google/wiki40b huggingface dataset:
Oblasť (Bulharsko)

Bulharské oblasti predstavujú v administratívnom členení Bulharska vyššie správne jednotky. V Bulharsku je 28 oblastí a tie sa ďalej delia na okresy (bulh. община – obština).

Postavenie

Podľa bulharskej ústavy z roku 1991 je oblasť (bulh. област – oblast) územnosprávnou jednotkou, ktorá uskutočňuje regionálnu politiku a riadenie štátu na miestnej úrovni a zabezpečuje súlad medzi miestnymi a celoštátnymi záujmami. Oblasti sú jednotkami najvyššej úrovne a je ich 28. Oblasti nesú názov svojho správneho strediska.
Oblasti sú totožné s územnými celkami na štatistické účely kategória 3 (NUTS-3).

História

Oblasti boli v Bulharsku prvýkrát definované ako správne jednotky pri druhej územnosprávnej reforme v roku 1901. Počas rokov ich počet kolísal medzi siedmimi a štrnástimi a v roku 1947 boli oblasti nahradené okruhmi. Oblasti boli znovu definované v roku 1987. Deviatim oblastiam bolo podriadených vtedajších 28 okruhov. Súčasný (2017) stav platí od roku 1999.
Svetlana Alexandrovna Kuznecovová

Základné informácie

Otec Alexandr Kuznecov je známy cyklistický tréner, ktorý trénoval 5 olympijských a svetových šampiónov. Medzi jeho zverencov patrila i Svetlanina matka Galina Carevová, šesťnásobná majsterka sveta, držiteľka 20 svetových rekordov, ako aj jej brat Nikolaj - strieborný medailista z Olympiády 1996 v Atlante. Svetlana na popud rodičov takisto skúšala cyklistiku, ale neskutočne ju nudila a namiesto nej si vybrala tenis. Keď mala 15 rokov, rodičia ju poslali do Španielska, kvôli lepším podmienkam na tréning i kvalitnejším trénerom.
Zvyčajne hráva od základnej čiary, má skvelý pohyb na kurte a spôsobuje veľké ťažkosti súperkam svojím tvrdým a presným forehandom.

Úspechy

Najväčším úspechom jej kariéry je triumf na U.S. Open 2004, keď vo finále porazila krajanku Jelenu Dementievovú v dvoch setoch (išlo o druhé ruské grandslamové finále v histórii po French Open toho istého roku, kde sa stretli Myskinová a Dementievová).
Kuznecovová je takisto aktívna vo štvorhre, 7. júna 2004 jej patrilo 3. miesto v rebríčku. Na Australian Open 2005 získala titul spolu s domácou Aliciou Molikovou, keď vo finále porazili Lindsay Davenportovú a Corinu Morariovú. Dosiahla päť ďalších grandslamových finále v štvorhre, jej partnerkami boli Martina Navrátilová, Jelena Lichovcevová a Amélie Mauresmová.
V roku 2009 vyhrala French Open, keď vo finále porazila svetovú jednotku rusku Dinaru Safinovú vo dvoch setoch 6-4 6-2.

Olympijské hry

Na OH 2004 v Aténach postúpila do štvrťfinále dvojhry, kde ju vyradila Amélie Mauresmo z Francúzska 3:0 na sety.

Dopingová aféra

Počas exhibičného turnaja v decembri 2004 v belgickom Charleroi mala pozitívny dopingový test na efedrín, bránila sa, že bol zrejme obsiahnutý v jej liekoch a nebola sankcionovaná.

Ďalšie výsledky

Na U.S. Open 2005 sa stala sa prvou ženou v Open ére, ktorá prehrala na tomto grandslamovom turnaji v prvom kole ako obhajkyňa - stalo sa jej to s krajankou Jekaterinou Byčkovovou.
1. apríla 2006, po 18 mesiacoch bez titulu Kuznecovová vyhrala turnaj kategórie Tier I v Miami, porazila Mariu Šarapovovú 6:4 6:3 a vzbudila pozornosť ako hráčka, s ktorou treba znovu rátať na blížiacom sa French Open. To sa aj potvrdilo, dosiahla finále po dramatickom súboji s mladučkou Češkou Vaidišovou 5:7 7:6 6:2 (jej súperka viedla 5:4 v druhom sete a podávala na víťazstvo v zápase). Vo finále podľahla favorizovanej Belgičanke Justine Heninovej-Hardenneovej 4:6 4:6.
Vo Wimbledone 2006 prekvapivo vypadla v 3. kole s Číňankou Na Li 6:3 2:6 3:6.
Vilhonneur

Poloha

Obec má rozlohu 9,36 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 350 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrémonidova vojna

Chrémonidova vojna (267-261? pred Kr.), bol konflikt gréckych štátov, nazvaný podľa athénskeho politika Chrémonida, Eteoklovho syna, proti Macedónii, kde vtedy vládol Antigonos Gonatas. Na jednej strane bojovala Macedónia, na strane druhej početná koalícia, ktorú tvorili Atény, Sparta, Élis, Achája, ďalej päť arkadských obcí a Kréta, príp. ešte ďalší spojenci. Túto koalíciu podporoval aj egyptský panovník Ptolemaios II., ktorý chcel predovšetkým oslabiť pozície Antigona Gonata v Grécku. Jeho pomoc gréckym štátom nemala veľký význam. Koaličné štáty vytvorili aj spojeneckú radu (synedrion). Na vytváraní protimacedónskej koalície mal podiel aj Chrémonidov brat Glaukón a Aristeides, Mnésitheov syn.
Macedónci mali v pevnostiach na území Atiky rozmiestnené svoje vojenské posádky, ktoré kontrolovali Peiraieus (Pireus). Takisto kontrolovali Akrokorint (korintskú šiju), takže Sparťania nemohli prísť na pomoc Athénčanom. V Sparte bol vtedy kráľom Areus, ktorý sa pokúšal pomôcť Athénčanom, ale neúspešne. V roku 265 pred Kr. (alebo 264) utrpeli Sparťania pri Korinte porážku a Areus padol v boji. Keď Antigonos spustošil athénsky vidiek, Athénčania neboli schopní ďalej odolávať a vzdali sa. Vojna skončila macedónskym víťazstvom v r. 262 pred Kr.(alebo 261). Antigonos dosadil v Athénach v Músaione macedónsku posádku a takisto kontroloval aj ďalšie pevnosti.
Porážka vo vojne znamenala politický, hospodársky aj kultúrny úpadok Athén, ktoré už nemohli pomýšľať na obnovu svojej bývalej slávy a významné postavenie v rámci Grécka.
Saint-Maixant (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 13,86 km². Najvyšší bod je položený 628 m n. m. a najnižší bod 420 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 225 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Québriac

Poloha

Obec má rozlohu 20,72 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 451 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Internát Massachusettského technologického inštitútu

Dejiny

Internát univerzity MIT obsahuje mnoho budov reprezentujúcich rôzne architektonické štýly a zmeny funkcií, ktoré prebehli týmto internátom. Históriu architektúry internátu možno rozdeliť na štyri éry: Bostonský internát, Nový Cambridge internát pred druhou svetovou vojnou, rozvoj počas studenej vojny a budovy postavené po studenej vojne. Každá éra bola poznačená odlišnými budovami reprezentujúcimi neoklasicizmus, modernizmus, brutalizmus a dekonštruktivizmus.
Elmer Gantry

