google/wiki40b huggingface dataset:
Zayn Malik

Životopis

Matka Tricia je írsko-anglického a otec Yaser britsko-pakistanského pôvodu. Má dve mladšie sestry menom Waliyhia a Safaa a jednu staršiu menom Doniya. Je moslimského vierovyznania. Navštevoval Lower Fields Primary School. Kvôli svojmu pôvodu mal v prvých dvoch stredných školách problémy, preto nakoniec študoval na Tong High School. Vynikal predovšetkým na hodinách angličtiny. Jeho schopnosť čítať ďaleko presahovala normu. „Keď som mal osem, čítal som zhruba ako osemnásťročný čitateľ.“
Jeho koníčkom je kreslenie, ktorému sa venuje od piatich – šiestich rokov. Kreslil komiksy, najskôr Caspera a neskôr Power Rangers, v súčasnosti sa venuje aj grafiti.
V auguste 2013 sa zasnúbil s Perrie Louise Edwards, členkou dievčenskej skupiny Little mix, ktorá v roku 2011 vyhrala britský X Factor.
V roku 2015, krátko po Zaynovom odchode z One Direction sa dvojica rozišla.
Zayn momentálne randí s modelkou Gigi Hadid.

X FACTOR

Do X Factoru sa chcel prihlásiť už v rokoch 2008 a 2009, no nenašiel odvahu. Nakoniec sa mu to podarilo až v roku 2010. Hlavným dôvodom bolo získanie skúseností. Na konkurze sa rozhodol zaspievať pieseň od Maria – „Let me love you“, s ktorou postúpil ďalej. V nasledujúcom kole – Bootcamp – ako sólový spevák neuspel, no stal sa súčasťou novo vytvorenej chlapčenskej skupiny One Direction. 21.11.2011 vydala skupina svoj prvý album s názvom Up All Night.

One Direction

Skupinu dali dohromady Nicole Scherzinger, Simon Cowell a Louis Walsh v súťaži X-FACTOR. Spolu so Zaynom Malikom boli členmi skupiny Harry Styles, Liam Payne, Niall Horan a Louis Tomlinson. V roku 2011 vydala skupina svoj prvý album s názvom Up All Night. Nasledovali albumy Take Me Home v roku 2012, Midnight memories v roku 2013 a album s názvom Four v roku 2014.
25. marca 2015 vydal  Zayn Malik stanovisko v ktorom oznámil,  že sa rozhodol opustiť skupinu. Ako dôvod uviedol to že chce žiť život normálneho človeka bez pozornosti médií a fanúšikov. Skupina teda ďalej pokračuje v 4-člennom zložení. Neskôr nahral pesničku s Naughty Boy-om. Jeho nová sólová pieseň sa volá Pilowtalk v ktorom si zahrala aj Gigi Hadid.
Château Frontenac

Château Frontenac je luxusný hotel v centre kanadského mesta Québec a jedna z hlavných pamiatok mesta.
V roku 1893 bol postavený architektom Pricom pre spoločnosť Canadian Pacific Railway v štýle historizmu. Patril do reťazca Canadian Pacific Hotels. Je pomenovaný po guvernérovi kolónie Nové Francúzsko Louisovi de Buade de Frontenac (1662–1698).
Od októbra 2001 patrí Château Frontenac do hotelového reťazca Fairmont Hotels and Resorts.
Zahral si tiež v Hitchcockovom filme I confess.
Le Mesnil-Villement

Poloha

Obec má rozlohu 3,55 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Preambula

Preambula je úvodná, spravidla slávnostná, časť textu nejakého písomného dokumentu (listiny, predpisu, smernice, nariadenia, stanov, zákonov, ústavy), ktorá dnes pravidla stanovuje úmysel, zámer, význam či zmysel textu nasledujúceho za preambulou. 
Napríklad v preambule ústavy štátu sú uvedené základné ciele činnosti občanov a inštitúcií národov a národností tvoriacich štát, hovorí o objektívnom duchu tejto činnosti, o súhrnnom duchu občanov štátu.
Vue (Loire-Atlantique)

Poloha

Obec má rozlohu 19,51 km². Najvyšší bod je položený 60 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letisko Svidník

Poloha

Nachádza sa v severnej časti regiónu Šariš, severne od mesta Svidník.

Charakteristika

Spevnená vzletová a pristávacia dráha so živičným povrchom má dĺžku 1200 a šírku 30 m. V súčasnosti je letisko bez pravidelných liniek.
Divadlo (organizácia)

Divadlo môžeme chápať nielen ako samotné divadelné umenie alebo ako budovu, ale aj ako organizáciu, ktorá formálne zastrešuje divadelnú prevádzku.

Štruktúra divadelnej prevádzky a jej zložky

Členenie štruktúry divadelnej prevádzky závisí najmä od cieľov, funkcií a zamerania divadla, od charakteru a špecifickosti činností, ekonomických možností, počtu zamestnancov, pôsobiska, vybavenia a ďalších faktorov. Preto je nasledujúci model organizácie prezentovaný ako ideálny model organizačnej štruktúry jednozložkového divadla, pretože v divadelnej praxi, čo divadlo, to iný model organizácie.

Riaditeľ

Na čele divadla stojí jeho riaditeľ, ktorý má k dispozícii svoj aparát – sekretariát, tlačový tajomník a ďalších pracovníkov zo sekcie Public Relations (PR).
Pentachlórbenzén

Chemické vlastnosti

Za bežných podmienok je pentachlórbenzén biela alebo bezfarebná kryštalická látka, rozpustná len minimálne vo vode (0,83 mg/l). Dobre sa rozpúšťa v benzéne alebo chloroforme.

Použitie a úniky do prostredia

Používal sa hlavne ako pesticíd (fungicíd) ako spomaľovač horenia. Užíval sa ako surovina pre výrobu ďalšieho pesticídu pentachlórnitrobenzénu. V krajinách EÚ sa teraz pentachlórbenzén nevyrába a jeho použitie bolo v mnohých krajinách zakázané.
Pentachlórbenzén sa do prostredia dostáva výhradne vplyvom ľudskej činnosti, napríklad z papierní, chemičiek (výroba trichlóretylénu), železiarní, ropných rafinérií, skládok odpadov, čistiarní odpadových vôd, spaľovní odpadov. Vzniká tiež ako produkt degradácie iných aromatických chlórovaných uhľovodíkov ako sú hexachlórbenzén alebo lindan.

Ekologické riziká

Za prístupu vzduchu pentachlórbenzén podlieha biodegradácii: v povrchových vodách fotodegradáciou (pôsobením slnečného žiarenia), vo vzduchu sa rozkladá reakciou s hydroxylovým radikálom. Ale tento proces je pomerne pomalý, takže môže byť prúdením prenášaný na dlhé vzdialenosti. Bez prístupu vzduchu (napr. v sedimentoch, hlbších vrstvách pôdy) je pentachlórbenzén perzistentný a môže sa tu preto kumulovať.
Pentachlórbenzén je toxický, pre vodné organizmy dokonca vysoko toxický (LC50 pre ryby je rovná 250 μg.l⁻¹). Má schopnosť biokumulácie – hromadí sa v tukových tkanivách najmä vo vyšších článkoch potravinového reťazca (dravce, všežravce).

Zdravotné riziká

Pentachlórbenzén vstupuje do tela kontaminovaným vzduchom, potravou alebo vodou. Poškodzuje centrálny nervový systém, pečeň a obličky, predpokladá sa jeho reprodukčná toxicita. Jeho nebezpečnosť zvyšuje schopnosť bioakumulácie.

Regulácia

V máji 2009 bolo v Ženeve na 4. Konferencii zmluvných strán Štokholmského dohovoru rozhodnuté o zaradení pentachlobenzénu na čiernu listinu dohovoru o perzistentných organických látkach.
Vimenet

Poloha

Obec má rozlohu 20,95 km². Najvyšší bod je položený 844 m n. m. a najnižší bod 586 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 255 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viroinval

Obyvateľstvo

Obec má približne 5 758 obyvateľov (2010).
Epicentrum (výbuch)

Epicentrum alebo epicentrum výbuchu (z lat. < gr. epikentros = „nad stredom“) je bod na povrchu Zeme, ktorý vznikne premietnutím centra (spravidla jadrového) výbuchu zvislo nadol alebo nahor na povrch Zeme. V prípade pozemného výbuchu je tento bod (logicky) zhodný s centrom výbuchu. Po anglicky sa epicentrum síce zriedkavo nazýva tiež epicenter, ale bežné anglické názvy tohto bodu sú ground zero, surface (ground) zero alebo hypocenter (porov. hypocentrum), pričom výraz surface zero sa uprednostňuje v súvislosti s výbuchmi pod vodou a pod zemou.
Epicentrum je spravidla bod s najväčším zničením daným výbuchom, škoda sa postupne zmenšuje so vzdialenosťou od tohto bodu.

Ground zero

Výraz ground zero (doslova „pozemný nulový bod“) je prvýkrát doložený 7. 7. 1946 v New York Times v súvislosti s bombardovaním Hirošimy. Neskôr sa rozšíril natoľko, že sa stal súčasťou oficiálnej terminológie NATO a nadobudol aj prenesené významy (pozri ground zero).
Po zničení budov World Trade Center v roku 2001 sa označenie Ground Zero neformálne a často používalo aj na označenie  areálu zničeného bývalého World Trade Center v dolnom Manhattane v New Yorku. Podrobnosti pozri v článku World Trade Center (1973 - 2001).
Abdikačná kríza

Abdikačná kríza nastala v Spojenom kráľovstve v roku 1936 po tom, čo sa britský kráľ Eduard VIII. zasnúbil s Wallis Simpsonovou, americkou prominentkou, ktorá sa rozviedla so svojím prvým manželom a plánovala rozvod so svojím druhým mužom.
Nesúhlas so sobášom vyjadrila vláda Spojeného kráľovstva, ako aj vlády domínií v Commonwealthe (Austrálie, Írskeho slobodného štátu, Juhoafrickej únie, Kanady, Nového Zélandu). Vznesené argumenty poukazovali na náboženské, právne, politické aj morálne dôvody. Ako britský kráľ bol Eduard formálnou hlavou anglikánskej cirkvi, ktorá v tom čase neumožňovala rozvedeným veriacim znovu sa zosobášiť, pokiaľ bol ich bývalý partner stále nažive – a teda sa podľa rozšíreného názoru kráľ nemohol zosobášiť so Simpsonovou a zároveň si udržať kráľovský trón. Navyše, Simpsonová bola vnímaná ako osoba politicky a sociálne nehodná majestátu kráľovnej či postavenia kráľovej manželky. Nielen že zlyhali jej obe manželstvá, no britský establishment sa tiež domnieval, že ju viac priťahuje majetok a sociálny status ako úprimná láska voči kráľovi. Napriek tejto opozícii, Eduard vyhlásil, že Simpsonovú miluje a hodlá si ju vziať bez ohľadu na postoj vlády.
Neochota vlády a Eduarda ustúpiť zo svojich postojov viedla k jeho abdikácií v decembri 1936. Eduard sa tak stal jediným britským monarchom od 11. storočia, ktorý sa dobrovoľne vzdal svojho nároku na trón. Kráľovského majestátu sa ujal jeho brat Albert, ktorý prijal panovnícke meno Juraj VI. Eduard po abdikácii získal titul Jeho kráľovská výsosť vojvoda z Windsoru (angl. His Royal Highness the Duke of Windsor) a nasledujúci rok sa zosobášil so Simpsonovou. Ich manželstvo trvalo do jeho smrti, t. j. 35 rokov.
Maffrécourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,74 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 60 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Irak

Geografia

Iracká republika sa nachádza v juhozápadnej Ázii pri Perzskom zálive. Jej poloha je vymedzená 29°05´ až 37°23´ severnej zemepisnej šírky a 38°45´ až 48°41´ východnej zemepisnej dĺžky. S rozlohou 432 162 km² je po Saudskej Arábii (2 149 690 km²) a Jemene (527 970 km²) tretím najväčším arabským štátom Ázie. K územiu Iraku patrí i 4 910 km² Perzského zálivu. Hraničná línia Iraku je dlhá 3 650 km; krajina susedí so šiestimi krajinami: na severozápade so Sýriou (605 km), na severe s Tureckom (352 km), na východe s Iránom (1 458 km), na juhovýchode s Kuvajtom (240 km), na juhu a juhozápade so Saudskou Arábiou (814 km) a na západe s Jordánskom (181 km). Časť hranice so Saudskou Arábiou tvorí neutrálna zóna. Táto oblasť s rozlohou 7 044 km² je pod správou oboch krajín. Vznikla na uľahčenie pohybu kočovných beduínov pri hľadaní nových pastvín.

Obyvateľstvo

Väčšinu obyvateľstva tvoria Arabi (75%), z ktorých väčšia časť, najmä južne od Bagdadu vyznáva šiitizmus (58% obyvateľstva Iraku). Sunnitský islam vyznávajú Arabi v západnej časti krajiny (z provincie Saladin okolo mesta Tikrít pochádzal Saddám Husajn, v provincii Anbár zasa začal vznikať Islamský štát (militantná organizácia)). Kurdi, žijúci v severnej časti pohraničia z Iránom tvoria takmer pätinu obyvateľstva Iraku a spravujú autonómne územie s hlavným mestom v Erbíle.  Väčšina Kurdov sú sunnitskí moslimovia, aj keď mnohí vyznávajú šíitsku formu islamu alebo iné gnostické prúdy (najznámejší sú Jezídi v okolí Sindžáru, ale existujú aj ďalšie skupiny ako Jarsani a Šabaci).
Spomedzi ďalších menších sú významní Turkméni, ktorí žijú v blízkosti miest Kirkúk a Mosul, Asýrčania v provincii Ninive a okolí a Mandejci (v južnom Iraku). 
Okrem nich žijú Iraku menšie komunity Arménov, Čerkesov, Iráncov a žiaľ aj zahraničných teroristov (ešte stále).
Z náboženského hľadiska absolútna väčšina obyvateľstva sú Moslimovia.
Šíitsky smer vyznávalo v roku 2014 61,5% obyvateľstva, najmä Arabov a čiastočne Kurdov a väčšia časť Turkménov. Tretina Iračanov boli sunniti, ktorí sú koncentrovaní v západnej časti krajiny. Sunnitmi je zvyšok Arabov, Kurdi a časť Turkménov. 
Nemoslimské vierovyznanie malo 6% obyvateľov, z ktorých vyše polovica boli kresťania.Asýrčania sú združení v Chaldejsko-katolícka cirkev, Sýrska ortodoxná cirkev a Asýrska cirkev Východu. Asýrčania hovoria Aramejsky, čo bol pôvodný predarabský jazyk Iraku. Ako bolo spomenuté, v Iraku žijú aj Arméni.
Mandejci (zvaní aj Sabejci) sú náboženská skupina žijúca v juhovýchodnom Iraku. Ich pôvod nie je známy, niektorí tvrdia. že sú potomkami Židov z babylonského zajatia, iní tvrdia že predstavujú pôvodné predkresťanské a predislamské vierovyznanie.
Jezídi predstavujú zvláštnu skupinu, žijúcu na severe v Iraku okolo miest Sindžár a Lališ.

Výsostné znaky

Medzi výsostné znaky Iraku patrí štátna hymna a štátna vlajka (čítaj viac: Vlajka Iraku).
Laponsko (územie)

Laponsko (lap. Sápmi, švéd. Lappland, nór. Sameland, fín. Lappi, rus. Лапландия) je oblasť tradične obývaná Laponcami (Saammi). Leží v severnej Európe a zahŕňa severnú časť Škandinávie (Nórsko, Švédsko a Fínsko) a polostrova Kola v Rusku.
Časom, ako sa strácajú hranice medzi severskými štátmi a aj hranica s Ruskom sa stále viac otvára, sa časti Laponska stále viac integrujú. Týka sa to nielen pôvodných Laponcov (Saamov), ale aj nelaponského obyvateľstva a väčšiny, ktorá má síce laponských predkov, ale už sa sociálne identifikuje ako súčasť národného štátu, v ktorom žije. Za Laponcov sa považujú iba kultúrne neasimilovaní Laponci.
Laponská vlajka bola ustanovená v Åre (Švédsko) 15. augusta 1986. Vlajku navrhol Astrid Bähl zo Skibotn (Nórsko). Je to prevzatý motív zo ságy Paiven parnech (Synovia slnka) od Andersa Fjellnera (1795 – 1876). Ľavý polkruh predstavuje Slnko, pravý Mesiac.
Puerto Francisco de Orellana

Puerto Francisco de Orellana alebo El Coca je mesto ležiace vo východnom Ekvádore. Je hlavným mestom provincie Orellana. Mesto leží v Amazonskom pralese na sútoku riek Coca a Napo. Počet obyvateľov dosahuje 18 171. El Coca je navštevované turistami hodlajúcimi navštíviť Amazonský prales. Z tohto dôvodu má mesto aj letisko
Oficiálny názov mesta je odvodený od mena Francisco de Orellana, ktorý preskúmal sútok riek Coca a Napo.
V meste je umiestnená posádka 19 "NAPO" JUNGLE BRIGADE (ekvádorskej armády), cvičiacej vojenské jednotky ako Selva, Tigres, Reconocimiento de Largo Alcance, Operaciones Rivereñas a Operaciones de Asalto aereo (letecký útok).
Dagmar Cipárová

Životopis

Dagmar sa narodila v Bratislave svojim rodičom Dagmar a Miroslavovi ako druhé dieťa. Má staršiu sestru Miroslavu (* 1984). Navštevovala základnú školu na Mudroňovej ulici a potom gymnázium na Bilíkovej. V roku 2013 úspešne ukončila štúdium Priestorového plánovania a manažmentu na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave a bol jej udelný titul Inžinierka. Je vydatá za šermiara Štefana Cipára, žije v Bratislave.

Športová kariéra

So šermom začala Dagmar oficiálne v roku 1997, keď bola registrovaná v Bratislavskom šermiarskom klube Ferdinanda Martinenga (vtedy iba Bratislavský šermiarsky klub). Prvé kontaky s týmto športom zažíva však už oveľa skôr, keďže jej otec v tej dobe pôsobí v klube ako tréner. V detstve takisto úspešne hrala tenis a tancovala španielske tance. Jej prvou zbraňou bol fleuret a až neskôr sa jej výsadou stal kord. Počas svojej kariéry zvíťazila na mnohých turnajoch a stala sa mnohokrát Majsterkou Slovenska v korde a fleurete, naposledy v roku 2013 v korde žien. Slovensko reprezentovala na troch Letných svetových Univerziádach (Belehrad 2009, Shenzen 2011 a Kazaň 2013). Stala sa 5-krát šermiarkou roka na Slovensku.

Zranenie

V decembri 2013 sa nešťastne zranila, čoho výsledkom bol roztrhnutý krížny väz ľavého kolena a nútená prestávka. Dagmar podstúpila postupne dve operácie na bratislavskej špecializovanej klinike Sport Clinic, prvú v decembri krátko po zranení a druhú v januári 2014. Obe operácie viedol uznávaný špecialista MUDr. Vladimír Lupták (* 1964 - † 2014). Na súťažné planše sa Dagmar vrátila v septembri 2014 po 8 - mesačnej rehabilitácii a naplno odštartovala novú sezónu.

Najväčšie športové úspechy

Je držiteľkou bronzovej medaily z Majstrovstiev Európy U23 2011 v Kazani. V roku 2007 vyhrala Svetový pohár junioriek v Helsinkách a v ďalšej sezóne pridala do svojej zbierky dve bronzové medaily na Svetových pohároch v Dijone a Varšave. Ako juniorka získala bronzovú medailu na Satelite v Kodani a v roku 2009 si vybojovala miesto v šestnástke na Majstrovstvách Európy žien v Plovdive. V nasledujúcej sezóne získala bronzovú medailu na prestížnom Oslo Cup-e v Nórsku. V roku 2015 v Splite vybojovala ďalšiu bronzovú medailu na FIE satelitnom turnaji Kupa Svatog Duje. V novej sezóne, v novembri 2015, pridala do svojej zbierky ďalší bronz z Trekanten Open v Kodani.
V júni 2015 reprezentovala Slovensko na historicky 1. Európskych hrách v Baku, kam si vybojovala postup na kvalifikácii v Budapešti v decembri 2014. V rozhodujúcom zápase porazila držiteľku dvoch olympijských medailí Jelenu Rublevsku z Litvy. Je prvou kordistkou v ére samostatnosti, ktorej sa podarilo prebojovať na takto významné podujatie. V súčasnosti na základe výsledkov z EH v Baku patrí Dagmar medzi TOP30 kordistiek v Európe.

Kvalifikácia na OH Rio de Janeiro 2016

V olympijskej sezóne si Dagmar vybojovala prvé kvalifikačné body v novembri v Kodani na FIE satelitnom turnaji Trekanten Open, keď až v semifinále turnaja prehrala s nasadenou jednotkou a neskoršou víťazkou Ayou Shimookawou z Japonska.
Česko-slovenská hokejová liga 1991/1992

Hrací plán

Štartovalo v nej 14 účastníkov. Súťaž bola geograficky rozdelená na dve 7-členné skupiny "Východ" a "Západ". Družstvá v rámci svojej skupiny sa stretli každý s každým štvorkolovo, mimo svojej skupiny dvojkolovo. Celkovo tak v základnej časti odohrali 38 zápasov. Po základnej časti nasledovalo play-off. Prvé dve družstvá z každej skupiny postúpili priamo do štvrťfinále. Družstvá na 3. - 6. mieste v skupine hrali osemfinále. Poslední dvaja v skupinách hrali o zotrvanie v súťaži.

Káder majstra – Dukla Trenčín

Brankári: Vladimír Hiadlovský, Igor Murín
Obrancovia: Lubomír Amrich, Miloš Holaň, Michal Chromčo, Dalibor Kusovský, Jaroslav Modrý, Milan Nedoma, Róbert Švehla, Ľubomír Sekeráš, Marián Smerčiak, Ernest Bokroš
Útočníci: Jaroslav Brabec, Dušan Gregor, Miroslav Hanták, Miroslav Hlinka, Branislav Jánoš, Ľubomír Kolník, Roman Kontšek, Martin Madový, Ján Pardavý, Róbert Petrovický, Žigmund Pálffy, Pavel Pýcha, Marián Uharček, Josef Zajíc
Tréneri: Július Šupler, František Hossa
Guemps

Poloha

Obec má rozlohu 15,89 km². Najvyšší bod je položený 5 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 002 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roinvilliers

Poloha

Obec má rozlohu 7,16 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Chapelle-aux-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 30,65 km². Najvyšší bod je položený 582 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 661 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bijsk

Dejiny

V roku 1709 bola z rozkazu cára Petra I. Veľkého založená pri sútoku Bije a Katune pevnosť Bikatunskaja (Бикатунская), ale tá bola do roka vypálená miestnymi obyvateľmi. V roku 1718 bola pevnosť postavená znovu vo vzdialenosti zhruba dvadsať kilometrov od sútoku na pravom brehu Bije a pomenovaná Bijskaja (Бийская). Tá postupne strácala vojenský význam, ale získavala na význame strediska obchodu a v roku 1782 získala štatút mesta.
Na vybudovanie priemyslu v Bijsku výrazne prispela evakuácia tovární zo západu Sovietskeho zväzu počas druhej svetovej vojny.
Dnes tu sídli napríklad Evalar, jedna z najväčších farmaceutických firiem dnešného Ruska.
Gazaupouy

Poloha

Obec má rozlohu 20,94 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sthenelos (otec Kykna)

Sthenelos (starogr. Σθένελος – Sthenelos) je v gréckej mytológii ligurský kráľ.
Sthenelos bol otcom Faethónovho priateľa Kykna. Faethón si jedného dňa požičal nebeský voz od svojho otca Hélia a vyšiel s ním na oblohu. Riadenie slnečného voza však nezvládol a jeho nebezpečná jazda ohrozila samotný život na zemi. Aby nenapáchal ďalšie škody, ukončil jeho jazdu sám najvyšší boh Zeus tak, že ho zrazil bleskom do hlbín mora.
Kyknos po strate priateľa prepadol veľkému žiaľu a takmer si vzal život. Boh Apolón ho preto z ľútosti nad jeho utrpením premenil na labuť a vyzdvihol na oblohu, kde dodnes svieti v podobe súhvezdia Labute.
Gerbécourt

Poloha

Obec má rozlohu 2,95 km². Najvyšší bod je položený 354 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Caure

Poloha

Obec má rozlohu 8,55 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 91 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vougeot

Poloha

Obec má rozlohu 0,88 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 193 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Bitter

Životopis

Mešťan Banskej Bystrice, člen Vnútornej mestskej rady (1771). Banskobystrický poštmajster (od 17. apríla 1769), po jeho smrti prebrala správu pošty jeho manželka, neskôr syn František. Po požiari Banskej Bystrici (1761) splnomocnený mestskou radou vyberať pre mesto milodary po dobu 3 rokov.
Alexander Gesell

Životopis

Študoval na lýceu a reálke v Bratislave, neskôr na 1858-1862 na baníckej akadémii v Banskej Štiavnici a v rokoch  1864-1867 na univerzite vo Viedni. Po štúdiách pôsobil ako praktikant v železiarňach v Cugire a v Sebesi (dnešné Rumunsko), geológ Ríšskeho geologického ústavu vo Viedni,  banský geológ Ministerstva financií v Budapešti, banský inžinier v Sighete, od roku 1880 hlavný banský geológ v Banskej Štiavnici, 1883-1908 Uhorského geologického ústavu v Budapešti.
Zaoberal sa výskumom geologických pomerov Banskej Štiavnice a okolia,  vyhotovil mapu rudných žíl banskoštiavnického revíru, neskôr aj farebnú geologickú mapu a niekoľko geologických profilov. Uskutočnil geologické výskumy baní v okolí Kremnice a Dobšinej, opálových baní v Červenici a antimónových baní v Ľubele, študoval výskyty hnedého uhlia, rašeliny a ropy na Orave aj v iných oblastiach s výskytom podobných nerastných surovín. Zaoberal sa banskogeologickým výskumom aj v iných obliastiach Uhorska, prieskumom baní na zlato v okolí Baia Mare. Autor asi 50 knižných, resp. časopiseckých prác. Roku 1908 povýšený do šľachtického stavu.
Vadičovská brázda

Vymedzenie

Brázda zaberá centrálnu časť západnej polovice podcelku, v rámci Kysuckej vrchoviny leží v jej juhozápadnej časti. Územie obklopuje podcelok Kysucké bradlá, len severovýchodný okraj susedí s podcelkom Vojenné. V juhozápadnej časti brázdy leží Kotrčiná Lúčka, ktorá je súčasťou okresu Žilina, strednú a severnú časť zaberá Horný Vadičov, patriaci do okresu Kysucké Nové Mesto. Na južnom okraji brázdu uzatvára vrch Straník (769 m n. m.), nad severným okrajom čnie mohutná Ľadonhora (999 m n. m.). Veľkú časť územia odvodňuje Vadičovský potok, južný okraj potok Kotrčiná.

Turizmus

Plošne neveľké územie a jeho blízke okolie oplýva viacerými atrakciami, ktoré sem lákajú turistov počas celého roka. Horský hotel s komplexnými službami, lyžiarske stredisko, amfiteáter, no tiež blízke vrchy s výhľadom na Krivánsku Fatru a široké okolie a mnohé pozostatky starovekých hradísk robia z tejto časti Kysúc zaujímavý cieľ výletov.
Strakovo

Prameň

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Krížneho (939,4 m n. m.), v nadmorskej výške cca 915 m n. m.
Perriers-la-Campagne

Poloha

Obec má rozlohu 4,47 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE