google/wiki40b huggingface dataset:
Cubnezais

Poloha

Obec má rozlohu 10,3 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Katolícka stredná pedagogická škola Košice

Dejiny

Škola začala svoju činnosť 2. septembra 2005, kedy bol košickým gréckokatolíckym biskupom Milanom Chauturom otvorený školský rok 2005/2006. Priestory pre svoje pôsobenie dostala v budove ZŠ Krosnianska. Prvým riaditeľom školy sa stal PaedDr. Ľubomír Verbovanec. Od školského roku 2007/2008 škola pôsobí na Charkovskej ulici 1 na sídlisku Dargovských hrdinov. Prví absolventi – maturanti opustili brány školy po úspešnej maturitnej skúške v máji 2008. V roku 2012 sa presťahovala na Južnú triedu 48, kde sídli doteraz
Nieppe

Poloha

Obec má rozlohu 17,24 km². Najvyšší bod je položený 21 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 500 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Servières

Poloha

Obec má rozlohu 19,38 km². Najvyšší bod je položený 1 265 m n. m. a najnižší bod 840 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zemplinikum

Litológia

Obalové jednotky zemplínskeho kryštalinika sú označované ako cejkovská skupina. Tieto horniny sú karbónskeho a permského veku, prevažne kontinentálneho vývoja. Spodnú časť formácie tvoria pieskovce, zlepence a fylity s tenkými slojmi antracitu. Rozlíšiteľné sú dva karbónske sedimentačné cykly, oba obsahujúce ryolity a ich pyroklastiká. Nad nimi sa nachádzajú permské ílovité bridlice, zlepence a pieskovce, tiež s polohami kyslých vulkanitov.
Druhohorné súvrstvia sú zachované len v juhovýchodnej časti zemplinika, pri Ladmovciach a Černochove. Sú to triasové pieskovce, vápence a dolomity. Po okrajoch miestami aj andezity a ryolity, prípadne ich tufy.
Severne od zemplinika sa podloží Východoslovenskej panvy nachádza iňačovská jednotka, osobitého vývoja.
Kasumi (torpédoborec)

Bojové nasadenie

6. apríla 1945 sprevádzala jednotka Kasumi bojovú loď Jamato z Vnútorného mora na misii Ten Gó smerom na Okinawu. Po ceste bol 7. apríla ho poškodilo americké letectvo skupiny Task Force 58. Torpédoborec Fujuzuki pozbieral trosečníkov a dvoma torpédami ho poslal ku dnu asi 270 km juhozápadne od Nagasaki (31° 0′ s.š, 128° 0′ v.d.).
Zo stavu Japonského cisárskeho loďstva bola odpísaná 10. mája 1945.
Saint-Supplet

Poloha

Obec má rozlohu 7,43 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 243 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 166 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Niels Ryberg Finsen

Životopis

Jeho rodina sa v roku 1858 presťahovala na Faerské ostrovy, kde sa tiež narodil. Obaja jeho rodičia však pochádzali z Islandu. Jeho otec Hannes Steingrim Finsen pochádzal z islandskej rodiny, ktorej korene siahajú až do 10. storočia. Matka Johanne Fromana bola tiež rodená Islanďanka a zomrela, keď mal Finsen štyri roky. Vychovala ho jej sesternica Birgitte Kirstine Formann, ktorú si Finsenov otec následne vzal za ženu.
Po ukončení štúdia medicíny a krátkej úlohe prosektora anatómie v Kodani sa sústredil na výskum fyziologických účinkov rôznych druhov svetla. U niektorých z nich objavil liečebné účinky a v roku 1895 prvýkrát aplikoval u ochorenia lupus vulgaris liečbu pomocou koncentrovaného svetla lampy. V roku 1896 založil v Kodani Ústav pre terapiu svetlom. V roku 1898 sa stal profesorom a v roku 1899 bol povýšený do šľachtického stavu. Bol pasovaný Rytierom rádu Dannebrog. V roku 1903 získal za svoje výskumy v oblasti fototerapie Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu. Neskôr sa zameral aj na dietológiu a študoval diétne režimy s nízkym obsahom sodíka.
Bol ženatý s Ingeborg Balslev s ktorou mal 3 deti. Trpel Niemann-Pickovou chorobou, ktorá postihuje pečeňové tkanivo. Takisto mal srdcové ťažkosti. Jeho vlastné choroby boli hnacou silou, ktorá ho viedla k výskumu. Tieto choroby ho však postupne invalidizovali. Zomrel necelý rok po tom, čo získal Nobelovu cenu.
Lacadée

Poloha

Obec má rozlohu 4,81 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Piotrowice

Geografia

Pietrovice sa nachádza v strednej a východnej časti Poľska, asi 270 km od Karpát a asi 290 km od Baltského mora, 523 km východne od Berlína, v Nemecku. Obec prekročí rieka Visla. Nachádza sa v samom srdci Mazovskej nížiny v nadmorskej výške 94 metrov. V obci je jazero. Je to pozostatok rieky Visla, ktorá tu prúdila v staroveku.
Imrich Hudec

Život

Základnú školu absolvoval v rodnom meste a rovnako v Banskej Štiavnici zmaturoval. Študoval medicínu na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Po rozdelení Česko-Slovenska sa vrátil na Slovensko a štúdium medicíny ukončil na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v roku 1941. 
Ako čerstvo skončený lekár narukoval do Slovenskej armády, kde ako šéflekár útočnej vozby v Martine získal prvé chirurgické skúsenosti. Zúčastnil sa Slovenského národného povstania. Po skončení II. svetovej vojny pokračoval ako chirurg vo svojom rodisku – Banskej Štiavnici u primára Dionýza Majdáka  a v rokoch 1945 – 1947 na chirurgickej klinike v Košiciach u prof. Jána Kňazovického. V roku 1947 sa s mladou rodinou vrátil do Banskej Štiavnice, kde pokračoval vo svojej chirurgickej špecializácii na chirurgickom oddelení nemocnice a zároveň v nadúväzku ako „banský“ lekár. V roku 1953 prijal ponúknuté miesto riaditeľa Krajskej nemocnice (KÚNZ) v Banskej Bystrici, kam sa v roku 1955 aj s rodinou presťahoval. 
Bol nadaný hudobník, od detstva hral na klavíri, počas štúdia hrával v študentskej kapele, mal niekoľko sólových klavírnych koncertov. Vo voľných chvíľach sa rád venoval športu, v mladých rokoch lyžovaniu a stolnému tenisu, neskôr najmä tenisu a turistike. 
S manželkou vychovali dve deti – dcéru a syna, obidvaja sa stali lekármi. Dcéra Jela absolvovala na LF UK v Bratislave v roku 1969 - špecializovala sa na ortopédiu. Syn Jozef promoval na LF UK v Bratislave v roku 1971 – emigroval do USA, špecializoval sa na pracovnú medicínu. 
Do posledných chvíľ života sa zaoberal myšlienkou na vydanie ďalšej publikácie, venovanej jeho večnej téme - traumatológii, ktorá by bola zdrojom vedomostí pre najmladšiu generáciu budúcich lekárov. Žiaľ tieto plány mu vek a úbytok síl nedovolili realizovať. Nedokončené stránky zostali na jeho stole, keď dňa 3.5.1999 umrel.

Dielo

Ako lekár-chirurg venoval sa najmä traumatológii, spoluautor koncepcie traumatológie na Slovensku, odborník v neurotraumatológii, ošetrovaní chrbtice a operačných zlomenín krčku stehnovej kosti pomocou strmo zavedeného klinca.  Riaditeľ NsP  KÚNZ v Banskej Bystrici (1953 – 1969), zároveň aktívny chirurg a ordinár pre úrazovú chirurgiu na chirurgickom oddelení. Zakladateľ oddelenia úrazovej chirurgie NsP KÚNZ v Banskej Bystrici (prvého samostatného trumatologického oddelenia na Slovensku) a jeho prvý primár(1954 – 1981). Autor vedeckých prác, prednášok, zostavovateľ a spoluautor učebnice Úrazová chirurgia (1970, 1986), autor kapitoly o úrazovej problematike v knihe Všeobecné lekárstvo II. a IV. (1989, 1991). Nositeľ viacerých ocenení.

