google/wiki40b huggingface dataset:
Peter Kružliak

Životopis

Študoval na gymnáziu vo Zvolene (1926 – 1929), od roku 1931 vojak z povolania, príslušník československej, slovenskej armády a ČSĽA. Účastník protifašistického boja v armáde. Veliteľ roty 1. československej partizánskej armády J.V. Stalina. Pôsobil na Veliteľstve pozemného vojska v Banskej Bystrici (od 1944), pracovník Povereníctva vnútra v Banskej Bystrici (od apríla 1945). Politicky prenasledovaný, väznený. Pracovník STS v Krškanoch a SEZ v Tlamačoch.
Vydal knihy spomienok.
Namur (mesto)

Obyvateľstvo

Mesto má približne 108 950 obyvateľov (2010).

Naboženstvo

Mesto je sídlom rímskokatolíckej diecézy.
Vislianska kosa

Vislianska kosa (poľ. Mierzeja Wiślana, rus. Балтийская коса – Baltijskaja kosa) je piesočná kosa, vybiehajúca do Baltského mora. Je rozdelená medzi Poľsko a Rusko.

Poloha a rozmery kosy

Vislianska kosa leží na juhovýchodnom pobreží Baltského mora (Gdanského zálivu), od ktorého oddeľuje Visliansky záliv.
Dĺžka kosy dosahuje asi 60 km. Šírka sa pohybuje od 600 m do 2 km. Kosa vybieha z poľského územia, jej severovýchodná časť patrí do Kaliningradskej oblasti, ruskej exklávy. Poľsko-ruská štátna hranica leží 25 km od výbežku kosy smerom na juhozápad. Na severnom pobreží Vislianskej kosy leží najzápadnejší bod Ruskej federácie.
Najvyšším bodom kosy je najvyššia stála duna v Európe Wielbłądzi Garb, ktorá sa nachádza na severovýchodnom okraji poľského mesta Krynica Morska. Jej vrchol je v nadmorskej výške 49,5 m n. m.

Dopravné spojenie

Spojenie kosy s Poľskom zaisťuje cesta číslo 501, ktorá končí v mestskej časti Piaski, niekoľko kilometrov pred hranicou s Ruskom.
V súčasnosti nie je dovolené prejsť ani peši, ani automobilom poľsko-ruskú štátnu hranicu. Krajiny rokujú o zriadení hraničného priechodu, ktorý by umožnil spojenie medzi oboma časťami kosy.
Pre problémy s preplávaním poľských lodí ruskou časťou Vislianskeho zálivu na voľné more uvažuje Poľsko o vybudovaní prieplavu, ktorý by umožnil priame spojenie prístavu Elbląg s medzinárodnými vodami bez plavby cez ruské teritoriálne vody. Plavba by sa navyše podstatne skrátila.

Ruská časť kosy

Väčšina ruskej časti kosy je neobývaná. Jediné obývané miesto sa nachádza na samej špici kosy, administratívne ide o časť mesta Baltijsk. Vďaka polohe Kaliningradskej oblasti tak ide o najzápadnejšie položené ruské sídlo. Spojenie s vlastným mestom zabezpečuje trajekt.
Asi 1,5 km pred štátnou hranicou s Poľskom sa nachádzajú zátarasy, znemožňujúce ďalší pohyb na západ. Medzi zátarasami a samotnou hranicou operuje ruská pohraničná stráž.
Meď

Pôvod názvu

V časoch Rímskej ríše sa meď ťažila na ostrove Cyprus (po lat. Cyprium) – odtiaľ názov cuprum.