Dej

Tulák a podomový predajca Elmer Gantry (Burt Lancaster) si kráti život alkoholom a svojou výrečnosťou. Pri svojich potulkách narazí na evanjelickú sestru Sharon Falconerovú (Jean Simmons) a pridá sa k jej pocestnej kazateľnice. Sestra Sharon sa snaží v rámci revivalizmu obrátiť na vieru čo najviac dedinčanov. Kázania praktikuje vo veľkom stane. Gantryho zaujme a pridá sa k jej náboženskému podniku. S tým nesúhlasí manažér a sprievodca William L. Morgan (Dean Jagger), ktorý sprevádza sestru po americkom Stredozápade a pomáha jej po praktických stránkach. Snom a cieľom sestry Falconerovej je vybudovať svätostánok, v ktorom by našlo útočište čo najviac veriacich.
Keď príde ponuka od predstaviteľov cirkvi v meste Zenith, aby sestra kázanie prvýkrát predviedla mestským ľuďom, Elmer neváha chopiť sa šance. Rétorika a charizma, ktorými disponuje, robia z neho hviezdu. Keď sa zdá, že stúpencov pribúda (aj napriek negatívnym kritikám miestneho novinára Jima Leffertsa v podaní Arthura Kennedyho), dotkne sa Elmera vlastná minulosť. Pri snahe vyštvať všetko zlo z mesta (konkrétne drogových dílerov a miestne prostitútky) musí sa Elmer konfrontovať s vlastným hriechom. Stretne svoju bývalú známosť Lulu Bainsovú (Shirley Jones), z ktorej sa stala prostitútka. Keď rozvášnený dav vkročí do nevestinca, Elmer najprv nechá všetky dievčatá zavrieť a po zistení, že jednou z ich je Lulu, zmení rozhodnutie a požiada veliteľa policajtov, aby ich prepustil a vyhnal z mesta.
Zranená a pomstychtivá Lulu si najme fotografa a zatelefonuje Elmerovi. Požiada ho o schôdzku v jej byte. Za oknom číha fotograf, ktorý zachytí bývalých milencov v kompromitujúcej pozícii. Na druhý deň sú novinové titulky plné Elmera dávajúceho peniaze prostitútke. Strhne sa davová psychóza odsudzujúca pokrytca Elmera a kázanie sestry Sharon. Jej sen o kostole sa rúca. Elmer musí čeliť novej situácii a necháva sa davom lynčovať. Lulu nakoniec uzná, že to prehnala a s pomocou novinára Leffertsa napíše článok o pravde a o Elmerovi Gantrovi. V ceste k vysväteniu nového svätostánku už nič nestojí. Elmer na pár dní zmizne a sestra Sharon sa pripravuje na vysvätenie. V ten veľký večer sa stovky ľudí snaží dostať dovnútra kostola. Objaví sa aj stratený Elmer, ktorý po tom, čo vyznal sestre Sharon lásku chce, aby s ním odišla a všetkého nechala. Ona to odmieta, je vo svojej viere natoľko presvedčená, že ju z kostola nevyženie ani veľký požiar. V panike sú zranení mnohí veriaci a nový svätostánok ľahne popolom. V jeho troskách umiera aj posadnutá sestra Sharon Falconerová.
Záver filmu sníma smutný dav hneď po tom, čo je pri svitaní vidieť dielo skazy. Žiadajú Elmera o slovo, o pohladenie, o odpustenie. Elmer Gantry naposledy prehovorí k ľudu so vztýčenou hlavou prosiac nebohú sestru Sharon o odpustenie.
Köthen

Köthen (Anhalt) je mesto v nemeckej spolkovej krajine Sasko-Anhaltsko. Má 30 tisíc obyvateľov a štatút okresného mesta (Kreisstadt).
Vzniklo na mieste dávneho osídlenia, v stredoveku germánskeho aj slovanského, prvýkrát je doložené z roku 1115. Pôsobili tu barokový hudobný skladateľ Johann Sebastian Bach a romantický básnik a literát Joseph von Eichendorff.
Chatuzange-le-Goubet

Poloha

Obec má rozlohu 28,24 km². Najvyšší bod je položený 327 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 857 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aes rude

Aes rude (lat., surová meď) bolo najstaršie starorímske platidlo, ktoré sa používalo na území súčasného Talianska zrejme už od 1. tisícročia pred Kr. Približne v 5. storočí pred Kr. ho nahradilo tzv. aes signatum. Šlo o kusy medi rôznej váhy (až 2,5 kg).
Graftová bašta

Názov

Názov bašty je odvodený od názvu potoka Graft, ktorý pod ňou preteká. Jej druhý názov, ktorý sa dá z rumunčiny preložiť ako Bránová bašta je odvodený od tvaru a účelu budovy.

Dejiny a charakteristika

Graftová bašta bola postavená v rokoch 1515 - 1521 a jej účelom bolo spojenie obyvateľov mesta s Bielou vežou, ktorá tvorila vonkajší obranný systém mesta.
24. augusta 1809 postihol Brašov silný záplavový dažď, ktorý podmyl a poškodil základy bašty. Z tohoto dôvodu boli k veži v roku 1822 pristavané tri podporné oblúky.
V roku 1902 v dôsledku búrania časti hradieb a novej výstavby, bola zbáraná aj časť bašty a s ňou aj dva z troch podporných oblúkov postavených v roku 1822. Rozmýšlalo sa o rekonštrukcii tejto časti, ktorá sa však neuskutočnila z dôvodu chýbajúcich plánov a nákresov.
Budova bašty bola renovovaná v rokoch 2003 - 2005 a dnes v budove sídli remeselnícky obchos a expozícia župného historického múzea v Brašove, venovaná remeselníkom a remeslám v meste ako aj prínosu remeselníkov k obrane mesta. 
Bašta je dislokovaná v približne v strede severozápadnej hranice opevnenia stredovekého mesta a slúžila ako spojovacia brána. Bránou sa dopravoval aj materiál. Budova je vybavená strieľňami. Bránou preteká potok. Od bašty vedie zrekonštruované kamenné schodisko k Bielej veži. Bašta pozostáva z dvoch poschodí, je štvorúholníkového tvaru s dĺžkou steny približne 4 metre.
Zmrzlinový pohár

Zmrzlinový pohár je zmrzlinový dezert. Prevažne pozostáva z niekoľkých kopčekov zmrzliny poliatych polevou alebo sirupom a v niektorých prípadoch sú vrátane polevy na vrch nasekané orechy, posýpka, šľahačka alebo naliaty likér.
Pre zmrlinový pohár poznáme aj označenie Sundae. Zvyčajne sa skladá z kopčekom zmrzliny preliatych syrupom a na vrch sa zvyknú dávať posekané orechy, šľahačka, kondenzované ovocie alebo maraschino čerešne. Oficiálne vznikol vo Wisconsinne 1881.
Le Doulieu

Poloha

Obec má rozlohu 11,74 km². Najvyšší bod je položený 19 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 399 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Znak Uhorska

Znak Uhorska je doložený od 12. storočia, pričom jeho podoba sa neustále menila. Podoba používaná od 17. storočia (v hrubých rysoch už od 16. storočia) je čiastočne podobná so súčasným štátnym znakom Maďarska.
Chalais (Dordogne)

Poloha

Obec má rozlohu 18,81 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 455 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Venansault

Poloha

Obec má rozlohu 44,49 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 331 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Michel-Loubéjou

Poloha

Obec má rozlohu 5,25 km². Najvyšší bod je položený 293 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 374 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filip Lövy

Životopis

Tlačiarstvu sa vyučil u otca v Nitre, praktikant v tlačiarni Waldheim vo Viedni, Kaposváre, Veszpréme a v KÚS v Martine. V roku 1921 – 1941 majiteľ Prvej slovenskej kníhtlačiarne v Nitre, 1941 – 1944 typograf v Banskej Bystrici, po 1945 sadzač v Bratislave. Tlačil takmer všetky nitrianske a niektoré mimonitrianske týždenníky, knihy a merkantil, najmä práce regionálnych slovenských autorov vecnej i umeleckej literatúry.
Castéra-Loubix

Poloha

Obec má rozlohu 3,43 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Geours-d’Auribat

Poloha

Obec má rozlohu 5,47 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 336 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loupershouse

Poloha

Obec má rozlohu 7,73 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 957 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Cibuľa (športový funkcionár)

Životopis

Okresným RNV v Banskej Bystrici poverený (v máji 1945) prevzatím vedenia Juhoslovenskej futbalovej župy so sídlom vo Zvolene. Zakladateľ a prvý predseda Stredoslovenskej futbalovej župy v Banskej Bystrici (1945-február 1948). Zahynul pri výkone poštovej služby, keď ho zastrelil neznámy páchateľ.
Leurville

Poloha

Obec má rozlohu 10,44 km². Najvyšší bod je položený 416 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monsols (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 19,82 km². Najvyšší bod je položený 1 008 m n. m. a najnižší bod 430 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 967 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trebostovský potok

Prameň

Pramení v Malej Fatre na juhozápadnom svahu Hornej lúky (1 299,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 170 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juhozápad, následne sa stáča a na krátkom úseku tečie na juh. Ďalej pokračuje juhovýchodným smerom cez Trebostovskú dolinu. Na dolnom toku, na styku Malej Fatry a Turčianskej kotliny sa stáča východným smerom, medzi obcou Trebostovo a sútokom s Peterským potokom tečie na krátkom úseku na východoseverovýchod, potom znovu na východ. Nad obcou Turčiansky Peter sa vetví na dve ramená, pričom hlavné koryto pokračuje na severovýchod, vedľajšie sprava na východ.

Ústie

Hlavné koryto ústi do Turca severovýchodne od obce Turčiansky Peter v nadmorskej výške cca 407,5 m n. m., vedľajšie rameno do Turca juhovýchodne od tejto obce v nadmorskej výške cca 409,5 m n. m.
Saint-Didier-la-Forêt

Poloha

Saint-Didier-la-Forêt má rozlohu 33,59 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Didier-la-Forêt má 377 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Arnold Kurr Van Gennep

Životopis

Narodil sa v nemeckom Ludwigsburgu, ale od roku 1879 žil vo Francúzsku. Študoval lingvistiku, arabistiku, egyptológiu, sociológiu a dejiny náboženstva tzv. prírodných národov v Paríži na École Pratique des Hautes Études a na École des Langues Orientales. V roku 1897 odišiel do Poľska, kde v Čenstochovej pracoval ako lektor francúzskeho jazyka.
Po návrate do Francúzska v roku 1901 pôsobil sedem rokov v štátnej správe ako tlmočník na francúzskom ministerstve poľnohospodárstva. Na základe prác o totemizme a tabu na Madagaskare z roku 1904 a o austrálskych mýtoch a legendách z roku 1906 získal doktorát na Sorbonne. V roku 1912 využil ponuku na odchod do Švajčiarska, kde bol na univerzite v Neuchâtel menovaný profesorom etnológie. Kvôli svojim kritickým postojom k švajčiarskej neutralite počas 1. svetovej vojny musel po troch rokoch univerzitu opustiť.

Následne pracoval pre francúzsku armádu a krátko pre francúzske ministerstvo zahraničia. Po ukončení tejto služby sa usadil v mestečku Bourg-la-Reine. Tu strávil zvyšok života ako bádateľ na voľnej nohe.

Hlavné myšlienky

Bol ovplyvnený francúzskou sociologickou školou Durkheima. Najväčší ohlas mu priniesla jeho klasifikácia rituálnej dimenzie náboženského života, ktorú podal vo svojom diele Prechodové rituály (Les rites de passage). V tomto diele poskytuje prehľad základných etáp prechodových iniciačných obradov vzťahujúcich sa k zmenám spoločenského statusu alebo k iným dôležitým životným udalostiam v tradičných spoločnostiach. Zmienené štádia, ktoré môžu byť zastúpené obradmi zahrňujú postupne odlúčenie(rites séparation), pomedzie (rites de marge) a prijatie (rites d'aggrégation). V súvislosti s pomedzím hovoril Gennep o liminárnej(prahovej) fáze rituálu (lat. limen-práh) na čo nadviazal neskôr Victor Turner vo svojich dielach o liminarite.
Nikolaj Podtjagin

Doc. RNDr. Nikolaj Podtjagin, rus. Николай Евгеньевич Подтягин – Nikolaj Jevgenievič Podťagin (* 19. apríl 1887, Belgorod, Rusko – † 10. jún 1970, Bratislava, Slovensko) bol slovenský matematik a pedagóg ruského pôvodu.

Život

Narodil sa 19. apríla 1887 v Belgorode v Rusku. Po ukončení štúdií na Matematicko-fyzikálnej fakulte v Charkove študoval v Paríži u Emila Borela. Po 1. svetovej vojne pôsobil krátko na ČVUT, potom dlhší čas v poisťovníctve. Prácou z poistnej matematiky získal na Karlovej univerzite titul RNDr. V r. 1939 prešiel s Penzijným ústavom do Bratislavy, kde pracoval až do dôchodku. V rokoch 1953– 1970 bol docentom na Katedre matematiky a deskriptívnej geometrie Stavebnej fakulty SVŠT (teraz STU). Vedecky pracoval v oblasti teórie pravdepodobnosti, v teórii reálnych funkcií a v geometrii. Napísal trojdielne vysokoškolské skriptá. Zomrel 10. júna 1970 v Bratislave.
Ján Teofil Windisch

Život

Pochádzal z rodiny obchodníka Börga Windischa a jeho manželky Barbory. Vyštudoval gymnázium v Bratislave a medicínu na univerzite v Erfurte a v Jene. Následne pôsobil ako lekár v Pezinku a od roku 1718 v Bratislave.
V roku 1712 sa zúčastnil prvej súdnolekárskej pitvy pľúc v Uhorsku. Bol priekopníkom pediatrie a popri lekárstve sa venoval skúmaniu flóry z okolia Bratislavy. V oblasti botaniky a prírodovedy spolupracoval s Matejom Belom.
Semion Alexandrovič Varlamov

Kariéra

S hokejom začal vo veku 8 rokov. Hrával v juniorskom klube Jaroslavľ-2 v tretej ruskej hokejovej lige. V sezóne 2004/05 bol preradený do prvého tímu Lokomotivy Jaroslavľ, kde pôsobil ako náhradník za Ivana Kaustina. V lete 2005 odišiel Kaustin z klubu preč, a tak pozíciu jednotky dostal Semion Varlamov. V roku 2008 výrazne pomohol postupu Jarosľavu do finále ruskej ligy. Sezónu 2008/09 sa z Jarosľavu presunul do farmárskeho klubu Washingtonu Capitals Hershey Bears v AHL. V Hersey Bears odohral 27 zápasov a v NHL-ke odchytal 6 zápasov. Na konci základnej časti sa zranil Brent Johnson a na pozíciu dvojky vo Washingtone bol povolaný s AHL-ky Varlamov. Zlom v jeho kariére prišiel po prvom zápase play-off s New Yorkom Rangers, keď po nepresvedčivom výkone Joseho Theodora dostal šancu chytať v druhom zápase. Odvtedy nepustil Joseho Theodora do bránky. Až v siedmom zápase v sérii proti Pittsburghu ho pustil po štvrtom inkasovanom góle. Pred sezónou 2009/10 ho tréner Bruce Boudreau vyhlásil za brankársku dvojku.
Profylaxia (zdravotníctvo)

Profylaxia je súbor činností a praktických opatrení, ktoré znamenajú ochranu pred určitou chorobou. Môže tiež ísť o súbor činností spojených s predchádzaním (prevenciou) vzniku nových ochorení. Medzi najznámejšie zdravotnícke profylaktické kroky patrí napr. očkovanie alebo preventívne zdravotné prehliadky a celá rada ďalších diagnostických metód a špecializovaných medicínskych postupov.
Kallippos z Atén

Kallippos (starogr. Κάλλιππος – Kallippos) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 332 pred Kr.
Kallippos z Atén si na 112. olympijských hrách v roku 332 pred Kr. „vybojoval“ víťazstvo v päťboji. Hellanodikovia ale po súťaži zistili, že páťbojár Kallippos podplatil zápasníkov, proti ktorým mal nastúpiť. Podplácanie na hrách znamenalo porušenie prísahy o čestnom boji a prísne zaň trestali úplatkárov ako aj prijímateľov úplatku.
Na starovekých olympijských hrách sa olympijská prísaha pretekárov konala po obetovaní Diovi, a to pred sochou Dia Horkia, „Pomstiteľa porušených prísah“. V tejto prísahe sa pretekári zaviazali, že budú súťažiť čestne a rešpektovať všetky nariadené pravidlá. Porušenie prísahy trestalo pretekára vysokou pokutou, ktorú v prípade nedobytnosti muselo zaplatiť domovské mesto. Previnilci okrem peňažnej pokuty museli v olympijskej Altide postaviť tzv. pokutové sochy, ktoré sa mali stať „večným svedectvom hanby.“ Takýto trest uložili organizátori hier aj Kallippovi, ktorý ich mal za uzmiernenie boha Dia postaviť šesť.
Tieto pokutové sochy si v druhom storočí prezrel cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: „Hovoria, že po Eupólovi získal peniazmi Aténčan Kallippos, účastníkov päťboja, svojich súperov v zápase, a že to bola sto dvanásta olympiáda. Keď bola potom na Kallippa a jeho súperov Éliďanmi uvalená pokuta, vyslali Aténčania Hypereida, aby ich poprosil zrušiť pokutu. Keď potom Éliďania tejto prosbe nevyhoveli, išli Aténčania vo svojej spupnosti voči nim tak ďaleko, že im nedajú peniaze, hoci im bol aj zakázaný pristup na olympijské hry, kým ich boh v Delfách varoval, že im v žiadnej záležitosti nevydá veštbu dovtedy, kým Éliďanom nezaplatia pokutu. Zaplatili teda a zhotovili Diovi sochy, a to takisto šesť (ako Eupólovi), aj na nich sú nápisy rovnako jednoduché, pokiaľ ide o poéziu, ako na tých, ktoré sa týkajú trestu Eupóla. Obsah nápisov na sochách je taký, že sem boli venované na príkaz veštby boha, ktorý schválil rozhodnutie Éliďanov o účastníkoch päťboja. Nápis na druhej soche rovnako na tretej chváli Éliďanov udeľovať pokuty (oprávnené) pri päťbojoch. Štvrtý napis hlása, že sa preteky v Olympii dajú vybojovať len telesnou zdatnosťou a nie peniazmi. Ak ide o nápisy na piatej a šiestej soche, jeden z nich objasňuje, prečo sem boli sochy venované, šiesty pripomína veštbu, ktorá prišla Aténčanom z Delf. “
Delme (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 5,09 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 026 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Ménil-de-Briouze

Poloha

Obec má rozlohu 21,39 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 550 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Robert Lee Gibson

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole pokračoval v štúdiách na univerzite, získal titul leteckého inžiniera a stal sa testovacím pilotom armády v stredisku Patuxent River. V čase výberu (rok 1978) do tímu kozmonautov NASA bol ženatý a s manželkou mal jedno dieťa. Jeho manželka je tiež astronautka Margaret Rhea Seddonová.

Po letoch

V rokoch 1992-1994 bol zamestnaný v Johnsonovom kozmickom stredisku v Houstone.