google/wiki40b huggingface dataset:
Uhliská (okres Levice)

Dejiny

Obec vznikla z osady uhliarov, ktorí patrili k mestu Pukanec. Začiatky obce sa datujú do prvej polovice 17. storočia. Uhliari si spomedzi seba volili richtára, prvá zmienka o ňom je v pukaneckých mestských knihách z 9. júla 1682.
Revište

História

Hrad pochádza pravdepodobne z druhej polovice 13. storočia, kedy ho postavili spolu so Šášovským hradom na opačnej strane Hrona. Ich význam spočíval v ochrane úzkeho priechodu, ktorým viedla obchodná cesta k stredoslovenským banským mestám.
Listinne sa spomína v roku 1265 a neskôr v roku 1331. Práve 14. storočie je považované za ťažisko jeho vzniku. Je uvádzaný ako hrad kráľovský. Prechádzal rukami viacerých majiteľov (jágerský biskup, Ján Jiskra z Brandýsa). Ten sa stal majiteľom hradu v roku 1447; koncom 15. storočia ho manželka kráľa Mateja Korvína Beatrix darovala Dóczyovcom, ktorí sa stali postrachom okolia a zamerali svoju rozpínavosť najmä proti banským mestám (nezriedka sa uchyľovali k obyčajným prepadom a rabovaniu). V ich majetku bol až do vymretia rodu v roku 1647. Po tomto roku sa opäť spolu s okolitými dedinami dostal do kráľovského majetku.
Hrad bol ťažko poškodený počas povstania Imricha Thökölyho no vzápätí bol opravený. Posledné využitie hradu bolo na konci 18. storočia, kedy sa tu nachádzali ubytovne vojakov. Po ich odchode hrad pustol a už v 19. storočí bol iba ruinou. Na hrade už niekoľko rokov prebieha rekonštrukcia, ktorej cieľom je ruiny doplniť a zakonzervovať.

Opis

Skalné bralo, na ktorom hrad postavili ovplyvnilo jeho tvar. Hrad sa skladal z vnútornej opevnenej veže a nádvoria s palácom. Vstup z dolného do horného nádvoria chránila kruhová bašta. Hrad dostal neskôr renesančné opevnenie, ktoré uzavieralo na južnej strane predhradie. Do súčasnosti sa zo stavieb hradu zachovala časť obvodového muriva s mnohými deštrukciami a zvyšky obytných budov.
Auriac-Lagast

Poloha

Obec má rozlohu 30,76 km². Najvyšší bod je položený 930 m n. m. a najnižší bod 574 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 249 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Annouville-Vilmesnil

Poloha

Obec má rozlohu 5,82 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 453 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Octave Hamelin

Octave Hamelin (* 22. júl 1856, Lion-d'Angers – † 11. september 1907, Huchet (Landes)) bol francúzsky filozof, od roku 1905 profesor na Sorbonne v Pariži, žiak Renouviera, racionalista.
Mikrobiológia

Mikrobiológia (z novogr. micron – malý a novogr. biologia – štúdium života) je veda skúmajúca jednobunkové mikroorganizmy (najmä baktérie, huby, kvasinky a plesne), nebunkové organizmy (vírusy) a subvírové patogény (prióny a viroidy), ich život, vlastnosti, činnosti, ich význam pre život rastlín, zvierat a ľudí.

Klasifikácia

Zaraďovanie mikroorganizmov je v klasickej mikrobiológii podľa morfológie buniek, v modernej podľa biologických a biochemických prejavov, optimálne zaradenie kombináciou klasifikujúcich hľadísk – morfologických znakov a fyziologických vlastností (fyziológia je náuka o životných prejavoch a úkonoch organizmov za rozličných podmienok okolitého prostredia).
Milan Thomka Mitrovský

