google/wiki40b huggingface dataset:
Asociácia Jána Husa

Asociácia Jána Husa v Paríži (Association Jan Hus) vznikla v roku 1981 ako združenie francúzskych pedagógov a vedcov, ktorého cieľom bolo pomáhať česko-slovenským intelektuálom morálne aj materiálne. V jej čele stáli slávni filozofi, na začiatku Jacques Derrida, potom Jean-Pierre Vernant, jej terajším predsedom je Etienne Balibar. Od svojho založenia až do roku 1989 asociácia organizovala na území Česko-Slovenska tajné bytové semináre a zabezpečovala prísun vedeckej literatúry. Medzi prednášajúcich vtedy patrili najvýznamnejšie mená francúzskej filozofie a psychológie ako napríklad P. Ricœur, J.-F. Lyotard, A. Comte-Sponville či J. Rousseau-Dujardinová.
Po roku 1989 sa spolupráca medzi francúzskymi intelektuálmi a najprv Česko-Slovenskom, potom Českom a Slovenskom pretransformovala. Sústredila sa predovšetkým na Letné univerzity francúzskej filozofie (od roku 2011 Letné francúzske univerzity). V prvých rokoch po 1989 pokračovali aj individuálne prednášky pozvaných intelektuálov a na našej akademickej pôde hosťovali filozofi ako C. Chalierová, R. Barbaras, F. Dosse či A. Soulezová.
Letné univerzity francúzskej filozofie sa konajú striedavo v Česku, na Slovensku a vo Francúzsku (25. ročník v roku 2016). Letná univerzita sa profiluje ako každoročné vedecko-pedagogické stretnutie frankofónnych študentov, doktorandov, vedeckých pracovníkov a univerzitných pedagógov, ktorí pôsobia v oblasti humanitných vied v strednej Európe a vo Francúzsku. Prínos podujatia má vedecký aspekt, ktorým je reflexia problémov súvisiacich so zvolenou témou. Rovnako aj pedagogický aspekt, ktorým je prezentácia študentských a doktorandských prác na fóre medzinárodnej úrovne a získanie kontaktov pre ich budúce zahraničné štúdium. Témy sú volené v reakcii na aktuálne dianie vo filozofickom a všeobecne humanitnom diskurze. Pristupuje sa k nim najmä z filozofického, ale aj religionistického, historického, literárnovedného, umenovedného a lingvistického hľadiska – podujatie je preto vhodnou príležitosťou pre interdisciplinárnu diskusiu.
Uvedené aktivity Asociácie Jana Husa v Paríži dokázali zabezpečiť filozofické výmeny v ťažkej situácii komunikačného vákua do roku 1989. V ďalšom období sa Letné univerzity stali kvalitným vedeckým podujatím a oživujú frankofónny filozofický život na Slovensku. Vďaka účasti na týchto podujatiach mohli viacerí študenti absolvovať doktorandské štúdium v zahraničí, pričom francúzski profesori vzali na seba úlohu školiteľov.
Ján Švantner

Životopis

Pochádza z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval v Banskej Hodruši, Banskej Bystrici, Žarnovici a napokon na filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde študoval kombináciu slovenčina – francúzština. V rokoch 1972 – 1975 sa zúčastnil na študijnom pobyte v Literárnovednom ústave SAV, potom pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1981 – 1982 pracoval v Ústave pre informácie a riadenie kultúry, neskôr ako redaktor.

