Bon Jovi

Hudobné začiatky

Začiatkom 80. rokov pracuje Jon Bon Jovi v legendárnom hudobnom štúdiu Power Station, ktoré vlastní jeho bratranec. Jon tu zarába nosením kávy a odpratávaním káblov, no jeho snom je stať sa rockovou hviezdou. Po nociach píše svoje piesne, so snom, že raz ich bude spievať na koncertoch. Takto vznikol aj song Runaway. Keď raz istá rozhlasová stanica organizovala súťaž začínajúcich hudobníkov, jeden moderátor tohto rádia navrhol Jonovi, aby sa do súťaže zapojil so songom Runaway. Jon spočiatku nechcel, no nakoniec sa dal prehovoriť a súťaž bezkonkurenčne vyhral. Mal sa zúčastniť koncertu, ktorý usporadúvala rozhlasová stanica a mali tu hrať víťazné kapely. No Problém bol v tom, že
Jon nemal s kým hrať. Tak poprosil svojich dlhoročných priateľov: Davida Saba – gitaristu a Davida Bryana, ktorý mu hral na klávesy. Ten Jonovi predstavil Tica Torresa, bubeníka. Chýbal už len basgitarista, ktorým sa stal Alec John Such. Po ich prvom spoločnom koncerte sa Jonovi prihovoril z hľadiska jeden típek so slovami: „Budem tvoj gitarista.“ Jon sa len usmial a šiel ďalej, no keď ho počul hrať, všetko pochopil a prijal Richieho Samboru do kapely v úlohe gitaristu. Koniec koncov, David Bryan a Tico Torres Jona poprosili, aby vymenil Davida Saba.
V roku 1996 z kapely odišiel Alec John Such. Presná príčina sa nevie, no pravdepodobne kvôli nezhodám s Jonom a nedochvíľnosti na skúšky, no už od roku 1985 hral na štúdiových albumoch na basgitaru Hugh McDonald.

Komerčný úspech

Prvý album s názvom Bon Jovi vydala kapela 21. januára 1984 a bol odsúdený na úspech. Hneď prvá skladba – „Runaway“ sa v amerických hitparádach udržala na popredných miestach 21 týždňov. Ďalší album 7800° Fahrenheit nebol veľmi úspešný, no Slippery When Wet z roku 1986 sa dodnes pokladá za najúspešnejší štúdiový album tejto kapely o čom svedčí aj nemalý počet singlov ako napríklad „Livin’ On A Prayer“, „You Give Love A Bad Name“ alebo „Wanted Dead Or Alive“. Aj ďalší album, vydaný v roku 1988 s názvom New Jersey priniesol niekoľko skvelých hitov, ako napríklad „Bad Madicine“, „Lay Your Hands On Me“ alebo „Born To Be My Baby“. Po vydaní tohto albumu kapela uskutočnila 16 mesiacov dlhé turné, po ktorom si dali pauzu a dlhý čas to vyzeralo, že sa kapela už nedá dokopy, aby vydala ďalší album. 
Počas tejto prestávky vydal Jon svoj sólový album Blaze Of Glory, ktorého úvodná pieseň s rovnomenným názvom sa stala soundtrackom pre film Young Guns II, v ktorom si Jon zahral malú filmovú úlohu. Taktiež sa realizoval aj Richie a vydal svoj prvý sólový album s názvom Stranger In This Town. Kapela sa, chvalabohu, v roku 1992 opäť dala dokopy a vydala v poradí už piaty štúdiový album s názvom Keep The Faith, z ktorého songy napríklad „Keep The Faith“, či „Bed Of Roses“ sa ihneď stali hitmi. V roku 1994 vydali svoj prvý best of album s názvom Cross Road. Súčasťou albumu boli aj dve nové piesne: „Always“ a „Someday I'll Be Saturday Night“. Album zaznamenal obrovský úspech, o čom nasvedčuje vyše 20 000 000 predaných kópií.
O rok neskôr nasledoval tiež veľmi úspešný album s názvom These Days. Po vydaní tohto albumu si Bon Jovi opäť dali pauzu a pokračovali vo svojej sólovej dráhe. Richie vydal svoj druhý sólový album Undiscovered Soul a Jon v poradí druhý sólo album, nazývaný Destination Anywhere. Jon si počas prestávky zahral v niekoľkých filmoch a v roku 2000 sa kapela opäť stretla, aby nahrala album s názvom Crush. A práve z tohto albumu pochádza asi najväčší hit skupiny Bon Jovi „It’s My Life“ a ďalší známy slaďák „Thank You For Lovin’ Me“. O rok neskôr sa fanúšikovia mohli dočkať prvého koncertného albumu s názvom One Wild Night. V roku 2002 vydali album Bounce, ktorý bol dosť ovplyvnený teroristickými útokmi z jedenásteho septembra. Najväčšími hitmi albumu boli „Everyray“ a „All About Lovin’ You“. Nasledoval výber, ktorý kapela spravila dosť po svojom. Bol to vlastne darček fanúšikom za to, že sa ich album Cross Road predával v takom hojnom počte. Tento album sa nazýva This Left Feels Right a obsahuje najväčšie hity kapely bon Jovi, ktoré sú prespievané do akustických a klavírnych verzií. V roku 2004 nasledoval album s názvom 100 000 000 Bon Jovi Fans Can’t Be Wrong, kde vlastne zverejnili piesne, ktoré napísali už počas predošlých rokov, ale na žiadny z albumov sa im nehodili. V roku 2005 nasleduje album s názvom Have a Nice Day, z ktorého sa stala hitmi trojica piesní: „Have A Nice Day“, „Welcome To Wherever You Are“ a „Who Says You Can’t Go Home“. 
Po dvoch rokoch kapela opäť nahrala album a to s názvom Lost Highway s hitmi „(You Want To) Make a Memory“, „Lost Highway“, „Till we ain´t strangers anymore“ a „Whole lot of leaving“. Album sa stal ich tretím svetovým no.1 albumom po Slippery a New Jersey. Po vydaní albumu je kapela na turné a uvažuje o vydaní Cross Road II. Turné sa skončilo po roku a zaznamenalo obrovský úspech. Fanúšikovia zaplnili haly a štadióny, medzi nimi aj obrie stánky, o. i. v Mníchove, Londýne či Tokiu. Koncom roka má vyjsť DVD záznam z ich koncertov z Madison Square Garden v New Yorku, ktorými končili snáď ich najúspešnejšie svetové tour.