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Bratislave, kde maturoval, 1894 – 1896 na AVU v Prahe (prof. Pirner), 1896 – 1898 na výtvarnej  akadémii v Mníchove (prof. Hackl), 1898 – 1901 bol na študijnom pobyte v talianskej Florencii. 
Spočiatku žil a pracoval vo Viedni, po vypuknutí 1. svetovej vojny v Martine kde bol vedúcou osobnosťou a organizátorom umeleckého života a kde sa utvoril klub spisovateľov a literátov “felibrov”(1914 – 1943). 
Jeho tvorbu ovplyvnilo nemecké maliarstvo a priateľstvo s maliarom E. Zamrazilom, no s obdivom kopíroval aj diela talianskych klasikov ako bol Botticelli, Raffaelo.
Základnú os jeho tvorby predstavuje maľba portrétov, figurálnych kompozícií, voľných kópií starých majstrov a tiež figurálne kompozície na námety klasických literárnych diel (Don Quijote, Hamlet, Faust). Príležitostne maľoval krajinky a zátišia.
Ako spisovateľ sa od dvadsiatych rokov venoval literárnej tvorbe – písal fejtóny, glosy a úvahy, ktoré uverejňoval v Národných novinách a v Slovenských pohľadoch, knižne vyšli novely, spomienkové prózy a aforistické zápisky. 
V r. 1923 – 1928 vychádzali jeho Listy bratislavským felibrom.
Bol členom vedenia Spolku slovenských umelcov a v roku 1902 sa zúčastnil na výstave slováckych výtvarníkov v Hodoníne.
Tabaille-Usquain

Poloha

Obec má rozlohu 4,5 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zuglio

Zuglio, (friulsky Zui, latinsky Iulium Carnicum) je obec v severnom Taliansku, na severe kraja Friuli, priamo v Alpách. Žije tu 609 obyvateľov, friulánskych Talianov, ktorí rozprávajú severným dialektom románskej friulčiny.
Crucey-Villages

Poloha

Obec má rozlohu 43,97 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 468 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaplnka svätej Rozálie (Bratislava)

História

Kaplnka postavená v rokoch 1680 – 1682 a postaviť ju dalo mesto Bratislava ako pamiatku na veľkú morovú epidémiu, ktorá v rokoch 1678 – 1679 sužovala mesto. Financie použité na jej výstavbu pochádzali z verejnej zbierky mešťanov. Postavená je v barokovom štýle.
Prestavovaná nebola, v priebehu storočí absolvovala iba drobné opravy, ktoré požaduje v priebehu času každá budova. Prvá z takýchto opráv sa uskutočnila v roku 1782, ďalšia v roku 1904 a počas nej sa vymenila strecha kaplnky. V roku 1944 sa uskutočnila ďalšia z väčších opráv kaplnky, v rámci ktorej sa opravovali najmä škody spôsobené bleskom, ktorý budovu zasiahol ešte pred prvou svetovou vojnou. Blesk vtedy poškodil kríž a aj vnútro budovy.

Patrocínium

Kaplnka je zasvätená svätej Rozálii, ktorá je patrónkou a ochrankyňou proti moru. Narodila sa v bohatej kniežacej rodine, no ako dospelá opustila rodinné sídlo a žila pustovníckym životom. Zomrela 4. septembra 1160. Rozália je ideálom sebaovládania a symbolom zápasu ducha proti pôžitkárstvu. Často sa vyobrazuje ako spiaca v jaskyni obklopená rozkvitnutými ružami.

Zvyky

Počas storočí sa každoročne na sviatok sv. Rozálie (t.j. 4. septembra) konali ku kaplnke púte. V priebehu 2. svetovej vojny však zvyk zanikol. V súčasnosti sa v tento deň konajú hody a slúži sa slávnostná svätá omša.
Vstrekovanie paliva

Vstrekovanie paliva je spôsob prípravy zmesi paliva so vzduchom pre spaľovacie motory. Spočíva v streknutí paliva cez malý otvor - dýzu vstrekovača do priestoru motora: nasávacieho potrubia, nasávacieho kanálu, komôrky, valca, alebo spaľovacej komory. Palivo pred dýzou je stlačené na výrazne vyšší tlak, ako je tlak v priestore do ktorého sa vstrekuje. Následkom toho a malého rozmeru dýzy sa palivo počas vstreku rozpráši na jemné častice, čo urýchľuje tvorbu spaľovacej zmesi.
V starších aplikáciách najmä pre vznetové motory sa využívalo pneumatické vstrekovanie, pri ktorom bolo palivo s nezvýšeným tlakom do spaľovacieho priestoru dopravované cez dýzu prostredníctvom prúdu stlačeného vzduchu.
Vstrekovanie paliva zabezpečuje vstrekovacie zariadenie, ktoré sa obvykle skladá z nasledovných častí: palivová nádrž, dopravné čerpadlo, čističe paliva, vstrekovacie čerpadlo, vstrekovač a potrebné spojovacie potrubie. Niektoré súčasti nemusia byť v konkrétnom riešení zastúpené, resp. môžu byť pridané iné súčasti.
Vodné dielo Drahovce-Madunice

Vodné dielo Drahovce-Madunice sa nachádza v Trnavskom kraji na rieke Váh a je súčasťou Vážškej vodnej kaskády. Nadväzuje na vodnú nádrž Sĺňava.

