google/wiki40b huggingface dataset:
Amos Oz

Životopis

Narodil sa v Jeruzaleme, vyrastal v štvrti Kerem Avraham v dome na Amosovej ulici č. 18. Jeho rodičia, Jehuda Arje Klausner a Fanja Musman, boli sionistickí prisťahovalci z východnej Európy. Ozov otec študoval dejiny a literatúru v litovskom Vilniuse, v Jeruzaleme pracoval ako knihovník a spisovateľ. Jeho starý otec z matkinej strany vlastnil mlyn v Rovne na západnej Ukrajine a v roku 1934 sa s rodinou presťahoval do Haify. Rodina patrila medzi pravicových revizionistických sionistov. Ozov prastrýko Josef Klausner bol pri voľbe prezidenta v roku 1948 protikandidátom Chaima Weizmanna za stranu Cherut. Napriek tomu, že rodina bola náboženstvu odcudzená, navštevoval Oz náboženskú školu Tachkemoni - rodičia ho odmietli dať do socialistickej školy, pretože hlboko nesúhlasili s jej ideológiou. Strednú školu absolvoval v Rechavji.
Keď mal Oz 12 rokov, spáchala jeho matka samovraždu. Táto udalosť ho hlboko poznamenala. Stal sa socialistickým sionistom a v pätnástich rokoch začal žiť v kibuci Chulda. Tam ho adoptovala rodina Chuldajovcov (ich prvorodený syn Ron Chuldaj je dnes primátorom Tel Avivu). V tej dobe si mladý Amos zmenil priezvisko na „Oz“, čo v hebrejčine značí „sila". V kibuci Chulda žil a pracoval až do roku 1986, kedy sa so svojou ženou Nily presťahoval do Aradu kvôli astmatickému ochoreniu ich syna Daniela. Po prvých spisovateľských úspechoch Oz postupne znižoval mieru svojej zainteresovanosti v bežných aktivitách kibucu: umožňovali mu to jeho honoráre, ktorými dostatočne prispieval na chod kibucu.
Na konci 50-tych rokov slúžil Oz v izraelskej armáde v jednotke Nachal, zúčastnil sa potýčiek na izraelsko-sýrskej hranici. Počas Šesťdňovej vojny slúžil v tankovej jednotke na Sinaji, počas Jomkippurskej vojny slúžil na Golanských výšinách.
Po službe v jednotke Nachal študoval filozofiu a hebrejskú literatúru na Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme. V roku 1965 mu vyšla prvá zbierka poviedok Zeme šakalov (hebr. Arcot ha-tan). Jeho prvý román, Inde (Makom acher), vyšiel v roku 1966. Od tej doby vydával každý rok jednu knihu vo vydavateľstve Strany práce Am Oved („Pracujúci ľud"). Toto vydavateľstvo neskôr opustil a podpísal zmluvu s vydavateľstvom Keter, ktoré mu poskytlo mesačný plat bez stanovenej publikačnej frekvencie.
Napísal 18 kníh a asi 450 článkov a esejí v hebrejčine. Jeho diela boli preložené do asi 30 jazykov. Je nositeľom množstva izraelských a medzinárodných ocenení: v roku 1986 mu bola udelená Bialikova cena, v roku 1997 obdržal z rúk francúzskeho prezidenta Jacquesa Chiraca Rad čestnej légie. V roku 1998, pri príležitosti 50. výročia vzniku štátu Izrael, získal najprestížnejšiu štátnu cenu: Cenu Izraela. V roku 2005 mu bola vo Frankfurte nad Mohanom udelená prestížna Goetheho cena za literatúru.

Politické názory

Bol známym obhajcom mierovej koexistencie dvoch susedných štátov - Izraela a Palestíny.
Fensmark

Obyvateľstvo

K roku 2019 žije vo Fensmarku 5 049 obyvateľov.
Za posledných 10 až 15 rokov zaznamenalo mesto Fensmark výrazný nárast počtu obyvateľov a súvisiaci stavebný rozmach v okolí mesta.  Mestská škola sa nazýva Holmegaardskolen a navštevujú ju žiaci až po 9. ročník.