Tvorba

Knižne debutoval v roku 1972 zbierkou básní O snežnom srdci. Vo svojich dielach sa inšpiruje prírodnou scenériou rodného kraja, spomienkami na detstvo, ale venuje sa tiež písaniu ľúbostnej lyriky, vyjadruje potrebu ľudskej príchylnosti a mámivosť i horkosť života. Okrem vlastnej tvorby sa venuje tiež prekladom z francúzskej poézie (Charles Baudelaire, Jean Cocteau, Jacques Prévert).
Moret-sur-Loing

Poloha

Obec má rozlohu 4,94 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 376 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lipa striebristá

Opis

Lipa striebristá je mohutný opadavý strom dorastajúci výšky 20 až 30, výnimočne až 40 metrov. Koruna je široko kužeľovitá, borka je sivá a dlho hladká. Letorasty aj púčiky sú sivasto plstnaté. Listy sú srdcovité, na líci tmavozelené, na rube bielošedé plstnaté hviezdovitými chĺpkami. Čepeľ listov je 7 až 10 cm dlhá, na okraji 1-2x pílovitá a niekedy plytko laločnatá. Stopka je plstnatá a dosahuje asi polovice dĺžky čepele. Kvetenstvo obsahuje 3 až 10 kvetov podopretých listeňom. Na ploche listeňa sú hviezdovité chĺpky. Kvety sú svetlo žlté, silne vonné. Tyčinky sú kratšie ako korunné lístky. Okrem plodných tyčiniek sú prítomné aj sterilné patyčinky. Plodom je drevnatý, elipsoidný až takmer guľovitý, nezreteľne rebrovaný oriešok s plstnatým oplodím.

Rozšírenie

Lipa striebristá pochádza z juhovýchodnej Európy, na sever zasahuje až po Maďarsko, inak rastie tiež na z. Ukrajine, v Rumunsku, v býv. Juhoslávii a v Bulharsku. Niekedy je ako miesto pôvodu udávaná aj Malá Ázia, tunajšie údaje sa však pravdepodobne vzťahujú k príbuznému druhu, lipe stopkatej (Tilia petiolaris).

Jedovatosť

Nektár prítomný v kvetoch lipy striebristej pôsobí toxicky na niektorý blanokrídly hmyz, najmä na čmeliaky a v menšej miere aj na včely. Ako účinná látka bol v nektáry zistený jednoduchý cukor, manóza. Včely, osy a čmeliaky tento cukor nedokážu stráviť, pretože im k tomu chýba enzým, fosfomanóza izomeráza, ktorý pri tráviacich procesoch premieňa manóza-6-fosfát na fruktóza-6-fosfát, ktorý je potom ďalej metabolizovaný. Manóza-6-fosfát sa v telách včiel hromadí a pri nadmernom množstve vedie k ochrnutiu a smrti. U včely medonosnej bola zistená úmrtnosť okolo 1% z celkového počtu jedincov navštevujúcich kvety tejto lipy. U čmeliakov bol tento podiel vyšší a dosahoval rozmedzie 5 až 8%.

Význam

Lipa striebristá je na Slovensku vysadzovaná ako okrasný strom v intravilánoch obcí, parkoch a arborétach. Existujú aj Málopočetné okrasné kultivary, napr. 'Rhodopetala' s červenými pukmi a ružovofialovými korunnými plátkami, 'Princeton' a 'Sashazam' s pyramidálnym vzrastom, guľovito rastúce 'Silver Globe' a iné.
Moislains

Poloha

Obec má rozlohu 20,62 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 277 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Severná oblasť (1936 – 1937)

Severná oblasť bola administratívno-teritoriálna jednotka na severozápade RSFSR v období od 5. decembra 1936 do 23. septembra 1937. Jej administratívnym centrom bolo mesto Archangeľsk.
Jednotka bola vytvorená na základe článku 22 Ústavy Sovietskeho zväzu prijatej na VIII. mimoriadnom zjazde Rád ZSSR dňa 5. decembra 1936 na bývalom území Severného kraja, spoločne s Republikou Komi.
Administratívne sa oblasť delila na 54 okresov vrátane troch okresov Neneckého autonómneho okruhu. Dňa 23. septembra 1937 Ústredný výkonný výbor ZSSR schválil uznesenie O rozdelení Severnej oblasti na Vologskú a Archangeľskú oblasť a Severná oblasť zanikla.
Égat

Poloha

Obec má rozlohu 4,47 km². Najvyšší bod je položený 1 962 m n. m. a najnižší bod 1 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 453 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vonkajšie Západné Karpaty

Geológia

Vonkajšie Západné Karpaty, v geologickej terminológii je ekvivalentom tohto pomenovania aj označenie externidy, polonidy alebo beskydikum tvoria dve odlišné pásma a v ich predpolí sa nachádza čelná predhlbeň. Vonkajšie tzv. flyšové pásmo tvoria prevažne vrchnokriedové až oligocenne príkrovy, tvorené turbiditnými morskými sedimentami, v ktorých sa striedajú prevažne pieskovce a ílovce, v menšej miere aj zlepence, tzv. flyš. Vnútornú časť, miestami prekrytú flyšom tvorí geologicky komplikované bradlové pásmo. Ide o komplikovanú tektonicky výrazne porušenú oblasť oddeľujúcu Vonkajšie a Centrálne Západné Karpaty. Pásmo nesie známky oboch oblastí. Najvýznamnejšie črty bradlového pásma sú eróziou vypreparované šošovky jurských až spodnokriedových vápencov, ktoré sú miestami tektonicky oddelené od svojho slienitého alebo flyšového obalu.
Plévenon

Poloha

Obec má rozlohu 13,73 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 732 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prehrávač

Prehrávač je zariadenie, ktoré umožňuje prehrávať určitý druh médií. Z histórie poznáme gramofón, potom kotúčový magnetofón, kazetový magnetofón (prenosný v podobe walkmana), video prehrávač, prehrávač CD (prenosný v podobe discmanu), prehrávač DVD, prenosný prehrávač mp3. V budúcnosti sa plánujú prehrávače všetkých druhov médií z pamäťových kariet (SD, MMC, XD, Memory Stick,... a iných).
Prehrávač je aj počítačový program, ktorý umožňuje na počítači reprodukovať multimediálne záznamy - pozri Kategória:Multimediálne prehrávače.
Rabat-les-Trois-Seigneurs

Poloha

Obec má rozlohu 26,96 km². Najvyšší bod je položený 2 196 m n. m. a najnižší bod 548 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 321 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pancierniček škvrnitý

Pôvod

Pochádza z Južnej Ameriky (južná Brazília až severná Argentína).
Rozkaz č. 227

Rozkaz Národného komisariátu obrany ZSSR z 28. júla 1942 č. 227 z (v ruštine: Приказ НКО СССР от 28 июля 1942 г № 227) bol vojenský rozkaz vydaný sovietskym národným komisariátom obrany z iniciatívy J. V. Stalina. Rozkaz sa stal viac známy pod označením „Ani krok späť! (po rusky: „Ни шагу назад!“, Ni šagu nazad!), čo bola jedna z fráz, ktoré Stalin v rozkaze použil. Rozkaz zakazoval dôstojníkom i vojakom ustupovať v boji bez rozkazov vyššieho velenia. Každý dôstojník, ktorý ho porušil mal byť následne súdený vojenským súdom.
Rozkaz ďalej nariaďoval každému frontu, aby vytvoril 1 až 3 trestné prápory (takzvané štrafbaty) vytvorené z príslušníkov obzrojených síl, ktorí sa previnili voči vlasti, alebo boli trestaní za iné zločiny či priestupky (rozkaz uvádzal predovšetkým dôstojníkov, zodpovedných za nepovolený ústup). Armády mali vytvoriť podobným spôsobom 5 až 10 rôt z vojakov a poddôstojníkov a tieto jednotky vysielať na najnebezpečnejšie úlohy. Dĺžka služby v týchto jednotkách bola jeden až 3 mesiace. Oslobodení od nej boli tí, ktorí boli počas služby zranení paľbou nepriateľa. Vzhľadom na spôsob nasadenia týchto jednotiek, ako aj fakt, že priemerný pešiak bol pri nasadení zranený alebo zabitý už v prvých týždňoch svojho pobytu na fronte, znamenalo prevelenie k trestnej jednotke zväčša prakticky rozsudok smrti alebo vyhliadku skorého zmrzačenia. Celkovo počas vojny existovalo do 50 trestných práporov a okolo 800 trestných rôt, celkovo nimi prešlo okolo 400 000 ľudí. Jednotkám velili radoví dôstojníci, nie trestanci. Velenie týchto jednotiek bolo zvlášť hodnotené 3x vyšším žoldom a odslúžený čas v trestných jednotkách sa dôstojníkom počítal do dôchodku trojnásobne.
Rozkaz ďalej nariadil vytvoriť 3 - 5 dobre vyzbrojených rôt tzv. uzáverových jednotiek po 200 mužov, ktoré mali strieľať na bez rozkazu ustupujúce jednotky, či z boja utekajúcich jednotlivcov. Celkové množstvo ani živá sila uzáverových jednotiek neboli veľké. Na každý front pripadalo zväčšia iba niekoľko stoviek príslušníkov uzáverových jednotiek, ktorí zaisťovali iba vybrané úseky frontu.
Okrem týchto známych faktov, rozkaz obsahoval opis zlej situácie, v ktorej sa vtedy Sovietsky zväz nachádzal. Stalin v rozkaze apeloval aj na vojakov, aby neprepadali mylnej predstave, že môžu ustupovať hlboko do vnútra rozsiahleho územia krajiny, a že v krajine napriek tomu bude vždy dostatok ľudí a chleba. Ako argumenty pritom použil ohromné územné, materiálne aj ľudské straty, ktoré dovtedy krajina utrpela. Poukazoval pri tom na fakt, že nacistické vojská obsadili práve najbohatšie a najvyspelejšie oblasti krajiny.
Potreba roty uzáverových jednotiek pre každú armádu bola po troch mesiacoch zrušená 29. októbra 1942. Pôvodná potreba zosilnenia morálky pomocou uzáverových jednotiek sa frontovým veliteľom nezdala efektívna a považovali ju za plytvanie živou silou svojich vojsk. Počet uzáverových jednotiek preto rýchlo klesal. Do 20. novembra 1944 boli všetky uzáverové jednotky oficiálne zrušené
Mercey

Poloha

Obec má rozlohu 3,5 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Planum Australe

Ľad

Planum Australe je čiastočne pokrytá permanentnou polárnou čiapkou, zloženou zo zamrznutej vody a suchého ľadu, s hrúbkou približne 3 km. Sezónne polárne čiapky sa vytvárajú na povrchu permanentných počas zimy na Marse od 60°J smerom na juh. Ich hrúbka dosahuje približne 1 m. Je možné, že táto oblasť ľadu sa zmrašťuje kvôli klimatickým zmenám alebo z dôvodu klimatického otepľovania.
V roku 1966, Leighton a Murray vyslovili teóriu, že marťanské polárne čiapky sú väčšou zásobárňou CO₂ ako zásoba v atmosfére. Dnes je už ale známe, že aj južný, aj severný pol je tvorený prevažne z vodného ľadu. Oba poly majú sezónne pokrytie tenkou vrstvou CO₂. Na južnom póle sa nachádza aj permanentné pokrytie s CO₂ s hrúbkou 8 - 10 m na povrchu vodného ľadu. CO₂ nie je mechanicky dosť silné, aby vytvorilo permanentnú 3 km hrubú vrstvu na dlhý čas.
Informácie z ESA misie Mars Express ukázali 3 hlavné časti polárnej čiapky. Najviac reflexná časť má zloženie 85 % suchý ľad a 15 % vodný ľad. Druhá časť, kde je polárna čiapka tvorená strmými úbočiami, je tvorená takmer výlučne vodným ľadom. Posledná časť je obklopená permafrostovými poľami, ktoré sa tiahnu do vzdialenosti desiatok kilometrov na sever.
Centrum permanentnej polárnej čiapky sa nenachádza na súradnici 90°J, ale približne 150 km severne od geografického južného pólu. Prítomnosť dvoch masívnych impaktných kráterov na západnej pologuli - Hellas Planitia a Argyre Planitia - vytvára nepohyblivú "oblasť nízkeho tlaku" nad permanentnou polárnou čiapkou. Z toho vyplývajúce počasie je modelom pre vytváranie sypkého bieleho snehu, ktorý má vysoké albedo. Toto je protikladom tmavšieho snehu, ktorý sa vytvára vo východnejších častiach polárnej oblasti.
Kráľovská dánska hudobná akadémia

Kráľovská dánska hudobná akadémia (dán. Det Kongelige Danske Musikkonservatorium) v Kodani bola založená v roku 1867 hudobným skladateľom Nielsom Wilhelmom Gadeom. Je najstaršou odbornou inštitúciou pre hudobné vzdelanie v Dánsku. Svojim počtom cca 400 študentov je tiež najväčšou. Pôsobí pod záštitou Jej Veličenstva kráľovnej Margaréty II.
Avram Iancu (Alba)

História

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1839 pod menom Vidra de Sus, no obec je predovšetkým známa pre narodenie rumunského revolucionára Avrama Iancu, podľa ktorého aj dostala meno, ktorý sa nachádza v erbe, a ktorého busta a múzeum tu stojí.
Židia v Hornom Uhorsku

Židia v Hornom Uhorsku (jidiš אױבערלאַנדער alebo jidiš אָבערלאַנדער ײִדן, ojberlander alebo oberlander Jidn) sú aškenázski Židia pochádzajúci z Horného Uhorska (dnešného Slovenska) a okolia Bratislavy. Aj keď ide o dnes už zabudnutú komunitu, Židia Horného Uhorska sa "vstrebali" do dynastie Satmar, čím sa zatiaľ pomohlo odvrátiť od absolútnej skazy a potenciálnej straty charakteristickej hornouhorskej kultúry.

Náboženstvo

Časť populácie tvorili charedim, na rozdiel od dolnouhorských Židov však väčšinou neboli priaznivci chasidizmu. Väčšina bola ortodoxná, avšak v modernom ponímaní: nosili súdobé oblečenie a hovorili po maďarsky, ale vzdelávali svoje deti v židovských tradíciách spoločne s akademickými predmetmi vyučovanými v maďarčine. Ich ponímanie židovstva bolo veľmi blízke klasickej nemeckej ortodoxii z obdobia pred emancipáciou. Medzi tradície a zvyky hornouhorských Židov patrilo nosenie talitu pred svadbou (obdobne ako u nemeckých Židov) alebo nasadenie tfilin v období chol ha-mo'ed.

Súčasnosť

Po emigrácii sa hornouhorskí Židia väčšinou integrovali do chasidského alebo litvackého prostredia; komunity, ktoré si dodnes zachovali svoju hornouhorskú identitu možno nájsť v New Yorku, Izraeli a Stamford Hille v Londýne.
Barby (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Puiseux (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 5,22 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtelais

Poloha

Obec má rozlohu 23,68 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 640 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hattenville

Poloha

Obec má rozlohu 9,32 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 660 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Chvalkovský

Mladosť a štúdium

Študoval na gymnáziu v Prahe. Na Karolovej univerzite študoval právo, ktoré absolvoval v roku 1908. V rokoch 1909-1910 absolvoval štúdium na Vysokej škole obchodnej v Londýne. V rokoch 1911-1913 bol riaditeľom právneho oddelenia filiálky Živnostenskej banky v Krakove. Od 1. januára 1918 do konca júna 1919 pracoval ako samostatný advokát. V júni 1919 sa stal ministerským tajomníkom na ministerstva vnútra v Prahe.

Diplomatická a politická kariéra

V roku 1920 začal pôsobiť na ministerstve zahraničných vecí, kde sa stal prednostom politického oddelenia. To mu umožnilo stať sa členom česko-slovenskej delegácie v Trianone, kde sa prejednávala mierová zmluva s Maďarskom. Bol česko-slovenským vyslancom v Tokiu (1921-1923) a vo Washingtone (1923-1925). V roku 1925 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za agrárnu stranu. Po dvoch rokoch opäť vstúpil do diplomatických služieb a stal sa vyslancom v Berlíne (1927-1932) a v Ríme (1932-1938).
4. októbra 1938 sa stal ministrom zahraničných vecí v druhej úradníckej vláde generála Jana Syrového. Jeho príchod na post ministra zahraničných vecí znamenal zmenu dovtedajšej politiky a vyznačoval sa snahou nájsť nový vzťah k hitlerovskému Nemecku. 14. októbra 1938 rokoval v Berchtesgadene s Adolfom Hitlerom. Bol vedúcim česko-slovenskej delegácie na prvej viedenskej arbitráži, na základe ktorej muselo Česko-Slovensko odstúpiť južnú časť Slovenska a Podkarpatskej Rusi Maďarsku. Miesto ministra zahraničných vecí si udržal aj vo vláde Rudolfa Berana (1. december 1938-15. marec 1939). V noci zo 14. na 15. marca 1939 sa zúčastnil rokovania v Berlíne, kde prezident Emil Hácha podpísal dokument, ktorým vložil osud českého národa do rúk Adolfa Hitlera. 
Po zriadení Protektorátu Čechy a Morava 16. marca 1939 nariadil vydať česko-slovenské vyslanectvá do rúk Nemecka, čo viacerí diplomati ako napr. Štefan Osuský odmietli. Počas okupácie pôsobil ako vyslanec Protektorátu v Berlíne. Táto funkcia bola len formálna a preto nebol súčasťou diplomatického zboru. Zahynul počas náletu spojeneckého letectva vo februári 1945.
Domèvre-sous-Montfort

Poloha

Obec má rozlohu 3,28 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 63 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meillard

Poloha

Meillard má rozlohu 25,48 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Meillard má 262 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Perikles

Perikles alebo Periklés (cca. 495 pred Kr. – 429 pred Kr., (starogr. Περικλῆς – Perikles/iný prepis Periklés) bol politik, rečník a zástanca demokracie v starovekých Aténach v Grécku.
Historici Thukydides a Plutarchos ho chválili ako čestného, nepodplatiteľného človeka. Bol vedúcou postavou kultúrneho a politického života Atén v ich zlatom období druhej polovice 5. storočí pred Kr.

Životopis

Pochádzal z aristokratického rodu, napriek tomu sa však zásadne pričinil o rozvoj aténskej demokracie aj o kultúrny a mocenský rozvoj Atén. V roku 462 pred Kr. viedol spoločne s ďalším aténskym politikom Efialtom, zásadným zástancom demokratickej cesty, víťazný politický boj proti mocnej aristokratickej konzervatívnej rade areopágu a po Efialtovej smrti (461 pred Kr.) stál v podstate až do konca svojho života na čele aténskej demokracie.
Prvýkrát bol zvolený za archonta v roku 461 pred Kr.. Hlavným obdobím jeho vplyvu boli roky 443 pred Kr. – 429 pred Kr., keď bol každoročne okrem roku 430 pred Kr. zvolený za prvého stratéga (celkovo bol zvolený až 14 krát). Jeho politické kroky smerovali k prehlbovaniu aténskej demokracie. Roku 454 pred Kr. presadil, aby väčšina slobodných aténskych obyvateľov mužského pohlavia mohla od tých čias vykonávať ktorýkoľvek úrad vlády, všetky rozhodnutia súdov a mestského zhromaždenia podliehali väčšinovému hlasovaniu a úradníci brali štátny plat. Snem nazývaný eklézia (ekklésiá), volený občanmi, povýšil na najvyšší štátny orgán, pre ktorý návrhy na prerokovanie pripravovala tzv. rada päťsto (bullé). Rozšíril kompetencie najvyššieho porotného súdu héliaia a umožnil v ňom zasadať aj nemajetným občanom tým, že im za každý deň preplácal náhradu ušlého zisku vo výške dvoch obolusov. Tým zaviedol prax porotných súdov, používanú v súdnictve dodnes. 
Perikles aténsku ríšu rozširoval prostredníctvom Aténskeho námorného spolku, konfederácie gréckych štátov. V tej dobe sa Aténsky námorný spolok fakticky premenil na aténsku námornú ríšu. Roku 440 pred Kr. zlikvidoval povstanie na ostrove Samos. Osobne viedol vojenskú výpravu k Čiernemu moru, aby zaistil bezpečnú dopravu obilia z jeho pobrežia do Atén. Perikles bol nielen skvelým rečníkom, vojvodcom, ale i človekom, ktorý podporoval umenie. Roku 447 pred Kr. začal rozsiahly program výstavby pamätníkov – vtedy vznikol aj chrám bohyne Atény – Partenón na Akropole. Keď roku 431 pred Kr. vypukla peloponézska vojna so Spartou, presvedčil Aténčanov, aby sa z vidieka uchýlili za hradby mesta a spoľahli sa na ochranu aténskych námorných síl. Táto voľba však v roku 430 pred Kr. spôsobila morovú epidémiu a Perikles bol zosadený z funkcie prvého stratéga. V nasledujúcom roku ho síce zvolili znovu, no čoskoro však zomrel na mor.
Prstencová hmlovina

Všeobecné informácie

Patrí medzi najznámejšie a najlepšie rozoznateľné príklady planetárnej hmloviny. Je vzdialená 2 300 svetelných rokov od Zeme (alebo 0,7 kpc) a objavil ju Antoine Darquier de Pellepoix v roku 1779.
Je pomerne jasná (zhruba 9 magnitúd) a možno ju uvidieť aj v menšom ďalekohľade s priemerom 8 cm. Na rozoznanie tvaru prstenca však potrebujeme minimálne 15-centimetrový ďalekohľad. Z rozloženia prachových zhustnutí okolo žiariaceho prstenca usudzujeme, že hmlovina nemá tvar gule ale valca, do ktorého zo Zeme hľadíme priamo zhora. Jej jednoduchý vzhľad je teda spôsobený len perspektívou. Tento valcovitý oblak plynu vyvrhla umierajúca hviezda, ktorej skolabované jadro doteraz žiari v centre hmloviny ako biely trpaslík 14-15. magnitúdy. Neuvidíme ho však menším, ako 30-centimetrovým ďalekohľadom. Modrý horúci plyn v blízkosti centrálnej hviezdy ustupuje vo väčších vzdialenostiach chladnejšiemu zelenému ionizovanému kyslíku. Na samom okraji je najchladnejší červený vodík. Hmlovina sa rozpína rýchlosťou asi 19 km/s. Rozpínanie sa začalo asi pred 6 000 až 20 000 rokmi. Jej priemer je 0,75 svetelného roka. Tvarom podobná je aj Južná prstencová hmlovina, známa aj pod názvom Osmičková hmlovina.
Decatur (Georgia)

Dejiny

Mesto bolo pomenované po navalskom hrdinovi menom Stephen Decatur. V roku 1830 chcela spoločnosť The Western and Atlantic Railroad urobiť z Decaturu železničný uzol. Neskôr sa toto mesto stalo súčasťou Atlanty, GA.
Počas Občianskej vojny sa Decatur stal strategickým miestom v Shermanovej kampani proti Atlante. V júli 1864 ho obsadil generál James B. McPherson prerušil tak zásobovaciu líniu Konfederácie z Augusty, Georgia.

Doprava

Doprava je sprostredkovaná mestskou hromadnou dopravou MARTA.