Funkcie

Dielo odvádza vodu z priehrady Sĺňava a dodáva vodu pre závlahu pozemkov, redukuje prietoky povodní, chráni sídla a pozemky počas povodní, zabezpečuje odber vody na chladenie atómových elektrární Jaslovské Bohunice, vylepšuje podmienky na chov rýb a rybolov a pod.

Dejiny

Stavba bola začatá v roku 1956 a dielo dokončili v roku 1960.

Technické údaje

Hať Sĺňava v Drahovciach má spádovú oblasť o rozlohe 10 093 km², maximálny prietok 1 500 m³ za sekundu, plochu 4,3 km², a objem 12,12 mil. m³ vody.
Vodná elektráreň Madunice má spád 17,3 metra, inštalovaný výkon 43,5 MW a ročnú produkciu 141,1 GWh elektrickej energie.
Praveké významové univerzum

Praveké významové univerzum je subuniverzum svetového významového univerza; totalita významovych útvarov, ktoré boli vygenerované v praveku.
Besná voda

Prameň

Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na severozápadnom svahu Širiakova (722,1 m n. m.) v nadmorskej výške cca 580 m n. m.
William Lane Craig

Apologetika

Craigova práca ako historika Nového Zákona je zameraná na obranu ústredných doktrín kresťanstva, najmä Ježišovho vzkriesenia z mŕtvych. V knihách ako The Historical Argument for the Resurrection of Jesus  poskytuje kritickú analýzu argumentov proti svedectvám o zázrakoch od Davida Huma. Skúma novozákonné materiály, ktoré hovoria o vzkriesení a usudzuje, že zmŕtvychvstanie je najhodnovernejšie vysvetlenie historických dát.
Napísal aj radu populárnych úvodov do kresťanskej apologetiky vrátane Reasonable Faith: Christian Truth and Apologetics (Rozumná viera: kresťanská pravda a apologetika), ktorá bola označená evangelikálnym apologétom Robertom M. Bowmanom ako "jedna z najlepších súčasných učebníc pre predmet apologetiky." Pre širokú verejnosť alebo menej náročných čitateľov vydal aj zjednodušenú verziu s názvom On Guard (V Pozore). Katolícky kardinál Avery Dulles označil jeho Philosophical Foundations for a Christian Worldview (Filozofické základy pre kresťanský svetonázor) ako "kolosálne dielo," avšak poznamenal, že katolíci s tým nemusia nevyhnutne súhlasiť.

Verejné diskusie

Craig verejne diskutoval s aktivistami a filozofmi zastávajúcimi ateizmus, islamskými apologétmi, liberálnymi kresťanskými teológmi a odborníkmi s kritickým pohľadom na Bibliu, medzi ktorými boli Hector Avalos, Richard Carrier, Paul Kurtz, Robert M. Price, Shelly Kagan, Bart Ehrman, Antony Flew, A. C. Grayling, Michael Tooley, Andrew Copson, Lawrence Krauss, Sam Harris, Alex Rosenberg, Massimo Pigliucci, Lewis Wolpert, Victor Stenger, Peter Atkins, Walter Sinnott-Armstrong, Christopher Hitchens, Frank Zindler, Gerd Lüdemann, John Shelby Spong, Michael Schmidt-Salomon, Shabir Ally, Jamal Badawi, Arif Ahmed a Keith Parsons. Jeho diskusie s Antonym Flewom, Walter Sinnott-Armostrongom, Paulom Kurtzom, Gerdom Lüdemannom a Johnom Dominicom Crossanom boli publikované aj v knižnej forme.
V roku 2011 boli Craig a Richard Dawkins pozvaní Britskou Humanistickou Asociáciou, združením Cambridge Union, Oxfordským kresťanským zväzom a rádiom Premier aby diskutovali na tému existencie Boha. Dawkins pozvanie odmietol s obvinením, že Craigovi ide iba o reklamu. Títo dvaja sa krátko stretli v Mexiku v roku 2010, kde si mali možnosť vymeniť názory spolu so štyrmi ďalšími ateistickými a teistickými učencami.
Nová agrárna strana

Nová agrárna strana bola politická strana pôsobiaca na slovenskej politickej scéne iba veľmi krátke obdobie v rokoch 1997 a 1998.
Nová agrárna strana vznikla v novembri 1997 zlúčením Hnutia poľnohospodárov Slovenskej republiky, ktorého predsedom bol Jozef Klein a Roľníckej strany Slovenska, ktorej predsedom bol Pavel Delinga. Predsedom nového politického subjektu Nová agrárna strana sa stal predseda RSS Pavel Delinga.
V roku 1997 prijala vládna koalícia na čele s Hnutím za demokratické Slovensko novelu volebného zákona, ktorá prakticky znemožňovala kandidovanie volebných koalícií v parlamentných voľbách. Keďže preferencie Novej agrárnej strany boli pred voľbami v roku 1998 mizivé a strana nemohla kandidovať v koalícii, v júli 1998 Nová agrárna strana zanikla zlúčením s HZDS.
Banachova veta o pevnom bode

Znenie vety

Nech (X,d)\, je úplný metrický priestor. Nech f: X \to X je kontraktívne zobrazenie. Potom f má práve jeden pevný bod u = f(u). Navyše, pre každé x \in X platí f^n(x) \to u pre n \to \infty (symbol f^n\, označuje n-tú iteráciu zobrazenia f), pričom pre rýchlosť konvergencie platí d(u,f^n(x)) \leq L^n \cdot d(u,x).

Aplikácie

K štandardným aplikáciam Banachovej vety o pevnom bode patria dôkazy niektorých viet o existencii riešení diferenciálnych a integrálnych rovníc, či numerické metódy hľadania koreňov nelineárnych rovníc. Využíva sa však aj vo viacerých ďalších oblastiach, napríklad vo finančnej matematike, či v teórii fraktálov.
Viera Petríková

Život

Viera Petríková po absolvovaní gymnázia vo Vranove nad Topľou pokračovala v štúdiu na Právnickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, ktorú ukončila v roku 1980.
Courcy (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 15,5 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 279 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kniha Sirachovcova

Kniha Sirachovcova alebo Kniha Sirachovca alebo Kniha Sirachovho syna (v minulosti aj Kniha Ekleziastikus, teda "Cirkevný spis"; lat. Ecclesiasticus; skratka Sir) je kniha Starého zákona.
Kniha patrí medzi deuterokánonické spisy. Zaraďuje sa medzi poučné knihy.

Pôvod knihy

Knihu napísal v hebrejčine Ježiš, syn Eleazarov, syn Sirachov (porov. Sir 50, 29) v Jeruzaleme okolo r. 180 pred Kr. Po r. 132 bola jeho vnukom preložená do gréčtiny pre Židov v Egypte. Tento preklad sa dostal do Septuaginty. Dlhý čas bola kniha známa iba v gréckom a sýrskom preklade až kým v roku 1896 nebolo objavených viacero listov rukopisov v hebrejčine. Neskôr sa našli fragmenty aj v Kumráne (v r. 1955) a v Masade (v r. 1964). Dnes je už teda známa väčšina textu v hebrejčine.
Pôvodným jazykom knihy bola hebrejčina. Autorom bol už spomenutý Ješua ben Eleazar ben Sirach („Sirachov potomok“, odtiaľ „Sirachovec“), vzdelaný Žid žijúci v diaspóre v Alexandrii na prelome 3. a 2. storočie pred. Kr. Bol to veľmi vážený učiteľ, ktorý sa dostal do styku s mnohými inými kultúrami, najmä s gréckou, a snažil sa prispôsobiť židovské myslenie, tradíciu a vieru novým kultúrnym podmienkam. Knihu Jošuov vnuk preložil do gréčtiny a publikoval ju niekedy po roku 117 pred Kr. a v tomto preklade sa dochovala. Hebrejský text bol po stáročia stratený. Medzi rokmi 1896 a 1900 sa nasli 4 hebrejské rukopisy z 10. až 12. storočia v Káhirskej geníze (rukopisy s verziami A, B, C, D). V roku 1931 boli nájdené ďalšie rukopisy s verziou E a v roku 1958 a v roku 1960 ďalšie rukopisy B a C. Zlomok rukopisu F bol nájdený v roku 1982. Zlomky boli nájdené aj v Kumráne a Masade.
Grécky text sa zachoval vo dvoch ľahko odlišných verziách.

Používanie knihy

Citovanie knihy možno nájsť aj v Talmude. V Novom zákone tiež možno nájsť narážky na ňu.
Prevodový mechanizmus

Prevodový mechanizmus, skrátene aj prevod je zariadenie určené na premenu (prevod) pohybov a v súvislosti s tým aj premenu síl a momentov. Prevodový mechanizmus sa skladá najmenej z troch členov, pričom jeden člen je skriňa, rám alebo stojan. Tento člen zachytáva reakčné sily, alebo momenty, ktoré pri premene pohybov vznikajú. Člen, ktorý poháňa prevodový mechanizmus sa nazýva hnací, alebo vstupný. Počet hnacích členov je rovný počtu stupňov voľnosti mechanizmu. Všetky ostatné pohyblivé členy mechanizmu sú hnané. Hnaný člen, ktorý vykonáva výsledný žiadaný pohyb sa nazýva výstupný člen.

Rozdelenie

Funkčná závislosť pohybu výstupného člena na pohybe vstupného člena sa nazýva prevod. Podľa jej priebehu sa rozdeľujú prevodové mechanizmy do dvoch základných skupín.

Prevodové mechanizmy so stálym prevodom

Tieto mechanizmy sa označujú aj ako mechanizmy s rovnomerne odprevodovaným prevodom alebo s konštantným prevodom. Ich prevod je lineárna funkcia. Sem patria napríklad prevodové mechanizmy s ozubenými kolesami, hydrostatické a hydrodynamické prevody.

Prevodové mechanizmy s premenlivým prevodom

Tieto mechanizmy sa označujú aj ako mechanizmy s nerovnomerne odprevodovaným prevodom alebo s nekonštantným prevodom. Ich prevod nie je lineárny. Ide napríklad o prevody s neokrúhlym kotúčom, kľukové mechanizmy, kulisové mechanizmy, výstredníkové mechanizmy a prevody s prerušovaným pohybom.
Peter Veselovský

Kariéra

S hokejom začal v rodnom Liptovskom Mikuláši, kde si ho vyhliadol klub VSŽ Košice hrajúci najvyššiu federálnu súťaž. Vojenčil v Michalovciach. Po pôsobení v Košiciach hral jednu sezónu v Plzni, kde bol prvým cudzincom v histórii klubu. V nasledujúcej sezóne sa vrátil do Košíc a získal majstrovský titul. Potom sa cez Liptovský Mikuláš dostal do francúzskeho HC Caen, kde odohral jednu sezónu. Po nej hral v Maďarsku a na záver kariéry si zahral extraligu za Skalicu a Spišskú Novú Ves, kde sa stretol po dlhých rokoch s bývalým spoluhráčom Igorom Libom. Po skončení kariéry sa zamestnal ako robotník v US Steel Košice.

Reprezentácia

V česko-slovenskom drese odohral 25 zápasov v ktorých strelil 3 góly a v slovenskom drese odohral 16 zápasov, strelil 4 góly. Získal bronzovú medailu na ZOH 1992 a bronzovú medailu na Majstrovstvách sveta v roku 1992.
Verneuil-en-Bourbonnais

Poloha

Verneuil-en-Bourbonnais má rozlohu 14,14 km². Najvyšší bod je položený 356 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Verneuil-en-Bourbonnais má 242 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Iki (provincia)

Provincia Iki (jap. 壱岐国 – Iki no kuni) bola stará japonská provincia, ktorá sa rozkladala na ostrove Iki. Tiež bola známa ako Išú (壱州).
Iki bola známa v stredoveku pod menami Ičiki-no-kuni (一支国) a Itai-no-kuni (一大国). Sanguo Zhi zaznamenal, že okolo tritisíc rodín založilo na ostrove Iki kráľovstvo Itai. 
Provincia existovala až do zrušenia feudálnych panstiev v roku 1872 Cisárom Meidžim. Provincia Iki bola spojená s inými bývalými provinciami do prefektúry Nagasaki.
Přemyšov

Poloha

Nachádza sa po pravej strane cesty zo Svinova do Polanky. Tvorí ju les, rybník a plochy tŕstia. Celá rezervácia je veľká cca 30 ha a v súčasnej dobe nie je prístupná sieťou bežných chodníkov a cyklotrás.

Flóra

Stále vlhké prostredie je optimálne pre rast tŕstia a ostríc. Hojne sa tu vyskytujú jelša, duby, hraby a lipy, ďalej papradník močiarny a snežienka jarná. Nájdeme tu však aj chránené druhy, ako je kotvica plávajúca, lekno biele a perutník močiarny. Z ohrozených druhov to je napr. bahnička rakúska, brest väzový, brest hrabolistý alebo kosatec žltý. Rastliny uvedené v červenej knihe ohrozených druhov zastupuje zimozeleň menšia alebo zubačka žliazkatá.

Fauna

Bažinný biotop poskytuje vhodný životný priestor aj pre celý rad cicavcov a vtákov, ako je napr. sluka hôrna alebo vzácny hlaholka obyčajná. V tôňach sa nachádzajú neveľké populácie mloka bodkovaného, rosničky zelenej, skokana hnedého a skokana zeleného.
Veľkou záťažou pre túto rezerváciu je sklad materiálov prakticky uprostred pozemku a obaľovňa asfaltových hmôt pre povrchy ciest. Prevádzka nákladných áut tiež neprospieva vyrovnanému životu v rezervácii.
Vendeuil

Poloha

Vendeuil má rozlohu 14,45 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Vendeuil má 912 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bouvignies (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 8,7 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 505 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lies (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 3,66 km². Najvyšší bod je položený 810 m n. m. a najnižší bod 530 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rouvres-en-Multien

Poloha

Obec má rozlohu 8,12 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 470 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zamość

Zamość (ukr. Замостя) je poľské mesto v južnej časti Lublinského vojvodstva.
Mesto vzniklo v roku 1580 a má 66 507 (s aglomeráciou 87 218 obyv.)2005 obyvateľov. Jeho katastrálne územie o rozlohe 30,34 km² sa nachádza v nadmorskej výške 212 m n. m. V starom meste je cenný architektonicko-urbanistický súbor pamiatok, pre ktoré sa Zamość niekedy nazýva „Perlou renesancie“ alebo „Mestom arkád“.
Od roku 1992 je mesto zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 20 rokov 2014

O 3. miesto

KĽDR – Francúzsko 2 : 3 (0:0)
Report...

Finále

Nigéria – Nemecko 0 : 1 (0:0, 0:0) po predĺžení
Report...
Vovray-en-Bornes

Poloha

Obec má rozlohu 6,57 km². Najvyšší bod je položený 1 348 m n. m. a najnižší bod 656 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 348 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Katedrála svätého Juraja (Temešvár)

Katedrála svätého Juraja (rum. Catedrala Sfântul Gheorghe din Timişoara) v rumunskom meste Temešvár je rímskokatolícka katedrála diecézy Temešvár.

Dejiny

Katedrála bola postavená v dvoch etapách v rokoch 1736 až 1774. Banát bol v tomto čase po odchode okupačných osmanských vojsk osídľovaný obyvateľstvom prevažne nemeckého pôvodu a rímskokatolíckeho vierovyznania. Ide o jednu z najkrajších barokových pamiatok v Banáte a dominantu mesta Temešvár. Katedrála bola niekoľkokrát renovovaná a do dnešných čias slúži ako katedrálny chrám rímskych katolíkov nemeckého, maďarského a rumunského pôvodu.

Architektúra

Stavba bola postavená v barokovom architektonickom štýle. Vybudovaná bola podľa plánov nemeckého architekta Josepha Emanuela Fischera von Erlach. Má dve mohutné veže (výška 35,5 m). Dlhá je 55 metrov. Obraz z hlavného oltára pochádza z roku 1754. Interiér je veľmi bohatý a je vyzdobený množstvom sôch a obrazov (Karol Boromejský, svätá Terézia).
Audaux

Poloha

Obec má rozlohu 7,33 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka

Vlajka a zástava

Vlajka sa často mýli so zástavou. Rozdiel medzi vlajkou a zástavou je taký, že vlajka sa vztyčuje (vyťahuje/spúšťa po stožiari či žrdi), má predpísaný pomer strán a je umiestnená vodorovne, kým zástava sa nosí (nevyťahuje/nespúšťa sa, ale je pevne spojená priamo so žrďou), nemá predpísaný pomer strán a nemusí byť umiestnená len vodorovne.

Etymológia a tvar vejka

Slovo vlajka je prevzaté z češtiny a istý čas sa navrhovalo nahradiť ho jazykovo vhodnejším tvarom vejka (keďže české vlaje = slovenské veje), pričom tvar vejka sa neujal , ale ojedinele sa vyskytuje .