Tatra 613

Vývoj

Vo výrobe osobných automobilov priniesla Tatra 613 odklon od dovtedy pre firmu typických aerodynamických karosérií, používaných u vozidiel vyššej triedy od roku 1933, ktoré začala Tatra 77. Koncepcia vzduchom chladeného motora V8 v zadnej časti karosérie však ostala zachovaná. Tatra 613 využila viaceré riešenia podvozkových skupín prototypu Tatra 603X, čomu vďačila spolu s umiestnením motora nad zadnou nápravou za svoje veľmi dobré jazdné vlastnosti.
Karoséria typu T-613 bola dielom renomovanej talianskej firmy Carrozzeria Vignale. Prvé vozy boli karosované priamo v Taliansku a do Česko-Slovenska boli dodané začiatkom roku 1969. Auto sa dostalo do výroby po ukončení vývoja až v roku 1973 a v modernizovanej podobe sa vyrábalo až do roku 1995, kedy bolo nahradené od neho technicky odvodeným posledným osobným vozidlom značky – Tatrou 700. Počas týchto rokov došlo k niekoľkým modernizáciam ako na motore, tak aj v interiéri a na karosérii. Označenia vozidiel sa po modernizácii pochopiteľne menili, tie najdôležitejšie boli T613-2, T613-3, T613-4 a T613-S.

Motor

Tatra 613 bola známa ako rýchle priestranné a pohodlné vozidlo s pružným vzduchom chladeným karburátorovým motorom 2x2 OHC, so zdvihovým objemom 3,5 l a výkonom 168 k, s ktorým jazdila rýchlosťou až 190 km/h. Neskôr sa v malých počtoch objavili aj výkonnejšie motory vyššieho zdvihového objemu a v posledných rokoch výroby aj motory so vstrekovaním paliva a výkonom až 200 k. Tieto vozidlá dosahovali maximálnu rýchlosť až 230 km/h.
Vo vývoji bola úspešne pripravená aj verzia tohoto motora s vodným chladením.
Prevodovka bola najprv 4-stupňová, u posledných verzií 5-stupňová. Karoséria bola u väčšiny vozidiel typu sedan, existovali však aj iné prevedenia (kupé, long s predĺženým rázvorom, dvojmiestne špeciálne vozidlá pre záchranárov a hasičov, sanitky a montážne vozidlá, vozidlá v policajnej úprave, špeciálne prehliadkové kabriolety…).
Jedinečné a svetové bolo technické riešenie umiestnenia diferenciálu v priestore olejovej vane v bloku motora .

Charakteristika

V bežnom prevedení bola T613 otypovaná ako päťmiestna, zadné sedadlá však boli tvarované pre pohodlné sedenie 2 osôb s vyvýšenou strednou časťou sedáku a so sklopiteľnou opierkou. Neskoršie luxusnejšie verzie (Tatra 613 Special) boli napriek rázvoru predĺženému o 150 mm otypované len pre 4 osoby, s dôrazom na čo najvyššie pohodlie cestujúcich. V strede zadného operadla tu býval umiestnený minibar.
Neskoršie prevedenia, hlavne vozidlá označované ako T613MiLong, sa mohli výrazne odlišovať v použitej vnútornej výbave podľa želania zákazníkov, čo sa tiež prejavilo aj v značnom rozdiele ceny jednotlivých vozidiel.
Celkovo bolo vyrobených iba okolo 10 tis. vozidiel tohto typu, čo dáva Tatre 613 spolu s jej originálnou technickou koncepciou určitý punc výnimočnosti. Vozidlá sú dnes vyhľadávaným objektom automobilových zberateľov doma i v zahraničí a bežne ich môžeme vídať na stretnutiach milovníkov automobilov. Ich udržiavanie v dobrom technickom stave je však pomerne náročné kvôli slabej korozívnej odolnosti karosérie, ako aj kvôli horšej dostupnosti náhradných dielov. Napriek tomu patrí odvezenie v Tatre 613 dôstojne sa nesúcej po ceste s tlmeným bublaním vzduchom chladeného osemvalca stále k výnimočným technickým zážitkom.

Odvodené verzie

Na báze technických skupín Tatry 613 boli postavené aj viaceré športovo karosované prototypy, z ktorých najznámejšia je MTX Tatra V8 (1991). Pokusom o modernizáciu modelového radu bol prototyp Tatra Prezident.