Využitie medi

Meď sa na technické účely využíva ako čistý kov (asi 55 % produkcie), aj ako zliatina s rôznymi prvkami (zvyšok). Až 75 % medených výrobkov sa použije v elektrotechnike, ďalej nasleduje strojárstvo, potravinárstvo a chemický priemysel. Používa sa napríklad pri výrobe drôtov, plechov, potrubia a mincí, v poľnohospodárstve pri ošetrovaní chorôb plodín, na ochranu dreva, kože a tkanív. Z dôvodu jej vysokej elektrickej a tepelnej vodivosti sa tiež používa ako metabolit. Bežná medná soľ ako sulfát, uhličitan, kyanid, oxid a sulfid sa používa ako fungicíd, zložka v keramike a pyrotechnike, pre pokovovanie elektrolytov ako aj ďalšie aplikácie v priemysle. Zliatiny medi, bronz a mosadz, sa používajú na výrobu prístrojov a náradia v rozličných odvetviach.

Zlúčeniny medi

Najčastejšími zlúčeninami sú Oxid meďnatý, oxid meďný a sulfid meďnatý. Je súčasťou rúd (napr. chalkopyrit CuFeS₂, chalkozín Cu₂S, kuprit Cu₂O a malachit CuOH₂.CuCO₃).

Biologický význam

Meď je esenciálnym prvkom pre všetky vyššie rastliny a živočíchy. Po absorpcii v tráviacej sústave sa viaže na albumín a transportuje sa do pečene.  V krvi sa viaže na plazmový proteín ceruloplazmín.
Je súčasťou rozličných enzýmov, v podobe centier medi v cytochróm-C oxidáze a v superoxid dismutáze (obsahuje meď a zinok). Popri úlohe v enzýmoch sa meď využíva na biologický elektrónový transport. Modré medené bielkoviny, ktoré participujú na elektrónovom transporte zahŕňajú napríklad azurín a plastocyanín. Názov „modrá meď“ pochádza z intenzívnej modrej farby vyplývajúcej z prenosu náboja z ligandu na kov (ligand-to-metal charge transfer – LMCT), absorpčné pásmo komplexu je okolo 600 nm.
Pravdepodobne zinok a meď si konkurujú pri absorpcii v tráviacom trakte, preto strava s prevahou jedného z týchto minerálov môže znamenať nedostatok druhého. Odporúčaná denná dávka medi pre zdravých dospelých je 0,9 mg/denne.

Toxicita

Všetky zlúčeniny medi, ak nie je známy opak, treba považovať za toxické. Smrteľná dávka síranu meďnatého pre človeka je približne 7 až 10 gramov. Meď je po zinku a železe tretím najpočetnejším stopovým prvkom v organizme. Navrhovaná bezpečná koncentrácia v pitnej vode pre ľudí sa líši v závislosti od zdroja, ale má tendenciu sa ustáliť od 1,5 do 2 mg/L. Potravinový referenčný príjem: tolerovateľná horná hranica konzumácie potravinovej medi pre dospelých zo všetkých zdrojov je 10 mg/denne.
Dôležitý podiel toxicity medi pochádza z jej schopnosti prijímať a darovať elektróny pri zmene oxidačného stavu. To katalyzuje vznik veľmi reaktívnych radikálových iónov, ako napríklad hydroxylového radikálu, spôsobom podobným Fentonovej reakcii. Túto katalytickú aktivitu využívajú enzýmy, s ktorými je meď normálne asociovaná a je preto toxická len ak je oddelená a nesprostredkovaná. Toto zvýšenie množstva nesprostredkovaných voľných radikálov sa nazýva oxidatívny stres a je predmetom aktívneho výskumu pri rozličných chorobách, kde meď môže mať dôležitú, ale menšiu rolu než pri akútnej toxicite.
Astygites

Astygites alebo Astygités (starogr. Ἁστυγίτης – Astygites/iný prepis Astygités, lat. Astygites) je v gréckej mytológii hrdina z Melitaie vo Fthii, ktorý pomstil smrť svojej sestry Aspalidy.
V Melitaii vládol taký krutý tyran, že ľud nevyslovil ani jeho skutočné meno a prezýval ho "Tartarom". Tyran bol navyše aj veľmi zhýralý a do svojej spálne si dal privádzať krásne dievčatá, ktoré sa mu proti svojej vôli museli podvoliť. Keď raz k nemu doviedli krásnu Aspalis, dcéru Argaia, dievča sa radšej obesilo, než by prišlo o panenstvo a svoju povesť.
Jej brat Astygites sa potom zaprisahal, že ju pomstí. Obliekol si odev svojej sestry, ukryl si pod ním meč a v tomto prestrojení sa dostal do paláca a tyrana zabil. Nadšení obyvatelia nato telo nenávideného tyrana hodili do rieky, ktorá od tej chvíle dostala meno Tartaros a Astygita z vďaky korunovali vencom. Keď sa následne chystal pohreb Aspalidy, zistili, že jej telo zmizlo a namiesto neho tam stála drevená socha od bohyne Artemis. Ľudia odvtedy na tomto mieste každoročne obetovali bohom kozu.
Juraj Czinege

Klubová kariéra

Czinege strávil dve sezóny v tureckej Super Lig s Elazığspor, jednu sezónu v Gambrinus Liga s 1.FC Slovácko a jednu sezónu v Greek Super League s Iraklis FC. Predtým hral za SV Mattersburg Amateurs v Austrian Regional League East a FC ŠTK 1914 Šamorín.

Národná kariéra

Štyri krát hral v slovenskej reprezentácii.
Czinege tiež hral v 2000 na Letnej olympiáde v Austrálii.
Moulins-le-Carbonnel

Poloha

Obec má rozlohu 16,31 km². Najvyšší bod je položený 223 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 738 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Agapénor

Agapénor alebo Agapénór (starogr. Ἀγαπήνωρ – Agapénor/iný prepis: Agapénór) je v gréckej mytológii syn Ankaia z Arkádie a Iotydy,bol kráľ v Arkádii.
Agapénor bol pred trójskou vojnou jedným z nápadníkov krásnej Heleny, ktorá si nakoniec za manžela vybrala spartského kráľa Menelaa. Po únose Heleny trójskym princom Paridom, sa kráľ Agapénor so svojim vojskom z Arkádie pridal k ostatným achájskym kráľom, ktorí pod velením mykénskeho kráľa Agamemnóna vypravili proti Tróji vojsko o sile stotisíc mužov a 1186 lodí. Arkádia prispela do spoločnej flotily 60 loďami.
Agapénor potom vo vojne patril medzi najstatočnejších achájskych bojovníkov. Keď zomrel hrdina Achilles a usporiadali sa na jeho počesť veľké pohrebné hry, aj Agapénor bol ich účastníkom a nechýbal aj medzi vybranými bojovníkmi, ktorí sa v závere vojny v trójskom koni dostali za hradby Tróje a dobyli hrad kráľa Priama.
Na ceste domov z Tróje jeho flotilu zahnala búrka na ostrov Cyprus, kde sa Agapénor usadil a založil mesto Pafos. V novozaloženom meste dal potom postaviť svätyňu bohyni Afrodite.
Allevard (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,63 km². Najvyšší bod je položený 2 749 m n. m. a najnižší bod 399 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 753 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jeu-Maloches

Poloha

Obec má rozlohu 12,73 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Vincent (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 16,27 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 289 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villemade

Poloha

Obec má rozlohu 9,21 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 699 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bohuslav Březovský

Životopis

V Poličke absolvoval reálne gymnázium a potom pokračoval v štúdiách v Prahe, na Karlovej univerzite. Zvolil si odbory právo a potom aj filozofiu.
V rokoch 1936 až 1938 bol redaktorom Národního osvobození a potom v rokoch 1939 - 1941 pracoval v nakladateľstve Melantrich a Orbis. V roku 1944 bol zatknutý a zvyšok vojny strávil v koncentračnom tábore. Po návrate pracoval opäť v Národním osvobození. V období 1948 - 1951 bol zamestnaný v Československom štátnom filme. Ďalším zamestnávateľom mu bolo v rokoch 1951 - 1955 nakladateľstvo Československý spisovatel, bol tu redaktorom rovnako, ako v ďalšom zamestnaní v časopise Květen, kde pracoval v rokoch 1955 - 1957. Potom bol spisovateľom z povolania. V období normalizácie po roku 1970 mal problémy s vydávaním kníh. Bol zaťom spisovateľa Karla Nového.
Březovský napísal sedem románov a rad poviedok a rozprávok. Jeho románová tvorba nadväzuje na tradíciu psychologickej prózy, analyzuje postavenie a komplikované dozrievanie človeka vo svete sociálnych a etických prevratov.
Sainte-Marguerite-de-Carrouges

Poloha

Obec má rozlohu 8,69 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ribennes

Poloha

Obec má rozlohu 24,97 km². Najvyšší bod je položený 1 203 m n. m. a najnižší bod 917 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brugnens

Poloha

Obec má rozlohu 13,45 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nadaillac-de-Rouge

Poloha

Obec má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sourribes

Poloha

Sourribes má rozlohu 19,75 km². Najvyšší bod je položený 1 438 m n. m. a najnižší bod 467 m n. m.

Obyvateľstvo

Sourribes má 173 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
La Salle (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 4,71 km². Najvyšší bod je položený 528 m n. m. a najnižší bod 336 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 441 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malá Čierna

Názov obce

Názov bol v roku 1471 Kys Charna, v roku 1474 Cherna Parva, v roku 1510 Kys Czorna a v roku 1808 Malá Cžerna. Súčasnú podobu má názov obce od roku 1927.

Polohopis

Obec leží v južnej časti žilinského okresu, asi 3 km západne od Rajca, v geomorfologickom podcelku Domanižská kotlina. Z východu, severu i západu obec obkolesujú Súľovské vrchy. Stredom obce preteká potok Hvojtová a jediná prístupová cesta odbočuje z cesty II/517 (Považská Bystrica – Rajec). Rajec je vzdialený 5,5 km, Žilina 25 km a Považská Bystrica 21 km.

Dejiny

Malá Čierna sa ako osada Lietavského panstva po prvýkrát spomína 6. marca 1471 v darovacej listine kráľa Mateja Korvína ako Kys Charma. Ako súčasť panstva sa nachádza aj v súpise dedín z roku 1543, kedy bolo v Malej Čiernej 5 roľníckych usadlostí, 2 bezroľných domkárov a 5 fojtov. Do 15. storočia sa v písomnostiach uvádzala osada Čierna, od tohto času sa už uvádzala samostatne Veľká Čierna a Malá Čierna. 
Budovu školy si postavili obyvatelia v roku 1905, obecnú knižnicu si zriadili v roku 1926 a o dva roky neskôr vznikol Dobrovoľný hasičský zbor. V roku 1932 bol dokončený Obecný dom, v máji 1942 bola vysvätená miestna kaplnka. Kostol Povýšenia sv. kríža bol postavený v rokoch 1936 – 1940, rekonštruovaný v rokoch 1990 – 1991. Novú etapu rozvoja obce započalo zavedenie elektrickej energie v roku 1947, v rovnakom období bol do Malej Čiernej zavedený telefón. V októbri 1959 bolo založené JRD, ktoré bolo ako samostatný dvor od roku 1969 pod správou Štátneho majetku Rajec. Veľkou udalosťou bolo zavedenie autobusovej dopravy v roku 1960, v roku 1965 bol založený Zväz žien. Telovýchovná jednota vznikla z iniciatívy futbalistov v roku 1963, o tri roky neskôr začala výstavba futbalového ihriska. Výstavba vodovodu začala v roku 1968, jeho správu prevzal v roku 1985 podnik SEVAK. Kultúrny dom sa začal stavať na jar 1975, nechýbala kuchynka s celkovým vybavením. Od roku 1980 bola obec pričlenená k mestu Rajec.
Po osamostatnení v roku 1990 bol vytvorený Obecný úrad, v lete 1994 bola dokončená požiarna nádrž. Budovu školy si od Farského úradu v Rajci obec odkúpila v roku 2001, následne budovu zrekonštruovala. V roku 2006 prebehla v obci plynofikácia a v roku 2009 bolo dokončené viacúčelové ihrisko na Tehelni. Od roku 2008 sa v Malej Čiernej organizuje Memoriál Louisa Crosa, turistické podujatie pre cyklistov a peších v Súľovských vrchoch.

