Morfológia a anatómia rýb

Tvar tela ryby

Tvar tela ryby je priamo závislý od životného prostredia v ktorom sa ten alebo onen druh rýb vyskytuje. Najideálnejší tvar tela je hydrodynamický tvar, ktorý kladie vodnému prostrediu najmenší odpor a vo svojej vlastnej podstate je to vretenovitý tvar, ktorý je laterálne (zo strán) stlačený, pričom kaudálna (chvostová) časť tela je dobre vyvinutá. Tento tvar tela majú ryby, ktoré zaraďujeme do skupiny najlepších plavcov. Majú ho v menšej alebo väčšej modifikácii všetky druhy rýb, ktorých biotopy sú tvorené rýchlo tečúcimi potokmi a riečkami.
Opakom k uvedenému tvaru tela je telo vysoké, ktoré je laterálne silne stlačené, a kaudálnu časť tela nemajú tak dobre vyvinutú ako je to v predchádzajúcom prípade. Tento tvar tela majú ryby, ktoré sa vyskytujú biotopoch stojatých alebo pomaly tečúcich vôd, v ktorých je viac alebo menej silný porast vodných a bahenných druhov rastlín. Príkladom je Symphysodon discus alebo Pterophyllum scalare (čeľaďCichlidae).
Šípovitý tvar tela je typický pre dravé druhy rýb. Je charakteristický tým, že hlava je úzka, pretiahnutá a má klinovitý tvar, telo je úzke a pomerne nízke, pričom kaudálna oblasť tela je veľmi dobre vyvinutá. Uvedený tvar tela je veľmi vhodný nato, aby tieto druhy rýb dokázali za veľmi krátky čas dosiahnuť maximálne možnú najvyššiu rýchlosť, ktorú potrebujú na úspešné prenasledovanie a dolapenie svojej koristi. Príkladom sú druhy: šťuka obyčajná (Esox lucius) z čeľade Esocidae alebo Crenicichla lepidota z čeľade Cichlidae.
Ryby, ktoré sa vo svojich biotopoch vyskytujú v povrchových oblastiach tesne alebo v tesnej blízkosti hladiny, majú dorzálnu líniu (chrbtovú časť) tela rovnú, pričom ventrálna (brušná) časť tela je klenutá. Príklad: druhy systematicky zaradené do čeľade Gasteropelecidae (asi 9 recentných druhov, ktoré označujeme ako „lietajúce ryby“, napr. Gasteropelecus sternicla, druhy systematicky zaradené do čeľade Ctenoluciidae, (rad Cypriniformes) a iné.
Bentické druhy rýb, čiže ryby, ktoré sa vo svojich biotopoch vyskytujú pri dne v jeho tesnej blízkosti majú telo spravidla nižšie, laterálne rozšírené (rozšírené do strán) a ventrálna časť tela je plochá, napríklad Corydoras paleatus (čeľaď Callichthyidae).
Existuje aj podrobnejšie delenie rýb podľa tvaru tela, ako je napr. hadovitý tvar tela (v niektorých literatúrach uvádzaný aj ako stuhovitý alebo úhorovitý tvar tela). Majú ho druhy zaradené do čeľade úhorovité (Anquillidae), napríklad úhor európsky (Anguilla anguilla) a čeľade Muraenidae – murény. Obidve tieto čeľade sú zaradené do radu úhorotvaré (Anguilliformes).

Hlavová časť

Podobne, ako je tomu aj pri tvare tela ryby, je aj tvar hlavy ryby zodpovedajúci osobitostiam v spôsobe života toho ktorého druhu ryby alebo skupiny rýb, najmä vo vzťahu na získavanie potravy, ako je napríklad jej zber z vodnej hladiny, zber z dna ekologickej niky, oškrabovanie rias, lovenie iných živých organizmov atď.
Hlava začína ústnym otvorom, ktorého postavenie môže byť rôzne: terminálne (na konci tela), spodné (inferiorné) a horné (superiorné). Postavenie úst súvisí so spôsobom získavania potravy. Hlava obsahuje tiež párové nozdry, ktoré vedú do slepo končiaceho čuchového orgánu. Niektoré vymreté násadcoplutvovce však mali nozdry spojené s ústnym otvorom, toto spojenie sa pozoruje aj u súčasných dvojdyšných rýb.
Na hlave je ďalej umiestnený pár očí, ktorých veľkosť závisí od spôsobu života. Primárne majú ryby komorové oči, ktoré sú charakteristické guľatou šošovkou. Akomodácia (zaostrovanie) takéhoto oka sa neuskutočňuje zväčšovaním vypuklosti šošovky, ako je tomu napr. u cicavcov, ale približovaním či vzďaľovaním šošovky od sietnice. Nie sú vyvinuté očné viečka ani slzné žľazy.
Podobne ako ostatné ryby majú aj kostnaté ryby žiabre ako základný dýchací orgán. Žiabre sú párové a umiestnené v zadnej časti hlavy. Na hlave sú viditeľné aj jednotlivé vyústenia systému bočnej čiary (linea lateralis), ktoré u väčšiny rýb pokračujú zhruba stredom bokov tela až k chvostu.