google/wiki40b huggingface dataset:
Nikolaj Nikolajevič Beketov

Životopis

Beketov sa narodil 13.1. 1827. Po absolvovaní gymnázia v Petrohrade sa stal študentom Petrohradskej univerzity s tým, že po dvoch rokoch prestúpil na Kazaňskú univerzitu. Po jej absolvovaní sa vrátil do Petrohradu. V rokoch 1849 až 1853 pracoval v laboratóriu na lekársko-chirurgickej akadémii pod vedením N. N. Zinina. Neskôr sa stal asistentom na katedre chémie na Petrohradskej univerzite. V roku 1855 bol menovaný za mimoriadneho profesora na Charkovskej univerzite. V roku 1860 tu Beketov začal prednášať fyzikálnu chémiu a v roku 1864 zriadil oddelenie na prípravu fyzikálnych chemikov. Beketov zdôrazňoval, že pre chemika je potrebné poznať aspoň základy fyziky, že chemické vlastnosti závisia na vlastnostiach fyzikálnych a naopak.
V roku 1866 bol menovaný za člena Petrohradskej akadémie vied a presťahoval sa do Petrohradu. Pracoval v laboratóriu na Petrohradskej akadémii vied a prednášal. Beketov nebol iba vedcom a pedagógom, ale aj spoločenským človekom. Zomrel v Petrohrade 13.12. 1911.

Práca

V roku 1865 obhájil N. N. Beketov prácu na tému: „Vysvetlenie javu vytláčania kovov inými kovmi“. Nikolaj Nikolajevič ukázal, že kovy sa dajú rozdeliť na ušľachtilé a neušľachtilé (podľa ich vzájomných reakcií a reakcií s kyselinami). Podľa toho, aké poskytujú v galvanickom článku napätie, zoradil kovy do radu, ktorý bol podľa neho pomenovaný. Uprostred je uvedený vodík, kovy napravo od vodíka sú ušľachtilé (ako meď, zlato alebo striebro), kovy naľavo od vodíka neušľachtilé (napríklad železo, zinok alebo hliník).
Veliteľstvo posádky Bratislava

Dejiny

Od 8. januára 2014 bol veliteľom pplk. Ján Marek, bývalý náčelník Odboru pre operácie na Veliteľstve síl výcviku a podpory. Dovtedy bol poverený velením veliteľstva pplk Ing. Roman Grnáč, vtedajší veliteľ Čestnej stráže OS SR.
Quemigny-sur-Seine

Poloha

Obec má rozlohu 21,34 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čelná priehlbina

Vznik

Termín (Vortiefe) pôvodol zaviedol E. Suess v roku 1909 na označenie terciérnych trogov v čele Karpát a Álp; dnes sa používa v širších významoch.
Slovenská florbalová extraliga žien 2009/10

Systém súťaže

Systém súťaže oproti minulej sezóne ostal podobný. Pozostával zo základnej časti, v ktorej sa stretol každý s každým dvojkolovo doma a vonku, a po ktorej nasledovalo play-off. Do play-off postúpilo 8 najlepších družstiev po základnej časti a duely sa hrali na 3 víťazné zápasy, pričom prvé 2 domáce zápasy play-off sa konali u vyššie nasadeného družstva. Novinkou bola baráž o extraligu, do ktorej sa zapojilo posledné družstvo po základnej časti, ktoré odohralo zápasy proti druhému tímu 2. ligy.
Michael Bloomfield

Životopis

Je absolventom strednej školy Lake Fenton High School v meste Fenton, potom sa prihlásil k armáde, zvládol štúdium na vojenskej akadémii v Colorado Springs (ukončil ju v roku 1981) a svoje štúdium ukončil po mnohoročnej prestávke na univerzite Old Dominion university v Norfolku.
Slúžil u armády ako vojenský letec, dva roky na základni v Nemecku, inak v USA. Oženil sa s Lori Ann Millerovou. V roku 1995 sa prihlásil k NASA, v Houstone absolvoval v rokoch 1995-1996 výcvik a bol zaradený medzi jednotku astronautov. V NASA zostal do roku 2007.
Millennium Tower (Viedeň)

Millennium Tower je najvyšší mrakodrap vo Viedni a tretia najvyššia stavba v Rakúsku po veži Donauturm a mrakodrape DC Tower 1.
Mrakodrap aj s anténou dosahuje výšku 202 metrov, po strechu 171 metrov. Navrhli ho architekti Gustav Peichl, Boris Podrecca a Rudolf Weber. Má 50 poschodí, slúži na komerčné aj rezidenčné účely a je centrom komplexu známeho ako Millennium City. Otvorený bol v roku 1999 pri príležitosti príchodu nového tisícročia.
Andrej Chmelko

Životopis

V rokoch 1924 – 1928 študoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. V rokoch 1930 – 1932 pôsobil ako riaditeľ štátnej školy v Horných Turovciach a v Novej Bani, v rokoch 1939 – 1941 bol profesorom na gymnáziu v Kremnici, v rokoch 1941 – 1943 pôsobil ako člen činohry SND v Bratislave, v rokoch 1943 – 1945 bol režisérom a hercom Slovenského divadla v Prešove, v rokoch 1945 – 1953 pôsobil ako šéf činohry a v rokoch 1953 – 1968 bol riaditeľom Štátneho divadla v Košiciach.

Tvorba

Prvé poviedky a novely publikoval časopisecky, knižne debutoval lyrizujúcim románom, ako dramatik sa prezentoval rozhlasovými hrami pre deti a mládež. Pre divadlo upravil a prepracoval hru Martina Kukučína Bacúchovie dvor (1948) a zdramatizoval Timravinu novelu Hrdinovia (1953). Vo svojom diele spracoval skúsenosti z oblasti divadelníctva, dejiny slovenského, maďarského, českého, ukrajinsko-rusínskeho divadla, vydal výber z teatrologických a popularizačných príspevkov a spomienok a je autorom memoárových kníh. Sporadicky sa venoval prekladateľskej činnosti z češtiny.
Praxidamas z Aiginy

Praxidamas (starogr. Πραξιδάμας – Praxidamas) bol olympijský víťaz v boxe v roku 544 pred Kr.
Praxidamas, syn Sókleida z Aiginy, bol na 59. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Praxidamanta zaznamenal staroveký cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu. Pausanias okrem toho uvádza: „Prvé sochy zápasníkov venované do Olympii patrili aiginskému Praxidamantovi, víťazovi v pästnom zápase pri päťdestatej deviatej olympiáde, a opuntskému Rhéxibiovi, ktorý zdolal účastníkov pankratia pri šesťdesiatej prvej olympiáde. Tieto sochy sú umiestnené neďaleko Oinomaovho stĺpa a sú zhotovené z dreva, Rhéxibiova z figovníka, socha aiginskeho zápasníka z cédra, sú opracované menej než tie druhé." Cédrovu sochu boxera Praxidamanta Pausanias omylom stotožnil s prastarými drevenými sochami tzv. xoanami.
Praxidamas okrem olympijského triumfu dosiahol v tejto disciplíne ešte tri víťazstvá v Nemei a päť v Isthmii. Jeho vnuk Alkidamas si v Nemei vybojoval víťazstvo v zápasení dorastencov.
Conteville-en-Ternois

Poloha

Obec má rozlohu 2,29 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 88 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orgères (Ille-et-Vilaine)

Poloha

Obec má rozlohu 16,33 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 780 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nicole (Lot-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 4,78 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 276 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-des-Ollières

Poloha

Obec má rozlohu 19,56 km². Najvyšší bod je položený 792 m n. m. a najnižší bod 470 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 467 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Rémy-des-Landes

Poloha

Obec má rozlohu 8,3 km². Najvyšší bod je položený 39 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-de-Pasquier

Poloha

Obec má rozlohu 1,99 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lyon

Dejiny

Mesto bolo založené Rimanmi v roku 43 pred Kr. na západnom brehu Saôny, pod vrchom Fourvière. Volalo sa Lugdunum a bolo významným riečnym prístavom. Stalo sa správnym centrom Galie a narodili sa tu dvaja budúci cisári, Claudius (10 pred Kr.) a Caracalla (186). Správnym centrom bolo mesto po tri storočia, túto výsadu postupne strácalo so zánikom Rímskej ríše. V 2. storočí bolo založené biskupstvo, v rokoch 177-202 tu bol biskupom Irenej z Lyonu, jeden z najvýznamnejších ranokresťanských teológov. Od 4. storočia je tu arcibiskupstvo a tunajší arcibiskup je prímasa celého Francúzska.
V období neskorej antiky tu bola škola, kde študoval okrem iného aj politík a historik Sidonius Apollinaris. V roku 461 pripadol Lyon Burgundom a bol až do dobytia Frankami v roku 534 rezidenciou kráľa. Mesto bolo roku 725 poničené Arabmi, ktorí podnikali nájazdy zo Španielska do Franskej ríše.
Roku 1032 pripadol Lyon Svätej ríši rímskej a v 13. storočí sa tu konali dva významné cirkevné koncily. Roku 1310 bol obsadený francúzskymi jednotkami a roku 1348 bol zasiahnutý morom. V období renesancie dosiahlo mesto veľkého rozmachu, jednak ako centrum finančných operácií francúzskeho kráľa vďaka blízkosti švábskych a švajčiarskych finančných centier (Augsburg, Bazilej) a Talianska s rozvinutým bankovníctvom, a tiež ako stredisko výroby kvalitnej keramiky, no tiež spracovania a obchodu s hodvábom. Dôležitým mestom s rozvinutým hodvábnictvom Lyon zostal aj v storočí 17. a hlavne 18. 
Za francúzskej revolúcie sa Lyon dostal do opozície proti jakobínom. Mesto bolo dobyté a poničené za použitia delostreľby, takmer 2000 ľudí bolo popravených. Súčasťou následných represálií bolo aj zbúranie výstavných palácov a domov, patriacim odporcom revolúcie. Za druhej svetovej vojny bol Lyon strediskom hnutia odporu.
V 19. storočí sa Lyon vyvinul na významné priemyselné mesto, roku 1857 sa napojilo na železnicu a roku 1895 tu bratia Lumièrovci natočili zrejme prvý film. V 20. storočí pribudli nové banky, farmaceutický a chemický priemysel, parfumérie a softvér. V okolí sú aj významné rafinérie.

Doprava

Letisko Lyon-Saint Exupéry sa nachádza medzi Lyonom a blízkym Saint-Étienne a slúži ako základňa pre miestne a nízkonákladové letecké spoločnosti, vrátane EasyJetu.
Lyon je spojený so severom Francúzska (Lille, Paríž, Štrasburg) a s juhom (Marseille, Montpellier, Nice, Perpignan), ale aj blízkou Ženevou vlakmi TGV. Do Lyonu viedla aj prvá linka TGV z Paríža.
Lyon má verejnú sieť bicyklov Vélo'v, ktoré si možno požičať na automatických stojanoch. Mesto systém zaviedlo už v roku 2005 a bolo vzorom pre Paríž a Londýn. V súčasnosti pokrýva celý Lyon hustá sieť, čo predstavuje približne 4 000 bicyklov. Mesto podporuje ekologickú dopravu aj tým, že prvá polhodina je zadarmo.
Owen Kay Garriott

Mladosť a výcvik

V roku 1953 skončil štúdium na elektrotechnickej fakulte univerzity v Oklahome. Potom rovnaký odbor študoval aj na Stanfordovej univerzite. Doktorát z elektrotechniky obhájil roku 1960. Vo funkcii vedeckého pracovníka bol roku 1965 vybraný do štvrtej skupiny amerických kozmonautov. Bol ženatý a mal štyri deti.
Le Vast

Poloha

Obec má rozlohu 13,04 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martisserre

Poloha

Obec má rozlohu 6,17 km². Najvyšší bod je položený 326 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 61 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brennerská železnica

Brennerská železnica (nem. Brennerbahn, tal. Ferrovia del Brennero) je železničná trať, vedúca z Innsbrucku do Verony cez Brennerský priesmyk. Trať spája rakúske a talianske železnice a má dĺžku 276,616 km.

História

Záujmy Rakúska-Uhorska v tejto oblasti viedli v polovici 19. storočia k vybudovaniu železničnej trate, ktorá mala prepojiť Rakúsko s Benátskom. Rýchle dopravné spojenie malo veľký strategický význam, tak vojenský, ako aj hospodársky. Výstavba pod vedením inžiniera Karla von Etzela začala z talianskej strany od Verony a po Bolzano bola dokončená už v roku 1859. Vojna za nezávislosť Talianska spomalila výstavbu trate, no spojenie bolo dokončené 24. augusta 1867. 
Posunom hranice v roku 1861 prešla časť trate pod správu Talianska, po I. svetovej vojne sa hranica medzi Rakúskom a Talianskom presunula až do Brennerského priesmyku. Tým došlo k rozdeleniu trate medzi obe krajiny. Elektrifikácia trate bola realizovaná v rokoch 1929 až 1934.
Po roku 1994 dokončili práce na novom 12,75 km dlhom Brennerskom tuneli, ktorý je súčasťou nového úseku, odkláňajúceho nákladnú dopravu mimo Innsbrucku. Nové úseky, zrýchľujúce dopravu boli vybudované aj v Taliansku a pribudli tak napríklad tunely Sciliar (13 159 metrov, r. 1994), Pflersch (7 267 m, r. 1999) a Cardno (3 939 m, r. 1998).
Vaux (Allier)

Poloha

Vaux má rozlohu 18,1 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Vaux má 1040 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Teriodonty

Teriodonty  (lat. Theriodontia) sú taxón terapsíd (pričom terapsidy patria pod synapsidy.). Zahŕňa tie taxóny terapsíd, ktoré sú najviac príbuzné s cicavcami. V novších deleniach obyčajne teriodonty zahŕňajú aj samotné cicavce (Mamaliaformes/Mammalia), v tradičnom delení cicavce nezahŕňajú. O tom, či je vhodné teriodonty označiť ako plazy, pozri analogicky vysvetlenie v článku synapsidy. 
Najvyspelejšia skupina teriodontov sa volá cynodonty.

Charakteristika (bez cicavcov)

Boli väčšinou mäsožravé. Väčšinou to boli malé živočíchy asi 1 m dlhé, ojedinele mali do 3 m. Lebka niektorých foriem mala vysoký sagitálny hrebeň, na ktorý boli napojené silné čeľustné svaly; niektoré formy mali aj dodatočnú lebečnú kosť - preparietálnu kosť. Mali veľké očné zuby (ako u cicavcov), za nimi bola často diastéma a za ňou stoličky s hrbčekmi. Končatiny podobne ako u cicavcov niesli telo. 
Vyskytovali sa od vrchného permu po strednú juru v južnej a východnej Afrike, Európe, južnej a juhovýchodnej Ázii, severnej a južnej Amerike a Antarktíde; v starom svete väčšinou v triase a spodnej jure.
Mortagne-au-Perche (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 076 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gizela Kocoureková

Životopis

Pôsobila ako robotníčka, v roku 1924 – 1929 vyšívačka a modistka v Banskej Bystrici. 1929 – 1942 žila v Gottwaldove a v Ružomberku, potom v Považskej Bystrici, od 1950 na invalidnom dôchodku. Písala autobiografické poviedky, napísala rukopisné práce Dve sestry, Príbehy zo života ľudu, Noví ľudia, od 1947 si viedla Moje zápisky. Knižne vydala prózu na námet z vlastného života, ktorú v roku 1974 podľa scenára E. Galandovej inscenovali v televízii, bola preložená do češtiny a maďarčiny.
Saint-Laurent-du-Pape

Poloha

Saint-Laurent-du-Pape má rozlohu 20,1 km². Najvyšší bod je položený 535 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Laurent-du-Pape má 1549 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Willebroek

Obyvateľstvo

Willebroek má približne 24 204 obyvateľov (2010).
Amazon Kindle

Amazon Kindle je čítačka elektronických kníh založená na technológii elektronického papiera, umožňujúca lepšiu čitateľnosť a omnoho väčšiu výdrž batérie než LCD. Zariadenie je vyvíjané a predávané spoločnosťou Amazon.com. Prvá generácia zariadení bola uvedená na trh v novembri 2007, druhá vo februári 2009 (označovaná ako Kindle 2), tretia (Kindle 3) v auguste 2010 a štvrtá (Kindle 4) v septembri 2011. Zariadenia majú rozmery približné formátu papiera A5, v júni 2009 uviedla spoločnosť na trh prvú generáciu radu Kindle DX, ktorých zariadenia sa približujú formátu papiera A4 (uhlopriečka displeja je 25 cm (9,7")). Prostredníctvom zariadenia môžu byť tiež priamo kúpené a prijaté elektronické knihy z internetového obchodu spoločnosti Amazon.com. Spoločnosť už predala niekoľko miliónov zariadení. 
Elektronické knihy môžu byť nahrávané do zariadenia prostredníctvom USB alebo bezdrôtovo. V prípade bezdrôtového nahrávania je použitá technológia Wi-Fi či 3G (EDGE/GPRS, ak nie je dostupná 3G), v prípade nahrávania kníh kúpených v internetovom obchode Amazon je táto služba bezplatná. 3G služba (označovaná ako Whispernet) je dostupná vo viac ako 100 krajinách sveta.
Rozmery prístroja Kindle DX: 264 mm x 180 mm. Hrúbka: 9,7 mm. Hmotnosť: 536 g. Uhlopriečka displeja: 246 mm.
Wild Thing

Verzia od The Troggs

Verzia od The Toggs bola nahratá v Olympic Studios v Londýne. Z dôvodu distribučných sporov bola pieseň vydaná spoločnosťami Atco a Fontana súčasne a je doteraz jedinou nahrávkou, vydanou v tom istom čase dvoma nahrávacími firmami, ktorá dosiahla 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100. V Spojenom kráľovstve v tom istom roku dosiahol singel 2. miesto v UK Singles Chart.
Vznik piesne bol inšpirovaný príbehom, keď autor uvidel svoje dievča tancujúce uprostred tanečného parketu na diskotéke. Slová piesne sú rozprávaním toho, čo obaja počas tanca cítili.
Écuélin

Poloha

Obec má rozlohu 3,4 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Unieux

Poloha

Obec má rozlohu 8,58 km². Najvyšší bod je položený 660 m n. m. a najnižší bod 421 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 600 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ladislav Grossmann

Životopis

Študoval na lýceu v Banskej Štiavnici, potom právo. Do roku 1865 notár v Slovenskej Ľupči, potom advokát v Banskej Bystrici. Osvetový pracovník, predseda Vzájomnej pomocnice v Slovenskej Ľupči, podporovateľ Matice slovenskej.
Miloš Mistrík

Životopis

V roku 1971-1976 absolvoval štúdium na VŠMU v Bratislave, 1984 PhDr. a CSc., 1999 doc. Pôsobil ako interný vedecký ašpirant na VŠMU v Bratislave (1977-1979), ako vedecký pracovník v Umenovednom ústave SAV v Bratislave (1980-1990), v Slovenskej televízii ako programový riaditeľ (1994-1995), neskôr zodpovedal za satelitné vysielanie. Od roku 1998 pôsobí ako hosťujúci profesor na Akadémii umení v Banskej Bystrici. Je členom redakčnej rady časopisu Slovenské divadlo (1987-1995 hlavný redaktor) a redakčnej rady časopisu Javisko (od 2000). Člen a funkcionár profesných asociácií a spoločností. Je autorom monografií a článkov do novín a časopisov, editoval 4 publikácie.
Brèves (Nièvre)

Poloha

Obec má rozlohu 16,64 km². Najvyšší bod je položený 309 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Skalničník výhonkatý

Skalničník výhonkatý (Jovibarba globifera) je rastlina z čeľade Crassulaceae. Rastie na skalách a na kamenistých suchých miestach. Má jemné, ale pevné korene. Stonku má obrastenú zakrpatenými, dužinatými listami, v ktorých si uchováva zásoby vody. Je to trváca, stálozelená rastlina (aj v zime je zelený). Kvitne iba zriedka.
Saint-Laurent-Bretagne

Poloha

Obec má rozlohu 10,59 km². Najvyšší bod je položený 346 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 424 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dangolsheim

Poloha

Obec má rozlohu 4,47 km². Najvyšší bod je položený 384 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 638 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rouvres-Saint-Jean

Poloha

Obec má rozlohu 10,1 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Veľký Trianon

Veľký Trianon (franc. Grand Trianon) je súčasťou záhrad zámku Versailles. Je postavený v empírovom štýle.

Opis

Postavil ho v rokoch 1687 – 1688 pre kráľa Jules Hardouin Mansart. Až kým nebol postavený Malý Trianon nazýval sa "Trianon de Marbre" (Mramorový Trianon).
Do Veľkého Trianonu sa pôvodne uchýlil kráľ, keď ho unavil rušný život v zámku. Palác je prízemný, stredný otvorený portikus pripomína stĺpovú sieň optického peristylu. Asymetrická záhradná fasáda zodpovedá požiadavke spojenia stavby s okolím tak, aby ju nezatláčala a dodáva stavbe prívetivejší vzhľad. Od obdobia renesancie to bol prvý pokus oživiť krásu klasickej polychrómie.
4. júna 1920 tu bola podpísaná Trianonská mierová zmluva.
Ján Šimkovic

Životopis

V roku 1949 – 1950 študoval na Právnickej fak. UK v Bratislave. Pri politických previerkach bol zo štúdií vylúčený. V roku 1958 ukončil štúdium financií a úveru na VŠE v Bratislave, 1964 CSc., 1968 doc., 1991 prof. Pôsobil v Št. banke Československa vo finančno-hospodárskej praxi (1950 – 1961). od roku 1962 v školstve ako pedagogický pracovník (3 roky vo výskume) na VŠE v Bratislave, vo Výskumnom ústave oblastného plánovania v Bratislave ako vedúci výskumného odd., od roku 1991 bol pedagogickým pracovníkom na CHTF STU v Bratislave a od októbra 1995 na čiastočný úväzok na Fakulte financií UMB v Banskej Bystrici, od decembra 1997 tu pôsobí na plný úväzok. Pedagogickú činnosť v národohospodárskej oblasti zameriava na poznatky z bilancovania hospodárskych procesov národnými účtami a Input-Output analýzou, v podnikovo- hospodárskej oblasti na poznatky z manažmentu, logistiky a podnikového hospodárstva. Zaslúžil sa o zavedenie nových predmetov v odbore ekonomicko-matematické výpočty. Je autorom a spoluautorom odborných publikácií, vysokoškolských učebníc a skrípt, vedeckých monografií, vedeckých štúdií v domácich a zahraničných periodikách. Venuje sa prekladateľskej činnosti odborných kníh z angl., nem. a fran. jazyka.
Diffembach-lès-Hellimer

Poloha

Obec má rozlohu 5,79 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 374 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tuniské národné hádzanárske mužstvo

Tuniské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Egypt na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Afriky či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Svrčkovité

Taxóny

Zahŕňa viaceré taxóny, v užšom zmysle spravidla tieto  a v širšom zmysle tieto taxóny  (svrčkovité v užšom zmysle tu zodpovedajú "skupine podčeľadí Gryllinae").

Charakteristika vybraných taxónov

Svrčkovité v užšom zmysle sú všeobecne známy a populárny hmyz. Na suchších lúkach a medziach (mimo intenzívne obhospodarované plochy) je miestami hojný svrček poľný (Gryllus campestris), v teplých svetlých listnatých lesoch žije svrček dúbravový (Nemobius sylvestris). Synantropným druhom svrček domový (Acheta domestica, staršie syn. Gryllulus domesticus). Zdržuje sa v teplých skladoch, pekárňach a pod.
Do svrčkovitých v širšom zmysle patria aj jasienky (Oecanthinae), resp. jasienkovité (Oecanthidae). Sú to jemné štíhle rovnokrídlovce, dlhé asi 15 mm. Tvoria prechod medzi kobylkami a svrčkami, čo dokazujú 4-článkové zadné chodidlá (na ostatných nohách majú 3 články). V lesostepiach je často hojná jasienka spevavá (Oecanthus pellucens').