google/wiki40b huggingface dataset:
Croisilles (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Valach

Klubový hokej

Juraj Valach sa narodil v Topoľčanoch je však odchovancom tímu HKm Zvolen. Nastupoval zaň v juniorských a dorasteneckých ligách ako aj za A tím. Pred sezónou 2006/2007 odišiel Valach do kanadskej juniorskej ligy WHL, keď si ho z 20. miesta CHL draftu vybral tím Tri-City Americans. V tíme odohral jednu sezónu, ale v roku 2007 ho Tri-City Americans vymenili za 55. výber v CHL drafte do tímu Vancouver Giants. Napriek tomu, že si ho v NHL drafte 2007 nikto nevybral.  dostal sa do kempu tímu San José Sharks. Podľa výkonov v kempe mohol dostať od vedenia tímu nováčikovskú zmluvu. V kempe však neuspel, a tak zmluvu nedostal.  Vrátil sa tak do svojho tímu vo WHL Vancouver Giants. Vo Vancouveri stihol odohrať len tri zápasy a bol znova vymenený. Spolu s Timom Krausom ho vedenie Vancouveru Giants vymenilo do tímu Regina Pats. V januári 2008 bol znova v rámci WHL vymenený do tímu Red Deer Rebels. Po dvoch rokoch strávených vo WHL sa pred začiatkom sezóny 2008/2009 rozhodol vrátiť do materského tímu HKm Zvolen, kde hrával v prvom tíme. Pred sezónou 2011/2012 sa stal novou posilou klubu českej extraligy Kometa Brno kde v decembri bol vymenený do Slavie Praha . Následne jeden rok odhoral opäť sezónu v Komete Brno . A po sezóne 2012/2013 podpísal zmluvu so Slaviou Praha . V sezone 2012/2013 bol najlepším strieľajúcim obrancom českej Tipsport extraligy kde zaznamenal 11 gólov a 11 asistencí v základnej časti. A sezónu si predĺžil o seniorské Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji ktoré sa konali v Minsku.

Reprezentácia

Juraj Valach reprezentoval Slovensko na majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 2006. Slovenskú osemnástku mal reprezentovať i na majstrovstvách sveta v roku 2007, ale tesne pred turnajom si poranil slabiny a na šampionáte nemohol hrať. Na juniorských majstrovstách sveta do 20 rokov reprezentoval Slovensko v roku 2007  a 2009. Práve vďaka dobrým výkonom na majstrovstvách sveta 2009 ho renomovaný kanadský hokejový magazín The Hockey News ho zaradil na 9. miesto spomedzi najväčších objavov šampionátu.
Šupinavcovité

Šupinavcovité (lat. Manidae) je čeľaď šupinavcov. Rody z tejto čeľade - pokiaľ vôbec majú slovenské meno - sa po slovensky volajú šupinavec/šupinovec alebo ľudovo aj pangolín.
Železničná stanica Považská Bystrica

Rekonštrukcia

Zmluva na rekonštrukciu úseku Púchov – Považská Teplá, ktorého súčasťou je aj stanica, bola podpísaná 7. júla 2016. V apríli 2017 bola plánovaná výluka od 2. mája do 9. septembra 2017. Mala prebehnúť rekonštrukcia bratislavského (južného) zhlavia párnych koľají. Počítalo sa aj so zrušením 2. nástupišťa a jeho opakovaným vybudovaním. Na stanici pribudne výťah. Cestujúci v smere do Žiliny nebudú musieť križovať koľaje, nástupište bude hneď pri staničnej budove. Nástupište pri koľaji č. 3 bude jednostranné s dĺžkou 404 metrov, pri koľajách 4 a 8 bude ostrovné nástupište rovnakej dĺžky. Súčasťou rekonštrukcie bude aj presun podchodu na iné miesto. Budú zbúrané niektoré objekty. Predstaničný priestor rekonštrukciou neprejde. Rekonštruovať sa nebude ani samotná staničná budova. Po rekonštrukcii budú výhybky a vlakové cesty ovládané diaľkovo z Púchova.
Étalon (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 4,56 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volgogradský metrotram

Volgogradský metrotram (Волгоградский метротрам) je systém ľahkej železnice v ruskom meste Volgograd. Má jednu linku s 18 stanicami pozdĺž rieky Volga zo severných predmestí do centra s celkovou dĺžkou 13,5 km. Väčšina linky je zdieľaná s povrchovou električkovou traťou s dĺžkou 10,2 km, zvyšok trate s dĺžkou 3,3 km je vedený pod zemou, pričom má dizajn a parametre klasického ruského metra.
Na trati premávajú klasické električky typu Tatra T3, dodané v rokoch 1980-1987, premávajú v dvojvozových súpravách, podobné ako napríklad v Bratislave. No v nasledujúcich rokoch bolo nutné nakúpiť aj modernejšie a obojsmerné vozidlá. Medzi tieto sa radí najmä KT8D5 z Česka, domáce KTM-11, špeciálne vyvinuté vozne pre Volgograd z Usť-Katavského električkového závodu a LVS-8-1-93. No v súčasnej dobe iba električky KT8D5 z týchto troch druhov zostali v premávke.
Systém bol spustený 5. novembra 1984 a v súčasnosti prepraví ročne 50 miliónov ľudí.
Platycercus

Výskyt

Rozely žijú v zalesnených oblastiach, na poliach, predmestských parkoch a záhradách Austrálie a jej priľahlých ostrovov. Ich najvyššia koncentrácia je v pobrežných pohoriach a rovinách, v stredných oblastiach Austrálie sa nevyskytujú. Časť populácie roziel sa vyskytuje v Tasmánii, na ostrovoch v Bassovom prielive, na Novom Zélande a na ostrove Norfolk. V dobe hniezdenia sa rozely zdržujú v pároch, či malých skupinkách. Po hniezdení sa zhromažďujú do veľkých kŕdľov, ktoré migrujú za vodou a potravou po širokej krajine.
Let roziel je kolísavý, s krátkymi periódami plachtenia.
Ich hlavnými potravinovými zložkami sú semená rastlín a ovocie.

Opis

Rozely sú v priemere veľké od 25 – 38 cm. Ich spoločným znakom je pestrofarebné perie so šupinatou kresbou na chrbte a svetlé, najčastejšie bielo zafarbené lícne partie.

Chov v zajatí

Nakoľko je ich perie nápadito pestro sfarbené, niekoľko ich druhov patrí medzi obľúbených obyvateľov voliér a klietok chovateľov a zoologických záhrad na celom svete.
Rozely vo všeobecnosti nepatria medzi príliš dôverčivé druhy papagájov, oproti iným druhom papagájov nie sú až tak silne socializačné, počas hniezdenia sú neznášanlivé aj voči príbuzným druhom.
La Ferté-sous-Jouarre

Poloha

Obec má rozlohu 10,06 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 050 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tihániovský kaštieľ

Tihániovský kaštieľ alebo pravopisne staršie, ale oficiálne Tihányiovský kaštieľ (iné mená: Tihányovský kaštieľ, Tihanyovský kaštieľ) je jeden z troch kaštieľov, ktoré boli v minulosti vybudované na území obce Kráľová (dnes súčasť Banskej Bystrice).
V súčasnosti je v kaštieli umiestnená prírodovedná expozícia Stredoslovenského múzea Príroda stredného Slovenska.