Ocenenia

1964 - Pamätná medaila J. E. Purkyně,
1971 - Kostlivého cena, 
1974 - Zaslúžilý lekár, 
1974 - Pamätná medaila J. B. Gwotha, 
1974 - Medaila Slovenskej lekárskej spoločnosti, 
1981 - Cena Československej chirurgickej spoločnosti za knihu Úrazová chirurgia, 
1981 - Cena Slovenského fondu výtvarných umení za knihu Úrazová chirurgia.
1984 - Čestné uznanie Československej chirurgickej spoločnosti  za zásluhy o rozvoj Čsl. traumatológie
Franz Schmidt

Životopis

Narodil sa v rodine obchodníka Františka Schmidta. Študoval klavír u Teodora Leszetyckieho. V roku 1888 sa presťahoval do Viedne a študoval na tamojšom konzervatóriu kompozíciu u Roberta Fuchsa a čelo u Ferdinanda Hellmesbergera. Štúdium ukončil v roku 1896 s „vyznamenaním“.
Od roku 1896 do roku 1911 bol členom Viedenských filharmonikov a do roku 1914 violončelistom v Dvorskom orchestri (dnes "Orchester Viedenskej opery"). Úspešne pôsobil nielen ako sólista, ale aj ako dirigent tohto orchestra.
V roku 1914 sa stal profesorom hry na klavíri na "Viedenskej múzickej akadémii" (dnes: Univerzita pre muziku a divadelné vedy). V roku 1925 sa tam stal riaditeľom a od roku 1927 do roku 1931 bol i rektorom. Ako pedagóg vyučujúci hru na klavír, violončelo, kontrapunkt a kompozíciu vychovával na akadémii množstvo známych budúcich muzikantov, dirigentov a skladateľov. K jeho najznámejším žiakom patria mimo iných klavirista Friedrich Wührer, skladateľ Rudolf Wimmer a Alfred Rosé (syn Arnolda Rosé), spomedzi skladateľov ďalej Theodor Berger, Marcel Rubin a Alfred Uhl. Zo zdravotných dôvodov sa v roku 1937 vzdal svojej pedagogickej činnosti.
Lucius Accius

Život

Accius sa narodil v Pisaure v Umbrii (dnes Pesaro) ako syn prepustenca. Začal tvoriť okolo roku 140 pred Kr., od roku 120 pred Kr. bol významným členom kolégia básnikov (collegium poetarum). Jeho dátum smrti je neistý, ale dožil sa vysokého veku, pretože Cicero, ktorý sa narodil roku 106 pred Kr., spomína, že s ním viedol rozhovor o literatúre.
Podľa dochovaných anekdot bol na staré kolená Accius vážený ale márnomyseľný starec. Údajne požadoval, aby mu v sídle kolégia bola vztýčená kolosálna socha, hoci sám bol drobnej postavy. S Acciom sa spája aj úslovie oderint dum metuant (Nech ma nenávidia, len nech sa ma boja), ktoré s obľubou používal cisár Caligula.

Dráma

Lucius Accius sa preslávil ako autor početných dramatických diel. Zachovali sa názvy a zlomky o rozsahu asi 700 veršov z približne 50 tragédii. Vytvoril tiež dve praetexty: Brutus, ktorá sa zaoberala vyhnaním Tarquinia Superba z Ríma a založením republiky, a Decius (tiež nazývaná Aeneadae), ktorá pojednávala o obeti Publia Decia Musa v Bitke pri Sentine (295 pred Kr.).
Väčšina z jeho tvorby bola napodobením alebo voľným prekladom gréckych tragikov, obzvlášť Aischyla, Euripida a Sofokla. Acciovou obľúbenou témou bola Trójska vojna a osud potomkov Pelopa. Najstaršia z jeho hier bola pravdepodobne tragédia Atreus.
U Accia oceňovali antickí kritici silu a živelnosť jazyka a čistotu myšlienok. Jeho súčasník, satirik Lucilius, si ho doberal pre vznešený štýl.
Estónska sovietska socialistická republika

Počas druhej svetovej vojny

Estónsko bolo v medzivojnovom období nezávislým štátom. 16. júla 1940 územie obsadil ZSSR, ktorý si predtým v pakte Molotov-Ribbentrop (august 1939) vyrokoval, aby Estónsko bolo súčasťou sovietskej sféry vplyvu. 21. júla bola vytvorená Estónska SSR, ktorá bola 9. augusta 1940 anektovaná Sovietskym zväzom. Po vpáde vojsk Osi do ZSSR bolo územie Estónska obsadené a stalo sa súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland. Následkom Pobaltskej ofenzívy Červenej armády (september 1944) bola sovietska vláda nad Estónskom obnovená. Tesne pred oslobodením Estónska opustilo krajinu po mori 80-tisíc ľudí. Po okupácii v roku 1940 a aj po oslobodení Estónska v roku 1944 Sovietskym zväzom nastali v Estónsku presuny obyvateľstva a masové deportácie do gulagov.
La Chapelle-Hermier

Poloha

Obec má rozlohu 17,94 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 796 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Nizier-de-Fornas

Poloha

Obec má rozlohu 15,88 km². Najvyšší bod je položený 995 m n. m. a najnižší bod 619 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 639 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Nauphary

Poloha

Obec má rozlohu 24,43 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 737 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lus-la-Croix-Haute

Poloha

Obec má rozlohu 87,2 km². Najvyšší bod je položený 2 454 m n. m. a najnižší bod 971 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kalocsský obvod

Kalocsský obvod (maď. Kalocsai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kalocsa. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky

Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky (poľ. Park Krajobrazowy Międzyrzecza Warty i Widawki) sa nachádza v poľskom Lodžskom vojvodstve na pohraničí powiatov Łask, Wieluń, Zduńska Wola a Sieradz a na území gmín Widawa, Konopnica, Burzenin, Zapolice, Sieradz, Ostrówek a Zduńska Wola.
CHKO bola vytvorená v roku 1989. Celková výmera je 26 636 ha. Predmetom ochrany sú doliny Varty, Widawky a ich prítokov vrátane ich okolia a prirodzenej flóry. V centrálnej časti územia sa nachádza zaujímavý hydrografický uzol, ktorý tvoria zbiehajúce sa rieky Widawka, Grabia a Nieciecz. Územie má rozmanité členenie terénu, obzvlášť prielomy Varty, kde sú terénne rozdiely až 45 m (medzi obcami Beleń a Strońsko) a na povrchu sa objavujú staré vápenné výtvory. Z vysokých brehov je možné pozorovať rozľahlé panorámy doliny, meandrujúce časti riek, mŕtve ramená, duny, rašeliniská, luhy s bohatstvom bahenných rastlín. Bohatá flóra a fauna a cenné kultúrne hodnoty zaraďujú chránenú oblasť medzi atraktívnejšie v Lodžskom vojvodstve a centrálnom Poľsku.
Mercury (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 22,33 km². Najvyšší bod je položený 2 040 m n. m. a najnižší bod 359 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 790 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Košice IT Valley

Klaster Košice IT Valley zohráva dôležitú úlohu vo vývoji IT odvetvia v košickom regióne. Tvoria ho tri základné piliere. Regionálne inštitúcie ako mesto Košice, Košický samosprávny kraj, mesto Prešov a Poprad, vzdelávacie inštitúcie okrem iných Technická univerzita v Košiciach, Univerzita Pavla Jozefa Šafárika a spoločnosti medzi ktoré patria napr. GlobalLogic, T-Systems Slovakia, VSE Innogy, Ness a podobne. V súčasnosti má 46 členov a 4 pridružených členov.

História

Združenie bolo založené v roku 2007 ako spoločná iniciatíva vzdelávacích inštitúcií, štátnej správy a popredných IT spoločností. V tom čase v regióne východného Slovenska pôsobilo v IT sektore menej než 1000 odborníkov. V roku 2012 sa združenie pretransformovalo na klaster. V roku 2015 bol klaster certifikovaný na „Cluster Management Excellence Label GOLD“ ako prvý v strednej Európe a je jedným z troch certifikovaných klastrov v oblasti informačných a komunikačných technológií. V roku 2017 klaster oslávil 10.výročie svojho vzniku. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí to, že sa počas tohoto obdobia podarilo priniesť niekoľko nových IT investorov. Dnes v regióne zamestnáva IT sektor približne 11 000 ľudí a tvorí približne 12% HDP v kraji.

Členstvo

Členmi združenia IT Valley sú spoločnosti a organizácie pôsobiace v oblasti informačno-komunikačných technológii v meste Košice a v regióne východného Slovenska. okolí. Popri celom rade medzinárodne pôsobiacich firemných spoločností sú nimi aj úspešné slovenské IT firmy, ako je GlobalLogic Slovakia, T-Systems Slovakia, VSE Innogy, Telegrafia a.s a prešovská spoločnosť Elcom s.r.o.
Medzi ďalších členov združenia patria najmä vzdelávacie inštitúcie, ktoré udržujú so združením nadštandardné vzťahy predovšetkým na poli vzdelávania svojich absolventov v odbore informačno-komunikačných technológii, vykonávaním osvetovej činnosti medzi mládežou v regióne Košíc, zlepšovaním úrovne vzdelávania na svojich inštitútoch prostredníctvom zakúpenia nového technického vybavenia, spoluprácou na medziodborových a medzinárodných projektoch.

Výkonný riaditeľ

Výkonným riaditeľom združenia Košice IT Valley je v súčasnosti Pavol Miroššay.

Ekonomický prínos

Spoločnosti združené v organizácii Košice IT Valley poskytujú v regióne východného Slovenska prácu pre tisícky ľudí. V roku 2013 zamestnávali spolu vyše 6000 pracovníkov. V roku 2017 tento počet prekročil hranicu 11 000 pracovníkov. Z tohto pohľadu je združenie Košice IT Valley sa tak stanú jedným z najdôležitejších zamestnávateľov na Slovensku.
Bizous

Poloha

Obec má rozlohu 3,18 km². Najvyšší bod je položený 668 m n. m. a najnižší bod 479 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 105 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Semarey

Poloha

Obec má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 548 m n. m. a najnižší bod 374 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cukuba sentá biru

Cukuba sentá biru (jap. つくばセンタービル, angl. Tsukuba Center Building) je komplex navrhnutý architektom Aratom Isozakim v roku 1983 v mestečku Ibaragi, vzdialené približne 40 míľ od hlavného mesta Japonska - Tokia. Je súčasťou štátneho projektu akademického mestečka Cukuba kenkjú gakuentoši. Dôvodom tohto projektu bol pokus o odbremenenie Tokia od veľkej záťaže populáciou.
Riešilo sa oddelenie pešej zóny od dopravnej komunikácie, čomu muselo byť prispôsobené aj zónovanie jednotlivých objektov. Základná myšlienka bola prebraná z urbanizácie európskych miest, kde námestie - plaza - tvorí jadro mesta, či už z urbanistického, funkčného, alebo prevádzkového charakteru. Na realizácii sa podieľalo množstvo odborníkov z rôznych oblastí, ako boli výskumní pracovníci, politici, akademici, či umelci. Pri návrhu architektonického výrazu sa váhalo nad tradičnými prvkami japonskej kultúry a nad moderným charakterom výstavby. Vzhľadom na to, že tento typ námestia bol v Japonsku úplnou inováciou, rozhodol sa architekt Arata Isozaki pre architektúru v modernom západnom štýle, avšak v inverznom charaktere jednotlivých prvkov. Inšpiroval sa pritom Michelangelovým námestím pre Campidoglio.
Návrh zahŕňal ubytovacie jednotky, občiansku vybavenosť, rôzne inštitúcie a centrálne námestie určené na spoločenské aktivity. Koncept obsahuje hotel, konferenčné miestnosti, administratívne centrum a bar s vyhliadkou na východnej strane, koncertnú sálu a informačné centrum na južnej strane. Námestie obklopujú rôzne obchody, butiky a kaviarne. Využilo sa viacero materiálov, ako napr. typická žula, charakteristická pre dané prostredie, umelý kameň, leštený kov, či hliníkový obklad, ktorý akcentuje zaoblené povrchy.
Námestie má oválny tvar a je výškovo odstupňované. V najnižšie položenom strede námestia sa nachádza akcent v podobe dvoch vodných zdrojov - vodopádu a bronzovej sochy vavrínu, predstavujúcej metamorfózu Dafné.
Wilhelm von Mirbach-Harff

Kariéra

V rokoch 1908 až 1911 bol Mirbach radcom veľvyslanectva v Petrohrade, potom poradcom pre politické veci pri štábe nemeckého velenia v Bukurešti. V roku 1915 bol poradcom v Aténach.

Nemecký veľvyslanec v Moskve

Od 16. decembra 1917 do 10. februára 1918 stál na čele nemeckého veľvyslanectva v Petrohrade, ktoré bolo zriadené po podpísaní Brestlitovského mieru. V roku 1918 sa zapojil do pokusov oslobodiť ruskú cársku rodinu prostredníctvom diplomatických kruhov.

Atentát

Dňa 6. júla 1918 ho v budove nemeckého veľvyslanectva v Moskve zastrelil Jakov Blumkin a Nikolaj Andrejev. Cieľom atentátu na grófa von Mirbach bolo revidovanie Brestlitovskej mierovej zmluvy podpísanej s Nemeckou ríšou. Súčasne bol znamením pripravovaných protivládnych povstaní v Moskve a v iných ďalších ruských mestách.
Marcel Majoroš

