – okrem miesta oficiálnych príhovorov vládnych predstaviteľov a štátnych osláv, to bolo aj miesto okázalých vojenských prehliadok. Mnohé budovy boli zbúrané, medzi nimi Kazaňská katedrála a Iverská kaplnka, aby mali ťažké vojenské vozidlá priestor na manévrovanie. Existovali aj plány na odstránenie jednej z najznámejších a najkrajších moskovských budov - Chrámu Vasilija Blaženého. 
Traduje sa historka, podľa ktorej Lazar Kaganovič, Stalinov spolupracovník, zodpovedný za plán rekonštrukcie Moskvy, priniesol Stalinovi maketu námestia a snažil sa mu vysvetliť ako katedrála zavadzia pri premávke a prehliadkach. Keď ju Kaganovič vyrval z makety námestia, Stalin sa iba pozrel a vyslovil jeden zo svojich slávnych výrokov: Lazar! Daj ju späť!
Dve najvýznamnejšie vojenské prehliadky sa na námestí konali v rokoch 1941 a 1945. Prvá sa konala vtedy, keď nacistického Nemecka obliehali Moskvu a sovietski vojaci odchádzali do bojov na frontové línie. Druhá, Víťazná prehliadka sa konala na konci vojny, keď spolu s víťaznou Červenou armádou námestím pochodovali aj tisícky nemeckých vojnových zajatcov. 
V roku 2005 sa 2. júla na Červenom námestí konal jeden zo série koncertov Live 8, zameraných na podporu afrických krajín trpiacich chudobou.

Pamiatky

Červené námestie patrí medzi prvé miesta, kam sa vyberie turista, ktorý je na návšteve Moskvy. Každá z budov na ňom je svojim spôsobom legendou. Jednou z nich je Mauzóleum Vladimíra Iľjiča Lenina, kde je uložené zabalzamované telo zakladateľa Sovietskeho zväzu Vladimíra Iľjiča Lenina. Neďaleko sa nachádza už spomínaný Chrám Vasilija Blaženého (pred ním je umiestnený pamätník Mininovi a Požarskému, ktorý kedysi stál uprostred námestia) a paláce a katedrály Kremľa. Na východnej strane námestia sa nachádza obchodný dom GUM a vedľa neho je obnovený Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej. Na severnej strane námestia je Štátne historické múzeum.
Châteauneuf-de-Vernoux

Poloha

Châteauneuf-de-Vernoux má rozlohu 6,07 km². Najvyšší bod je položený 949 m n. m. a najnižší bod 555 m n. m.

Obyvateľstvo

Châteauneuf-de-Vernoux má 190 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Nižné Matejkovo

Nižné Matejkovo je dolina situovaná na východnej strane Veľkej Fatry.
Preteká ňou Matejkovský potok. Vedie ňou červeno-značkovaný chodník z Podsuchej na Nižné Šiprúnske sedlo.
Albitreccia

Poloha

Obec má rozlohu 45,76 km². Najvyšší bod je položený 1 058 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 529 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tchaj-ťi (filozofia)

Tchaj-ťi (čín. 太極, pchin-jin: tàijí) alebo obrovské nekonečno je podľa konfucianizmu začiatočná etapa, príčina vzniku a vývoja všetkých javov a vecí. Termín tchaj-ťi sa objavuje aj v Knihe premien a zaujíma hlavné miesto v neokonfucianizme.
Katedra marketingovej komunikácie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Katedra marketingovej komunikácie FiFUK v Bratislave sa venuje výuke vysokoškolských študentov v oblasti reklamy a marketingu. Nachádza na Štúrovej ulici č.9 v Bratislave.

Zameranie

Katedra sa zaoberá prípravou svojich poslucháčov na budúce uplatnenie sa v oblasti reklamy a marketingu. Informuje ich o súčasnom stave marketingovej komunikácie v prepojení na ekonomickú situáciu na Slovensku. Zabezpečuje výučbu širokého spektra predmetov súvisiacich s marketingovou komunikáciou a reklamou. Popri teoretických poznatkoch sa usiluje aj o ich praktické využitie a precvičovanie kreatívnych schopností svojich študentov. Predáva svojim študentom potrebné vedomosti z oblasti dejín umenia, jazykovej kultúry, masovej komunikácie, psychológie, literatúry a nezabúda ani na nové trendy v marketingovej komunikácii. Dôležitými poznatkami, ktoré študenti nadobúdajú, sú tiež právne a etické aspekty marketingovej komunikácie.
Absolventi študijného programu marketingová komunikácia dokážu v praxi realizovať marketingovo-komunikačné akcie, ovládajú jazyk a štýl potrebný pre realizáciu reklamných textov. Na profesionálnej úrovni zvládnu tvorbu propagačného prostriedku či marketingovej kampane. Nadobudnú teoretické vedomosti a praktické zručnosti pre návrh a realizáciu rozsiahlych marketingovo-komunikačných riešení s vysokou mierou samostatnosti a tvorivosti.
Absolventi tohoto štúdia sa obvykle stávajú pracovníkmi či zakladateľmi reklamných agentúr a agentúr poskytujúcich služby public relations. Absolventi sa pravidelne umiestňujú na popredných miestach reklamných súťaží. Absolventi katedry marketingovej komunikácie, tiež známej ako KAMAKO zastávajú aj posty v marketingových a PR oddeleniach komerčných i nekomerčných organizácií, vo výskumných agentúrach a mediálnych inštitúciách, v nadáciách a iných organizáciách 3. sektora. Podobne sa absolventi uplatňujú vo funkciách hovorcov najrôznejších typov organizácií.
Leslie Djhone

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne behu 400 metrov na piatom mieste výkonom 45,11 s. K tretiemu miestu Davida Nevilla mu chýbalo 31 stotín.
2. hokejová liga (Slovensko) 2016/2017

Hrací model

Každé družstvo odohrá v základnej časti 18 stretnutí (18 kôl), každý s každým 1 x doma, 1 x vonku na ktorú nadviažu nadstavbové časti. 
Družstvá po ZČ na 9. a 10. mieste v skupine “A” odohrajú stretnutia O umiestnenie proti družstvám umiestneným na 9. a 10. mieste v sk. “B” systémom 9A.-10B., 9B.-10A. na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá, začína sa u horšie umiestneného tímu. Víťazi V1-V2, resp. porazení P1-P2 odohrajú ďalšiu časť o konečné umiestnenie na 2 víťazné stretnutia, 1. stretnutie sa odohrá u horšie umiestneného, 2. a príp. 3 rozhodujúce u lepšie umiestneného po ZČ 2. LIGA SENIOROV 2016/2017.
O Play-Off  v skupinách 2LS (1.-8. m. v sk. A, 1.-8. m. v sk. B) - Sk. A Družstvá umiestnené po ZČ na 1 - 8. mieste v skupine “A” odohrajú časť 
"O Play-Off" (1A.-8A., 2A.-7A., 3A.-6A., 4A.-5A.) na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá,1. stretnutie sa odohrá u horšie umiestneného, 2. a príp. 3 rozhodujúce u lepšie umiestneného po ZČ. - Sk. B Družstvá umiestnené po ZČ na 1 - 8. mieste v skupine “B” odohrajú časť "O Play-Off" (1B.-8B., 2B.-7B., 3B.-6B., 4B.-5B.) na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá, 1. stretnutie sa odohrá u horšie umiestneného, 2. a príp. 3 rozhodujúce u lepšie umiestneného po ZČ.
O konečné umiestnenie 5.-8. A a B Porazení P1 až P4 odohrajú ďalššiu časť o konečné umiestnenie 5.- 8. A, B na 2 víťazné stretnutia, = max. 3 kolá, umiestnenie sa posudzuje podľa vyššššieho umiestnenia v skupine po ZČ (vyšššší počet získaných bodov, resp. skóre)
ŠTVRŤFINÁLE PLAY-OFF 2LS Víťazné družstvá z časti "O Play-Off" v skupine “A” odohrajú Play-Off Štvrťfinále proti víťazným družstvám z časti "O Play-Off v skupine ”B” (1A.-4B., 2A.-3B., 3A.-2B., 4A.-1B.) na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá, 1. stretnutie sa odohrá u horšie umiestneného, 2. a príp. 3 rozhodujúce u lepšie umiestneného po ZČ.
SEMIFINÁLE PLAY-OFF 2LS Víťazi zo štvrťfinále sa stretnú systémom (1A.-2B., 2A.-1B.) na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá, 1. stretnutie sa odohrá u horšie umiestneného, 2. a príp. 3 rozhodujúce u lepšie umiestneného po ZČ
FINÁLE PLAY-OFF / O VÍŤAZA 2LS Víťazi so Semifinále Play-Off 2LS odohrajú stretnutia systémom (1.-2.) na 2 víťazné stretnutia = max. 3 kolá, 1. stretnutie sa odohrá u jedného finalistu, 2. u druhého finalistu a príp. 3 rozhodujúce na neutrálnej pôde. Družstvo, ktoré zvíťazí v dvoch stretnutiach O víťaza 2LS z troch možných stretnutí postupuje do BUDIŠ 1. HL 2017/2018, porazený finalista získava právo účasti v Budiš 1. HL 2017/2018 po splnení podmienok.
Baráž o BUDIŠ 1. HL 2016/2017 sa dôvodu počtu účastníkov BUDIŠ 1. HL neuskutoční. Víťaz 2LS 2016/2017 postupuje do 1. HL SR 2017/2018 priamo, porazený finalista 2LS získava právo účasti v 1. HL SR 2017/2018. Pre zaradenie je potrebné splniť štandardné podmienky pre 1. HL SR (najmä dostatočný počet hráčov, zodpovedajúci štadión, mládeže. družstvá v súťažiach SZĽH). Druhá liga bude mať aj zahraničného účastníka - v skupine B (Východ) nastúpia slovenské celky proti maďarskému    KMH Budapešť (Kanadai Magyar hokiklub - Kanadský maďarský hokejový klub).
Angerville-la-Campagne

Poloha

Obec má rozlohu 3,62 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bertoncourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,83 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Nižné Lapše

Nižné Lapše (poľ. Łapsze Niżne, maď. Alsólápos) sú dedinou na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí).  Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
Viliam Thurzo

Životopis

Jeho korene siahajú do prachárskeho rodu Thurzovcov v Banskej Bystrici-Radvani (1650). S rodičmi sa presťahoval do Banskej Bystrice (1925). Dokončil ľudovú školu v Banskej Bystrici. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (maturoval 1932).  Medicínu vyštudoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, 1940 MUDr. Zakladateľ onkologického výskumu a onkovirológie na Slovensku. Riaditeľ ústavu experimentálnej onkológie SAV, súčasne vedúci Katedry onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny Lekárskej fakulty UK v Bratislave. Spoluobjaviteľ vtáčieho nádorového vírusu B77. Autor publikácií, štúdií odborných článkov v domácich a zahraničných časopisoch a spoluautor vysokoškolských skrípt. Spolupracoval s filmom, televíziou a rozhlasom. Člen medzinárodných vedeckých spoločností, expert Svetovej zdravotníckej organizácie, člen Predsedníctva Svetovej rady mieru a iné.

Entomologické aktivity

Akademik Thurzo sa okrajovo venoval i užitej entomológii a ako lekár-parazitológ sa zaoberal prevažne štúdiom dvojkrídlovcov (Diptera), hlavne komármi (Culicidae). Spracoval a publikoval údaje o výskyte komárov rodu Theobaldia z okolia Bratislavy a Banskej Štiavnice v svojej práci z roku 1955, ktorá vyšla v časopise Biológia pod názvom: "Výskyt komára Theobaldia glaphyroptera Schiner na Slovensku".
Bohuslav Tablic

Životopis

Narodil sa v rodine učiteľa a vzdelanie získaval v rokoch 1781 – 1783 v Dobšinej, v rokoch 1783 – 1789 v Bratislave (evanjelické lýceum) a v rokoch 1790 – 1792 v nemeckej Jene, kde študoval filozofiu, teológiu, medicínu, angličtinu a francúzštinu. Počas štúdií v Jene založil spolu s Jurajom Palkovičom Societas slavica a v roku 1810 počas pôsobenia v Kostolných Moravciach založil Učenú spoločnosť banského okolia, ktorá sa označovala ako slovenská literárna a vedecká spoločnosť. Pôsobil ako evanjelický kazateľ, v roku 1827 sa stal konseniorom a v roku 1829 seniorom.

Tvorba

Literatúre sa venoval už počas štúdií v Jene. Písal verše a príležitostné básne, teologické, historické, hospodárske a právne knihy s ľudovýchovným zameraním, ale tiež prekladal z nemčiny, angličtiny a maďarčiny. Jeho najvýznamnejším dielom je Poezye. Paměti česko-slovenských básnířův ane veršovců, ktoré sú prvými dejinami poézie v národnom jazyku, z ktorých vychádzali a nadväzovali na ne i neskoršie generácie literárnych historikov (Jozef Miloslav Hurban a i.). Každý zo štyroch dielov obsahuje polovicu pamätí a polovicu poézie. Paměti obsahujú charakteristiky 77 uhorských básnikov a veršovníkov, Poezye zas príležitostné, intímne, galantné, klasicistické, rokokové, anakreontické a lyrické básne, ódy, elégie a selanky, bájky, anekdoty, baladické piesne a burlesky, ktoré sú ako jeho pôvodnou tvorbou, tak i prekladmi rôznych autorov.
Saint-Cyprien (Dordogne)

Poloha

Obec má rozlohu 21,5 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 576 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pancierovka vz. 27

Pancierovka vz. 27 (P-27) bola československá protitanková zbraň používaná v 50. až 60 rokoch, kedy ju vystriedala sovietska RPG-7 a československá RPG-75.

Vývoj

Po 2. svetovej vojne bolo v Československu ukoristených množstvo nemeckých proti pancierových zbraní, predovšetkým typu Panzerfaust 60 a Panzerschreck. Preto logicky začalo Československo s vývojom vlastnej pancierovej päste, ktorá by dokázala preraziť v tej dobe akýkoľvek pancier do hrúbky 200 mm. Začiatok projektu sa datuje rokom 1947, kedy začal vývoj pokusnej pancierovky označovanej ako PPZ. Po neúspešnom projekte pancierovky PPZ sa postupne modernizovala, až v roku 1950 sa konečný vývoj ukončil a oficiálne sa zbraň preznačila ako Pancierovka vz. 27 alebo P-27.
Corneilhan

Poloha

Obec má rozlohu 14,23 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 622 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grémonville

Poloha

Obec má rozlohu 8,27 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Kokosových ostrovov

Vlajka Kokosových ostrovov – Oficiálnou vlajkou týchto ostrovov je vlajka Austrálie.
Neoficiálna vlajka má zelený list a nachádza sa na nej súhvezdie Južného kríža ako na vlajke Austrálie, ale väčšiu bielu hviezdu nahradzuje žltý mesiac a Union Jack v ľavom hornom rohu bol nahradený kokosovou palmou.
Neoficiálna vlajka bola vytvorená roku 2003.
Ninove

Obyvateľstvo

Mesto má približne 36 675 obyvateľov (2010).
Diatomit

Vznik

Vznikajú v sladkovodných, morských aj oblastiach so zmiešanou (brakickou) vodou. Existenciu veľkého množstva rozsievok v takýchto vodách podmieňuje vysoký obsah SiO₂. Sladkovodný diatomit je typický nízkou kryštalinitou kremeňa a je menej vhodný na priemyselné využitie, ako filter. Na Slovensku bol takto zvýšený obsah SiO₂ vo vodách koncom treťohôr (sarmat, pont), kedy došlo k intenzívnemu neovulkanizmu. Okrem schránok rozsievok môže obsahovať ílovitú, tufovú, piesčitú, prípadne inú prímes. Prechodné horniny, blízke tufom sú označované ako tufodiatomity. Zvetrávaním diatomitových hornín sa tvoria ťažšie zvetraliny a pôdy.
Diatomitové bahno a veľmi podobný radiolariový kal sú typické hlbokovodné sedimenty dnešných oceánov, usadzujú sa pod hladinou CCD, existujú však aj plytkovodné kremité sedimenty. Diatomitové bahno je bežné pre okolie Antarktídy a severnú časť Tichého oceánu, radiolariové sedimenty vznikajú v rovníkových oblastiach Tichého a Indického oceánu.

Vlastnosti

Slabo spevnené diatomitové íly sú za mokra mazľavé, po vyschnutí má kremelina práškovú formu, je bielej alebo žltkastej, sivej, prípadne až hnedej farby. Diatomitové bridlice predstavujú už spevnený sediment s lístkovitou odlučnosťou. Spevnený diatomit má podobnú štruktúru ako krieda, možno ho rozlíšiť i veľmi jednoducho oliznutím, keďže dobre pohlcuje vlhkosť, pomerne silno sa lepí na jazyk.

Využitie

Prvé priemyselné využitie diatomitu bolo pri výrobe dynamitu, ktorý si dal patentovať v 1867, Alfred Nobel. Diatomit sa využíval zmiešaný s nitroglycerínom, s ktorým tak bolo možné pracovať podstatne bezpečnejšie. Schopnosť prijímať kvapalinu do svojej štruktúry bola využitá aj pri granulovaní insekticídu Zyklon B, ktorý bol používaný počas druhej svetovej vojny ako jedna z otravných látok vo vyhladzovacích táboroch. V dnešnej dobe sa používa najmä ako environmentálna surovina, pri výrobe filtrov (na oleje, tuky, ale tiež pivo a víno) a absorbentov. Ako plnidlo pri výrobe papiera a gumy. Ako abrazívum – súčasť brúsnych a leštiacich pást. Ďalej pri výrobe zvukových či tepelných izolátorov a ako špeciálny stavebný materiál (ľahčené tvárnice). Používa sa i v poľnohospodárstve.

Vo svete

Najväčšie svetové ložiská sa nachádzajú v Kalifornii, kde dosahujú vrstvy diatomitu hrúbku až 400 m. Ďalšími významnými producentmi sú Dánsko, Francúzsko, Nemecko, Japonsko a Island.

Na Slovensku

Diatomity sa vyskytujú pri Banskej Štiavnici, lokalita Močiar, ale tiež pri Zvolene (Turová, Dúbravica, Jastrabá) a v bazaltovom maari pri Jelšovci.
Dobšinské predhorie

Vymedzenie

Podcelok leží v severovýchodnej časti Revúckej vrchoviny, z východu ohraničený údolím Slanej a Dobšinského potoka. Východným a severným smerom ležia Volovské vrchy s podcelkami Zlatý stôl, Knola a Havranie vrchy. Severozápadným smerom ležia Stolické vrchy s podcelkom Stolica, juhozápadným a južným smerom pokračuje Revúcka vrchovina podcelkami Hrádok a Turecká.

Turizmus

Touto časťou pohoria vedie  zeleno značený Chodník Pavla Jozefa Šafárika, ktorý smeruje cez Brdárku a Kobeliarovo. Z Brdárky do Vlachova vedie  žlto značená trasa. Turisticky atraktívne sú opustené banské diela, ktoré sa zachovali vo viacerých lokalitách Dobšinského predhoria.

Doprava

Východným okrajom vedie údolím Slanej cesta I/67 (Rožňava – Poprad), ako aj železničná trať Rožňava – Dobšiná.
Žilinská diecéza

Diecézne vyznamenanie

Od roku 2018 má diecéza vlastné záslužné vyznamenanie – Strieborný kríž Žilinskej diecézy. Vyznamenanie založil diecézny biskup Mons. Tomáš Galis pri príležitosti 10. výročia zriadenia diecézy. Vyznamenanie je zriadené v jedinej triede a všetci laureáti sú zapísaní do osobitnej matriky. Prvý krát bolo vyznamenanie udelené 9. februára 2018, kedy vyznamenanie dostalo deväť laureátov.
Montel-de-Gelat

Poloha

Obec má rozlohu 25,02 km². Najvyšší bod je položený 735 m n. m. a najnižší bod 656 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 506 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Relé

Relé je súčiastka, ktorá pozostáva zo spínača a cievky (elektromagnetu), ktorá pôsobením elektrického prúdu (prípadne svetla alebo tepla) v jednom obvode zapne alebo preruší elektrický prúd v druhom elektrickom obvode. Relé sa používa na riadenie malých záťaží ako osvetlenie alebo signálne systémy. Vynašiel ho v roku 1835 americký fyzik Joseph Henry.
Ochranné relé (angl. safety relay) tvorí jeden zo základných prvkov v zabezpečovacích zariadeniach. V súčasnosti sa začína nahrádzať bezkontaktnými (polovodičovými) prvkami.

Schéma a princíp činnosti (neutrálneho) relé

Fyzikálny princíp na príklade neutrálneho relé:
Wickerschwihr

Poloha

Obec má rozlohu 2,25 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 758 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peter Tichý

Športová kariéra

Od 10tich rokov sa začal pravidelne zúčastňovať na atletických pretekoch. Jeho prvým klubom bol klub TJ ZVL Kysucké Nové Mesto, kde začínal pod vedením trénera Jaroslava Srholca st. Je niekoľkonásobným majstrom Slovenska a Československa v chôdzi v kategóriách žiakov, dorastu a juniorov.
Majstrom Slovenska v chôdzi v kategórií mužov sa stal v roku 1990. Neskôr sa začal venovať aj maratónskemu behu, kde sa mu podarilo vybojovať majstrovský titul v roku 2004.
Mýto pod Ďumbierom

Polohopis

Mýto pod Ďumbierom sa nachádza pod Ďumbierom (2 043 m n. m.), zo severnej strany, smerom k Mýtu, vybieha z nízkotatranského hrebeňa lesnatý Veľký Gápeľ, ktorý nad obcou klesá na výšku 936 m n. m. (Stupka). Zo západnej strany sa k Mýtu skláňa Horný Diel (842 m n. m.). Južným smerom je to Malý Gápeľ, ktorý končí zalesneným povrchom Zingoty (1 170 m n. m.). Pod vrchom Šánske (847 m n. m.), ktorý patrí do Kráľovohoľských Tatier, sa nachádza najrovinatejšia časť celého chotára – Pohansko. Na juhu ešte treba spomenúť zalesnený Diel (900 m n. m.), ktorý úzkou Frlajzovou dolinou ústi do obce a cez lúčnaté svahy sa dvíha až ku Skalke (946 m n. m.) s televíznym vysielačom. V doline Štiavničky je minerálny prameň so zvýšeným obsahom železa.

Dejiny

Osadu založili baníci, ktorí pre kráľovské mesto Brezno a pre kremnickú mincovňu ťažili drahé kovy a pre huty železo. Obec sa v písomných pamiatkach spomína ako osada, ktorá patrila Breznu. To dalo v úzkom údolí okolo potoka Štiavnička postaviť drevený domček, kde sa ľudia zastavili, oddýchli si a mestskému mýtnikovi zaplatili poplatok za vstup do chotára. Chodili sa sem občerstvovať aj miestni baníci, ktorí v Žlebe vymývali potočné zlato, alebo pálili uhlie v Uhlisku. Títo osadníci si postupne začali pripravovať podmienky aj pre svoje trvalé bývanie. Postavili si domy a okolo nich začali obrábať pôdu a stávali sa tak aj roľníkmi. Hoci sa história obce datuje od roku 1696, už 40 rokov pred týmto dátumom sa uvádzalo, že osada má „40 duší“. Aj viacero iných dôkazov potvrdzuje, že Mýto tu bolo skôr, ako sa stalo obcou. Napríklad v roku 1683, keď sa uprostred zimy z vyhnanstva vracali rektor breznianskeho gymnázia Ján Simonides a básnik Ján Milchovský, tu boli vľúdne a priateľsky privítaní. Ešte o rok skôr sa cez Mýto valili Tököliho vojská. Na tráme domu, ktorý v roku 1956 zvalili, sa nachádzal letopočet 1694. Takže obyvatelia tu už boli skutočne dávno pred oficiálnym uznaním obce.
Najväčší počet obyvateľov bol v roku 1940, takmer 1200. Po vojne obec zaznamenala najmarkantnejší rozmach, keď sa zrekonštruovalo takmer 88 percent rodinných domov. Postavila sa škola, požiarna zbrojnica, 8 penziónov, 2 hotely, 8 rekreačných zariadení a vyrástlo množstvo chát. V súčasnosti žije v obci 536 obyvateľov.
Ternant-les-Eaux

Poloha

Obec má rozlohu 3,59 km². Najvyšší bod je položený 871 m n. m. a najnižší bod 558 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Star Guitar

Štruktúra

Skladba „Star Guitar“ má tempo približne 126 úderov za minútu a je napísaná v tónine D mol. Obsahuje štvortaktovú vzorku akustickej gitary zo začiatku skladby „Starman“ od Davida Bowieho, podľa ktorej nesie a aj názov „Star Guitar“. Táto vzorka je opakovaná počas väčšiny priebehu skladby s rôznymi hudobnými prvkami, ktoré sú hrané mimo nej. skladba tiež obsahuje elektronický prvok zo skladby „Fly to Venus“ od skupiny Electronic System.

Coververzie

Coververzia v štýle electro housu s vokálmi skupiny Au Revoir Simone od japonského hudobníka Shinichiho Osawu sa objavila na jeho albume The One a bola tiež vydaná ako singel spolu s remixami od Brookes Brothers, Streetlife DJs, Jaymo, The Japanese Popstars a Cagedbaby.
Ozenay

Poloha

Obec má rozlohu 13,31 km². Najvyšší bod je položený 399 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaroslavská gubernia

Jaroslavská gubernia (rus. Ярославская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria zriadená v rokoch 1796 - 1897? (1914?), ktorá sa nachádzala v severovýchodnej časti európskeho Ruska na hornom toku rieky Volga. Gubernii predchádzala Jaroslavská provincia, ktorá vznikla v sústave Sankt-Peterburskej gubernie v roku 1719. Rozloha gubernie s 10 okresmi bola 35 541 km² a údaj z roku 1905 o počte obyvateľov hovorí o 1 166 800 ľudí. Hlavným mestom gubernie bolo mesto Jaroslavľ.