História kaštieľa

Kaštieľ bol vybudovaný asi počiatkom 17. storočia a dostavaný v 20-tych rokoch 17. storočia. Najstaršou jeho časťou je západné krídlo, v miestnostiach ktorého sa nachádzajú krížové klenby. V roku 1819 bol kaštieľ prestavaný v klasicistickom štýle. Objekt bol upravený aj v roku 1830, na čo upozorňuje pamätná kovová tabuľa s textom: „Exaedificavit Theresia Gerhart, 1830“ (v preklade: Vybudovala Terézia Gerhartová, 1830). Súčasná podoba kaštieľa pochádza z prestavby v roku 1896 v novorenesančnom štýle. Prestavbami a dostavbami získal kaštieľ pôdorys v tvare kríža. V poslednej prestavbe boli na severnej a južnej strane kaštieľa vybudované výrazné rizality. Okolo kaštieľa bol vytvorený park so vzácnymi drevinami, park bol ale v 2. polovici 20. storočia pri výstavbe panelových bytových domov zničený.
V 1. tretine 19. storočia patril kaštieľ rodine Gerhardtovcov, potom rodine Tihániovcov (v rokoch 1830 – 1867 ho vlastnil Ignác Tiháni, po ňom Dionýz Tiháni).
Kaštieľ bol poškodený počas druhej svetovej vojny, v roku 1947 požiar čiastočne zničil jeho podkrovné priestory. Budovu v 70-tych rokoch dostalo do vlastníctva Krajské vlastivedné múzeum v Banskej Bystrici, ktoré v ňom zriadilo stálu prírodovednú expozíciu. Tá sa v kaštieli nachádza dodnes.
Anton Danko

Život

Po presťahovanísa do Popradu, ukončil v roku 1978 SPŠ Strojnícku v Poprade   a štúdium na VŠT Košice, Banícka fakulta  v r. 1978 – 1982. Po ukončení štúdia pracoval v štátom podniku Východoslovenské. kameňolomy a štrkopiesky Spišská  Nová  Ves, závod Batizovce  v rokoch 1983 – 1989, ako majster, vrchný majster a od roku 1987 ako riaditeľ. V rokoch 1989 – 1998 bol riaditeľom Správy telovýchovných zariadení Mesta Poprad.
Po skončení hokejovej kariéry sa stal hokejovým rozhodcom. 
Bol medzinárodným  rozhodcom  ľadového hokeja  v rokoch 1986 – 1996.
V roku 1994 – bol rozhodcom  finále Majstrovstiev  sveta.
Viceprezident

Viceprezident je činiteľ výkonnej moci v rôznych štátoch alebo v niektorých krajinách zástupca firmy, ktorý je v ich hierarchii nižšie ako prezident .

Viceprezident ako činiteľ výkonnej moci

Prvotnou politickou úlohou viceprezidenta je zastupovanie prezidenta v situáciách, kedy tento nemôže vykonávať svoje právomoci. Viceprezident sa obvykle stáva prezidentom v prípade úmrtia alebo rezignácie prezidenta. Môže byť volený (spolu s prezidentom alebo osobitne) alebo menovaný. Obvykle je v tejto funkcii iba jedna osoba. Najznámejšou výnimkou je Írsko, kde orgánom vykonávajúcim jeho funkcie je tzv. Prezidentská komisia. V niektorých krajinách je viceprezident aj predsedom obvykle hornej komory zákonodarného zboru, ako napr. v Argentíne, Uruguaji alebo USA. Predseda hornej komory zákonodarného zboru je viceprezidentom de facto aj v Nemecku, Poľsku a Francúzsku. V Rusku jeho funkcie plní predseda vlády.

Viceprezident ako zástupca obchodnej spoločnosti

V obchodných spoločnostiach používajúcich tento titul je zväčša menovaná viac ako jedna osoba do funkcie viceprezidenta. Každý viceprezident zodpovedá za konkrétnu oblasť pôsobenia obchodnej spoločnosti (napr. financie, výskum a vývoj a pod.). Viceprezidenti sú obvykle podriadení prezidentovi alebo výkonnému riaditeľovi obchodnej spoločnosti. Niekedy nie sú jednotliví viceprezidenti na rovnakej hierarchickej úrovni.
Termálny prameň

Termálny prameň je druh prameňa, z ktorého vystupuje ohriata voda často obohatená o minerálne zložky. Voda preniká puklinami v zemskej kôre do značných hĺbok, kde je vyhrievaná zemským teplom a vystupuje k povrchu, veľmi často popri zlomoch. Termálne pramene sa vyskytujú v oblastiach s vyšším teplotným tokom, často v oblastiach s aktívnym vulkanizmom.
Podľa prirodzenej teploty pri prameni sa vody s teplotou vyššou ako 25 °C označujú ako termálne. Ich teplota nedosahuje ale takú veľkosť, aby umožňovala premenu na paru, preto nedochádza ku vzniku gejzírov a ohriata voda iba zvoľna vyteká z podpovrchu. Ohriata voda vytvára unikátne systémy, ktoré sa využívajú pre vykurovanie, či pre rekreáciu. Najznámejšie lokality pochádzajú z Islandu, kde sa ľudia často kúpu v horúcich jazerách i napriek studenej klíme okolia a teplá voda je využívaná i pre vykurovanie chodníkov či skleníkov alebo z USA (Yellowstonský národný park), z Kamčatky (Dolina gejzerov), z Čile (El Tatio).
Na Slovensku je zaregistrovaných 123 termálnych prameňov,  z nich najvyššiu teplotu dosahuje voda vo  Veľkom Mederi – bývalé Čalovo, okres Dunajská Streda – 94,0 °C. Termálne pramene na Slovensku sa využívajú v kúpeľoch, termálnych kúpaliskách a akvaparkoch.
Termálne pramene sa využívajú tiež k liečbe rôznych ochorení, hlavne chorôb kože, na ktorú blahodárne pôsobí minerálne zloženie vody a nízky stupeň radiácie spôsobený rádiom. Pramene boli k liečbe využívané často už od pradávna. Antické kúpele  v starovekom Grécku či onsen v Japonsku boli mimoriadne obľúbené pre svoje relaxačné a ozdravujúce účinky. 
Termálne pramene nie sú viazané iba na suchozemské prostredie, ale vyskytujú sa i v podmorskom prostredí, kde sa nazývajú čierni fajčiari. Vplyvom poklesu teploty dochádza ku zrážaniu nasýtenej vody, minerálne zložky vytvárajú pevné telesá, ktorá tvoria rôzne komíny, terasy, či valy.
V termálnych prameňoch žijú termofily, ktoré potrebujú k prežitiu vysoké teploty. Spolu s minerálmi dodávajú termálnym prameňom špecifickú farbu.
Serie B

Zaujímavosti

Prvým víťazom tejto súťaže bol klub Casale, ktorý ju vyhral v jej premiérovom ročníku 1929 – 30. Posledným víťazom je klub SPAL, ktorý vyhral aktuálny ročník 2016/17. Prvenstvo v počte triumfom drží FC Janov, ktorý vyhral celkovo 6-krát, pred Atalantou s 5. výhrami. Najviac sezón v Sérii B strávila Brescia, tu odohrala 60 ročníkov.
Saint-Marcel-en-Murat

Poloha

Saint-Marcel-en-Murat má rozlohu 16,82 km². Najvyšší bod je položený 484 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Marcel-en-Murat má 135 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Rots

Poloha

Obec má rozlohu 12,22 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1434 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Evanston (Illinois)

Evanston je mesto v okrese Cook County v americkom štáte Illinois. Podľa odhadu v roku 2010 malo 74 549 obyvateľov.
Tvorí predmestie Chicaga, leží asi 20 km severne od jeho centra. Patrí k obciam chicagského Severného pobrežia pri jazere Michigan, na západe susedí so Skokie, na severe s Wilmette. Hranice Evanstonu sa kryjú s hranicami okrsku Evanston Township, hoci školské obvody 65 a 202 zaberajú tiež menšiu časť východného Skokie. Evanston je domovom Northwestern University.

Dejiny

Pred rokom 1830 bola oblasť dnešného Evanstonu prakticky neobývaná, vyplnená mokraďami a bažinatým lesymi len Potavatomovia mali na severojužných terénnych chrbtoch chodníky a dočasné táboriská. Francúzski prieskumníci nazývali oblasť "Grosse Pointe" po výbežku krajiny do jazera Michigan asi 21 km od ústia rieky Chicago. V roku 1836 sa tu usídlili prví belošskí osadníci, ale osídlenie bolo riedke, išlo skôr o farmárov a drevorubačov, a pozdĺž chodníkov vyrástli krčmy a "hotely". V roku 1850 tu bol zriadený dnes už neexistujúcej okrsok Ridgeville Township, ktorý podľa sčítania ľudu z toho istého roku mal niekoľko stoviek osadníkov. V jednej z krčiem bola založená poštová stanica.
V roku 1851 skupina popredných obchodníkov metodistického vyznania založila Northwestern University a Garrett Biblical Institute. Ako miesto pre univerzitu vybrali zalesnené stráne pozdĺž jazera. V roku 1854 zakladatelia predniesli okresnému sudcovi svoje plány založiť mesto zvané Evanston po Johnovi Evansovi, jednom z nich. V roku 1857 bola žiadosť schválená. Okrsok Ridgeville Township bol rozdelený a vznikli okrsky Evanston Township a Lake View Township, na ktorom dnes stojí Lake View, mestská časť Chicaga.
Evanston bol oficiálne založený 29. decembra 1863, ale nebol povýšený na veľkomesto, aj keď zákonodarcovia Illinoisu s týmto cieľom predložili v roku 1869 návrh zákona. Počas občianskej vojny sa Evanston rozšíril pohltením dediny Severný Evanston. Nakoniec, na začiatku roka 1892, po pripojení dediny Južný Evanston bolo odhlasované, že bude spravovaný ako veľkomesto. Jeho vtedajší hranice sú z väčšej časti platné dodnes.
Toxoplasma gondii

História

Tento organizmus objavili v roku 1908 Nicolle a Manceaux v pečeni a slezine severoafrického hlodavca „Gondi“. Na základe jeho mesiačikovitej formy ho pomenovali Toxoplasma (z gréčtiny Toxon = oblúk). V roku 1923 bolo potvrdené podozrenie, že tento organizmus môže byť pôvodcom choroby, ktorú nazvali toxoplazmóza. V roku 1948 vyvinuli Sabin a Feldmann serologický test na základe protilátok, ktorý nazvali Dye-Test. Vďaka tomuto testu sa prišlo na to, že Toxoplasma gondii je rozšírená po celom svete a že sa veľmi často nachádza v tele človeka.

Životný cyklus

Životný cyklus toxoplazmy sa delí na pohlavný (sexuálny) a nepohlavný (asexuálny).

Pohlavný cyklus

Pohlavný cyklus prebieha v intestinálnom epiteli (črevách) hostiteľa (mačky) a vedie k vylučovaniu oocýst výkalmi. Oocysty potom sporulujú počas 3 – 4 dní a vznikajú infekčné sporocysty, ktoré sú v hostinnom prostredí (vlhká zem, piesok) schopné prežiť až 1 rok. Po požití sporocysty sekundárnym hostiteľom dochádza k uvoľneniu sporozoidov, ktoré sa šíria krvou, lymfou a aktívnou inváziou buniek.

Nepohlavný cyklus

Nepohlavný cyklus prebieha v orgánoch medzihostiteľa (zviera, človek). Sporocysty napádajú bunky s jadrom. Tu dôjde k jej rozmnoženiu rozdelením na dve dcérske bunky, ktoré sa od materskej bunky oddelia a materská bunka zaniká. Tento proces sa opakuje tak dlho, pokým sa bunka hostiteľa nenaplní a nepraskne. Tým sa do krvného obehu dostanú tzv. tachyzoidy. Tento proces sa opakuje každých 6 hodín. Po uvoľnení obranných látok hostiteľa sa tento proces spomaľuje. Tvoria sa tkanivové cysty, ktoré sa v latentnej forme nachádzajú vo svaloch, ale aj mozgu či sietnici oka.

Formy

Toxoplasma gondii môže existovať v troch rôznych formách: sporozoid, tachyzoid a bradyzoid. Jednotlivé formy sa líšia výskytom v jednotlivých fázach vývoja a infekčnosťou prenosu na ďalšieho hostiteľa.

Sporozoidy

Sporozoidy vznikajú ako produkt pohlavného rozmnožovania v čreve mačky. Priamo po oplodnení vzniká zygota, z ktorej sa formujú dve sporocysty. Postupnou sporuláciou vznikajú v každej sporocyste štyri sporozoidy a celý útvar sa nazýva oocysta. Tie sú vylučované nevysporulované v mačacom truse. K vylučovaniu oocýst dochádza po niekoľkých dňoch od nákazy. Začiatok vylučovania a jeho dĺžka závisí od životnej formy parazita, ktorým sa mačka infikuje. Po požití oocysty hostiteľom dochádza pôsobením žalúdočných štiav k uvoľneniu sporozoidov. Tie prenikajú do tkaniva hostiteľa a menia sa na tachyzoidy.

Tachyzoidy

Tachyzoidy sa množia veľmi rýchlo v akomkoľvek tkanive medzihostiteľa. Rozmnožovanie tachyzoidov prebieha nepohlavnou cestou.

Bradyzoidy

Bradyzoidy sú na rozdiel od tachyzoidov pomaly sa množiacim štádiom vnútri tkanivových cýst. Tvorba tkanivových cýst je pravdepodobne reakciou parazita na imunitnú odpoveď hostiteľa. Tkaninové cysty sú schopné prebývať v hostiteľovi po celý jeho život. V niektorých prípadoch, napr. po imunosupresii alebo u pacientov s AIDS, môže dôjsť k opätovnej premene bradyzoidov na tachyzoidy.
Mongausy

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 77 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nitrianske Rudno (obec)

Poloha

Obec Nitrianske Rudno leží v západnej časti Hornonitrianskej kotliny, na styku masívu Rokoša s Rudnianskou dolinou na pravostrannej nive riečky Nitrica. Kataster obce leží v nadmorskej výške 291 - 996 m n. m.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pod názvom Ruda je z roku 1275. Z pôvodného názvu vyplýva, že obec sa vyvinula pôvodne z baníckej osady a v listine z roku 1348 už vystupuje pod menom Rudno. V roku 1924 bola k obci pričlenená Kršťanová Ves a obe tieto obce vytvorili jedno katastrálne územie pod spoločným administratívnym názvom Nitrianske Rudno.
Rímskokatolícky kostol, pôvodne zasvätený sv. Štefanovi pochádza z roku 1789. Koncom 20. storočia zmenil svojich patrónov na sv. Svorada a sv. Benedikta.

Školstvo

V súčasnosti v obci pôsobia Materská škola a Základná škola.
História miestneho školstva však siaha oveľa ďalej. Ako sa spomína v prvej školskej kronike, prvá rímsko-katolícka škola bola založená asi v roku 1828 vo vtedajšom farskom dvore a pozostávala z jednej izby, ktorá bola súčasne učiteľským bytom, kuchyňou i triedou. Školský rok začínal, keď napadol prvý sneh a končil, keď začali jarné práce na poli.

Vodstvo

Cez obec preteká už spomenutá riečka Nitrica, na ktorej bola v rokoch 1951 - 58 vybudovaná vodná nádrž s celkovým objemom 4,410 mil. m³ so zatopenou plochou 89,7 ha. Nádrž slúži prioritne pre tepelnú elektráreň v Novákoch a NCHZ. V letnom období sa ale využíva aj na rekreačné účely a rybolov.

Osobnosti

Najvýznamnejšou osobnosťou obce bol rímskokatolícky kňaz František Madva, ktorý tu pôsobil v rokoch 1822 - 1850. Bol nielen kňazom a národným buditeľom, ale preslávil sa v širokom okolí aj v zahraničí najmä svojim liečiteľským umením. Za jeho aktivity mu pri príležitosti 100. výročia vymenovania za farára, vďační obyvatelia obce v spolupráci s Maticou slovenskou, odhalili pri miestnom rímskokatolíckom kostole pamätník.
Časť detstva tu prežil aj herec SND Dušan Blaškovič, ktorého otec v medzivojnovom období pôsobil v Nitrianskom Rudne ako notár.
Najmladšou osobnosťou pochádzajúcou a žijúcou v tejto obci je mladý úspešný športovec a reprezentant Slovenska v rýchlostnej kanoistike - Denis Myšák. Hoci sa narodil len v roku 1995, v roku 2015 už stihol získať na MS v Miláne zlatú medailu v K4 na 1000 m v zložení Denis Myšák, Erik Vlček, Juraj Tarr, Tibor Linka. O rok neskôr na ME v Moskve štvorkajak v rovnakom zložení opäť triumfoval na 1000 m a bol druhý na neolympijskej 500 m trati. Popri titulu majstra sveta dosiahol najvýraznejší úspech ziskom striebornej olympijskej medaily z Ria v roku 2016. A to má stále len 20 rokov a kariéru pred sebou...

Obecné symboly

Symboly obce sú zapísané v Heraldickom registri Slovenskej republiky.
Cayrols

Poloha

Obec má rozlohu 9,22 km². Najvyšší bod je položený 664 m n. m. a najnižší bod 476 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Bakoš

Životopis

Teológiu a semitológiu študoval v Göttingene, filozofiu semitských národov v Berlíne, Paríži a Ríme. V rokoch 1921-1946 pôsobil ako profesor starozákonných vied na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte, kde bol v rokoch 1944-1945 dekanom. V rokoch 1934-1959 pôsobil aj ako profesor semitských jazykov a kultúr na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, kde bol v rokoch 1945-1946 dekanom. Od roku 1953 bol akademikom Slovenskej akadémie vied a od roku 1965 akademikom Československej akadémie vied. V roku 1960 založil Kabinet orientalistiky SAV.
Komentoval a prekladal diela starých sýrskych, arabských a hebrejských filozofov. Preložil z arabčiny do francúzštiny dielo Ibn Sínu (Avicena).
Saint-Julien-des-Chazes

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 923 m n. m. a najnižší bod 519 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 78 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Necking

Necking (výsl. [neking]; z angl. neck – krk) je erotická stimulácia dotykmi, bozkávaním a iným maznaním sa v hornej časti tela, tzn. od hlavy po pás.
Bun

Poloha

Obec má rozlohu 2,8 km². Najvyšší bod je položený 1 345 m n. m. a najnižší bod 673 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breza žltá

Opis

Breza žltá rastie na východe USA a Kanady. Dorastá do výšky až 30 metrov a priemer kmeňa dosahuje až 60 centimetrov. Dožíva sa až 150 rokov. Kmeň je rovný, kôra vo farbe smotanovej až bronzovej sa odlupuje.

Použitie

Z kôry mladých konárikov sa získava vonná silica. Strom sa ťaží pre kvalitné drevo a vysádza sa aj pre okrasu.
Od roku 1993 je tento strom symbolom kanadskej provincie Quebec.
Payroux

Poloha

Obec má rozlohu 30,05 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 502 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kolohousenka

Vývoj

V roku 1923 Česko-Slovensko zakúpilo plány od nemeckého dizajnéra ing. Heinricha Vollmera, ktorý vo svojom systéme kombinoval kolesový podvozok s pásovým. Kolesový podvozok sa mohol spúšťať a dvíhať, čo zaručovalo vozidlu optimálny výkon pri pohyboch na cestných komunikáciách, ako aj v teréne. Pásy pochádzali z traktora Hanomag WD-50. Vozidlo potrebovalo asi 15 minút na prechod z kolesového pohonu na pásový.

Práva na výrobu získali tri spoločnosti a za krátko sa vyrobili prvé dva prototypy rady Kolohousenka pod označením KH-50. Stroje boli zo začiatku koncipované ako samohybné delá, avšak skúšky neboli uspokojivé. Prototypy sa za krátko začali kaziť a preto boli upravené a vybavené otočnou vežou s kanónom kalibru 37 mm. Neskôr bol vyvinutý nový variant s dvomi ťažkými guľometmi, ktorý dostala armáda pod označením KH-60. Tieto stroje boli vyvezené aj do Sovietskeho zväzu a Talianska. Existovali aj plány na vybavenie stroja kanónom kalibru 75 mm. Poslednou verziou bol KH-70 vybavený 47 mm rýchlopalným kanónom. Kolohousenky následne slúžili v armáde až do roku 1930, kedy boli vyradené.
Pérols-sur-Vézère

Poloha

Obec má rozlohu 46,98 km². Najvyšší bod je položený 943 m n. m. a najnižší bod 708 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE