google/wiki40b huggingface dataset:
Vtáky

Charakteristika

Vtáky sa po prvýkrát objavili počas obdobia jury. Pravdepodobne sa vyvinuli z operených dravých dinosaurov patriacich do skupiny Theropoda (spočiatku sa uvažovalo aj o ich thekodontnom pôvode) a rýchlo začali vytvárať nové formy. Od „nevtáčích“ dinosaurov vtáky odlišuje protistojný prst zadných končatín a pygostyl, kým ostatné znaky (kýlovitá hrudná kosť, perie, vzdušné vaky napojené na pľúca) nachádzame aj u rôznych dinosaurov. Dnes existuje podľa odhadov okolo 9 000 až 10 500 druhov vtákov, z fosílneho záznamu bolo popísaných ďalších 2000 druhov už vyhynutých foriem . Vtáky sú charakteristické výskytom tráviacich enzýmov v ústnej dutine. Okrem nich túto vlastnisť majú len cicavce. Trieda sa delí na 2 podtriedy: pravtáky (už vyhynuté) a Vtáky pravé.
Olivenit

Charakteristika

Olivenit vytvára prizmatické, ihlicovité alebo tabuľkovité kryštály. Tento minerál však môže tvoriť aj guľovité alebo obličkovité agregáty, môže byť kusový. Býva olivovozelený, hnedý, žltkastý, sivý alebo biely, vryp má olivovozelený. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál so skleným až hodvábnym leskom.

Vznik

Vzniká v oxidačných zónach ložísk sulfidov medi. Vyskytuje sa tu spolu s malachitom, azuritom, kalcitom a i.

Poznávanie

Rozpúšťa sa v kyselinách. Pri zahrievaní vydáva zreteľný cesnakový zápach.
Philip J. Fry

Charakteristika

V detstve bol Fry veľmi aktívne dieťa, hral basketbal, tancoval breakdance; je tiež neuveriteľný bordelár. Jeho hlúposť je podmienená aj tým, že v detstve ho rodičia nedali do školy. Jeho hlúposť má však aj výhody; ako jediný je odolný voči vlnám delta, vysielaných mozgožrútmi. Fryovi sa vždy niečo pokazí, keď niečo zarobí tak to minie na hlúposti, keď urobil romantický odkaz pre Leelu, tak si ho nestihla pozrieť. Svoju smolu vysvetľuje tak že stratil svoj sedemlístok pre šťastie a odvtedy sa mu všetko kazí. Jeho najväčší priateľ je robot Bender. Miluje Leelu, ktorá jeho lásku vôbec neopätuje. Jeho meno mu vybral otec, pretože matka deň predtým ako sa narodil, vyberala čo bude na večeru. Fry je aj citlivý, napríklad smútil za svojim psom, či za Benderom, prípadne ako čakal kým sa Leela preberie z kómy. Niekoľkokrát zachránil zem. Raz od letiacej hromady odpadkov, inokedy od mozgožrútov a pred útokom útočníkov z planéty Omicron Persei 8. Má mimoriadne strelecké schopnosti; dokáže riadiť loď a zároveň aj strielať. Je to hlavne tým že v 20. storočí hral mnoho hier a vie tancovať ako robot. Má aj veľkú výdrž. Dokázal napríklad vypiť sto šálok kávy a chce poraziť Bendra v počte vypitých pív. Jeho smola predsa nie je až taká hrozná. Vyhral napríklad zájazd do továrne na Slurm, bol viceprezidentom spoločnosti Planet Express a z každej samovražednej misie sa vráti živý. Bol cisárom vodných ľudí a dvakrát expert v hraní na Halofonder – raz keď mal červy a raz keď mal diablove ruky.

Milostný život

Za 5 sérii sa vyspal s Amy, so svojou babičkou, s jednou byrokratkou – Morgan Proctorovou, s priateľkou Michelle, s robotom v podobe Lucy Liu, s amazonkami a ešte v alternatívnej relativite sa vyspal s Leelou, keby bola viac spontánna. Ale si nikdy nenašiel poriadny vzťah, ktorý by mu vydržal, ale stále sa pokúša o vzťah s Leelou ktorá ho odmieta. On je však ochotný položiť za ňu aj svoj vlastný život, čo sa niekoľkokrát aj stalo.

Dabing

V americkej originálnej verzii ho dabuje Billy West, a v českej verzii ho dabuje Jan Dolanský.
Štefan Klubert

Zo života

Maturoval na gymnáziu v Spišskej Novej Vsi. Za kňaza študoval na Spišskej Kapitule, kde ho biskup Ján Vojtaššák 13. júna 1943 vysvätil na kňaza. V rokoch 1975-1986 bol dekanom v Levoči. Je po ňom pomenovaná stredná zdravotnícka škola v Levoči, keďže Štefan Klubert sa zaujímal o medicínu, no pre spor s biskupom štúdiá nedokončil a následne bol začlenený do tábora nútených prác v Novákoch, odkiaľ bol presunutý do sústreďovacieho kárneho kláštora v Močenku  ako politický väzeň v procese Bernard Jaško a spol.
Saint-Médard (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 8,24 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Déry

Životopis

Už v mladosti začal navštevovať Vysoké Tatry. Jeho svokor Edmund Téry bol známym priekopníkom tatranského horolezectva. Spoločne presadzovali výstavbu Téryho chaty v Malej Studenej doline.
Roku 1896 spoločne uskutočnili prvovýstupy na Spišský štít, Zadnú Mačaciu vežu a Širokú vežu. V roku 1899 prešiel Déry ako prvý cez Žltú lávku, v roku 1901 prvý zdolal Malý Pyšný štít, Loktibradu, Žltú stenu, Kopu nad Ohniskom, Pfinovu kopu, Sedlo za Oštepmi a južný hrebeň Lomnického štítu.
Spišský štít pomenovali na jeho počesť Déryho štítom (nem. Déryspitze, maď. Dérycsúcs).
Ešte vo veku 70 rokov chodieval do hôr. Zaoberal sa fotografovaním a v časopise Turisták Lapja, ktorý redigoval po smrti Edmunda Téryho, uverejňoval mnohé svoje perokresby s tatranskými motívmi.
Bol čestným predsedom Maďarského turistického spolku (Magyar Turista Egylet) a čestný predsedom Poľského tovarišstva tatranského (Polskie Towarzystwo Tatrzańskie).
Craménil

Poloha

Obec má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nožnicový stan

Nožnicový stan je stan, ktorý je nazvaný podľa systému rámu stanu. Pri rozkladaní sa stan nemontuje stačí iba stan roztiahnuť a zacvakúť niekoľko patentov a nožnicový systém umožní stan začať používať.
Jednotlivé diely môžu byť skrutkované alebo nitované a pripomínajú nožnice.
Rám je vyrobený z kovu a tvorí obvod na ktorom sa drží strecha a steny z látky. 
Látka je nepremokavá syntetická tkanina s vrstvou PVC alebo PU (polyuretán).
Óšio (torpédoborec)

Bojové nasadenie

19.-20. februára 1942 sa Óšio zúčastnil bitky v Bandungskom prielive. Spoločne s torpédoborcom Asašio sprevádzal transportnú loď Sasago Maru, keď na konvoj okolo 23 hodiny zaútočila skupina spojeneckých lodí. Óšio pomohol Asašiu potopiť holandský torpédoborec Piet Hein a pri neskoršom stretnutí s ďalšou skupinou spojeneckých lodí sa podieľal na poškodení krížnika Tromp a torpédoborca USS Stewart. Sám Óšio bol v priebehu bitky tiež zasiahnutý a 7 členov posádky zahynulo. Po bitke z mora zachránil 10 trosečníkov z potopeného Piet Hein.
20. februára 1943, pri návrate z transportnej plavby na Wewak, bola jednotka Óšio torpédovaná americkou ponorkou USS Albacore (SS-218) a potopila sa. Jeho sesterská loď Arašio sa ho síce pokúsila odtiahnuť, no Óšio sa potopil 70 míľ (130 km) severozápadne od ostrova Manus (00°50′ s.š., 146°06′ v.d.).
Partinello

Poloha

Obec má rozlohu 18,66 km². Najvyšší bod je položený 1 000 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mathons

Poloha

Obec má rozlohu 13,4 km². Najvyšší bod je položený 349 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 56 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavel Dvořák

Život

V zime 1939/1940 spolu s matkou Martou, herečkou plzenského divadla, a otcom Františkom, technikom a elektrikárom Škodových závodov Plzeň, prišiel do Bratislavy. V roku 1955 maturoval na jedenásťročnej strednej škole na Ulici Červenej armády.
V roku 1959 sa stal redaktorom denníka Pravda. Po promócii na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore história v roku 1960 nastúpil na dvojročnú základnú vojenskú službu v Plaveckom Podhradí a na letiskách v Trenčíne a na Sliači. V rokoch 1963 – 1968 bol redaktorom krajovej redakcie Práce v Košiciach. V roku 1966 získal čestné uznanie nakladateľstva Naše vojsko Praha za zbierku poviedok Farby kaki. Po návrate do Bratislavy v roku 1968 pôsobil ako redaktor v časopise Výber. V roku 1971 prešiel do hudobného vydavateľstva Opus. V rokoch 1974 – 1976 bol publicistom v slobodnom povolaní.
V rokoch 1976 – 1979 absolvoval študijný pobyt v Historickom ústave SAV v Bratislave a 1980 – 1983 v Archeologickom ústave SAV v Nitre. Od roku 1984 bol redaktorom časopisu Československý voják. V roku 1990 pôsobil ako redaktor nového denníka Národná obroda. V 90. rokoch sa stal tvárou seriálu s názvom Stopy dávnej minulosti kedysi bežiacom na RTVS (alebo vtedy STV).
Od roku 1991 viedol vydavateľstvo RAK (zameriava sa najmä na historizujúcu literatúru faktu, prezentovanie prameňov k dejinám Slovenska a Slovákov, memoárovú literatúru a pod.), ktoré založil v Budmericiach kde aj žil a pôsobil.
Trasimenské jazero

Trasimenské jazero (lat. lacus Trasimenus, tal. Lago Trasimeno) je najväčšie jazero v strednom Taliansku. Leží asi 16 km západne od Perugie, v blízkosti diaľnice A1 (Bologna - Florencia - Rím), v trojuholníku miest Montepulciano - Cortona - Perugia. Má rozlohu asi 125 km², je pomerne plytké (asi 6-8 metrov), nadmorská výška 259 m n. m. Nemá žiadne veľké prítoky ani odtoky. Na konci 19. storočia talianska vláda uvažovala o jeho vysušení a premenení na úrodnú poľnohospodársku oblasť, ale tento projekt sa neuskutočnil. V roku 217 pred Kr. pri jeho severovýchodnom pobreží Hannibal porazil rímske vojsko (bitka pri Trasimenskom jazere).
Tatra K2G

Dejiny

Zatiaľ čo v polovici 90. rokov boli modernizácie vozidiel Tatra T3 v plnom prúde, električky K2 aj vzhľadom na menší počet prevádzkovateľov ostávali prakticky v rovnakej podobe, v akej boli vyrábané v polovici 60. rokov. Prvou lastovičkou pri K2 sa stali ostravské rekonštrukcie na typ K2G. Jedným z dôvodov bola vysoká energetická náročnosť elektrickej výzbroje. Modernizácie boli ukončené v roku 1998.
Jedno vozidlo po ťažkej dopravnej nehode bolo modernizované v rokoch 1998 až 2004 aj v Bratislave, dĺžka prestavby bola spôsobená predovšetkým krachom spoločnosti ČKD. V pravidelnej prevádzke začalo jazdiť až počas roku 2005.

Modernizácia

V električkách bola kompletne opravená vozňová skriňa, bola dosadená nová elektrická výzbroj TV8 s GTO tyristormi. Modernizácia sa týkala aj interiéru a stanoviska vodiča. Boli inštalované napríklad čalúnené sedadlá, protišmyková podlaha a informačný systém pre cestujúcich.
Štamberk a kamenné moře

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie pôvodných lesných porastov Jihlavských vrchov a významnej geologickej pamiatky.
Verneuil-sous-Coucy

Poloha

Verneuil-sous-Coucy má rozlohu 4,58 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Verneuil-sous-Coucy má 129 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lásenice

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1391.
Hotel Josef

Hotel Josef (Rybná 20, Praha, Česko) je hotel v centre Prahy navrhnutý svetoznámou architektkou českého pôvodu Evou Jiřičnou.
Saint-Jean-Lherm

Poloha

Obec má rozlohu 7,92 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Turanec

Život

Navštevoval gymnázium v Ružomberku, absolvoval 8 semestrov na Právnickej fakulte v Bratislave. V roku 1919 vstúpil do Československej armády a nasledujúci rok skončil vojenskú vysokú školu. Účastník 1. svet. vojny. Od 1920 dôstojník z povolania na viacerých miestach Slovenska, 1928 spravodajský dôstojník 10. pešej divízie v Banskej Bystrici. Po vzniku Slovenského štátu prorežimne orientovaný príslušník slovenskej armády, vystupoval proti SNP. Od roku 1939 dôstojníkom armády vojnovej Slovenskej republiky. Velil najprv divízii v Ružomberku, Bratislave a Trenčíne. Neskôr nastúpil do funkcie vojenského poradcu brannej výchovy Hlavného vojenského veliteľstva.
Od 1. augusta do 27. novembra 1941 velil Rýchlej divízii nasadenej v ZSSR. Vďaka úspechom na fronte a svojim vojenským kvalitám bol vyznamenaný a povýšený na generála. V predvečer vypuknutia povstania na Slovensku bol ako oddaný prívrženec Tisovej vlády a Nacistického Nemecka poverený velením slovenskej armády a protipartizánskou činnosťou. 29. augusta 1944 priletel z Trenčianskych Biskupíc na letisko Tri Duby (dnes letisko Sliač), kde bol na Golianov rozkaz zatknutý a odovzdaný partizánom. Tí ho spolu s Ferdinandom Čatlošom letecky transportovali do ZSSR. Roku 1947 bol vrátený do Česko-Slovenska a Národným súdom odsúdený na trest smrti. Výrok súdu však bol onedlho pozmenený na 30 rokov väzenia. Jozef Turanec zomrel v Leopoldovskej väznici vo výkone trestu 9. marca 1957 vo veku 65 rokov.
Foucherans (Doubs)

Poloha

Obec má rozlohu 10,95 km². Najvyšší bod je položený 570 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 442 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Výrobný faktor

Výrobné faktory (z lat. facere = robiť; iné názvy: výrobné činitele, činitele výroby, výrobné zdroje, výrobné prostriedky; angl. factors of production, (production) resources) je všeobecné označenie pre to, čo umožňuje „robiť výrobu“. Presnejšie definície sa mierne odlišujú, ale vždy sa myslia akési najzákladnejšie prvky (či statky a služby), ktoré sa vkladajú do výrobného procesu (podniku), aby sa v ňom v istej kombinácii použili na vytvorenie finálneho produktu (outputov, úžitkovej hodnoty a pod.).
Konkrétne podoby (spravidla množstvá) v rámci každého jedného výrobného faktora, ktoré sa priamo vkladajú do výrobného procesu, sa nazývajú inputy (vstupy). Niekedy sa – teoreticky nesprávne – výrobný faktor chápe len ako iný názov pre input a dole uvedené výrobné faktory sú potom „skupiny výrobných faktorov“.

Konkrétne výrobné faktory

Označenia výrobných faktorov sa rôznia.
Mercy-le-Bas

Poloha

Obec má rozlohu 8,23 km². Najvyšší bod je položený 318 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 332 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Markomanské vojny

Dohra

Vojna odhalila slabiny severnej hranice Rímskej ríše a následne bola polovica rímskych légií (16 z celkového počtu 33) dislokovaná pozdĺž Dunaja a Rýna. Pre germánske kmene, hoci boli zadržané a porazené, predstavovali markomanské vojny len predohru veľkých invázií, ktoré napokon celkom rozložili a spôsobili zánik Západorímskej ríše v 4. a 5. storočí.
Ladislav Fodor

Život

Ladislav Fodor sa narodil v Skalici. Priezvisko Fodor (po svojej matke) používal od r. 1882. Po stredoškolských štúdiách v Bratislave v období 1873–1878 študoval rok na budapeštianskej, potom na viedenskej technike, ale čoskoro ustúpil od svojho pôvodného zámeru stať sa inžinierom a zameriaval sa na štúdium matematiky, najmä deskriptívnej geometrie. V r. 1878–1887 bol profesorom vyššieho gymnázia v Banskej Bystrici, od r. 1887 až do svojej smrti profesorom deskriptívnej geometrie na Banskej a lesníckej akadémii (neskôr vysokej škole) v Banskej Štiavnici, resp. v Šoproni. V r. 1883 získal na univerzite v Kluži doktorát. Dve funkčné obdobia, v r. 1904–1906 a 1910–1912 zastával i funkciu rektora a mal zásluhy aj na transformácii akadémie na vysokú školu. Zomrel 17. augusta 1924 v Šoproni.

Práca

S jeho osobou sa spája plný rozvoj výuky deskriptívnej geometrie na akadémii ako aj začiatky prednášania grafostatiky a priestorovej analytickej geometrie ako samostatných predmetov. Okrem niekoľkých vedeckých štúdií bol autorom celého radu stredoškolských a vysokoškolských učebníc geometrie a najmä deskriptívnej geometrie. Prvé z nich napísal ešte ako stredoškolský profesor (so spoluautorom A. Wagnerom). Svojimi učebnicami sa zaradil medzi najvýznamnejších priekopníkov výuky deskriptívnej geometrie v Uhorsku. Jeho práce, z ktorých niektoré mali šesť až desať obnovených, prepracovaných vydaní, sa používali v Maďarsku dlho aj po jeho smrti a boli hlavnými pomôckami výuky tohto predmetu cez tri štvrte storočia.
Pantokrator

Pantokrator (gr. παντοκράτωρ) - všemohúci je teologický pojem a christologický obraz. Ako ikona alebo mozaika zobrazuje dospelého Ježiša Krista. Najstaršie známe vyobrazenia sú z polovice 6. storočia.
Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev

Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev (po ukrajinsky: Українська Автономна Православна Церква) bola cirkev, ktorá sa rozširovala počas okupácie Ukrajiny Nemeckom v druhej svetovej vojne. Založili ju na synode biskupov 18. augusta 1941 v Počajive. Kanonicky sa táto cirkev podriaďovala moskovskému patriarchátu a ruskej pravoslávnej cirkvi. Do cirkvi patrili predovšetkým tí veriaci, ktorí sa orientovali na tradičnú ruskú pravoslávnu cirkev. Celkovo mala 15 biskupov a na jej čele stál metropolita volynský a žitomirský, exarcha celej Ukrajiny Alexej. K nej sa čiastočne pridali kláštory vo Volyne a Podneprí, vrátane Kyjevo-Pečerského kláštora.
Diferenciácia autonómnej pravoslávnej cirkvi a autokefálnej cirkvi bola príčinou ostrého boja medzi týmito dvoma pravoslávnymi cirkvami, do ktorého sa navyše zapojilo aj Nemecko, snažiace sa zachrániť si veriacich svojej cirkvi. Spoločné stretnutie predstaviteľov oboch cirkví v Počajevskom kláštore dňa 8. októbra 1942 však nemalo pozitívny výsledok. Po záhadnom zavraždení metropolitu Alexeja 7. mája 1943 sa patriarchom autonómnej pravoslávnej cirkvi stal metropolita Pantelejmon, avšak zostrená situácia medzi cirkvami trvala až do odchodu nemeckej armády v rokoch 1943–1944. Vtedy sa časť hierarchie autonómnej cirkvi odsťahovala na západ, kde vplývala na zahraničnú odnož ruskej pravoslávnej cirkvi a neskôr sa k nej pridala.
V roku 1999 metropolita Peter (Petrus; * 1956) zaregistroval náboženskú organizáciu s názvom Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev. Avšak kvôli určitým rozdielom voči autonómnej pravoslávnej cirkvi z rokov 1941–1944 táto jurisdikcia má názov Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev Ľvova.
Le Mériot

Poloha

Obec má rozlohu 12,6 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 569 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lourquen

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maurecourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,65 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 307 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arbas (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 840 m n. m. a najnižší bod 392 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 248 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montner

Poloha

Obec má rozlohu 10,98 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 314 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skaios (syn Hippokoóna)

Skaios (starogr. Σκαῖος – Skaios) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Hippokoóna.
Skaios bol syn Hippokoóna z Amyklaie, ktorý mal okrem neho ešte ďalších jedenásť synov, Doryklea, Enarofora, Euteicha, Boukola, Lykaitha, Tebra, Hippothoa, Euryta, Hippokorysta, Alkinoa a Alkóna. Jeho otec Hippokoón sa stal kráľom Sparty, keď svojho brata Tyndarea vyhnal z krajiny.
Jedného dňa prišiel do Sparty hrdina Hérakles s bratrancom Oiónom a pri dome Hippokoóna ich napadol strážny pes, ktorého Oiónos v sebeobrane zabil. Skaios so svojimi bratmi stáli obďaleč a keď to uvideli, na Oióna a Hérakla vzápätí zaútočili. V tejto bitke potom Oiónos zomrel a zranený Hérakles bol nútený ustúpiť. Héraklova pomsta ale nenechala na seba dlho čakať. Po prvých ešte nepodarených útokoch, keď zomrel aj Héraklov brat Ifikles, Hérakles Hippokoóna a všetkých jeho synov pobil a Tyndareós sa mohol vrátiť do Sparty a ujať sa vlády.
Grécky historik Herodotos uvádza, že v svätyni boha Apolóna v Tébach, videl na trojnožke nápis v hexametrickom verši. Nápis hlásal: „Skaios pästibijec mne ďalekostrelnému Apolónovi daroval ozdobu krásnu.“ Herodotos ďalej dodáva, že či je darcom Skaios, syn Hippokoóna, alebo nejaký jeho menovec, žil v dobe Oidipa, syna Laia.
Richerenches

Poloha

Obec má rozlohu 10,96 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 696 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kráľovské pole s pomníkom Přemysla Oráča

Kráľovské pole s pomníkom Přemysla Oráča je česká národná kultúrna pamiatka. Skladá sa z Kráľovského poľa a na ňom vybudovaného pomníka Přemysla Oráča. Leží blízko obce Stadice, šesť kilometrov juhozápadne od mesta Ústí nad Labem. Za národnú kultúrnu pamiatku bolo Kráľovské pole s pomníkom Přemysla Oráča vyhlásené v roku 1962.

Kráľovské pole

Kráľovské pole (nem. Königsfeld) je historické miesto, z ktorého bol podľa legendy povolaný Přemysl Oráč, zakladateľ českého kniežacieho a neskôr kráľovského rodu Přemyslovcov, na český kniežací stolec. Rozmery Kráľovského poľa slúžili v stredoveku ako základ českej poľnej miery.

Pomník Přemysla Oráča

V roku 1841 dal na Kráľovskom poli vybudovať gróf E. Nostic podľa návrhu architekta F. Staumanna pomník Přemysla Oráča. Pomník tvorí kamenný podstavec, na ktorom stojí pluh zo železnej liatiny. Na prednej a zadnej strane podstavca sa nachádzajú železné reliéfy od Josefa Maxa zobrazujúce stretnutie Přemysla Oráča s posolstvom od kňažnej Libuše a jeho príchod na Vyšehrad. Na ľavej strane podstavca sa nachádza nápis „ZDE OD PLUHU PŘEMYSL k WÉWODSTWJ POWOLÁN. WZDĚLANY MDCCCXLI.“. Na pravú stranu podstavca bol doplnený v roku 1945 nápis „VLÁDA VRÁTILA SE DO RUKOU TVÝCH, Ó LIDE ČESKÝ. 1945“.
Metadón

Metadón je syntetický opiát, ktorý sa často používa pri substitučnej liečbe heroínovej závislosti.

Dejiny

Metadón bol vyvinutý nemeckými vedcami v medzivojnovom období ako jedna z náhradných látok za nedostatkový morfín. Po vojne bol uvedený na trh v Spojených štátoch.
Artemia

Artemia (Leach, 1819), po slovensky žiabronôžka, je rod vodných kôrovcov z čeľade Artemiidae. Vyskytujú sa výlučne vo vnútrozemských slaných jazerách, nie však v moriach.