Osobnosti mesta

Mesto je známe aj ako rodisko básnika Christiana Winthera. Christian Winther sa narodil 29. júla 1796 vo vtedy ešte existujúcej mestskej fare. Medzi jeho najslávnejšie diela patria Skriftestolen z roku 1843 a Hjortens Flugt z roku 1855. Zomrel po dlhom a bohatom živote v Paríži v 1876.
V roku 1929 sa sochár a hrnčiar Arne Bang spojil so sklárňami Holmegaard Glaswærks a usadil sa v meste. Brat Jacob E. Bang bol v tomto čase zamestnaný v sklárniach ako dizajnér. Arne Bang zanechal v meste Fensmark jasné stopy. Na cintoríne Fensmark Kirkegård stojí jeho najznámejšie umelecké dielo „Padlý bojovník“ (dán. Den faldne kriger), socha od Arneho Banga v roku 1929 a v roku 1932 získala vzácnu zlatú medailu. Sochu pokladali pracovníci sklární. O desať rokov neskôr, to isté platilo znova a Arne Bang vytvoril bronzovú sochu „Padlí v 1940“ (dán. De faldne 1940) na cintoríne Vestre Kirkegård ako spomienku na padlých počas druhej svetovej vojny. Ďalšia socha Arneho Banga sa nachádza na severnej strane cintorína a ponúka výhľad na Holmegaardske rašelinisko (Holmegaard Mose) s výhľadom na staré sklárne. Socha „Jesenné dievča“ (dán. Høstpigen) bola pôvodne vyrobená pre Stiga Lommera, ale kúpa nebola nikdy dokončená. Arne Bang tiež vytvoril oltár, oltárny obraz, kľačadlo a vežu pre kostol vo Fensmarku. Veža kostola symbolizuje vieru, nádej a lásku. Socha sklárstva pri vchode do sklární Holmegaard Glaswærks, ozdobené hľadisko v škole Holmegårdsskolen a socha pri fensmarkskom rybníku svedčia o veľkej stope, ktorú mestu zanechal Arne Bang.

Šport

Futbalový klub Holmegaard Glasværks Boldklub (HGB) pôsobí v meste od svojho založenia v roku 1904.
Peugeot 206

V športe

V kategórii JWRC súťažili vozy Peugeot 206 S 1600.

206 WRC

Od roku 1999 do roku 2003 vozy Peugeot 206 WRC reprezentovali automobilku v majstrovstvách sveta automobilových súťaží. Kvalitní jazdci (napr. Marcus Grönholm, Richard Burns) s nimi získali mnoho víťazstiev. Od roku 2001 patril k hlavným sponzorom továrenského tímu ropný gigant Total. Model 206 WRC poháňa štvorvalec s objemom 1 997 cm³ s rozvodom DOHC. Voz má šesťstupňovú sekvenčnú prevodovku. Automobil jazdí na pneumatikách Michelin. Vonkajšie rozmery automobilu, konkrétne dĺžka, museli byť upravené tak, aby voz spĺňal minimálne normy súťaže. Prvýkrát bol homologizovaný 1. mája 1999 a v rovnakom roku bol prvýkrát nasadený do súťaže Tour de Corse - Rally de France.
Coudroy