Turizmus

Najvýznamnejším podujatím je Memoriál Louisa Crosa pre peších turistov a cyklistov, organizuje hokejový turnaj. Okolité Súľovské vrchy ponúkajú možnosti na turistiku. Obcou vedie  značkovaný chodník z Rajca do Vrchteplej.
Thénezay

Poloha

Obec má rozlohu 48,49 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 460 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cucq

Poloha

Obec má rozlohu 13,16 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 166 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Virgin Galactic

Poistný program

Spoločnosť Virgin Galactic eviduje už viac ako 85 000 ľudí zo 125 krajín po celom svete, ktorí prejavili svoj záujem stať sa pasažierom na lodi Enterprise. Záloha, ktorú zaplatili sa spoločnosti vyšplhala na 40 miliónov amerických dolárov. Po začatí nulovej gravitácie sa budú pasažieri voľne vznášať v kabíne. Po šiestich minútach sa stav beztiaže ukončí a zemská príťažlivosť pritiahne loď. Podľa agentúry ISTA, už v roku 2015 spoločnosť zorganizuje približne 50 000 komerčných letov do vesmíru, čo by znamenalo 300 turistov ročne. Samozrejme cestujúci po okamžitom zakúpení vesmírnej letenky budú automaticky presmerovaní na nový poistný program pripravený poisťovňou Allianz. Poistný program SpaceCo zahŕňa poistenie batožiny, storno poplatkov, poistenie stúpajúcej ceny paliva a prípadnej nehody. Kúpa drahého lístka do vesmíru nebude stačiť. Každý potenciálny cestujúci bude musieť podstúpiť náročné fyzické testy trvajúce 2 – 3 dni. Testy absolvuje v nadzvukovej stíhačke v nadmorskej výške 100 km. Testovať sa bude zdravotný stav pasažiera a následne jeho reakcia na preťaženie. Pri zážihu lode Enterprise nastane celkové preťaženie 3,8G a pri návrate maximálne 6G.
Chotárny kopec

Polohopis

Nachádza sa hranici okresov Čadca a Kysucké Nové Mesto približne 6 km južne od Čadce a 8 km severne od Kysuckého Nového Mesta, približne 4 km východne leží Krásno nad Kysucou. Vrchol tvorí hranicu katastrálnych území mesta Čadca a obcí Dunajov a Ochodnica a zároveň je aj najvyšším bodom týchto území. Chotárny kopec leží v juhovýchodnej časti Rakovskej hornatiny a vo východnej časti podcelku Vysoké Javorníky. Vrchol kopca je zalesnený, preto poskytuje iba obmedzené výhľady. Lepšie výhľady sú možné na severnom svahu v lokalite Črchľa.

Prístup

Chotárny kopec je križovatka turistických chodníkov. Križuje sa tu  červene značená trasa (Javornícka magistrála), ktorá vedie od železničnej stanice v Čadci okolo Briavy a pokračuje na západ až juhozápad do Sedla pod Grapou so  zelenou značkou, ktorá vedie takisto od stanice v Čadci cez osadu Kýčera a pokračuje na juh do Nesluše. Najľahší prístup na vrchol je po  žltej značke zo Zákopčia (osada U Holých) do osady Blažkovci a odtiaľ po  červenej. Prístup z Čadce je po  červenej alebo  zelenej značke z centra mesta, prípadne z osady Vojty po  žltej, z ktorej je možné sa napojiť na niektorú z týchto dvoch trás. Z juhu je možný prístup po  zelenej značke z Ochodnice.
Subtropické pásmo

Subtropické pásmo alebo subtrópy sú oblasti so subtropickým podnebím. Subtrópy sa nachádzajú medzi oblasťami s tropickým podnebím a oblasťami s miernym podnebím. Subtrópy sa teda dajú považovať za ich prechod. Na severnej pologuli ležia subtrópy medzi 30° a 45°, na južnej pologuli ležia subtrópy medzi obratníkom Kozorožca a 40°.
V Alisovej klasifikácii podnebia sú hranice vymedzené klimatickými polohami polárnej a tropickej fronty. Pre severnú pologuľu platí, že severná hranica subtrópov zodpovedá najsevernejšej klimatickej polohe tropického frontu a južná hranica zodpovedá najjužnejšej klimatickej polohe polárneho frontu. V lete je teda v subtrópoch tropická vzduchová hmota a v zime je v subtrópoch polárna vzduchová hmota.
Ďalej môže byť subtropické podnebie rozdelené na 4 typy: pevninské (kontinentálne), morské (maritimné), západných brehov pevnín (stredomorské) a východných brehov pevnín (monzúnové).
V subtrópoch vegetujú spoločenstvá vždy zelených tvrdolistých kríkov (makchie), striedavo vlhké lesy subtrópov, rastlinstvá púští a polopúští.
V subtrópoch sa pestujú napr. bavlník, tabak, olivy, pomaranče či iné citrusy a vínna réva.
Múzeum židovskej kultúry

História

Múzeum židovskej kultúry sa začalo formovať na pôde Historického múzea SNM ako Oddelenie židovskej kultúry. Samostatným špecializovaným múzeom SNM s celoštátnou pôsobnosťou sa stalo v roku 1994.

Vzdelávanie

Kolobeh života veriacich židov – výchova k tolerancii 
určené pre druhý stupeň ZŠ a SŠ 
dĺžka programu: 60 - 90 min. 
optimálny počet osôb v skupine: max. 30 
Nadväzuje na učebné osnovy: dejepis, náuka o spoločnosti, náboženská výchova. 
Cieľom prehliadky expozície spojenej s lektorským výkladom je žiakom ZŠ a študentom SŠ, čo najvernejšie priblížiť život ortodoxnej židovskej rodiny a oboznámiť ich s tradíciami, náboženskými obradmi a sviatkami životného cyklu ako sú obriezka, bar micva a bat micva, ako aj obrady spojené so svadbou a úmrtím. Múzeum sa tak stáva miestom, kde žiaci, ale aj učitelia dopĺňajú a prehlbujú získané vedomosti o židovskej kultúre a náboženstve.
Riešenie „židovskej otázky“ na Slovensku v rokoch 1939 – 1945 

určené pre druhý stupeň  ZŠ a SŠ 
dĺžka programu: 60 - 90 min. 
optimálny počet osôb v skupine: max. 30
Nadväzuje na učebné osnovy: dejepis, náuka o spoločnosti. 
Vzdelávanie o holokauste je súčasťou vyučovacieho predmetu Dejepis a preto hovoriť o holokauste a učiť o ňom je spôsob, ako sa s touto tragickou udalosťou našich dejín nielen vyrovnať, ale aj pochopiť nezmyselnosť akejkoľvek formy intolerancie v spoločnosti. Problematika riešenia tzv. "židovskej otázky" je študentom počas návštevy expozície citlivo priblížená, pričom sa berie do úvahy vek a zameranie študentov škôl.
Vhodným doplnením vyučovacích hodín najmä pre študentov SŠ a gymnázií je spojenie prednášky a premietania krátkych 10 minútových filmov  s výpoveďami preživších. Prostredníctvom svedectiev môžu  študenti i učitelia spoznávať židovskú históriu a osobné príbehy.
Dĺžku a čas lektorských výkladov a vzdelávacích programov je možné prispôsobiť požiadavkám jednotlivých skupín.
VZDELÁVACÍ PROGRAM PRE MATERSKÉ ŠKOLY:
Čo všetko sme videli v múzeu  
dĺžka programu: 45 min. 
počet osôb v skupine: max. 20
Deti spolu s pedagogickým dozorom prejdú priestormi múzea, kde sa hravou formou dozvedia o židovských sviatkoch, zvykoch a tradíciách. Úlohou je zapamätať si čo najviac predmetov, ktoré sú v múzeu vystavené. Deti následne kreslia na hárky papiera v malej triede zriadenej v múzeu všetko, čo si z prehliadky a hry zapamätali.
Informácie o rezervácii programov 
Vzdelávací program je potrebné si objednať minimálne v dvojtýždňovom časovom predstihu.
Donchery

Poloha

Obec má rozlohu 27,36 km². Najvyšší bod je položený 408 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2393 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Prat-Bonrepaux

Poloha

Obec má rozlohu 14,43 km². Najvyšší bod je položený 727 m n. m. a najnižší bod 319 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 841 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ainharp

Poloha

Obec má rozlohu 14,07 km². Najvyšší bod je položený 426 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mizmár

Mizmár (arab. مزمار) je všeobecný arabský názov pre jednoduché alebo dvojité jazýčkové dychové nástroje. Môže tiež označovač hudobné duo alebo trio pozostávajúce z takéhoto nástroja so sprievodom bubna. Dychovým nástrojom môže byť v Maroku gajta, alebo na Blízkom Východe pôvodom turecká zurna.
Pobrežné vrchy

Pobrežné vrchy (-slovenský normovaný názov) alebo staršie Prímorské pásmo (ang. Coast Mountains, franc. Chaîne Côtiere) sú najzápadnejšie horské pásmo v Kordillerách, ktoré sa tiahnu pozdĺž západného brehu Severnej Ameriky a pokrývajú väčšinu pobrežných oblastí kanadskej provincie Britská Kolumbia. Je súčasťou väčšej skupiny, nazývanej Pacific Coast Ranges (Pacifické Pobrežné vrchy), ktorá zahŕňa pásmo Alaska Range, pohorie Chugach, pohorie Saint Elias Mountains, pásmo Kaskádových vrchov, pohorie Sierra Nevada a Sierra Madre Occidental.
Pohorie Pobrežné vrchy je 1 609 km dlhé a v priemere 200 km široké. Jeho južná a juhovýchodná časť je ohraničená riekou Fraser a náhornou plošinou Interior Plateau. Severne od pahorkatiny Nechako je pohorie Pobrežné vrchy lemované na vnútrozemskej strane pohorím Hazelton, pohorím Skeena, plošinou Stikine, plošinou Tahltan a pohorím Tagish. Jeho severozápadný okraj ohraničuje rieka Kelsall, ležiaca v severnej časti juhovýchodnej Aljašky, za ktorou sa rozkladá pohorie St. Elias Mountains.
Na západnej strane pohoria sa nachádzajú hlboké dažďové pralesy mierneho pásma, v pohorí je veľa vrchov a hôr, ktoré sú pokryté ľadovcom. Súčasťou pohoria sú aj najväčšie ľadovce na svete v miernom pásme. Pohorie sa na jeho východných svahoch zúžuje do suchej vnútornej rokliny, alebo do subarktického lesa v oblasti pohoria Skeena Mountains a náhornej plošiny Stikine Plateau.

Vznik pohoria

Pohorie Pobrežné vrchy vzniklo, keď sa aktívny vulkanický oblúk súostrovia Insular Islands srazil s pobrežím amerického severozápadu pred 115 miliónmi rokov. Po milióny rokov boli jeho vrcholy tlačené nadol a izostatický odraz spôsobil, že ich magma v magmatických krboch začala stúpať, čím sa postupne vytvorila dnešná podoba pohoria North Shore.
Pribinova ulica (Bratislava)

Významné budovy

Nachádza sa tu jedna z najvyšších budov v Bratislave – Tower 115 (niekdajšie Pressburgcentrum, predtým Presscentrum) a pripravuje sa tu výstavba dvojice budov komplexu Panorama City, ktoré sa po dokončení stanú prvými mrakodrapmi na Slovensku s výškou 177,5 m.
Na Pribinovej 17 sa nachádza nová budova Slovenského národného divadla.