google/wiki40b huggingface dataset:
Dušan Grúň

Životopis

Maturoval v roku 1959 v Košiciach. Po maturite študoval na hutníckej fakulte VŠB v Ostrave, kde hrával v dixielande na trúbku. Neskôr začal spievať s orchestrom Iva Pavlíka. V Ostrave sa mu v roku 1964 narodila dcera Renáta. S orchestrom Josefa Vobrubu nahrával piesne v Prahe. V roku 1965 po návrate do Bratislavy (po účinkovaní v zahraniči) vystupoval viac ako tridsať rokov s Orchestrom Juraja Velčovského. V roku 1966 sa oženil s manželkou Majkou. Zatiaľ na troch CD nosičoch mu vyšlo 53 pesničiek aj keď len v rozhlase nahral viac ako 260 skladieb. Jeho nahrávky boli zaznamenané na desiatkach gramoplatní, ktoré zatiaľ neboli vydané. Účinkoval v zahraničí so spevákmi Karolom Duchoňom, Janou Kociánovou, Oľgou Szabovou tiež českými spevákmi Karlom Gottom, Waldemarom Matuškom, Helenou Vondráčkovou, s ktorými vystupoval v Nemecku. Účinkoval v hudobno-zábavnom programe Repete. V súčasnosti spoločne účinkuje so spevákom Martinom Jakubcom, v gala-spomienkovom programe Repete Návraty a je zároveň jeho producentom. Medzi jeho hity patria aj piesne, ktorých hudobné melódie pochádzajú z bývalej Juhoslávie ako napríklad „Kde si bola, keď tu hrmelo“ alebo „Kam pláva naša loď“.
Mazák (záhradkárska osada)

Mazák je záhradkárska osada v obci Povina.
Vznikla v roku 1985 pod názvom „Slovenský zväz záhradkárov, základná organizácia č.18 Povina - Mazák“. Od toho roku bol prvým predsedom Ing. Marián Braciník. Pod jeho vedením vznikla osada so 186 parcelami a 128 chatami. S týmto počtom sa osada radí medzi najväčšie záhradkárske osady na Slovensku. Druhým predsedom osady v r. 1995 – 1997 (ing. Braciník sa vzdal funkcie) bol Anton Kavacký. V roku 1998, po mimoriadnych voľbách, sa stal predsedom osady Ing. Pavol Novotný, ktorým je do dnešného dňa. Osada úzko spolupracuje s obecným úradom, či ide o sťažnosti občanov obce a taktiež vo veciach, ktoré môžu pomôcť obci Povina.
V roku 1997 zomrel prvý predseda Ing. Braciník, záhradkári od r. 1998 na jeho počesť organizujú futbalový zápas STARÍ PÁNI POVINA – ZÁHRADKÁRI POVINA. Po jeho skončení pokračuje podujatie tanečnou zábavou.
Bublina Loop I

Bublina Loop I je dutina v medzihviezdnej hmote ramena Orióna našej Galaxie. Z pohľadu nášho Slnka sa nachádza smerom k jadru galaxie. Dvoma zreteľnými tunelmi je spojená s Miestnou bublinou.
Nachádza sa približne 100 parsekov (326,2 ly) od Slnka. Plyn vo vnútri bubliny Loop I má hustotu približne 0,1 atóm/cm³. Jej súčasná poloha je v Lokálnom medzihviezdnom oblaku, ktorý je regiónom hustého materiálu vo vnútri bubliny. Oblak sa sformoval v mieste, kde sa stretávajú Lokálna bublina a Bublina Loop I.
Tournebu

Poloha

Obec má rozlohu 11,4 km². Najvyšší bod je položený 188 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 362 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
3M6 Šmel

3M6 ŠMEL (pôvodne 3M6 Shmel, rusky 3М6 Шмель - čmeliak, označenie NATO: AT-1 Snapper) je diaľkovo navádzaná protitanková raketa bývalého ZSSR. Vzhľadom na svojú veľkú hmotnosť a rozmery, bola príliš ťažká a veľká na nosenie vojakmi ako RPG, tak sa často upevňovala na špeciálne upravené vozidlá alebo vrtuľníky.

Technický popis

Protitanková riadená raketa 3M6 Šmel sa skladala z dvoch častí. Prvou bola kumulatívna hlavica s trhavou náplňou a nárazovým zapaľovačom. Tuhú časť tvoril samotný trup rakety. V ňom bol umiestnený raketový pohonný systém, palubný riadiaci systém a zdroj energie. Na zadnej časti trupu boli štyri mohutné stabilizačné plochy s pohyblivými krídelkami. Pohonný systém sa skladal zo štartovacieho a letového motoru. Obidva motory používali tuhé pohonné hmoty. Použiteľnosť rakety bola v rozmedzí 500 až 2 200 m. Riadiaci systém bol dvojkanálový s ručnými povelmi prenášanými cez kábel a zameriavaný vizuálnym sledovaním cieľa. Operátor obsluhoval elektronický blok, ktorý bol napojený na riadiaci pult s vlastným napájaním. K pultu sa vždy pripájala vodičom raketa, ktorú operátor riadil. Na zameranie cieľa a sledovanie rakety počas letu slúžil optický zameriavač.

Nasadenie

3M6 ŠMEL bolo použité Egyptom v roku 1967 v 6-dňovej vojne. Severná Kórea začala v roku 1975 vyrábať upravenú verziu tohto systému.
Courgenard

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 244 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Still

Život

Ján Still (čítaj Štyl) pochádzal z roľníckej rodiny spišských Nemcov. Chodil do ľudovej školy a popri tom už v detskom veku pomáhal rodičom pri roľníckych prácach. Vyššie vzdelanie sa mu podarilo získať samoštúdiom. 18. novembra 1826 sa oženil s Máriou Gellhofovou, rodáčkou z Veľkej. Z ich manželstva sa narodili štyri deti. Syn Ján Still ml. (1828 - 1873) pôsobil na viacerých miestach ako kaplán a od roku 1861 ako katolícky farár v Lendaku, kde vo veku 45 rokov podľahol epidémii cholery. Dcéry Mária Terézia (* 1833) a Karolína (* 1840) sa nevydali, pomáhali ako gazdiné v Spišskej Kapitule. Juliana Amália (* 1837) sa vydala za učiteľa Gellhofa, neskoršieho riaditeľa školy vo Veľkom Slavkove.
Ján Still nastúpil v roku 1828 na svoje prvé učiteľské miesto v Kežmarku. Od roku 1832 učil na nemeckej katolíckej škole v Novej Lesnej. Okrem učenia sa venoval poľnohospodárskym prácam, choval včely a bol členom populárnej skupiny Lock, ktorá hrávala pri rozličných slávnostných príležitostiach, na svadbách, báloch i pohreboch v širokom okolí. No nadovšetko mal rád Vysoké Tatry a horské vodcovstvo. 
Brat Jána Stilla Pavol Still (1816-1886) bol katolíckym kňazom a pôsobil v Ružomberku, Kežmarku, Levoči a vo Vyšných Repašoch. V Levoči sa zaslúžil o zveľadenie svätyne na Mariánskej hore.

Ocenenia

Za jeho zásluhy v oblasti školstva a za vynikajúce výsledky v ostatných oblastiach, ktorým sa venoval, teda aj za horské vodcovstvo vo Vysokých Tatrách, bol ocenený aj z najvyšších miest. Pri príležitosti osláv jeho päťdesiatročného pôsobenia v učiteľských službách mu v roku 1882 rakúsky cisár František Jozef I. udelil Strieborný kríž za celoživotné zásluhy. V roku 1995 bola Jánovi Stillovi pri príležitosti 680. výročia prvej písomnej zmienky o obci Nová Lesná odhalená pamätná tabuľa a na jeho počesť sa počnúc týmto rokom každoročne koná Memoriál Jána Stilla.
Slovenská florbalová extraliga mužov 2015/16

Systém súťaže

Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné družstvo po základnej časti zostúpilo do 1. ligy. Predposledné hralo baráž s 2. tímov 1. ligy.
Rebeka (román)

Rebeka je jeden z najvýznamnejších románov od britskej autorky Daphne du Maurier. Bol vydaný v roku 1938.
Je písaný v prvej osobe a odohráva sa sčasti v Monte Carle a sčasti v Británii v oblasti Cornwallu. Príbeh obsahuje veľa záhadných prvkov a drží v napätí čitateľa, ktorý spolu s hlavnou hrdinkou prežíva takmer detektívne pátranie po stopách mŕtvej prvej ženy svojho muža. Zároveň je to príbeh s romantickou zápletkou.

Obsah

Mladé anglické dievča pracuje ako spoločníčka staršej bohatej Američanky, pani Van Hopperovej. Svoju prácu nemá práve v láske, ale ako chudobnej sirote jej veľa možností neostáva. Sprevádza svoju zamestnávateľku na cestách. Pri návšteve Monte Carla sa nenápadné dvadsaťjedenročné dievča zoznámi s Angličanom Maximom de Winterom. Pani Van Hopperová, ktorá sa vyzná v klebetách, prezrádza, že Maxim prednedávnom prišiel o svoju manželku Rebeku. Rebeka, hoci bola skvelou jachtárkou, zahynula za búrky, keď sa vydala na more v noci so svojím člnom. Maxim pôsobí utrápene, ale napriek tomu je od prvej chvíle hlavnej hrdinke sympatický.
Hrdinka sa počas niekoľkých dní s Maximom zblíži a on ju požiada, aby sa za neho vydala. Keďže sa do neho dievčina zaľúbila, pristane a vezmú sa.
Mladá pani de Winterová sa ocitá na manželovom rodinnom sídle Manderley. Zoznamuje sa s Maximovou sestrou Beatrice, s jej manželom Gilesom, tajomníkom Frankom Crawleym. Títo ľudia stoja na jej strane. Ale v Manderley pôsobí aj tajomná pani Danversová, domáca, ktorá naďalej ostáva verná Rebeke a znepríjemňuje život novej panej. Odťažité správanie samotného Maxima a všadeprítomné porovnávanie s dokonalou Rebekou privádzajú mladú ženu k myšlienkam, prečo si ju Maxim vlastne vzal za ženu. Pochybuje o jeho láske a verí, že on ešte stále miluje svoju mŕtvu manželku.
V ťaživej atmosfére more vyvrhne vrak lode a policajné vyšetrovanie ukáže, že Rebeka nezahynula náhodou, ale že jej smrť niekto spôsobil. A možným vrahom je jediný človek - Maxim de Winter. Následné vypočúvanie, súd a vyšetrovanie vyplaví na svetlo sveta prekvapivé rozuzlenie.
Až do poslednej strany sa čitateľ nedozvie meno hlavnej hrdinky. Je rozprávačkou príbehu a postavy k nej prehovárajú bez toho, aby ju oslovili. Sama svoje meno nikdy nespomína, preto nám jej meno ostáva záhadou.

Adaptácie

Romám bol niekoľko ráz sfilmovaný, najúspešnejšia je verzia Alfreda Hitchcocka, film Rebecca s Laurencom Olivierom v úlohe Maxima de Wintera z roku 1944.
Chevra kadiša

Chevra kadiša (aram. חברה קדישא, dosl. Svätá spoločnosť), dlhšie Chevra kadiša de-gomlej chasadim (aram. חברה קדישא דגומלי חסדים, dosl. Svätá spoločnosť vykonávateľov skutkov milosrdenstva) je židovské pohrebné bratstvo. Jeho členovia bez nároku na odmenu zabezpečujú všetky rituálne a organizačné záležitosti súvisiace s židovským umieraním a pohrebom. Členstvo v ňom sa považuje za veľkú česť.
O určitej forme pohrebného bratstva sa hovorí už v babylónskom Talmude (Moed katan 27b). Pohrebné bratstvá organizované na základe stanov začali v Európe vznikať v 16. storočí. Pražská chevra kadiša bola založená roku 1564, pri jej zrode stál pražský rabín Eli’ezer Aškenazi. Konečnú podobu stanov určil rabi Löw. Tieto stanovy potom prevzala väčšina pohrebných bratstiev v aškenázskej Európe.

Úlohy

Medzi najdôležitejšie úlohy chevry kadiše patrí návšteva pri lôžku umierajúceho. Aspoň desať židovských mužov (minjan) recituje pri umierajúcom modlitbu Šma Jisra’el. Po smrti chevra kadiša zabezpečuje organizáciu pohrebu a rituálne očistenie tela na cintoríne (tahara). Očistené telo členovia bratstva oblečú do ľanového plátna a natrhnutého modlitebného šálu (talit). Kráčajú tiež v čele sprievodu k hrobu. Po pohrebe sa musia členovia sami rituálne očistiť. Medzi ich ďalšie povinnosti patrí navštevovanie pozostalých počas siedmich dní intenzívneho trúchlenia.
Štefan Bednár

Život

Študoval na Umeleckopriemyselnej škole v Prahe, ktorú dokončil v roku 1927. Maľovať začal ako študent v Prahe, ale naplno sa rozvinul až v Paríži (veduty, cirkusové, artistické a športové námety, konské dostihy, tanečnice, voľné krajinárske a figurálne kompozície). Civilnými motívmi sa priblížil francúzskej a českej maľbe. 
Počas 1. slovenskej republiky spolupracoval s ilegálnou KSS na príprave SNP, ako spojka medzi Gustávom Husákom a miestnymi odbojovými organizáciami. Vystupoval pod pseudonymom Šimon. Podielal sa na tvorbe falošných dokladov pre ľudí žijúcich v ilegalite.

Dielo

Počas SNP bol redaktor týždenníka pre politiku Nové slovo v Banskej Bystrici, bol tiež publicista, výtvarník povstaleckej tlače a organizátor kultúry. V Banskej Bystrici vytvoril množstvo politických karikatúr, plagátov, letákov, niekoľko linorytov. Svoje pôsobenie v SNP popísal v diele Dvojník Šimon ide do povstania, a svoju následnú ilegalitu, väznenie a pobyt v nacistickom koncentračnom tábore v diele Ďaleko sú fronty, ďaleko je máj. Je autorom cyklu obrazov s povstaleckými a vojnovými námetmi a spoluautor publikácie o slovenskom výtvarnom umení, bibliografických publikácií, čŕt a článkov.
Torfou (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,5 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brigueil-le-Chantre

Poloha

Obec má rozlohu 53,79 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ladislav Škvarka

Životopis

Stredoškolské vzdelanie získal na gymnáziu v Banskej Bystrici (1955). Vedúci Katedry podzemných vôd Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Venoval sa hydrogeologickým problémom neovulkanitov. Zostavovateľ hydrogeologických máp. Autor a spoluautor vedeckých prác a článkov v odborných časopisoch a zborníkoch.
Karel Steinich

Životopis

Po skončení základnej školy a nižších ročníkov gymnázia v Chrudimi pokračoval po ročnej učiteľskej praxi v Svratce v štúdiu na učiteľskom ústave v Kutnej Hore, kde v roku 1874 zmaturoval. Tu aj začína ihneď po skončení štúdií pracovať ako cvičný učiteľ na tamojšej obecnej škole. V roku 1876 bol preložený do Prahy, kde učil v priebehu asi 16-tich rokov na viacerých školách. V roku 1891 bol menovaný riaditeľom holešovickej meštianskej školy a neskôr i malostranskej, kde pracoval až do svojho odchodu do výslužby. Počas svojich pedagogických aktívít bol aj literárne činný. Zaoberal sa hlavne prírodovedou a pedagogikou. Venoval sa i astronómii. Publikoval niektorí svoje práce v časopise "Vesmír" a v "Archívu pro přírodovědecký výzkum Čech". Vydával i rôzne praktické spisy pre učiteľov. Karel Steinich bol aj členom skúšobnej komisie pre obecné školy a bol zvolený za znalca školstva do okresnej školskej rady v Prahe. Zomrel 2. januára roku 1924 v 
Prahe.

Entomologické aktivity

V entomológii sa zaoberal štúdiom motýľov (Lepidoptera). Napísal príručky, ako: "Ze života hmyzu" a "Motýlové-Lepidoptera. Analytický klíč, část I., II., III". Tieto príručky používali i slovenskí entomológovia pri svojom štúdiu hmyzu.
Turistická značkovaná trasa číslo 0805

Turistická značkovaná trasa číslo 0805 je červená trasa, ktorá sa spája Fiľakovo cez Rimavskú Sobotu s vrchom Tŕstie. Je prvou etapou Cesty Márie Széchy. Dĺžka trasy je 64,5 km.
Janíkov dvor

Janíkov dvor (staršie aj: Kopčiansky nový majer, v období po roku 1926 aj: Popperov majer; nem. Antonienhof; maď. Új-major, Antónia-major, János major udvar) je (najmä historické) územie v dnešnej južnej Petržalke. V širšom zmysle (ako majetky, majer) územie zodpovedá zhruba dnešnej miestnej časti Petržalka-Juh a lokalite Nové pole, v užšom zmysle ide len o (dnes už neobývané) sídlo na hranici dnešných lokalít Južné mesto-Zóna A a Južné mesto-Zóna B (čiže zhruba južne od Lúk 5). Do vzniku Česko-Slovenska Janíkov dvor patril pod Kittsee (slovenský historický názov Kopčany). 
Ak sa pojem Janíkov dvor chápe ako základná sídelná jednotka, ide v súčasnosti o územie zhruba zodpovedajúce oficiálnej lokalite Južné mesto-Zóna A, juhozápadnej (čiže zatiaľ novostavbami nezastavanej) časti Južného mesta-Zóny B a strednej časti lokality Janíkovské pole; toto vymedzenie vlastne zodpovedá blízkemu okoliu bývalého sídla Janíkov dvor okrem novo vybudovaných budov v Južnom meste-Zóne B. 
Janíkov dvor bol v dávnej minulosti ostrov. Do roku 1926 bol majetkom šľachtického rodu Baťánovcov (Batthyány), potom od roku 1926 majetkom F. L. Poppera (odtiaľ názov Popperov majer), neskôr sa stal štátnym majetkom.
Až do výstavby panelového sídliska v Petržalke centrum Janíkovho dvora tvorila rovnomenná malá osada tvorená niekoľkými rodinnými domami a objektami JRD, ktorá bola zbúraná v súvislosti s plánovaným pokračovaním výstavby sídliska až po hranice Jaroviec. Posledný objekt (neobývaný jednoposchodový rodinný dom) bol zbúraný počas cvičenia civilnej obrany a NATO v roku 1999. V časoch prvej Česko-slovenskej republiky a v rokoch 1945-47 sa nachádzal Janíkov dvor v hraničnom pásme. Na vstup do tejto oblasti bolo treba špeciálne povolenie. V roku 1947 túto pozíciou po pričlenení Jaroviec, Rusoviec a Čunova k ČSR stratil. 
Dnes sa v tejto oblasti nachádza len záhon s loveckým revírom, štátny majetok, po ktorých nesie meno, a nedokončená stavba depa, ktoré malo slúžiť pre bratislavské metro už pred rokom 1989, avšak projekt bol zrušený a tak objekt chátra. V súčasnosti sa tu plánuje vybudovanie konečnej zastávky a depa električkovej rýchlodráhy, ktorá má viesť cez Petržalku až po Šafárikovo námestie na protiľahlom brehu Dunaja. V minulosti sa tu tiež nachádzala železničná zastávka zrušená po preložení trate južnejšie.
Na územie sú spracované plány (urbanistická štúdia), ktorá predpokladá vznik novej štvrte s bývaním, školami, občianskou vybavenosťou.
Ladzany

Dejiny

V miestnej evanjelickej ľudovej škole pôsobil v roku 1838 Andrej Braxatoris - Sládkovič ako pomocný učiteľ. Na mieste pôvodnej budovy postavili v roku 1934 novú školu, dnes je v týchto priestoroch materská škola.
Pred prvou svetovou vojnou dal majiteľ veľkostatku v Ladzanoch Alfréd Westfried vybudovať úzkokoľajnú železničku na prepravu dreva z Ladzian do Hontianskych Tesárov (cca 8 kilometrov). Počas prvej svetovej vojny bola táto trať rozšírená severným smerom do obce Klastava. Po prvej svetovej vojne bola trať predĺžená cez lokalitu Dobrá voda až pod Sitno, na lokalitu Záholík. Celkovo dosiahla trať dĺžku až 36 kilometrov. V roku 1948 bola trať zoštátnená, ale už v roku 1952 bola jej prevádzka ukončená.
Na jeseň roka 2006 bola v obci vďaka dotácii z Štrukturálnych fondov Európskej únie vystavaná nová obecná cesta. V novembri 2006 bola v obci postavená nová kamenno-drevená autobusová zastávka.

Pamiatky

Evanjelický kostol je pôvodne románska jednoloďová stavba s polkruhovou apsidou z prvej polovice 13. storočia. Nachádza sa v opevnenom areáli vo vyvýšenej polohe v obci. Kostol je postavený na mieste staršieho hradiska. Je možné, že sa pôvodne jednalo o rotundu pri hradisku, ktorá bola v neskoršom období rozširovaná. V gotickom období doplnili loď kostola, z tohto obdobia pochádza aj severne orientovaná sakristia. Do kostola existujú dva vstupy s jednoduchými gotickými portálmi s lomeným oblúkom, severný a západný. Vo svätyni kostola sa dochovalo gotické pastofórium zdobené reliéfnymi fiálami. Ďalším gotickým detailom je dochovaná kamenná krstiteľnica z prvej polovice 15. storočia.
Od reformácie je kostol evanjelický, uvádza sa, že miestny zbor vznikol už v roku 1576 či 1586. Dvere do kostola pochádzajú z roku 1603. V areáli kostola sa nachádza aj drevená zvonica z roku 1697. Kostol prešiel barokovou úpravou v polovici 18. storočia, kedy vznikla západná predsieň (1761), bol inštalovaný organ a postavená súčasná drevená empora (letopočet 1763). Oltár v kostole je barokový, oltárny obraz Ecce homo je údajne renesančný z druhej polovice 16. storočia. V roku 1854 bola postavená severná, dnes už neexistujúca predsieň. Posledná veľká obnova kostola sa uskutočnila v roku 1982.
Žlčové kyseliny

Žlčové kyseliny sú steroidné zlúčeniny, ktoré vznikajú oxidáciou cholesterolu. Ako názov napovedá, sú obsiahnuté v žlči a tvoria jej najväčšiu organickú zložku. Tieto kyseliny hrajú významnú úlohu pri trávení lipidov, v metabolizme cholesterolu a jeho odstraňovanie z organizmu.
Primárnymi žlčovými kyselinami sú kyselina cholová a chenodeoxycholová. Tieto kyseliny vznikajú v bunkách pečene (hepatocytoch) syntézou z cholesterolu. Regulácia ich vzniku je založená na princípe spätnej väzby - pokiaľ je ich koncentrácia vysoká, ich syntéza je brzdená a naopak je urýchlená ich sekrécia do žlče.
V krvi sa žlčové kyseliny transportujú viazané na bielkoviny. V portálnej krvi je vysoká koncentrácia žlčových kyselín, ktorá sa však znižuje činnosťou pečene. Pokiaľ pečeň pracuje správne, dokáže odstrániť z krvi až 80% kyseliny cholovej a 60% kyseliny chenodeoxycholovej počas jedného prietoku. Táto schopnosť je využívaná ako indikátor pečeňovej funkcie.
Montagnac-sur-Lède

Poloha

Obec má rozlohu 19,55 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orry-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 12,1 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 398 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chris Butler

Životopis

Chris Butler vyrastal v meste Saint Louis v štáte Missouri. V mladosti hrával okrem hokeja aj bejzbal. Jeho otec Doug bol tiež profesionálnym hokejistom. V NHL hrával za Boston Bruins a v konkurenčnej WHA si zahral v roku 1977 za tím Calgary Cowboys. Tri sezóny hral aj farmársku súťaž AHL. Doug bol aj trénerom svojho syna Chrisa. Chrisova matka Martha bola tiež športovkyňa. Hrávala pozemný hokej.
Bhutanitis thaidina

Bhutanitis thaidina (Blanchard, 1871) je motýľ z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae).
Poddruhom je Bhutanitis thaidina dongchuanensis (Lee, 1986). Juhočínske Bhutanitis yulongensis a Bhutanitis nigrilima považuje napr. Chou 1992 za samostatné druhy, kým iní autori, napr. Igarashi 2003, za poddruhy alebo synonymá Bhutanitis thaidina.
Bhutanitis thaidina sa vyskytuje v Ázii, hlavne v Tibete a v Číne. Jeho húsenica žije na vlkovci Aristolochia moupinensis.
UGM-73 Poseidon

UGM-73 Poseidon bola americká dvojstupňová balistická raketa s pohonom na tuhé palivo, nesúca až 14 jadrových hlavíc. Bola vyvinutá na odpálenie z ponoriek. Pre americké námorníctvo ju vyvinula spoločnosť Lockheed Martin Space Systems. Raketa Poseidon je ďalšou evolúciou staršej rakety Polaris. Do roku 1965 preto niesla označenie Polaris B-3. Jej nástupcom sa stala balistická raketa Trident. V rokoch 1970-1978 bolo vyrobených 620 rakiet Poseidon.
Poseidon mal oproti Polaris A-3 pri rovnakom dolete dvojnásobnou vzletovú hmotnosť i nosnosť. Zachovanie doletu bolo možné vďaka väčšiemu množstvu prepravovaných pohonných hmôt, odľahčenej konštrukcii a účinnejšiemu palivu. V prove bola viacnásobná jadrová hlavica MIRV - jednotlivé hlavice mohli nezávisle od seba napadnúť niekoľko cieľov. Ak raketa niesla zvyčajných 10 hlavíc W-68 o sile 50 kt, mala dolet 5200 km, ak to bolo 14 hlavíc W-68, dolet klesol na 4000 km.
Poseidon mal oproti rakete Polaris o 52 cm väčší priemer (bol aj o 51 cm dlhší), Američanom sa ale podarilo vyvinúť nové vypúšťacie silá, ktoré mali vďaka lepšej konštrukcii rovnaký celkový priemer ako tie pôvodné. Odpadla tak nutnosť nákladne zrekonštruovať staršie americké raketové ponorky.
Poseidon bol prvýkrát skúšobne odpálený 16. augusta 1968 z mysu Canaveral. Prvou ponorenou ponorkou, ktorá Poseidon vypustila, bola v auguste 1970 USS James Madison rovnomennej triedy. Do operačnej služby bola strela prijatá v marci 1971. Vo výzbroji amerického námorníctva Poseidon čoskoro nahradili nové trojstupňové rakety Trident. Všetky rakety Poseidon boli vyradené do polovice 80. rokov.
Židovský cintorín v Prahe-Žižkove

Židovský cintorín v Prahe-Žižkove (čes. Židovský hřbitov v Praze-Žižkově) vo Fibichovej ulici používala pražská židovská obec k pochovávaniu svojich zosnulých od roku 1787, kedy prestal byť používaný Starý židovský cintorín v Josefove, do konca 19. storočia.
Nachádza sa tu niekoľko nádherných náhrobných kameňov.
Po roku 1945 bola časť cintorína premenená na park, časť so starými náhrobnými kameňmi však zostala zachovaná.
Od konca 19. storočia používala pražská židovská obec cintorín na Olšanech.
Hydroxyl

Termín hydroxylová skupina popisuje OH skupinu viazanú v organických zlúčeninách. Ak látky obsahujúce túto skupinu zároveň neobsahujú aromatické jadro, nazývajú sa alkoholy, pokiaľ ho majú, nazývajú sa fenoly. Hydroxylová skupina je taktiež súčasťou zložitejších organických substituentov, napr. karboxylové kyseliny.

Hydroxylový radikál

Hydroxylový radikál ·OH je neutrálna forma hydroxidového iónu (OH−). Je veľmi reaktívny a má krátku dobu života. Často je produkovaný pri rozpade hydrogenperoxidov (ROOH) alebo v atmosfére reakciou excitovaného atomárneho kyslíka s vodou.
V organickej syntéze sa často ako zdroj hydroxylových radikálov používa 1-Hydroxy-2(1H)-pyridinetion.
Javerlhac-et-la-Chapelle-Saint-Robert

Poloha

Obec má rozlohu 29,25 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 908 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE