google/wiki40b huggingface dataset:
Peroxizóm (v užšom zmysle)

Peroxizómy alebo veľmi zriedkavo katalozómy sú druh mikroteliesok. Sú to bunkové organely eukaryotických buniek s veľkosťou 0,15-1,5 µm, ktoré sú ohraničené membránou a majú homogénny alebo jemne zrnitý matrix. Delia sa na malé (mikroperoxizómy; 0,15-0,25 µm), ktoré sa vyskytujú vo všetkých bunkách cicavcov, a na veľké, ktoré sú v pečeni a obličkách, kde slúžia na detoxikáciu.
Objavené boli v roku 1954 J. Rhodinom. Pomenované sú podľa objavu belgického cytológa Christiana de Duveho z roku 1965, ktorý zistil, že produkujú peroxid vodíka.

Zloženie

Nemajú vlastnú DNA. Majú guľovitý alebo elipsovitý tvar, u niektorých druhoch a v niektorých tkanivách sa nachádza amorfné alebo kryštaloidné jadro nukleoid. Ten sa vyvíja až počas dozrievania organel. Absencia nukleoidu značí neprítomnosť urátovej oxidázy.
Biochemickými metódami boli zistené oxidázy (urikáza, peroxidáza, aminooxidáza, kataláza, NADH-cytochróm-C-reduktáza, karnitín-acetyl-transferáza, izocitrátdehydrogenáza).

Vznik peroxizómov

Nie je presne známe, ako peroxizómy vznikajú, ale predpokladá sa že novovzniknuté enzýmy putujú cez cisterny endoplazmatického retikula do Golgiho aparátu, kde sa telieska obklopujú jednoduchou membránou. Druhá teória hovorí o voľných polyribozómoch v cytoplazme, ktoré sa dostávajú zatiaľ nezisteným spôsobom do vnútra cytoplazmy pričom membránu získavajú z endomembránového systému bunky. Polčas prežívania mikroteliesok je 5 dní, odbúravajú sa veľmi rýchlo-približne za 4 minúty. Odbúranie sa deje prostredníctvom autofágiou (samonatravovaním) alebo autolýzou (rozpustením organely v okolitej cytoplazme).

Výskyt

Najčastejšie sa vyskytujú v bunkách s vysokou glukoneogenézou (najmä pečeň a obličkové tubuly), v bunkách zapojených do metabolizmu lipidov a steroidných hormónov (bunky kôry nadobličky, corpus luteum, Leydigove bunky, tukové a epitelové bunky).

Funkcia

Ich hlavnou funkciou je degradácia niektorých organických molekúl, najmä aminokyselín, mastných kyselín a rôznych cudzorodých toxínov. Pri tejto degradácii vzniká nebezpečný metabolit peroxid vodíka, ktorý peroxidázy v týchto organelách štiepia na vodu a kyslík. Pri zvýšenom počte môžu indukovať infekčné ochorenia pečene, objavujú sa pri používaní hormonálnej antikoncepcie a u alkoholikov. Okrem toho hrajú úlohu pri produkcii žlče.
Majstrovstvá Severnej Ameriky v krasokorčuľovaní

Majstrovstvá Severnej Ameriky v krasokorčuľovaní bola krasokorčuliarska súťaž pre krasokorčuliarov zo Spojených štátov amerických a Kanady. Súťaž sa usporadúvala každé dva roky od roku 1923 do roku 1971 striedavo v USA a Kanade. Aj keď bolo podujatie označované v zmysle pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie (ISU) ako „medzinárodná súťaž“, fakticky išlo o spoločnú súťaž dvoch národných krasokorčuliarskych asociácií.

Dejiny

Ešte pred konaním spoločných severoamerických majstrovstiev začali obe národné krasokorčuliarske asociácie (americká „United States Figure Skating Association“ a kanadská „Canadian Figure Skating Association“) organizovať samostatné národné majstrovstvá (prvé kanadské sa konali v roku 1914 v Ottawe, prvé americké v New Haven).
Prvá spoločná súťaž krasokorčuliarov z Kanady a USA sa uskutočnila v roku 1923 v kanadskom meste Ottawa, pričom sa súťažilo v mužskej a ženskej sólovej kategórii a v párovej kategórii športových dvojíc. Majstrovstvá Severnej Ameriky v krasokorčuľovaní sa od svojho vzniku konali každý druhý rok až do roku 1971, s výnimkou roku 1943, kedy sa majstrovstvá nekonali kvôli 2. svetovej vojne. Z rovnakého dôvodu sa v roku 1945 konali majstrovstvá iba v kategórii „ženy“. Kategória „tanečné páry“ sa objavila na súťaži prvýkrát v roku 1947.
Ku skončeniu majstrovstiev Severnej Ameriky došlo po tom, čo náhle „Canadian Figure Skating Association“ (CFSA) odvolala účasť kanadských krasokorčuliarov na súťaži v roku 1973, ktorá sa mala konať v americkom meste Rochester. Neúčasť bola zdôvodňovaná neobjektívnym spôsobom rozhodovania (podozrenia z favorizovania súťažiacich z krajiny, ktorá má väčšinu v paneli rozhodcov) a neochotou najlepších krasokorčuliarov zúčastniť sa súťaže, ktorá sa konala tesne pred majstrovstvami sveta v krasokorčuľovaní. Ďalším (aj keď oficiálne neprezentovaným) dôvodom bolo, že kanadská asociácia CFSA už pripravovala svoju vlastnú medzinárodnú súťaž „Skate Canada International“, ktorej prvý ročník sa konal na jeseň 1973. Táto nová súťaž bola otvorená pre krasokorčuliarov zo všetkých členských krajín Medzinárodnej korčuliarskej únie a o výsledkoch na nej rozhodovala medzinárodná porota. Reakcia americkej asociácie „United States Figure Skating Association“ (USFSA) na seba nenechala dlho čakať a na jeseň 1979 založila vlastnú medzinárodnú súťaž s názvom „Skate America“.
Obe nástupnícke súťaže - Skate Canada International aj Skate America sa konajú dodnes. Ich organizátormi sú národné krasokorčuliarske asociácie a konajú sa pod záštitou Medzinárodnej korčuliarskej únie.
Saint-Sulpice-de-Cognac

Poloha

Obec má rozlohu 23,82 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Zlatňanský

Biskup

Dňa 11. júna 1997 bol pápežom sv. Jánom Pavlom II. vymenovaný za titulárneho biskupa diecézy Montefiascone a sekretára interdikastriálnej Komisie pre východnú Európu. Biskupskú vysviacku prijal 20. júla 1997 vo Farskom chráme sv. Kataríny Alexandrijskej v Topoľčiankach z rúk kardinála Mons. Jozefa Tomka, prefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Spolusvätiteľmi bol Mons. Tarcisio Bertone S.D.B., sekretár Kongregácie pre náuku viery a Mons. Ján Sokol, arcibiskup metropolita Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy.
Dňa 8. júna 2004 prijal pápež sv. Ján Pavol II. jeho rezignáciu z úradu z dôvodu dosiahnutia kanonického 75. roku života. Stal sa emeritným biskupom na odpočinku v Topoľčiankách.

Úmrtie

Zomrel v Nitre 11. februára 2017 vo večerných hodinách v deň liturgickej spomienky na Pannu Máriu Lurdskú v 89. roku života, 65. roku kňazskej služby a 19. roku biskupskej služby. Pohrebné obrady vykonal 16. februára 2017 vo Farskom chráme v Topoľčiankach bratislavský arcibiskup metropolita Mons. Stanislav Zvolenský. Homíliu predniesol nitriansky biskup Mons. Viliam Judák.
Mondescourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,19 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thestios

Thestios alebo Testios (starogr. Θέστιος – Thestios, lat. Thestius) je v gréckej mytológii aitólský kráľ, syn kráľa Agénora, alebo boha vojny Area.
V mýtoch nie sú uvedené žiadne jeho hrdinské činy ani zásluhy, pýši sa však svojimi potomkami. So svojou manželkou Eurythemidou boli rodičmi dcér Hypermnéstry, Althaie, matky hrdinu Meleagra a dcéry Lédy, ktorá bola matkou bratov Kastora a Polydeuka a sestier Klytaimnéstry a krásnej Heleny, kvôli ktorej vypukla Trójska vojna. Mali aj štyroch synov Pléxippa, Euippa, Ifikla a Eurypyla, ktorí sa však v mýtoch ničím významným nevyznamenali.
Kráľ Thestios poskytol útočisko Tyndareovi zo Sparty, ktorý bol vyhnaný svojím bratom. Tyndareós sa neskôr stal manželom Lédy a nástupcom na kráľovskom tróne v Sparte.
Melta

Melta je názov pre kávovinovú zmes koreňa čakanky, cukrovej repy, drtených obiliek jačmeňa a žita a názov pre nápoj pripravovaný z tejto zmesi. Melta je obohatený nápoj cikorka (z lat. cichorium = čakanka), ktorá sa používala najmä v časoch ekonomickej krízi (počas vojny a podobne) ako lacnejšia náhrada (surogát) kávy. Na rozdiel od kávy však melta neobsahuje kofeín, je teda vhodná aj pre deti a dojčiace matky. Farba zmesi aj aróma nápoja je kávová.
Melta bola veľmi obľúbená v dobách kávových kríz, napr. počas napoleónskych a svetových vojen.
Nápoj sa pripravuje vysypaním zmesi do vriacej vody a následným precedením, konzumovať ho je možné ako horúci, tak aj studený nápoj. Hotový nápoj je možné potom buď piť, alebo do neho namáčať kúsky pečiva, napr. bábovku.
Meltový nápoj je možné ľubovoľne dochutiť, najčastejšie sa dolieva mliekom či smotanou.
Ford Focus

Focus MK I. (1998-2004)

Od roku 1998 sa Focus vyrábal ako hatchback, o rok neskôr pribudla verzia sedan a kombi. V roku 2001 prešiel model faceliftom, ktorý sa podpísal pod presun blinkrov do predných svetlometov. Od roku 2002 obohatila ponuku športová verzia ST a o rok neskôr ešte výkonnejšia RS. V roku 2004 bol model nahradený druhou generáciou, hoci výroba prebiehala až do roku 2005.
Gabriac (Lozère)

Poloha

Obec má rozlohu 8,44 km². Najvyšší bod je položený 864 m n. m. a najnižší bod 353 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sotina

Polohopis

Nachádza sa v severnej časti mesta. Pôvodný ráz mestskej časti zanikol výstavbou sídliska na jej území. V súčasnosti na jej území na sever od Sídliska vzniká radová zástavba Nová Sotina.
Dagmar Čierna-Lantayová

Dagmar Čierna-Lantayová, tiež Záhorská-Lantayová, Čierna, Záhorská (* 1941) je slovenská historička.
Skončila FF UK v Bratislave, v r. 1974 - 1990 pôsobila v česko-slovensko-maďarskej zmiešanej historickej komisii. Zaoberá sa dejinami strednej a juhovýchodnej Európy 20. storočia.
Cena Fritza Pregla

Cena Fritza Pregla je ocenenie, ktoré udeľuje každý rok Rakúska akadémia vied (Österreichische Akademie der Wissenschaften) za dôležité príspevky v chémii.
Ocenenie sa udeľuje od roku 1931. Cena je pomenovaná po rakúskom chemikovi, nositeľovi Nobelovej ceny za chémiu, Fritzovi Preglovi.
Logocentrizmus

Logocentrizmus je viazenie sa na pojem a logické vzťahy. Určujúci prvok európskej metafyziky spočívajúci v uprednostňovaní hovoreného slova (foné) oproti písanému textu (grafé), pričom sa toto uprednostňovanie zakladá na klamnom zdaní, že v hovorenom slove je bezprostredne sprítomnené bytie, ktoré poskytuje možnosť ideálneho porozumenia, zatiaľ čo písaný text obsahuje riziko omylu alebo podvodu.
Lhôpital

Polohopis

Lhôpital má rozlohu 3,68 km². Najvyšší bod je položený 1 160 m n. m. a najnižší bod 395 m n. m.

Obyvateľstvo

Lhôpital má 59 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Dvorana Vysokej školy múzických umení

Dvorana Vysokej školy múzických umení je dostavba časti areálu VŠMU na Zochovej ulici v Bratislave. Pod projekt sa podpísal autorský kolektív ateliéru BKU (Michal Bogár, Ľubomír Králik a Ľudovít Urban). Slúži pre tanečný projekt Ateliér pohybu DVORANA.

Urbanistické riešenie

Objem Dvorany sa nachádza vo vnútrobloku uzavretom pôvodným objektom VŠMU a novostavbou Filmovej a Televíznej fakulty VŠMU a neprejavuje sa vo výzore okolia prístupného pre verejnosť.

Architektúra

Vstup do časti Dvorany je z hlavného vstupu do objektu. Celé komunikačné napojenie Dvorany je riešené z hlavného schodiska pôvodného objektu. Schodisko sa otvára a spolu s uvoľneným objemom dostavby vytvára veľkorysejší priestor, pričom sa obidva objekty vzájomne prepájajú. Povrchové úpravy fasád, omietky, kov (hliník rámov okenných otvorov a žalúzií) sklo boli navrhnuté s použitím tlmenej farebnosti v zmysle odporúčaní pamiatkovej správy a doplnených dreveným obkladom plátku strechy baletnej sály.

Interiéry

Vo veľkej miere sa uplatnil princíp a prvky stavebného interiéru. Jednotlivé prevádzky boli odlíšené podľa zvukovo-akustických a svetelných potrieb a funkčného využitia.

Exteriéry

Sú príbuzné riešeniu Filmovej a Televíznej fakulty. Prevádzka si vyžiadala úpravu a doplnenie rampy. Koncepcie múrikov ako žardiniér s popínavou zeleňou prispela k akcentovaniu výškového predelu. Dlažba dvoru ostala v zmysle Filmovej a televíznej fakulty.
Haute-Isle

Poloha

Obec má rozlohu 2,57 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 326 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jizera (rieka)

Jizera je rieka v severných Čechách. Je to pravostranný prítok Labe, meria 163,9 km, plocha povodia zaberá 2 193,4 km² a v ústí dosahuje priemerný prietok 23,9 m³/s.
Rieka pramení v Jizerských horách na juhovýchodnom svahu vrchu Smrk (1 124 m n. m.), východne od obce Bílý potok a neďaleko štátnej hranice s Poľskom v nadmorskej výške 885 m n. m. Najprv tečie na juhovýchod, vytvára štátnu hranicu, veľkým oblúkom sa stáča na juh a vstupuje do Podkrkonošskej oblasti. Pri Hornej Sytovej sa stáča a pokračuje na juhozápad, pričom sa koryto toku výrazne vlní a stáča na západ. Medzi mestami Semily a Železný Brod tečie severozápadným smerom, následne sa stáča a pokračuje na juhozápad výraznejšie zvlneným korytom. Za mestom Bakov nad Jizerou tečie rieka viac-menej severojužným smerom, od mesta Benátky nad Jizerou k ústiu opäť na juhozápad. Do Labe ústi pri obci Lázně Toušeň v nadmorskej výške 169 m n. m.
Významnými prítokmi sú zľava Mumlava, Jizerka, Oleška, Libuňka, Žehrovka, Klenice; sprava Jizerka, Kamenice, Mohelka, Zábrdka, Bělá.
Jizera preteká cez Kořenov, Jablonec nad Jizerou, Semily, Železný Brod, Turnov, Mnichovo Hradiště, Bakov nad Jizerou, Mladú Boleslav, Benátky nad Jizerou.
Prechod Venuše

Prechod Venuše cez Slnko nastáva vtedy, keď planéta Venuša prechádza priamo medzi Slnkom a Zemou a prekrýva malú časť slnečného kotúča. Počas prechodu môžeme vidieť zo Zeme Venušu ako malý čierny kotúč pohybujúci sa cez disk Slnka. Trvanie takéhoto prechodu sa zvyčajne meria v hodinách (prechody v rokoch 2004 i 2012 trvali okolo šesť hodín). Prechod je podobný zatmeniu Slnka, avšak, hoci priemer Venuše je skoro 4-krát väčší ako Mesiaca, Venuša vyzerá oveľa menšia, pretože je oveľa ďalej od Zeme. V dobách pred zrodom modernej astronómie pomáhali pozorovania prechodu Venuše vedcom zmerať vzdialenosť medzi Slnkom a Zemou použitím metódy zvanej paralaxa.
Prechody Venuše sú najzriedkavejším zo všetkých predvídateľných astronomických fenoménov a súčasne sa vyskytujú vo vzoroch, ktoré sa opakujú každých 243 rokov, s dvojicou prechodov oddelených od seba osem rokov. Medzi týmito dvojicami je rozdiel 121.5 a 105.5 roka. Pred rokom 2004 bola posledná dvojica prechodov Venuše v decembri 1874 a v decembri 1882. Prvý z dvojice prechodov Venuše na začiatku 21. storočia nastal 8. júna, 2004, ďalší sa odohral 6. júna, 2012. Po roku 2012 bude najbližší prechod Venuše až v decembri 2117 a v decembri 2125.
Vzor sa opakuje každých 243 rokov, pretože 243 hviezdnych obežných dôb Zeme (365,25636 dňa, čo sa trochu líši od tropického roku) je 88757,3 dňa, a 395 hviezdnych obežných dôb Venuše (224,701 dňa) je tiež 88756,9 dňa. Takže, po tomto čase sa Venuša a Zem vracajú do takmer toho istého bodu na svojich obežných dráhach. Táto doba je totožná so 152 synodickými obežnými dobami Venuše.
Vzor 105,5; 8; 121,5 a 8 nie je jediný, ktorý je možný v 243-ročnom cykle. Pred rokom 1518 bol vzor prechodu 8; 113,5 a 121,5 rokov, a pred rokom 546 prechody vždy nastávali so 121,5-ročným rozdielom. Súčasný vzor potrvá až do roku 2846, kedy bude nahradený vzorom 105.5, 129.5 a 8 rokov. Takže 243-ročný cyklus je celkom stabilný, ale počet prechodov a ich načasovanie v cykle sa bude časom meniť.
Najbezpečnejší spôsob, ako pozorovať udalosť je premietnuť obraz Slnka na obrazovku, tak ako ho vidíme cez teleskop. Napriek tomu, udalosť môžeme tiež pozorovať voľným okom použitím špeciálnych farebných okuliarov. Na pozorovanie prechodu je vhodné zváračské sklo číslo 14 alebo tmavšie. Pozorovanie Slnka bez filtrov môže spôsobiť dočasnú alebo trvalú stratu zraku, pretože môže poškodiť alebo dokonca zničiť sietnicové bunky.

Pozorovanie prechodov Venuše

Pri pozorovaní prechodu Venuše (alebo Merkúra) by sme mali byť obozretní, rovnako ako pri čiastočných fázach zatmenia Slnka, pretože priamy pohľad na žiarivý kotúč Slnka (fotosféru) nechránenými očami môže rýchlo spôsobiť vážne a často trvalé poškodenie oka.
Resuscitácia Prešov

Resuscitácia Prešov je benefičný koncert, ktorý sa každoročne od roku 2005 koná v meste Prešov. Výťažok peňazí z koncertu ide na Kliniku anesteziológie a intenzívnej medicíny v Prešove. S návrhom na vytvorenie tohto benefičného koncertu prišla víťazka prvého ročníka súťaže Slovensko hľadá Superstar, Katarína Koščová.
Posledný koncert sa konal 29. januára 2008.
Anunna

Anunna

Najstaršie predstavy o týchto bohoch sú úplne neznáme, pretože sa tento výraz v textoch vyskytuje až oveľa neskôr než individuálne mená bohov. U Sumerov išlo zrejme o nejakú skupinu bohov považovaných za „vyšších“, čo by naznačoval fakt, že najčastejším epitetom slova Anunnaki je „veľkí bohovia“. Zdá sa, že všetci patrili len k štyrom generáciám reprezentovaným bohmi An, Enlil, Nanna a Utu. V iných textoch išlo o skupiny lokálnych bohov: Z čias Uru III a krátko pred ním (teda do 2000 pred Kr.) texty spomínajú „lokálne“ obmedzené skupiny Anunna, napr. „50 Anunna z Eridu“ (a-nun-na-eridu ninnu-bi), „Anunna krajiny Lagaš“ (a-nun-na-ki-lagaš). Z kontextov vyplýva, že sa ako anunna označujú určití miestni bohovia a číslo 50 sa nemyslí doslova. Text Gudeovej stély dokazuje, že sa na Anunna ako celok ľudia obracali aj v modlitbách.
V textoch sa vždy spomínajú ako skupina bohov. Ich úplný zoznam nie je uvedený nikde, vie sa len, že to boli bohovia aj bohyne. Zdá, že ako skupina nemali špecifickú funkciu inú než všeobecné božské funkcie typu rozhodovať o osude a podobne. V minulosti sa myslelo, že to boli bohovia podsvetia (prípadne, že niektorí z nich boli sudcami podsvetia), toto tvrdenie však nemožno dokázať (naznačoval by to len sporný preklad jedného textu: „...Annuna, 7 sudcov spomedzi nich...“).

Igigú a Annunakú

Výraz Igigú sa prvý raz vyskytuje v starobabylonských textoch. Annunakú a Igigú označovali pôvodne to isté a používajú sa aj potom často synonymne. Išlo o skupinu nejakých významných bohov. V Epose o Atrachasísovi (18. stor. pred Kr.) sa pojmy rozlišujú: Igigú sa spomínajú ako „služobní bohovia“, ktorí pracovali pre bohov Annunakú a nakoniec sa proti Annunakú vzbúrili; spálili svoje nástroje a boh Enki v tejto súvislosti vraj navrhol vytvoriť novú bytosť – človeka – aby prebral prácu Igigú. Aj v iných textoch sú náznaky, že Annunakú sú skôr nebeskí a Igigú chtonickí bohovia, ale toto rozlišovanie nie je konzistentné. Aj Annunakú aj Igigú označovali často aj všetkých bohov.
Asi od druhej polovice 2. tisícročia pred Kr. Annunakú označovali (naopak) predovšetkým bohov podsvetia, kým Igigú nebeských bohov. V Enúma Eliš (13. storočie ) sa napríklad spomína, že Marduk bohov rozdelil na 300 „podsveťových“ Annunnakú (teda bohov podsvetia) a 300 „nebeských“ Annunnakú (teda bohov nebies; v niektorých častiach textu sa nazývajú Igigú).

Paleoastronautika

Niektorí autori, predovšetkým Zecharia Sitchin, Laurence Gardner a David Icke, považujú Anunnaki za mimozemšťanov, ktorí stvorili/geneticky pozmenili prvých ľudí. Tieto názory nemajú najmenšiu podporu u sumerológov a asyriológov.
Bernières-d’Ailly

Poloha

Obec má rozlohu 9,39 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 252 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Berlínska rýchlodráha

Berlínska rýchlodráha (po nemecky S-Bahn Berlin) je rýchlodráha v Berlíne a okolí. Je to nastaršia (mestská) rýchlodráha v Nemecku. Dĺžka siete predstavuje 329,3 km a zahŕňa 166 staníc.
Štefan Kmeť

Životopis

Študoval v Banskej Bystrici, teológiu dokončil na Pázmáneu vo Viedni, ThDr. Kaplán v Banskej Bystrici, v Krupine, v Selciach a vo Zvolene, administrátor v Hronci, farár v Lopeji, 1905 – 1934 v Medzibrode, naposledy žil na Sliači. Venoval sa národnobuditeľskej a ľudovýchovnej práci, v tomto duchu písal aj články do duchovnej tlače. Okrem cestopisu publikoval aj prózy pre ľud a mládež s výrazne osvetovou, nábožensko-didaktickou a národnobuditeľskou tendenciou.
Menskirch

Poloha

Obec má rozlohu 4,48 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Castelner

Poloha

Obec má rozlohu 5,73 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Augerolles

Poloha

Obec má rozlohu 33,01 km². Najvyšší bod je položený 995 m n. m. a najnižší bod 377 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 893 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nancy (mesto)

Poloha

Obec má rozlohu 15,01 km². Najvyšší bod je položený 353 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 105 382 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Václav Dudl

Sparta Praha

Za pražskú Spartu debutoval 16. októbra 2016 pri víťazstve 3 : 0 proti Jihlave vo veku 17 rokov a 24 dní.

Trnava

V zime 2019 Dudl odišiel zo Sparty na hosťovanie do trnavského Spartaka. Po sezóne sa vrátil naspäť do Sparty.
Ján Hollý (entomológ)

Životopis

Základnú ľudovú školu vychodil v rodisku, kde tiež neskôr navštevoval meštianskú školu. Ako 14–ročný začal svoje štúdium na učiteľskom ústave v Štubnianských Tepliciach. Potom pokračoval na štúdiu vysokej školy v Bratislave, kde sa venoval štúdiu prírodných vied. V roku 1930, ako mladý učiteľ zo štátnej školy, bol umiestnený v obci Turo pri Žiline. Práve v tomto období sa začína venovať hlavne štúdiu prírodovedy. Zaoberal sa amatérsky entomológiou a z tejto disciplíny prevažne mravcami (Formicidae). Menej sa už venoval štúdiu motýľov a ostatných skupín hmyzu. Jeho veľkým záujmom bola tiež botanika a robil dlhoročný výskum výskytu druhov kvetov v tejto oblasti Malej Fatry a Strážovských vrchov. 
V roku 1941 sa stal jedným z členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline. Tu sa ako mladý učiteľ prírodovedy zapájal do niektorých aktivít tejto spoločnosti. Patril k skupine zakladajúcich členov tejto spoločnosti a na jej prvom,  „ustanovujúcom“, valnom zhromaždení bol zvolený do jej výboru ako revízor účtov spoločnosti. Na prvom riadnom valnom zhromaždení Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline v hoteli Astória dňa 19. apríla 1942 bol zvolený do funkcie zapisovateľa tejto spoločnosti. Dňa 16. mája 1942 na tretej výborovej schôdzi spoločnosti bol poverený prípravou prednášky „lov mravcov, preparovanie“. Na siedmej riadnej členskej schôdzi spoločnosti dňa 16. septembra 1942 referoval prednášku o čmeliakoch. Na dvanástej riadnej členskej schôdzi spoločnosti dňa 3. marca 1943 mu bol určený „vedecký prieskum“ Veterných holí (Martinské hole) pre sezónny rok 1943. Na treťom valnom zhromaždení spoločnosti dňa 9. mája 1943 bol zvolený za kustóda spoločnosti.
Pracoval ako učiteľ. Bol jedným zo zakladateľov školy v Rajeckých Tepliciach a zároveň jej prvým riaditeľom.
Zomrel v Žiline dňa 30. mája 2007, pochovaný je na Starom cintoríne v Žiline.
Liffol-le-Grand

Poloha

Obec má rozlohu 33,91 km². Najvyšší bod je položený 450 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 370 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tannières

Poloha

Tannières má rozlohu 2,55 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Tannières má 13 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Małgorzata Ruchniewicz

Životopis

Pôsobí ako vedecký asistent na historickom inštitúte vroclavskej univerzity, kde v roku 1998 promovala.
Spolu s Arnom Herzigom napísala Geschichte des Glatzer Landes.
Ľudovít Veselý

Životopis

Študoval teológiu v seminári v Banskej Bystrici (1929 – 1932), 1932 vysvätený za kňaza. Počas štúdia v Banskej Bystrici tajomník Literárnej školy banskobystrických klerikov. V roku 1933 – 1936 rokuk. kňaz, 1936 – 1940 dôstojník duchovnej služby čs. resp. slov. armády z povolania, 1940 – 1944 administrátor fary vo Zvolenskej Slatine. Odporca fašistického režimu na Slovensku, pre pokus o útek do zahraničia, po prezradení zatknutý, prepustený z armády. V civilnej duchovnej správe podporoval protifašistický odboj, zapojil sa do SNP ako spravodajský dôstojník 1. čs. armády na Slovensku. Po potlačení Povstania do hôr opäť zapojený do ilegálneho odboja, ukrýval sa v seminári v Banskej Bystrici, 12. decembra 1944 nem. bezpečnostnými orgánmi zatknutý, odsúdený na trest smrti a popravený.