google/wiki40b huggingface dataset:
Jaroslav Ivančo

Mgr. Jaroslav Ivančo (* 31. máj 1971) je slovenský učiteľ, politik. Je bývalým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky a bývalým štátnym tajomníkom ministerstva školstva.

Život

V roku 1994 absolvoval Pedagogickú fakultu UPJŠ so sídlom v Prešove. Pôsobil ako učiteľ vo Svidníku, kde bol v období 1999 – 2010 riaditeľom Spojenej školy Svidník.

Poslanec

Vo volebnom období 2002 – 2006 nastúpil do mandátu poslanca NR SR ako náhradník na neuplatňovaný mandát Ivana Mikloša za SDKÚ. Bol členom Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá a Výboru NR SR pre zdravotníctvo.
V ďalšom období pôsobil ako poslanec vo Výbore pre regionálny rozvoj a verejnú správu a Osobitného kontrolného výboru pre kontrolu SIS.

Štátny tajomník

Jaroslav Ivančo sa v roku 2010 stal štátnym tajomníkom na ministerstve školstva.
Cépet

Poloha

Obec má rozlohu 7,11 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 491 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Notre-Dame-d’Épine

Poloha

Obec má rozlohu 1,7 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zuzana Karasová

Tvorba

V roku 2003 sa rozhodla písať a publikovať výhradne v anglickom jazyku. V roku 2005 bola publikovaná jej knižná prvotina Personal Prison Letters or Mooning over the Garden („Súkromné väzenské listy alebo blúznenie o raji“). Kniha je napísaná vo forme nedatovaných listov, adresovaných autorke z nemenovaného amerického väzenia.
Druhá kniha Zuzany Karasovej nazvaná Lucy's Uncommon Companion („Luciin nezvyčajný spoločník“) je román, ktorého dej sa odohráva koncom 19. storočia v Anglicku. Je tu vykreslených viac ako desať postáv a samotná autorka sa zúčastňuje deja ako pestúnka dievčaťa Lucie.
Obidve knihy Zuzany Karasovej sú ilustrované jej vlastnými ilustráciami. Návrhy na ich obálku tiež pochádzajú z autorkinej dielne, keďže okrem písania sa venuje aj maľovaniu obrazov a kresleniu. Okrem mena Zuzana Karasová používa aj meno Zuzana „Q“ Karasová.
Zlatá lopta FIFA

Zlatá lopta FIFA je futbalové ocenenie udeľované každoročne Medzinárodnou futbalovou federáciou najlepšiemu futbalistovi sveta v uplynulom kalendárnom roku. V ankete rozhodujú o konečnom poradí hlasy reprezentačných trénerov, kapitánov reprezentačných mužstiev a novinárov. Anketa vznikla v roku 2010 spojením ankety Zlatá lopta France Football a ankety Futbalista roka FIFA , od roku 2016 sa obe ankety vyhlasujú znovu samostatne.
Place du Panthéon

Place du Panthéon (Námestie Pantheonu) je námestie v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode. Jeho názov je odvodený od Panteónu stojaceho uprostred námestia.

Poloha

Na námestie smerujú ulice Rue Clotilde, Rue Cujas, Rue Soufflot, Rue Clotaire, Rue d'Ulm a Rue Valette.

Dejiny

Do roku 1770 sa námestie nazývalo Place Sainte-Geneviève. Počas Francúzskej revolúcie získalo názov Place du Panthéon-Français.
León (mesto v Španielsku)

León je mesto v severozápadnom Španielsku. Je hlavným mestom provincie León v autonómnom spoločenstve Kastília-León. Má približne 135 000 obyvateľov.
Hoci león znamená v španielčine lev (ktorý je tiež dominantou mestského znaku a vlajky), názov pochádza od latinského slova legio (légia). Mesto bolo založené v roku 79 pred Kr. ako tábor VI. rímskej légie a na stále sídlo sa vyvinulo v roku 68 s príchodom VII. légie vedenej cisárom Galbom. V stredoveku bolo hlavným mestom kráľovstva Léon, svojho času najdôležitejšieho kresťanského štátu na Iberskom polostrove.
León je známy najmä svojou gotickou katedrálou a románskou bazilikou sv. Izidora.
Mesto je aj železničným uzlom, odkiaľ vedú trate do Palencie, Monforte de Lemos a Ovieda, a úzkorozchodná trať do Bilbaa.
Gémenos

Poloha

Obec má rozlohu 32,75 km². Najvyšší bod je položený 1 041 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6037 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cabrières (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 29,02 km². Najvyšší bod je položený 481 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 467 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Odrodové víno

Odrodové víno je víno vyrobené z jednej odrody viniča. Ide o víno, ktoré má charakteristicky aromaticky účinné látky danej odrody. Musí obsahovať najmenej 85 % vína vyrobeného z odrody uvedenej na obale. Známkové akostné víno – môže byť vyrobené zmiešaním odrodových akostných vín. Naopak cuvée, je zmesou vín viacerých odrôd. Odrodové vína sú žiadané najmä v Európskych krajinách (s výnimkou Francúzska).
Villemoisson-sur-Orge

Poloha

Obec má rozlohu 2,31 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 924 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jussy-Champagne

Poloha

Obec má rozlohu 27,3 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barrancoueu

Poloha

Obec má rozlohu 3,8 km². Najvyšší bod je položený 1 691 m n. m. a najnižší bod 784 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 32 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hautepierre-le-Châtelet

Poloha

Obec má rozlohu 9,61 km². Najvyšší bod je položený 903 m n. m. a najnižší bod 710 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Godefroy

Poloha

Obec má rozlohu 3,65 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 231 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sabarros

Poloha

Obec má rozlohu 3,67 km². Najvyšší bod je položený 483 m n. m. a najnižší bod 312 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 32 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Axiológia

Axiológia je všeobecná teória hodnôt a hodnotenia. Usiluje sa o analýzu a jednotný opis rôznych druhov hodnôt (etických, estetických, ekonomických, biologických a iných), ako aj procesu hodnotenia. Zásadný význam má analýza procesu vzniku novej predstavy optima kvality a kvantity čohokoľvek.
Katedrála Saint-Nazaire (Béziers)

Katedrála Saint-Nazaire (fr. Cathédrale Saint-Nazaire-et-Saint-Celse de Béziers) je rímskokatolícka katedrála v Béziers. Je považovaná za symbol mesta.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o katedrále je z 8. storočia, kedy bola asi na kopci postavená jej románska podoba. Táto pôvodná stavba spoločne s mnohými obyvateľmi mesta padla za obeť plamenom križiackej výpravy 22. júla 1209. Počas 13. storočia bola na spálenisku a sčasti aj na starom cintoríne v gotickom slohu postavená súčasná stavba s masívnymi vežami a ružicovitým oknom.
Bola sídlom biskupstva. Dnes patrí mesto do diecéze Montpellier.
Lesse (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 8,34 km². Najvyšší bod je položený 355 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Poursac

Poloha

Obec má rozlohu 11,39 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 209 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hoffen

Poloha

Obec má rozlohu 9,45 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ajvar

Ajvar (cyrilikou: ajвар, výslovnosť ajvar) je čalamáda, pripravovaná predovšetkým z červených paprík s baklažánom, cesnakom a chilli. Ajvar pochádza zo srbskej kuchyne, a bol preto dlho známy ako "srbský šalát" alebo "srbský zeleninový kaviár". Po druhej svetovej vojne sa stal v Juhoslávii populárny ako šalát (príloha) a dnes je populárny na Balkáne. Pôvodný domáci ajvar je vyrobený z pečených paprík, zatiaľ čo niektorí výrobcovia používajú priemyselné varené papriky, čo vedie k nižšej kvalite. Podľa množstva kapsaicínu v paprikách a množstvo pridaných chilli paprík, môže byť sladký, pikantný (najčastejšie), alebo veľmi pálivý.
Ajvar sa môže konzumovať ako nátierka na chlieb, príloha, alebo šalát.
Saint-Trivier-de-Courtes (obec)

Polohopis

Saint-Trivier-de-Courtes má rozlohu 16,53 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 184 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Trivier-de-Courtes má 980 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hudson (rieka)

Hudson, známa aj ako Muh-he-kun-ne-tuk v jazyku Mohykánov, je rieka pretekajúca východnou časťou amerického štátu New York a tvoriaca aj hranicu medzi štátmi New York a New Jersey. Je pomenovaná po Henrym Hudsonovi, Angličanovi, ktorý ju objavil v roku 1609. Neskôr tu vznikli európske usadlosti okolo rieky. Dĺžka toku je 507 kilometrov.

Kontaminácia

Rieka bola podľa americkej vládnej agentúry pre životné prostredie zamorená v rokoch 1947 až 1977 firmou General Electric až 590 tonami polychlórovaných bifenylov. Následné lekárske štúdie preukázali, že ľudia žijúci v okolí rieky mali o 36% vyšší výskyt ischemickej choroby srdca a takmer o 50% vyšší výskyt srdcového infarktu, hoci menej fajčili, lepšie sa stravovali a viac športovali.
Vironvay

Poloha

Obec má rozlohu 3,9 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wortegem-Petegem

Obyvateľstvo

Obec má približne 6 264 obyvateľov (2010).
Vincent Mistrík

Životopis

V roku 1929-1930 študoval na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, 1948-1951 na VŠE v Bratislave. Po učiteľskom pôsobení od roku 1942 príslušník slovenskej armády a ČSĽA. Počas 2. svetovej vojny príslušník 1. čs. armádneho zboru, účastník bojov v karpatsko-duklianskej operácii a pri oslobodzovaní Slovenska. Prednosta odd. na posádkovom veliteľstve, neskôr pedagóg na SEŠ v Bratislave. Spoluautor učebníc hospodárskych počtov pre stredné ekonomické školy.
What's Welsh for Zen: The Autobiography of John Cale

What's Welsh for Zen: The Autobiography of John Cale je autobiografická kniha napísaná waleským hudobníkom, hudobným producentom a skladateľom Johnom Caleom. Ten ju napísal spoločne s Victorom Bockrisom. Graficky ju upravil anglický výtvarník Dave McKean, ktorý neskôr dizajnoval tiež Caleovu biografickú knihu Sedition and Alchemy z roku 2003. Prvýkrát bola vydaná v januári roku 1999 nakladateľstvom Bloomsbury vo viazanom formáte v kartónovom obale. Neskôr vyšla aj v paperback verzii.
Hirschland

Poloha

Obec má rozlohu 10,73 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 331 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Renata Scottová

Život

Debutovala v osemnástich rokoch rolou Violetty vo Verdiho La traviata. V La Scale prvýkrát spievala v roku 1953. Do zahraničia prenikla v septembri 1957, to keď na festivale v Edinburghu musela zaskočiť za slávnu Mariu Callasovú v Belliniho La sonnambula a zožala úspech. Jej kariéra kulminovala v 60. rokoch 20. storočia. Roku 1964 spievala s ansámblom La Scaly aj v Bolšojom teatru v Moskve, išlo o prvé vystúpenie západných operných umelcov v Sovietskom zväze v ére Studenej vojny. O rok neskôr debutovala v Metropolitnej opere v New Yorku v Madama Butterfly. Na tejto scéne potom stvárnila 26 rolí vo viac ako 300 predstaveniach.
Spevácku kariéru ukončila v roku 2002 a potom sa úspešne obrátila k réžii (o. i. Ceny Emmy za televíznu réžiu Gioconda a Traviaty) a pedagogickej činnosti na Accademia Nazionale di Santa Cecilia v Ríme a na Juilliard School v New Yorku. Žije v USA, spolu so svojím manželom, huslistom Lorenzo Anselmim.
Robert Kirchhoff

Životopis

V rokoch 1995 – 2000 študoval filmovú réžiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, kde absolvoval ako Mgr. (2000) a neskôr ako Art. Dr. (2006) v dokumentárnom filme. 
Kritický pohľad na životnú situáciu rómskej menšiny na okraji spoločnosti v postkomunistickom Slovensku zobrazil v dokumentárnom filme Čierne slovo/Kálo lav (1999), sociálnu a morálnu identitu Slovákov pri zrode kapitalizmu skúmal vo filme Hej Slováci (2002). 
Čerstvo dokončený film Kauza Cervanová, ktorý mieri do kín na jar 2013, sa zaoberá nevyriešeným politicko-justičným zločinom spred vyše tridsiatich rokov. 
Momentálne nakrúca snímku Cesta lesom (2014), v ktorej odhaľuje osudy ľudí, ktorí prežili rómsky holokaust.
Jeho filmy sa premietali aj na na americkom kontinente, na prominentných miestach v New Yorku: Anthology Film Archives (2006), Columbia University (2004) alebo New School University (1999).
V roku 2002 založil a stále pôsobí ako riaditeľ nezávislej produkčnej spoločnosti atelier.doc, ktorá sa zameriava na produkciu dokumentárnych a televíznych filmov. Jedným z jej hlavných projektov je kultúrna kronika Alternatívny archív, ktorá zhromažďuje „pamäť národa“ – vytvára databázu minulých, ale aj súčasných spoločenských aj kultúrnych udalostí, spomienok, vyhlásení a prináša aj voľný cyklus sociologických filmov Film a spoločnosť, ktorých je Kirchhoff autorom, producentom a dramaturgom. 
Od roku 2003 pracuje aj ako producent a koproducent, spolupracoval na niektorých z najvýznamnejších slovenských a českých filmových počinoch, ktoré získali národné a medzinárodné uznanie. Patria medzi ne také tituly ako Nemoc tretej moci (r. Zuzana Piussi, 2011), Až do mesta Aš (r. Iveta Grófová, 2012), Tmář a jeho rod (r. Karel Vachek, 2011). Koprodukoval aj dokumentárnu snímku Slepé lásky (r. Juraj Lehotský, 2008), ktorá získala na prestížnom festivale Cannes v roku 2008 ocenenie CICAE.
Okrem filmárskej kariéry sa venuje aj pedagogickej činnosti, pôsobí ako odborný asistent na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, kde vedie predmety Réžia dokumentárneho filmu a Autorský dokumentárny film. Pracuje aj ako lektor filmových kurzov na letných filmových školách na Slovensku a v krajinách strednej Európy.

Producent

Anjeli plačú (2005, r. Zuza Piussi), Slepé lásky (2008-koproducent, r. Juraj Lehotský), Koliba (2009, r. Zuza Piussi), Nemoc tretej moci (2011, r. Zuza Piussi), Tmář a jeho rod (2011-koproducent, r. Karel Vachek), Až do mesta Aš (koproducent, r. Iveta Grófová)
Kozmos (program)

Program Kozmos sú sovietske a neskôr ruské umelé družice Zeme. Prvú zo série Kozmos vypustili 16. marca 1962 a do februára 1987 ich štartovalo 1816. Program družíc Kozmos je veľmi rozmanitý, zahŕňa vedecký výskum blízkeho okolia Zeme a mimozemských objektov, výskum hornej atmosféry, registráciu hustoty elektrónov v ionosfére, výskum nízkoenergetického korpuskulárneho žiarenia Slnka, radiačných pásov Zeme a ich zmien v závislosti od slnečnej aktivity, primárnej zložky kozmického žiarenia, registráciu magnetického poľa Zeme v rôznych výškach a geografických šírkach a zmeny magnetického poľa s výškou, výskum intenzity a zložiek Röntgenového žiarenia Slnka a hviezd, zloženia atmosféry, hustoty a výskytu meteoroidov a ich rozloženia v okolí dráhy Zeme, meteorologické výskumy a meteorologickú službu, navigačnú službu, technologické experimenty, biologické experimenty, technické problémy zdokonaľovania riadenia kozmických lodí, orientácie v priestore, overovanie nových typov kozmických lodí, preskúšavanie automatického spájania lodí na obežnej dráhe, ich manévrovania a pristávania, spojovú službu, navigáciu a iné. Často boli pod názvom Kozmos vypúšťané kvôli utajeniu aj rôzne vojenské satelity, prípadne kvôli zamaskovaniu zlyhania neúspešné satelity iných programov (napr. planetárne sondy, ktoré sa nepodarilo z orbity Zeme naviesť na medziplanetárnu dráhu). Vzhľadom na veľkú rozmanitosť dráh družíc série Kozmos nemožno uviesť typické parametre, pretože pre určité programy sa vypúšťali družice tvoriace skupinu s podobnými parametrami. Od rozpadu Sovietskeho zväzu sú pod označením Kozmos vypúšťané výlučne vojenské satelity.

Znaky družíc typu Kozmos

Hlavným znakom skupín družíc Kozmos, je sklon dráhy, podľa ktorého možno rozoznať skupiny so sklonmi: 65°, 52°, 49°, 56°, 69-73°, 71°, 74°, 62.5°, 81°, 82°, 50°. Družice Kozmos slúžili aj ako prototypy kozmických lodí s posádkou (napr. Kozmos 47 so sklonom 65° bol prototypom kozmickej lode Voschod 1 a Kozmos 57 prototypom Voschodu 2, ďalšie 140, 154, 186, 188, 212, 213, 228, 238, 280, 300, 305 boli prototypmi prvej série kozmických lodí Sojuz) i účelových družíc (napr. prototypmi družíc Molnija boli Kozmos 41, 174 a 260 a meteorologických družíc Meteor boli družice 44, 45, 112, 122). Hmotnosť družíc Kozmos bola 400 až 6 500 kg. Testovacie družice Kozmos štartovali vo všeobecnosti z kozmodrómu Bajkonur. Sklon 65° sa zvolil pri prvých štartoch s posádkou (výlučne z Bajkonuru) preto, lebo pri ňom majú družice maximálny čas letu nad územím (bývalého) ZSSR. Kozmos s vedeckovýskumným programom štartovali spravidla z kozmodrómu Kapustin Jar so sklonom 49°, čo umožňovalo maximálne využiť zemskú rotáciu pri dosiahnutí kozmickej rýchlosti družice. Družice Kozmos so špeciálnym poslaním, napr. na výskum polárnych žiar, alebo komunikačné a meteorologické družice štartovali z kozmodrómu Plesetsk so sklonom 81° alebo 82°. Sklon 52° mali prototypy kozmických lodí Sojuz aj družice, z ktorých štartujú kozmické sondy k Mesiacu a planétam, a niektoré družice s excentrickými dráhami.
Hvar (ostrov)

Hvar je chorvátsky ostrov v strednej časti Jadranského mora. S rozlohou 298 km² je štvrtým najväčším a s populáciou 11 103 (2001) rovnako štvrtý najľudnatejší chorvátsky ostrov. Jeho najvyšší vrch Sveti Nikola meria 628 m.

Poloha

Hvar leží v strednej Dalmácii a od ostrova Brač ho oddeľuje Hvarský kanál, od Visu Visský kanál, od Korčuly Korčulský kanál a od polostrova Pelješac kanál Neretva. Východný koniec tohto 67,5 km dlhého ostrova sa nachádza len necelých 5 km od pevniny.

Hospodárstvo

Hospodárstvo ostrova je založené najmä na turistickom ruchu, no dôležitú úlohu má aj rybolov. Hvar patrí s 2 718 hodinami slnka v roku k najslnečnejším miestam stredomoria a s príjemným podnebím, stredomorskou vegetáciou a nádhernými plážami je obľúbenou turistickou destináciou.

Názov ostrova

Prvé pomenovania ostrova – Pharos podľa egejského ostrova Paros poznáme z obdobia gréckej kolonizácie, neskôr, v 3. storočí pred Kr. sa objavuje názov „Piteyeia“.
Za vlády Rímskej ríše sa objavuje pod názvom Pharia, neskôr Fara. Po osídlení ostrova Slovanmi sa zmenou spoluhlásky „f“ za staroslovanskú hlásku „hv“ objavuje meno Hvar, známe dodnes. Rímski usadlíci ovládajúci ostrov používali i názov Quarra a od 11. storočia sa objavovalo meno Lesina, resp. Liesena, ktoré pretrvalo až do 19. storočia.
Habánska kaplnka

História a opis

Kaplnka bola adaptovaná na Habánsku kaplnku v roku 1760 a slúžila pre obyvateľov Habánskeho dvora, tzv. Habánov, ktorý sa nasťahovali na okraj Veľkých Levár a založili si tam vlastnú osadu. Habáni prišli zo Švajčiarska.
Kaplnka mala šesť okien a dvojo dverí: vpredu pre vstup ľudu, zboku pre vstup kňaza. Nenachádzala sa v kaplnke sachristia. V drevenej vežičke bol jeden zvon.
Kaplnka mala jeden prenosný oltár, na ktorom sa kedysi uchovávala Oltárna sviatosť. Na oltári sa nachádzal obraz Panny Márie, kríž a šesť pozlátených drevených svietnikov. V oltári boli relikvie svätcov Žigmunda, Františky Rímskej a Ladislava Uhorského. Svetlo udržiavalo šesť lámp.
Kaplnka bola úplne obnovená v roku 1841 a naposledy bola obnovená roku 1991.
V súčasnosti má kaplnka oltár s obrazom Panny Márie a vzadu malý organ.
Na základe výsady Márie Terézie z roku 1781 až do roku 1928 habáni, ktorí prestúpili na katolícku vieru, mali svojho vlastného duchovného správcu, ktorý konal bohoslužby v nemčine. Pôsobili tu tiež aj jezuiti a františkáni. Správa kaplnky začas používala vlastnú pečiatku s kolopisom „SIGILLUM CAPELLAE CONVER. ANABAPTISORUM IN N. LEVARD 1889“.
V rokoch 1902 až 1908 spravovali túto mariánsku kaplnku poľskí pavlíni z Krakova. Pavlíni sídlili v dome, ktorý im daroval gróf Štefan Wenckheim. Kláštorné spoločenstvo tvorili dvaja kňazi, traja klerici a jeden brat. Pavlíni používali vlastnú pečať s textom: „SIGILL. CONVENTUS NAGY-LÉVÁRDENSIS S PAULII: ERTAE“.
V roku 2001 sa začala oprava habánskej fary. Bola urobená vodovodná a plynová prípojka či tiež úprava interiéru. V roku 2004 boli všetky opravy dokončené. V priestoroch zrenovovanej fary bolo zriadené pastoračné centrum.
V rokoch 2006 až 2007 boli realizované reštaurátorské práce v interiéri kaplnky. Urobili sa nové rozvody elektriny, oprava omietok, nátery a maľby, oprava okien či dverí a bol tiež zreštaurovaný oltárny obraz. Zo zadnej strany kaplnky sa nachádzajú slnečné hodiny.
Laon

Poloha

Laon má rozlohu 42 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Dejiny

V miestach starého mesta sú nálezy osídlenia z doby okolo 3000 pred Kr. Návršie i podhradie bolo znovu osídlené od 1. storočia pred Kr., neskôr tu bolo opevnené rímske castrum. Okolo roku 500 založil reimský biskup svätý Remigius (Rémi) mesto a biskupstvo Laon. Okolo roku 580 tu írski mnísi založili opátstvo sv. Vincenta, okolo 640 nasledovalo opátstvo sv. Jana. V 10. storočí tu sídlili poslední karlovskí králi a mesto bohatlo z obchodu, najmä s vínom. Románska katedrála z roku 800 vyhorela pri požiari, počas povstania proti normanskému biskupovi v roku 1112. V rokoch 1155 – 1180 bola postavená súčasná, ranogotická katedrála. V roku 1124 založili premonštrátski mnísi kláštor sv. Martina. V 14. storočí vznikli súčasné hradby a koncom 16. storočia začalo mesto strácať význam v súťaži so Soissons.

Obyvateľstvo

Laon má 26 094 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE

Doprava

Laon leží asi 140 km severovýchodne od Paríža a 50 km severozápadne od Reims na ceste N2 Paríž – Brusel a na diaľnici A26. Má priame železničné spojenie do Paríža, Soissons, Reims a ďalších miest.
Vŕšok (vrch v Slovenskom krase)

Prístup

Vrch traverzuje  značkovaný turistický chodník zo Zádielskej tiesňavy k Matesovej skale. Prístup je možný aj lesom z blízkej obce Bôrka.
Rula

Výskyt

Ruly sa na Slovensku nachádzajú veporiku a všetkých jadrových pohoriach, ich celkový podiel na geologickej stavbe Západných Karpát je malý. Najtypickejšie sú prechody medzi rulami, svormi a biotitickými fylitmi, alebo rulami, migmatitmi a hybridnými granitmi. V Česku sa nachádzajú napr. na Šumave, v Orlických horách, Českomoravskej vrchovine a inde. Ruly súboru Acasta v Kandaskom Severozápadnom teritóriu asi 350 km severne od Yellowknife sú najstaršie známe horniny známe zo zemského povrchu. Ich vek je približne 4,03 miliardy rokov, čo zodpovedá hadaiku.