google/wiki40b huggingface dataset:
Registračné protokoly agentúrnych a operatívnych zväzkov Štátnej bezpečnosti

Registračné protokoly agentúrnych a operatívnych zväzkov Štátnej bezpečnosti (skrátene Registračné protokoly) sú záznamy, ktoré viedol štatisticko-evidenčný odbor Federálneho ministerstva vnútra a štatisticko-evidenčné útvary pri krajských správach Štátnej bezpečnosti a ich predchodcovia. Slúžili na podchytenie vzniku a pohybu zväzkovej agendy bývalej ŠtB, teda súborov dokumentov, zhromažďovaných a vedených útvarom ŠtB k určitej problematike alebo osobe.
V registračných protokoloch boli zaznamenávané všetky osoby alebo objekty kontrarozviedneho záujmu Štátnej bezpečnosti, sú preto hodnoverným svedectvom o činnosti ŠtB, o jej spolupracovníkoch, ale aj o prenasledovaných osobách.

Vývoj registračných protokolov

Do konca roku 1950 vychádzal systém evidencií z nemeckého modelu. Bol prepojený na ďalšie pomocné evidencie, nefungoval teda samostatne. Od roku 1951 ho upravoval Poriadok pre vedenie evidencií, ktorý vydalo kolégium ministra vnútra. V ňom už bol použitý sovietsky model vedenia registrov zväzkov. K jeho zmene prišlo v roku 1954 rozkazom ministra vnútra. Od roku 1954 do roku 1962 boli registračné protokoly zväzkov agentúrnej a neagentúrnej povahy vedené oddelene. Zväzky neagentúrnej povahy boli totiž do roku 1958 registrované podľa druhu, napr. registračné protokoly zväzkov skupinových, objektových, evidenčných, osobných apod.
Od roku 1962 (s krátkou prestávkou v rokoch 1969–1971) sa viedol jednotný Všeobecný registračný protokol, v ktorom boli evidované všetky operatívne zväzky chronologicky.
Do roku 1958 sa registračné protokoly zachovali len čiastkovo a zlomkovite. Systematickejšie sa zachovali od roku 1958.

Zverejnenie registračných protokolov

Ústav pamäti národa zverejnil na svojich internetových stránkach registračné protokoly vedené odbormi dislokovanými na území Slovenska, t. j. krajskými správami ŠtB a ich predchodcami (od roku 1974 tiež tzv. 12. správa ZNB).
Saint-Quirin

Poloha

Obec má rozlohu 53,34 km². Najvyšší bod je položený 897 m n. m. a najnižší bod 282 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 784 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kardiológia

Kardiológia (z gréčtiny "καρδίᾱ" kardia - srdce a λογία logia) je medicínsky odbor, ktorý sa zaoberá sa srdcom a jeho poruchami. Lekár, ktorý sa zaoberá kardiológiou je kardiológ. Lekár, ktorý sa zaoberá kardiochirurgiou je kardiochirurg.
Focke-Wulf Fw 200

Vznik a vývoj

Lietadlo bolo pôvodne vytvorené ako civilný stroj pre transatlantické lety Lufthansy. Prvý prototyp FW 200 V-1 vzlietol v júli 1937 s civilným označením A-AERE. Stroj uskutočnil veľa diaľkových letov a vzbudil pozornosť u mnohých spoločností. Sériová výroba začala overovacou sériou FW 200A-0 a neskôr aj sériovou civilnou dopravnou FW 200 B-1. Začiatok druhej svetovej vojny si však vyžiadal nový námorný prieskumný a bombardovací stroj.
10 predsériových strojov Fw-200C-0 určených na námorný hĺbkový prieskum bolo dodaných Luftwaffe v priebehu septembra 1939, niektoré z nich slúžili v roku 1940 u I/KG 40. Vojenský päťmiestny stroj bol označený ako Fw 200 C-1, mal zosilnenú konštrukciu a bol vyzbrojený 20 mm kánonom Oerlikon umiestneným v gondole pod trupom a niekoľkými guľometmi v trupe. Mohol niesť rôzne kombinácie bômb do 2 100 kg. Verzia Fw 200 C-1S bola používaná na kladenie námorných mín. Condory slúžili hlavne pre námorný prieskum a na bombardovanie lodí. Dodatočná výzbroj a vojenské vybavenie stroj zaťažovali tak, že sa trupové prvky lámali čo malo za následok mnoho havárií. Preto bol skonštruovaný novy model Fw 200 C-3 vybavený motormi Bramo 323 R-2 s výkonom 1200 k, spevnenou konštrukciou, otočnou chrbtovou guľometnou vežou a ďalšími zlepšeniami. Posádka tejto verzie bola rozšírená na 7 ľudí.
Kvôli zlepšujúcej sa protivzdušnej obrane Spojencov boli Condory vytláčané do úlohy dopravných lietadiel. Boli napríklad významnou oporou nemeckých vojsk obkľúčených v Stalingrade v roku 1942. Od konca roku 1943 sa začalo uprednostňovať jeho použitie ako dopravné lietadlo. V jeho prieskumných úlohách ho nahradil Junkers Ju 290. Výroba sa skončila v roku 1944, dovtedy bolo vyrobených okolo 275-276 strojov. 
Stroje však boli neustále modernizované. Vybavením lietadla novým rádiolokátorom FuG Rostock vznikla verzia Fw 200 C-4. Niektoré Fw 200 C-3 boli vybavené zariadením na vypúštanie klzákových bômb Hs 293 A, tento typ bol potom označovaný ako Fw 200 C-6. Stroje upravene priamo vo výrobe niesli označenie Fw 200 C-8. Verzie Fe 200 D1 a Fe 200 D-2 boli len dopravné lietadlá, ktoré navádzali ponorky na trasy konvojov alebo aj sami vyhľadávali nepriateľské plavidlá a napádali ich bombami.
Mezel

Poloha

Obec má rozlohu 8,4 km². Najvyšší bod je položený 603 m n. m. a najnižší bod 313 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 855 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rimogne

Poloha

Obec má rozlohu 3,77 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1421 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
GNOME Calculator

Program Kalkulačka (alebo tiež GCalctool) je aplikácia integrovaná do prostredia GNOME, ktorá je určená na riešenie matematických výpočtov.
Industriálny rock

Hudobný štýl

Industriálni rockoví hudobníci používajú vo všeobecnosti klasické rockové nástroje ako elektrické gitary, bicie, basové gitary spolu s nárazmi bieleho šumu a elektronickými hudobnými zariadeniami (syntetizátory, sekvencery, samplery a bicie automaty). Zvuk gitár je často veľmi skreslený alebo inak upravený. Basové gitary a bicie môžu byť hrané naživo, alebo sa môžu nahradiť elektronickými hudobnými nástrojmi či počítačmi.

Komerčný úspech

Pravý komerčný zlom industriálneho rocku sa konal spolu s industriálnym metalom a skupinami Nine Inch Nails či Ministry.
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2005

Skupina A

Rades

Skupina B

El Menzah

Skupina C

Sfax

Skupina D

Sousse

Skupina I

Rades

Skupina II

Nabeul
Richard Šafárik

Kariéra

Richard Šafárik je odchovancom novozámockého hokeja. Vyrastal v dedine blízko Nových Zámkov, v Palárikove. Jeho mama sa volá Bernardína a otec Milan. Hokej začal hrať v ôsmich rokoch. Jeho manželka sa volala Mária. Zomrel 3. marca 2009 na amyotrofickú laterálnu sklerózu.
Zámok Ctěnice

História zámku

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1372. V dobe husitských vojen, v roku 1421, bol hrádok zabratý pražskou obcou. Počas 17. storočia vlastnili zámok Boryňovci z Lhoty, Valdštejnovci a Losyovci z Losinthalu. Posledným významným rodom, ktorý zasiahol do podoby zámku, boli Windischgrätzovci.
Zámok bol pôvodne gotickým hrádkom. Okolo roku 1550 bol prestavaný na renesančný zámok. V 18. storočí dostal zámok klasicistický barokový vzhľad. Ten sa dochoval s drobnými úpravami až dodnes. Od roku 1945 objekt chátral, až bol v roku 1993 bezplatne prevedený do majetku hlavného mesta Prahy. Objekt bol zverený Pražskej informačnej službe, ktorá celý areál zrekonštruovala.

Súčasnosť

Zámok je v súčasnej dobe po rekonštrukcii a je prístupný v návštevných hodinách. Súčasťou areálu je zámocký park, hospodárske budovy a jazdiareň. V areáli je stála expozícia historických kočov, výstava týkajúca sa histórie Vinoře a expozícia venujúca sa dobe vlády Habsburgovcov.
Lenka Vlasáková

Život

Po základnej škole v Horných Počerniciach a gymnáziu v Prahe 9 vyštudovala odbor herectvo na pražskej DAMU (1989 – 1994). Už v priebehu štúdia hosťovala v Divadelnom spolku Kašpar, po absolutóriu bola sedem rokov v angažmán v Divadle Rokoko. Potom sa venovala najmä materským povinnostiam, pohostinsky vystupuje na rôznych pražských scénach, patrí k popredným filmovým a televíznym herečkám, spolupracuje s rozhlasom a dabingom.
Vo filme debutovala hlavnou rolou v psychologickej snímke režisérky Věry Plívovej-Šimkovej Houpačka (1990). Medzi jej ďalšie veľké filmové úlohy patrí Tereza z filmu Paralelní světy a Českým levom ocenená Lea zo rovnomenného filmu (1997). Hrala tiež v mnohých televíznych inscenáciách a seriáloch (napr. v Ulici). Z manželstva s výtvarníkom Egonom Tobiášom má dcéru Sofiu. Jej súčasným životným partnerom je Jan Dolanský, s ktorým má tri deti: Améliu, Maxa a Johana.
Pierre Boulez

Biografia

Od detstva hral na klavír a bol nadaný aj na matematiku. Neskôr študoval na Parížskom konzervatóriu u Oliviera Messiaena. Neskôr bol dirigentom mnohých hudobných telies, medzi ktoré patria BBC Symphony Orchestra a New York Philharmonic. V roku 1984 spolupracoval s Frankom Zappom, s ktorým nahral album Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger.
V roku 1989 získal ako jeden z prvých cenu Praemium Imperiale a v roku 1996 sa stal držiteľom Polar Music Prize. V roku 2000 získal Wolfovu cenu za umenie. V roku 2009 prevzal na Janáčkovej akadémii múzických umení v Brne čestný doktorát. V roku 1990 a znovu o dvadsať rokov neskôr vystúpil na Pražskej jari.

„eSACHERe“

Spolu s ďalšími 11 skladateľmi – priateľmi (C. Beck, L. Berio, B. Britten, H. Dutilleux, W. Fortner, A. Ginastera, C. Halffter, H. W. Henze, H. Holliger, K. Huber a W. Lutosławski) švajčiarskeho dirigenta a mecenáša Paula Sachera (1906 – 1999), bol požiadaný ruským violončelista Mstislavom Rostropovičom, aby pri príležitosti Sacherových 70. narodenín napísal skladbu pre sólové violončelo s použitím nôt obsiahnutých v jeho mene (eS, A, C, H, E, Re). Pierre Boulez vytvoril skladbu „Messagesquisse“. Skladby boli čiastočne uvedené v Zürichu 2. mája 1976. Celý projekt „eSACHERe“ bol uvedený (prvýkrát v kompletnom koncertnom prevedení) českým violončelistom Františkom Brikciusom na jeseň 2011 v Prahe.
Víťazoslav Kubička

Život

Vyštudoval kompozíciu u Juraja Pospíšila na Konzervatóriu v Bratislave a u Jána Cikkera na VŠMU (1975 – 1980), ako aj súkromne u Iľju Zeljenku. 
V rokoch 1979 – 1991 pôsobil ako hudobný redaktor Slovenského rozhlasu v Bratislave, zároveň dramaturg Experimentálneho štúdia Slovenského rozhlasu a organizátor komorných koncertov súčasnej hudby (o. i. Štúdio mladých). Od 2002 pôsobil ako profesor kompozície na Cirkevnom konzervatóriu v Bratislave. Od 1. júna 2011 je v slobodnom povolaní.
Je autorom opier Evanjelium podľa Lukáša, Znovuzrodenie, Martin Luther, Kristov dotyk, Betlehem, Marína Havranová, Šavol, Genezis, Evanjelium podľa Jána, Jakub Kray, Pieseň piesní, Kráľovstvo lesa, Evanjelium podľa Marka, Maliar a pes. Skomponoval takmer dve stovky diel v oblasti komornej, zborovej a orchestrálnej hudby, piesne, árie, ako aj takmer šesťsto hudobných opusov pre rozhlas, televíziu, divadlo a film. Jeho diela zazneli na koncertoch v Japonsku, Nemecku, Švajčiarsku, Chorvátsku, Rakúsku, Taliansku, Česku a Austrálii. 
Vo svojich operách spolupracoval s orchestrom Slovenskej filharmónie Košice, ako aj s poprednými opernými sólistami Máriou Eliášovou, Petrom Cingeľom, Matúšom Tomkom a Katarínou Krčmárovou. V posledných rokoch sa stala výraznou interpretkou Kubičkových piesní Miriam Žiarna. Koncertnú pieseň Ave Maria uviedla v Krakove, Varšave a Paríži. V roku 2014 uviedla speváčka Nao Higano pieseň Ave Maria so sprievodom sláčikového orchestra v Tokiu. 
Stálym dirigentom Kubičkových opier je Adrián Kokoš (dirigoval všetky opery okrem Evanjelia podľa Lukáša, dir. Marián Vach, a Genezis). Režisérom opier Marína Havranová, Šavol a Evanjelium podľa Jána bol Michal Babiak.
Exón

Exón je časť sekvencie nukleovej kyseliny (DNA či RNA), podľa ktorej sa obvykle tvorí v procese translácie bielkovina. Spolu s intrónmi tvorí gén. V procese splicingu sa intróny z pre-mRNA vystrihujú a exóny sa spoja, čím vzniká mRNA, podľa ktorej je nakoniec tvorený proteín.
Trouhans

Poloha

Obec má rozlohu 10,6 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 655 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Merville (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 30,68 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 864 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charcier

Poloha

Obec má rozlohu 12,91 km². Najvyšší bod je položený 654 m n. m. a najnižší bod 448 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Korniansky ropný prameň

Lokalita

Ropný prameň sa nachádza v obci Korňa v okrese Čadca neďaleko lesov Turzovky v blízkosti Beskýd. Je k nemu voľný prístup. GPS: N 49,41115°, E 18,57962°.

Základné informácie a zaujímavosti

Aktívny prírodný povrchový výver ropy s pozvoľným odtokom, doprevádzaný výronom plynu (metánu - CH₄), dokumentuje roponosnosť flyšového pásma. Význam tohto ropného prameňa zvyšuje skutočnosť, že sa zachoval ako jediný z niekoľkých ďalších menších výskytov povrchového výtoku ropy na Kysuciach a vôbec na Slovensku a v strednej Európe. Typovo sa jedná o parafinickú ropu s nízkym obsahom olejov, malým množstvom aromatických uhľovodíkov a asfalticko-smolných látok.
Prameň sa rozprestiera na ploche 0,171 ha.
Na mieste výveru ropy sa v minulosti uskutočnilo niekoľko vrtov, ukázalo sa však, že ťažba by bola vzhľadom na množstvo ropy ekonomicky náročná a nerentabilná. Ropný prameň dodnes nenašiel žiadne využitie, slúži len ako unikátna turistická atrakcia. V blízkosti však bolo nájdené nálezisko zemného plynu, ktorý môže v budúcnosti slúžiť na vykurovanie obce.
Podľa dávnej legendy bol objavený vďaka pytliakovi, ktorý pri prenasledovaní zveri zapadol do náleziska ropy. Povesť zo 17. storočia hovorí, že v lesoch pri Turzovke vyvierala „čierna voda“ z ktorej chodili piť čerti. Počas druhej svetovej vojny obyvatelia Korne využívali palivo na osvetľovanie a vykurovanie príbytkov, mazanie vozov a obuvi ako aj liečbu kožných chorôb dobytka.
Fontienne

Poloha

Fontienne má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 894 m n. m. a najnižší bod 513 m n. m.

Obyvateľstvo

Fontienne má 132 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Svetový pohár v behu na lyžiach 2007/2008

Poradie v Svetovom pohári

Na zákalde bodov, ktoré pretekári zísakjú v pretekoch sa zostaví tabuľka pretekárov. Pretekár s najväčším počtom bodov po posledných pretekoch vyhrá svetový pohár a získa tzv. Krištálový glóbus.
Letisko Dubová

Poloha

Nachádza sa v západnej časti Podunajskej nížiny, severovýchodne od mesta Modra, v blízkosti obce Dubová.

Charakteristika

Trávnatá vzletová a pristávacia dráha má dĺžku 505 a šírku 30 m.
Molèdes

Poloha

Obec má rozlohu 22,38 km². Najvyšší bod je položený 1 284 m n. m. a najnižší bod 661 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cedivočkovité

Rozšírenie

Na Slovensku žije asi 20 druhov týchto malých pavúčikov, ich určovanie však nie je ľahké. Výnimkou je Nigma walckenaeri so svetlozeleným bruškom, v starších publikáciách je tento druh udávaný pod názvom Dictyna (= Nigma) viridissima.
Stuttgart

Geografia

Stuttgart leží asi hodinu cesty od pohoria Schwarzwald a podobnú vzdialenosť má aj od pohoria Švábska Jura. Mesto je položené v údolí, okolo sú vinice a lesy, blízko rieky Neckar. Pokrýva oblasť 207 km². Stuttgart sa nachádza v strede regiónu Stuttgart ktorý zahrňuje aj blízke mestá Ludwigsburg, Böblingen, Esslingen am Neckar, Waiblingen, Göppingen a aj ich príslušne krajinské okresy.

Ekonomika

Región Stuttgart a hlavne priamo mesto je známe svojím vysoko technicky vyspelým priemyslom. Niektoré z najprominentnejších spoločností v Stuttgarte sú Daimler AG, Porsche, Bosch, Hewlett-Packard a IBM, z ktorých tu niektoré majú svoje celosvetové alebo celonemecké hlavné sídlo.

Doprava

Mesto Stuttgart je dôležitým dopravným uzlom v Nemecku, vedú tadiaľ linky ICE (InterCityExpress), je tu električková doprava aj metro, a potom tiež prímestské vlaky. Vyrábajú sa tu automobily značky Porsche a Mercedes.
Mesto Stuttgart má tiež medzinárodné letisko (nem. Flughafen Stuttgart), ktoré sa nachádza približne 13 km na juh od centra v susednom meste Leinfelden-Echterdingen. Letisko je asi 30 minút cesty s použitým S-Bahn linky S2 alebo S3. Letisko je vedľa diaľnice A8.
Od roku 2008 platí v Stuttgarte ako v mnoho iných nemeckých mestách tzv. ekologická zóna, tzn. že pre vjazd automobilom do mesta je nutné si vybaviť „ekologickú plaketu“

Šport

V meste sídli futbalový klub VfB Stuttgart, ktorý svoje domáce zápasy hrá na Gottlieb-Daimler-Stadion. V roku 1992 klub získal prvý nemecký majstrovský titul po znovu zjednotení futbalových federácií zo Západného a Východného Nemecka (štvrtý majstrovský titul celkovo). Piaty titul získal klub v roku 2007, kedy prišlo titul v meste osláviť 250 000 ľudí.
Saint-André-de-Roquelongue

Poloha

Obec má rozlohu 30,81 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1092 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serécourt

Poloha

Obec má rozlohu 13,7 km². Najvyšší bod je položený 478 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Extraliga hádzanárov 1997/98

Systém súťaže

Najprv sa hrala základná časť, ktorá pozostávala zo 14 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 4. miesto a do skupiny o 5. až 8. miesto, v ktorých sa započítavali body zo základnej časti. Nadstavbová časť o prvú štvorku pozostávala zo 6 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol raz. Umiestnenie v tejto časti rozhodlo o semifinálových dvojiciach play-off. Po nich nasledovali zápasy o 3. miesto a finále, ktoré určilo majstra. Nadstavbová časť o 5. až 8. miesto pozostávala z 12 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol dvakrát. Posledné družstvo z tejto skupiny zostúpilo do 1. ligy a predposledné hralo baráž s druhým tímom 1. ligy.
Ľubomír Viluda

Životopis

Začínal ako autor humoristických príspevkov pre Rádio Rebeca a písal aforizmy a fejtóny pre regionálny týždenník Naša Orava. Od roku 1999 spolupracoval so Slovenským rozhlasom, ako autor príspevkov (sprievodný text, fejtóny, scénky, humoresky, aforizmy, rozhovory s deťmi) pre zábavníky, najmä Sobotník (Banská Bystrica) a Superschopa (Košice). V Rádiu Devín boli odvysielané jeho humoristicko – satirické pásma Jánošík (2002), Človečinec (2003) a Cesta okolo sveta (2004).
V roku 2008 absolvoval štúdium filmovej a dokumentárnej tvorby na Fakulte dramatických umení Akadémie umení v Banskej Bystrici. V oblasti audiovízie začal pracovať v roku 2000 ako redaktor v Mestskej televízii v Dolnom Kubíne, kde nakoniec pôsobil aj ako technik a kameraman. Od roku 2005 pracuje externe pre rôzne produkčné spoločnosti ako kameraman a režisér. Realizoval okrem iného dokumentárny cyklus Lekárske omyly a víťazstvá (2005) pre STV, päť dielov hraného kriminálneho seriálu V mene zákona (2009) pre TV Markíza a dokumentárny film Pohľad do zrkadla (2010) pre STV. Od roku 2008 pôsobil ako asistent na Fakulte dramatických umení Akadémie umení v Banskej Bystrici, v rokoch 2009 – 2010 bol jej prodekanom. Od roku 2010 je na tejto fakulte vedúcim Katedry dokumentárnej tvorby.
Samuel Bothár

Životopis

Mestský lekár v Banskej Bystrici (1882-1915). Žiakom evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici poskytoval bezplatne zdravotnú spravodlivosť, škole venoval zbierku nerastov (doložené vo Výročnej správe gymnázia za šk.r. 1895/1896). Zakladajúci člen Mestského múzea v Banskej Bystrici (1889), prvý a doživotný nehonorovaný kustód prírodných zbierok múzea (od roku 1909). Darca a realizátor expozičnej prezentácie zbierky minerálov, hornín a paleontologických vzoriek (1909). Člen Uhorskej geologickej spoločnosti.
Studená vojna (film)

Dej

Čiernobiely film prináša príbeh veľkej lásky dvoch protagonistov - hudobného skladateľa Wiktora a speváčky Zuly. Film sa odohráva v stalinistickom Poľsku 40. a 50. rokov 20. storočia. Zula a Wiktor patria k poľskému folklórnemu súboru a presúvajú sa po rôznych európskych lokalitách ako Berlín, Paríž či Juhoslávia. Paralelne prežívajú vlastnú Studenú vojnu, keď zároveň potrebujú byť spolu, a zároveň spolu nevedia vydržať.
Čajka malá

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet zimujúcich jedincov 0 - 30. Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D - ustupujúci druh.
Alexandre do Nascimento

Životopis

Narodil s v meste Malanje. Po štúdiách v rodnej Angole odišiel študovať do Ríma na Pápežskú univerzitu Gregoriana. Za kňaza ho vysvätil dňa 20. decembra 1952 arcibiskup a neskorší kardinál Luigi Traglia. Po návrate do vlasti učil v seminári dogmatickú teológiu.
Po vypuknutí angolskej vojny proti portugalskej koloniálnej nadvláde musel v roku 1961 opustiť Angolu. Medzi rokmi 1961 - 1971 pôsobil v Portugalsku. Do kňazskej služby v Angole sa mohol vrátiť v roku 1971.
Pápež Pavol VI. ho v auguste 1975 vymenoval za biskupa v rodnom Malanje. Svätenie prijal 31. augusta 1975 z rúk apoštolského delegáta v Angole, arcibiskupa Giovanniho de Andrea. O dva roky neskôr, 3. februára 1977 bol menovaný za arcibiskupa Lubanga. Počas jeho pastoračnej služby v Angole stále prebiehali vnútorné boje v dôsledku ktorých ho v októbri 1982 počas pastoračnej návštevy uniesli povstalci. O mesiac neskôr ho aj na základe výzvy Jána Pavla II. zo zajatia prepustili. Krátko nato, 2. februára 1983 ho Ján Pavol II. kreoval za kardinála s titulárnym kostolom S. Marco in Agro Laurentino. 16. februára 1986 bol menovaný za arcibiskupa Luandy. V tomto úrade pôsobil do 23. januára 2001. 
Nezúčastnil s ako volič žiadneho konkláve, keďže dosiahol vek 80 rokov niekoľko týždňov pred začiatkom konkláve, ktoré zvolilo za pápeža Benedikta XVI..
Pozdišovský chrbát

Vymedzenie

Podcelok zaberá pomerne rozsiahly pás územia, vybiehajúci zo strednej časti Východoslovenskej pahorkatiny južným smerom. Oddeľuje povodia Ondavy a Laborca. Severným smerom susedia Vihorlatské vrchy s podcelkom Humenské vrchy a Beskydské predhorie s Merníckou pahorkatinou, severozápadným smerom nadväzuje Ondavská niva. Západným, južným a juhovýchodným smerom sa rozkladá Východoslovenská rovina s podcelkami Ondavská rovina, Malčická tabuľa a Laborecká rovina, východným smerom pokračuje pahorkatina podcelkom Laborecká niva.

Osídlenie

Nápadne zvlnené územie je osídlené najmä v okrajových častiach, kde leží viacero obcí. Na severovýchodnom okraji leží mesto Strážske. V tejto časti Východoslovenskej nížiny boli objavené zvyšky pravekého osídlenia (Pozdišovce, Strážske).

Doprava

Severným okrajom územia vedie smerom z Vranova nad Topľou na Strážske cesta I/18, južným okrajom prechádza v koridore I/19 (Košice – Michalovce) európska cesta 50. Západný okraj lemuje cesta II/554. Železničné trate vedú severným okrajom medzi Vranovom a Strážskym a juhovýchodným okrajom medzi Trebišovom a Strážskym.
Električková doprava v Prokopievsku

Električková doprava v ruskom meste Prokopievsk funguje od roku 1936. Spolu 8 liniek jazdí na sieti dlhej 36,1 km s rozchodom 1 524 m.