Poloha

Obec má rozlohu 14,73 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 347 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Austrálske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa dokázalo kvalifikovať 7-krát, zakaždým však skončilo už v základnej skupine. Na MS 2012 vyhralo družstvo v základnej skupine D jediné stretnutie, nad nováčikom z Mexika, a skončilo v nej na 3. mieste, ktoré kvôli nepriaznivému skóre austrálskeho družstva nezaručovalo jeho postup do osemfinále turnaja.
Jeho najväčším úspechom je 4-násobné víťazstvo na majstrovstvách Oceánie, ktoré dosiahol pri 4 účastiach, keď bol Austrálska futbalová federácia členom Oceánskej futbalovej konfederácie. Od roku 2006 prešla národná federácia pod Ázijskú futbalovú konfederáciu, a austrálske družstvo začalo štartovať na majstrovstvách Ázie, na ktorých v roku 2012 získalo svoje najlepšie umiestnenie v podobe 4. miesta. V roku 2013 sa opäť stalo majstrom Oceánie, keď vyhralo všetky stretnutia.
Družstvo sa v roku 2007 prvýkrát zúčastnilo majstrovstiev Juhovýchodnej Ázie, na ktorom získalo striebornú medailu. Tú zopakovalo ešte trikrát.
Lochristi

Obyvateľstvo

Obec má približne 21 386 obyvateľov (2010).
Ouzouer-sur-Loire (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,27 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 762 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vsetínská Bečva

Vsetínská Bečva je rieka na strednej Morave. Je ľavostrannou zdrojnicou Bečvy spolu s Rožnovskou Bečvou, meria 58,1 km. Niekedy sa označuje ako Horní Bečva.
Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách západne od sedla Bumbálka (870 m n. m.) v blízkosti česko-slovenskej štátnej hranice, na južných svahoch vrchu Čarták (952,7 m n. m.), v nadmorskej výške približne 875 m n. m. Najprv tečie na juh k osade Uzdgruň, kde sa stáča západným smerom. Medzi obcami Karolinka a Huslenky tečie na juhozápad, odtiaľ k sútoku so Senicou opäť západným smerom. Následne sa esovito stáča, severozápadným smerom preteká cez Vsetín a za mestom už pokračuje k sútoku smerom na sever. Vo Valašskom Meziříčí sa v nadmorskej výške 288 m n. m. spája s vodami Rožnovskej Bečvy a ďalej tečú pod spoločným názvom Bečva.
Významnejšími prítokmi sú zľava Podťatý potok, Stanovice s vodnou nádržou Karolinka, Kýchová, Zděchovka, Senice (najvýznamnejší prítok), Rokytenka, Ratibořka, Mikulůvka; sprava Jezerní potok, Brodská, Lušová, Dinotice, Jasenice a Bystřice.
Vsetínská Bečva preteká cez tieto obce: Velké Karlovice, Karolinka, Nový Hrozenkov, Dolní Vranča, Halenkov, Huslenky, Hovězí (ľavý)/Hovízky (pravý breh), mesto Vsetín, Jablůnka (pravý)/Pržno (ľavý breh), Bystřička, Jarcová a mesto Valašské Meziříčí.
Časťou povodia zasahuje aj na Slovensko. Ľavostranný prítok Podťatý potok odvodňuje prostredníctvom Lemešnej a jej prítokov severné svahy Javorníkov. Rozvodnica medzi povodím Bečvy a povodím Váhu prebieha po hrebeni pohoria v línii sedlo Pindula - Hričovec (1 059,8 m n. m.) - sedlo Butorky (981,6 m n. m.) - Veľký Javorník (1 071,5 m n. m.) - Stratenec (1 055 m n. m.) - Malý Javorník (1 019,2 m n. m.). Zvyšné úseky rozvodnice už sledujú česko-slovenskú štátnu hranicu.
Tannerre-en-Puisaye

Poloha

Obec má rozlohu 28,93 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 300 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tramezaïgues

Poloha

Obec má rozlohu 34,96 km². Najvyšší bod je položený 2 935 m n. m. a najnižší bod 913 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 32 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ottange

Poloha

Obec má rozlohu 15,48 km². Najvyšší bod je položený 428 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 688 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hipparchos z Atén (Peisistratov syn)

Hipparchos (z Atén) († 514 pred Kr.) , Peisistratov syn,  bol v rokoch 527 až 514 pred Kr. tyranom v Aténach. 
Keď v roku 527 pred Kr. zomrel aténsky tyran Peisistratos, k moci sa dostali jeho synovia Hipparchos a Hippias. Hipparchos podporoval, podobne ako jeho otec, rozvoj kultúry, pozval napr. do Atén básnika Simonida z ostrova Kos. 
Spolu s bratom Hippiom zneužívali svoje postavenie a moc, čo viedlo k pomerne širokému odporu voči ich vláde. V roku 514 pred Kr. bol Hipparchos zavraždený, čo sa pripisuje tzv. tyranobijcom Harmodiovi a Aristogeitonovi. Príčinou vražedného útoku boli osobné príčiny. Hipparchos sa zamiloval do Harmodia, ktorý mal však milenecký vzťah s Aristogeitonom. Hipparchos urazil Harmodia tým, že odoprel účasť jeho sestre na náboženskom sviatku, pretože údajne nebola pannou. Harmodios pomstil túto urážku Hipparchovým zavraždením. Po bratov smrti Hippias pritvrdil svoju despotickú vládu a v roku 510 pred Kr. ho z Atén vyhnali ako nenávideného tyrana.
Tečenie materiálu

Proces creepovej deformácie

Creep pozostáva z troch štádií (pozri obrázok). V primárnom štádiu creepovej deformácie dochádza k postupnému poklesu rýchlosti deformácie, v sekundárnom štádiu dosahuje minimálnu rýchlosť - toto štádium je zvyčajne najdlhšie a trvá aj niekoľko rokov. Terciárne štádium creepu je charakterizované exponenciálnym rastom rýchlosti a konči lomom. Kvôli redukcii nosného prierezu sa zvyšok súčiastky prakticky dolomí silovým lomom. Najdôležitejšie je sekundárne štádium creepu, keďže práve v tomto štádiu je exponovaná súčiastka vystavená prakticky počas celej svojej životnosti. Práve preto sa súčiastky dimenzujú (explicitne alebo implicitne) na základe rýchlosti deformácie v tomto štádiu. Rýchlosť creepovej deformácie je v tomto štádiu ako vidno z obrázku, konštantná.
Hopmanov pohár

Hopmanov pohár je medzinárodná tímová súťaž v tenise, ktorej sa každoročne zúčastňuje osem tímov z celého sveta. Tímy majú jedného mužského a jedného ženského zástupcu. Turnaj sa hrá od roku 1989 vždy na začiatku januára (výnimočne na prelome rokov) na tvrdom povrchu v perthskom Burswood Dome, ktorý je súčasť Burswood Entertainment Complex.
Hudobný nástroj

Hudobný nástroj je zariadenie skonštruované alebo pozmenené na účely tvorby hudby. V podstate každý nástroj, ktorý dokáže vylúdiť zvuk a môže byť nejakým spôsobom kontrolovaný hudobníkom môžeme považovať za hudobný nástroj. Na hudobných nástrojoch môžeme hrať sólovo alebo ich kombinovať. Líšia sa materiálom, z ktorého sú vyrobené, zvukom, tvarom a spôsobom hry na nich.

História

Všetky druhy hudobných nástrojov, snáď s výnimkou elektronických, sa spomínajú už v starovekých písomnostiach ako sú egyptské zvitky alebo Biblia. Prvé nástroje vyrobené z kostí pochádzajú už cca. spred 9 000 rokov.
Dvanásťvalcový vidlicový motor

Dvanásťvalcový vidlicový motor (iné názvy: dvanásťvalcový V-motor, V12, vidlicový dvanásťvalec, dvanásťvalcový motor/dvanásťvalec do V, dvanásťvalcový motor/dvanásťvalec s valcami do V/s usporiadaním valcov do V/s usporiadaním do V) je vidlicový motor, ktorý pozostáva z dvanástich valcov. 
Spravidla je montovaný do luxusných automobilov renomovaných značiek ako Audi, BMW, Mercedes-Benz alebo Volkswagen. Montuje sa aj do superšportových automobilov (Lamborghini, Ferrari).
Používali ho aj lietadlá, napr. nemecký Messerschmitt Bf 109.

Nákladné automobily

Vznetové V12 motory so zdvihovým objemom až do 18 000 cm³ (18 litrov), prepĺňaním a výkonom až 700 koní sa používajú v nákladných automobiloch a ťahačoch. Vidlicový 12 valcový motor používali napríklad Tatra 111 a ťahače Tatra 141, Tatra 813 a Tatra 815.
Gaborone

Poloha

Mesto sa nachádza 15 km od hraníc s Juhoafrickej republiky, na dôležitej železničnej trati do Kapského Mesta a Harare. Má 62 štvrtí, rozlohu 19,46 km² a 208 441 obyvateľov (2005).
Severný pól

Severný pól je najsevernejšie miesto na každej planéte. Miesto, ktoré spĺňa túto požiadavku pri pohľade na mapu (alebo glóbus) je zemský alebo geografický severný pól, čo je miesto v ktorom zemská os pretína na severe zemský povrch. Leží v Severnom ľadovom oceáne. Zemepisný severný pól je na 90° severnej zemepisnej šírky a spolu s Južným pólom a Greenwichský poludníkom je základom zemskej súradnicovej sústavy. Existujú aj ďalšie definície severného pólu (magnetický pól (severný na južnej pologuli a naopak) a pod.)

História

Prvú výpravu na pokorenie a preskúmanie severného pólu podniknutú v roku 1871 viedol Charles Francis Hall pod patronátom Američanov. Výprava niesla označenie Polaris expedition (Polárna expedícia) a skončila sa katastrofou. 
Ďalšiu výpravu v apríli 1895 viedol Fridtjof Nansen. Expedícia dosiahla 86° 14´ severnej šírky.
Prvé preukázateľné dosiahnutie severného pólu sa podarilo 12. mája 1926 posádke vzducholode Norge. Predchádzajúce výpravy (Frederick Cook 1908, Robert Peary 1909 a Richard Byrd 1926 - letel k pólu lietadlom len niekoľko dní pred Norge) nemajú dosiahnutie pólu dostatočne preukázané. Predovšetkým Peary bol dlho posudzovaný za prvného pokoriteľa severného pólu, ku ktorému malo dôjsť 6. apríla 1909, výskumy v 80. a 90. rokoch minulého storočia jeho úspech spochybnili. Prvým Čechom na severnom póle bol v roku 1928 František Běhounek, ktorý nad pólom preletel vo vzducholodi Italia. Prvý, kto prišiel na pól “po vlastných”, bol sir Wally Herbert. A to presne 6. apríla 1969. 
Okrem severného zemepisného pólu existuje na severnej pologuli aj južný magnetický pól, ktorého poloha je nestála. V súčasnosti sa južný magnetický pól pohybuje rýchlosťou asi 15 km za rok smerom na Sibír, ktorej pobrežie dosiahne asi o 40 rokov. V minulosti dokonca niekoľkokrát došlo k tomu, že sa severný magnetický pól presunul z jednej zemepisnej pologule na druhú (prepólovanie).
Thiergeville

Poloha

Obec má rozlohu 9,25 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 363 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cigánsky barón

Cigánsky barón (Der Zigeunerbaron) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 24. októbra 1885 v Theater an der Wien. Libreto napísal Ignác Schnitzer podľa románu Móra Jókaiho Staffi. Strauss sa s Jókaim dohodol v novembri 1883 počas svojho hosťovania v Budapešti. Po získaní textu sa obrátil na Ignáca Schnitzera, ktorý bol maďarským novinárom vo Viedni a preslávil sa prekladom veršov Sándora Petőfiho do nemčiny. Schnitzer ponuke spolupracovať rovno s dvoma slávnymi autormi neodolal a to napriek tomu, že nikdy predtým žiadne libreto nenapísal. Práca sa mu vydarila mimoriadne dobre čiastočne aj preto, že prvotnú adaptáciu svojho diela pre potreby javiska urobil už sám Jókai. Kvalitné libreto spojené so skvelým Straussovým hudobným spracovaním viedli nielen k obrovskému úspechu operety, ale spravili z Cigánskeho baróna jednu z najlepších a dodnes často hraných operiet. Svojimi veľkolepými finále, skvelými duetmi (napr. „Bocianí“) i vstupnými áriami sa veľmi blíži opere. S orchestrálnych vydaní je známy Schatzwalzer op. 418, ktorý je prierezom valčíkových melódií z celej operety.

I. dejstvo

Sándor Barikay prichádza na maďarský vidiek, aby prevzal majetok svojich predkov. Majiteľ susedného pozemku Župan sa mu vysmieva, že jeho majetok je opustený a leží na ňom len jedna cigánska dedina. Keď Barikay požiada jeho dcéru Arzenu o ruku, tá snažiac sa nájst si výhovorku (pretože miluje Ottokara) vyhlási, že ona sa vydá jedine za baróna. Nešťastný Barikay sa v noci stretáva s krásnou cigánkou Staffi, ktorú vychovala Czipra. Cigáni si zvolia Barikaya za vodcu a ten ide hneď oznámiť Arzene, že už je Cigánskym barónom. Tá sa mu opäť vysmeje ale Barikay už aj tak chce radšej Staffi.

II. dejstvo

Barikay a Staffi neformálne uzavrú manželstvo pod šírym nebom a prírodou ako svedkom. Pri starom hrade nájdu s pomocou Czipri starý turecký poklad, ktorý tam ukryl paša pri úteku pred rakúskymi vojskami. Tento poklad dlho bezúspešne hľadali Županovi ľudia. Carnero, Županov priateľ ktorý je aj predsedom mravného výboru udá Barikaya za “nečestný život” a chce aby sa jeho poklad úradne zabavil. Vypukla vojna a do dediny prichádza husársky plukovník Gábor Homonay verbovať vojakov. Carnero sa všemožne snaží očierniť Barikaya, ale Gáborovi je Barikay sympatický a gratuluje mu ku krásnej neveste. Czipra vyhlási, že Staffi nie je jej vlastná dcéra a preukáže starý dokument, ktorý dokazuje, že je dcérou pašu. Hrdému Barikayovi sa to nepáči, pretože on sa zamiloval jednoduchého dievčaťa a nie tureckej sľachtičnej. Rozhodne sa preto vstúpiť do armády. Gábor lsťou získa do husárskeho pluku aj Župana a Ottokara.

III. dejstvo

Staffi aj Arzéna prichádzajú do Viedne práve keď sa skončila vojna a vojská sa víťazne vracajú domov. Župan veľa hrdinstva nepreukázal, zato sa rád vychvaľuje. Barikay a jeho cigáni patrili k najhrdinskejším oddielom. Nadobudol česť a slávu a plukovník mu za zásluhy odovzdá cisárske menovanie barónom. Barikay sa už cíti byť dôstojným nápadníkom pre Staffi a udobrí sa s ňou. Pomôže tiež Ottokarovi presvedčiť župana, aby si mohol vziať Arzénu.
Pleumeleuc

Poloha

Obec má rozlohu 19,51 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 824 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysielač Kahlenberg

Vysielanie

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Vývojové prostredie

Vývojové prostredie (často sa používa skratka IDE z angl. Integrated development environment) je software uľahčujúci prácu programátorov, väčšinou zameraný na jeden konkrétny programovací jazyk. Obsahuje editor zdrojového kódu, kompilátor, prípadne interpreter a väčšinou i debugger. Niektoré obsahujú systém pre rýchly vývoj aplikácií (zvaný RAD), ktorý slúži pre vizuálny návrh grafického používateľského rozhrania. Pokiaľ ide o nástroj pre objektovo orientované programovanie, môže obsahovať aj object browser.
Jaxu

Poloha

Obec má rozlohu 10,65 km². Najvyšší bod je položený 555 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aristeas zo Stratonikeie

Aristeas (starogr. Ἀριστέας – Aristeas) bol olympijský víťaz v zápasení a pankratiu v roku 13.
Aristeas z karskej Stratonikeie dosiahol olympijské víťazstvá v zápasení a pankratiu na 198. hrách v roku 13. Zápasenie sa v Olympii zaviedlo v roku 708 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Eurybatos zo Sparty. Prvým víťazom pankratia bol v roku 648 pred Kr. Lygdamis zo Syrakúz.
Olympijské víťazstvá Aristea sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Dvojnásobný olympijský triumf Aristea zaznamenal aj Pausanias: „O generáciu skôr ako tento Stratón to boli traja muži a práve toľko po ňom, ktorí si zrejme odniesli olivovú ratolesť za zápasy v pankratiu a zápasení, totiž Kapros zo samotnej Élidy, z Grékov z druhej strany Egejského mora rodský Aristomenes a z Magnétov pri Léthaiu Prótofanes. Po Stratónovi to bol naopak prílušník to istého mesta Marión a stratonický Aristeas."
Gymnázium Karla Sladkovského

Gymnázium Karla Sladkovského je jedna z najstarších stredných škôl v Prahe sídliacia v novorenesančnej budove na Sladkovského nám. 8 na Žižkove. Výuka na škole začala 20. septembra 1897, keď ešte v provizórnych priestoroch žižkovskej radnice na Havlíčkovom námestí boli otvorené prvé dve triedy reálky Žižkov. O dva roky neskôr bola slávnostne otvorená budova na Sladkovského námestí postavená na náklady obecného úradu za 250 000 zlatých pod vedením architekta Jindřicha Motejla. Počas nasledujúcich rokov sa počet žiakov reálky zvyšoval, až dosiahol plného stavu - 500 žiakov v 14 triedach. Počas prvej i druhej svetovej vojny stratila škola niekoľko svojich žiakov, absolventov i učiteľov – v roku 1943 bola štruktúra školy zmenená zo sedemročnej reálky na osemročné gymnázium. Po komunistickom prevrate v roku 1948 bol status školy niekoľkokrát zmenený, až v roku 1994 prešiel späť k osemročnému režimu.
Z významných osobností na gymnáziu pôsobili napríklad Antonín Svojsík, ktorý tu založil prvý junácky oddiel v Čechách, či neskorší predseda České národní rady v roku 1945 dr. Albert Pražák a ďalší. Práve kvôli vysokej úrovni výuky i množstvu známych absolventov, sa tomuto gymnáziu hovorilo Žižkovská sorbona.
Adda

Adda je rieka prameniaca v Rétskych Alpách, pretekajúca cez Comské jazero a vlievajúca sa do rieky Pád. Je dlhá 313 km, s povodím rozlohy takmer 8 000 km². Niektoré jej časti sú splavné a rieka slúži aj ako zdroj elektrickej energie.
Maxim Jurievič Sušinskij

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu ruskej hokejovej superligy Dinamo Moskva.

Reprezentácia

Tréner Vladimir Krikunov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosí číslo 33.
Beaurepaire (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 5,07 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 56 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kobylie (potok)

Prameň

Pramení v Západných Tatrách, v geomorfologickej časti Liptovské Tatry, na južnom svahu Mládok (1 945 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 440 m n. m.
Encyklika

Encyklika (lat. encyclicus = okrúhly, cirkulujúci < gr. ἐγκύκλιος - enkyklios = okrúhly, cirkulujúci < gr. κύκλος - kyklos = kruh, koleso) je okružný list pápeža alebo patriarchu adresovaný pôvodne biskupom, dnes spravidla aj kňazom a veriacim na celom svete.

V Katolíckej cirkvi

Encyklika obsahuje poučenie pápeža o cirkevných zásadách v závažných otázkach viery a mravov. Každá má danú určitú tému, pápež obvykle počas svojho pôsobenia vydá encyklík niekoľko.