Kariéra

S futbalom začal ako 8-ročný v obci Haniska. V septembri 1991 nastúpil do športovej triedy zameranej na futbal na Požiarnickej ulici v Košiciach. Hral vo viacerých turnajoch, najskôr za VSS Košice, potom za 1. FC Košice, kde bol 24-krát vyhlásený ako najlepší hráč a strelec turnaja. 11. júla 1993 sa mladší žiaci 1. FC Košice zúčastnili turnaja v severnej Amerike v štáte Minnesota. Z 32 mužstiev celého sveta skončili na 1. mieste, pričom Marcel bol najlepší strelec turnaja, keď z 8 zápasov strelil 27 gólov.
Prešiel všetkými reprezentáciami SR. Ako 14-ročný prestúpil do holandského veľkoklubu PSV Eindhoven; do Holandska odletel 27. júla 1995. V klube prešiel prešiel všetkými kategóriami až do A-mužstva, no dlhodobé zranenia jeho kariéru zabrzdili.
Neskôr hral 2 roky v klube ŠK Slovan Bratislava, nakoniec sa vrátil do Hanisky, kde hral na amatérskej úrovni a popri tomu miestnu mládež. Nemalou mierou sa podieľal na tom, že obec Haniska sa v roku 2011 dostala až do 4. najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku.
Arisbé (dcéra Meropa)

Arisbé alebo Arisba alebo Arisbe (starogr. Ἀρίσβη – Arisbé, lat. Arisbe) je v gréckej mytológii dcéra veštca Meropa.
Sestrou Arisby bola Kleité, manželka kráľa Dolionov Kyzika. Práve v deň jej svadby sa stalo nešťastie – Argonauti, ktorí v ten deň z ich ostrova odplávali, boli búrkou a vetrom zahnaní späť k jeho brehom. V nočnej tme si ich ostrovania pomýlili s pirátmi a dali sa s nimi do krvavej bitky, Argonauti mnohých z nich pobili a kráľa Kyzika zabil ich vodca Iasón svojím šípom. Keď za ranného svitu zistili, že bojovali so svojimi priateľmi, boli z toho všetci nešťastní a spoločne tri dni trúchlili za mŕtvymi. Kráľova novomanželka Kleité sa od žiaľu pomiatla a obesila sa.
Arisbé sa neskôr stala prvou manželkou trójskeho kráľa Priama a porodila mu syna Aisaka. Ten mal veštecké vlohy po svojom dedovi, predpovedal, že sa ešte nenarodený Paris stane príčinou skazy Tróje, jeho obavy a varovania však neboli vypočuté.
Kráľ Priamos sa potom oženil druhýkrát s Hekabou, ktorá mu porodila devätnástich synov (spolu a to aj od iných žien ich mal kráľ päťdesiat), najznámejší z nich sú Hektor a Paris.
La Pellerine (Mayenne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,18 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 158 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 301 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
White Sands Missile Range

White Sands Missile Range (WSMR) je raketová strelnica nachádzajúca sa v Novom Mexiku. So svojou rozlohou 8 200 km², je najväčším vojenským zariadením v Spojených štátoch. Areál sa skladá z Oscura Range, WSMR Otera Mesa bombing range, Fort Bliss Range Complex a White Sands Test Facility. Hlavnými užívateľmi sú americké ministerstvo obrany, USAF a NASA.
Brána (hlavný vstup)

Brána ako symbol

Brána je symbol vstupu, ale aj krytého priestoru za ním a tajuplnej moci (napr. Vysoká porta, symbol moci tureckého sultána, brána pekla, Mária ako brána k nebu). Brána a dvere označujú vstup (podobne ako most, priechod) do dôležitého priestoru. Do tajných a najsvätejších komnát v chrámoch sa často vstupuje prepychovými bránami, ktoré môžu prekročiť len zasvätení vysokí kňazi. Obrad prekročenia brány (prah) symbolizoval pre mnohé kultúry prechod z jedného životného obdobia do nasledujúceho (rites de passage). Otvorenie posvätnej brány oznamuje náboženské slávnosti. Vedľa brány do predsiene Šalamúnovho chrámu v Jeruzaleme stáli dva veľké bronzové stĺpy. Starorímsky boh Jánus chránil vchod a východ.
Slovenský denník (1918 – 1938)

Slovenský denník bolo periodikum, ktoré vychádzalo na Slovensku od r. 1918 do r. 1938.
Échauffour

Poloha

Obec má rozlohu 33,14 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 732 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Touffreville-la-Corbeline

Poloha

Obec má rozlohu 12,59 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 782 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neufchâtel-Hardelot

Poloha

Obec má rozlohu 20,85 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 787 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE