google/wiki40b huggingface dataset:
Zahra Abdulla

Zahra Abdulla (* 1966, Somálsko), žije vo Fínsku, kde pracuje ako pôrodná asistentka a politička za stranu zelených, je členkou Somálskej komunity vo Fínsku, Helsinského výboru.
Abdulla študovala medicínu v Moskve, ale kvôli rozpadu ZSSR štúdium nedokončila a kvôli občianskej vojne v Somálsku utiekla do Fínska, kde požiadala o politický azyl. Žije v Lauttasaari, v Helsinkách, v roku 1998 získala fínske občianstvo.
V mladosti žila v Egypte a Keni.
Vo fínskych parlamentných voľbách v roku 2007 sa takmer dostala do fínskeho parlamentu za stranu zelených. Tesným rozdielom hlasov ju predbehol Outi Alanko-Kahiluoto: 4586 ku 4174.
Plynule hovorí fínsky, anglicky, somálsky, arabsky a rusky. Zahra Abdulla pokračuje v roku 2007 ako členka Helsinského výboru.
Africa (provincia)

Africa alebo Afrika (lat. Africa) bola rímska provincia, ležiaca v severnej časti afrického kontinentu. Bola zriadená po zničení Kartága v tretej púnskej vojne, v roku 146 pred Kr..

Poloha

Provincia sa rozprestierala na území dnešného Tuniska, časti Líbye a Alžírska.

Obyvateľstvo

Afrika bola považovaná za jednu z najbohatších provincií Rímskej ríše a často bola označovaná ako „obilnica ríše“. Jej hlavné mesto Kartágo bolo po Ríme druhé najväčšie mesto západnej časti impéria a celá provincia bola značne urbanizovaná. Medzi ďalšie významné centrá Afriky patrilo Hadrumetum (dnešné Sousse, Tunisko), Utica a Leptis Magna. Najintenzívnejší kultúrny a hospodársky rozkvet provincie prebiehal v 2. a 3. storočí.
Etnická štruktúra provincie bola veľmi pestrá, keďže okrem Púnov, obývajúcich najmä pôvodné fenické kolónie na pobreží, sa sem prisťahovalo množstvo rímskych legionárov, úradníkov a obchodníkov. Vo vnútrozemí žili príslušníci domorodých kmeňov – Berberi. 
Po dočasnom ovládnutí územia Vandalmi v 5. storočí zažila provincia Afrika na prelome 6. a 7. storočia posledné obdobie hospodárskeho a kultúrneho rozmachu. Od roku 640 muselo toto územie (exarchát Byzantskej ríše) čeliť útokom moslimských Arabov z Egypta, ktorým sa napokon v roku 698 Kartágo podarilo dobyť. Tým zanikla provincia (exarchát) Afrika a následne i kresťanská kultúra.
Kôň (jednotka)

Kôň (staršie aj: strojný kôň); konská sila; podľa niektorých názorov: konský výkon, je zastaraná jednotka výkonu. Nie je súčasťou jednotiek SI. V praxi sa častejšie stretávame s jednotkou watt zo sústavy SI, jednotka kôň sa ešte (nesprávne) používa v súvislosti s automobilmi a motormi.

Dejiny jednotky

James Watt chcel predávať svoj parný stroj, potreboval preto jeho výkon prirovnať k niečomu čo by jeho kupujúcim bolo známe. Mal skúsenosti s poníkmi, odhadoval, že poník zdvihne 22 000 stôp-libier za minútu (Britská – imperiálna jednotka krútiaceho momentu). Výkon koňa odhadoval o 50% väčší, teda 33 000 stôp-libier. Túto prácu koncom 18. storočia pomenoval "horse power" (t. j. doslova: konská sila či konský výkon).
Izeure

Poloha

Obec má rozlohu 16,71 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 781 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gignéville

Poloha

Obec má rozlohu 5,58 km². Najvyšší bod je položený 434 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 73 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hugo Bänziger

Životopis

Hugo Bänziger vyštudoval moderné dejiny, právo a ekonómiu na univerzite v Berne, promoval z ekonomickej histórie. Svoju kariéru začal v roku 1983 v švajčiarskej federálnej bankovej komisii. Od roku 1985 do roku 1996 pracoval v Credit Suisse v Zürichu a Londýne, najskôr v retailovom bankovníctve a následne ako manažér v oddelení Corporate Finance. V roku 1990 bol menovaný globálnym riaditeľom pre finančné produkty Credit CS.
V roku 1996 odišiel do Deutsche Bank v Londýne. V roku 2000 bol menovaný generálnym riaditeľom, od roku 2004 zodpovedný za riadenie operačných rizík. Dňa 4. mája 2006 bol menovaný do funkcie Chief Risk Officer a do predstavenstva banky. Jeho povinnosti zahŕňajú riadenie úverových, trhových a operačných rizík, s dôrazom na korporatívnu bezpečnosť a kontinuitu podnikania a financií. Od mája 2007 je zodpovedný za právne záležitosti a dodržiavanie predpisov.
Bol tiež predseda dozornej rady DWS Investment GmbH, člen dozornej rady Eurex Clearing AG, Eurex Frankfurt AG a člen predstavenstva Eurex Zürich AG.
Crytek

CryEngine

Základným produktom spoločnosti je CryEngine, ktorého prvá verzia vznikla pre hru Far Cry a neskôr bola vylepšená a použitá v trilógii Crysis (Cryengine 2 a 3).
Najnovšia verzia CryEnginu 5.3 je multiplatformová (PC, Xbox 360, Playstation 3).
Engine je známy svojou dobrou optimalizáciou a špičkovými grafickými prvkami. V súčasnosti (2014) Crytek využíva CryEngine 3 v hre Crysis 3.

História

Spoločnosť Crytek bola založená bratmi Yerliovými v roku 1999 v Coburgu, v SRN. Hneď zo začiatku zaujali vydavateľov na ECTS 2000 svojím technologickým demom, neskôr prepracovaným do podoby známej ako X-Isle (neskôr Far Cry). 
V máji 2002 Crytek predstavil CryEngine.
V roku 2003 sa zúčastnil Game Developers Conference, kde prestavil svoj nový engine a jeho technológie. V tom istom roku sa zúčastnil ECTS, kde bol Far Cry ocenený titulom „najlepšia PC hra“. Následne bol CryEngine optimalizovaný pre AMD64 procesory. 
Vo februári 2004 nemecká polícia prehľadala kancelárie Cryteku na základe podozrenia, že používajú nelegálny softvér; žiadny však nenašla. V rovnakom čase sa CryTek a Electronic Arts dohodli na spolupráci a vytvorili tech-demo Machinima, ktorým demonštrovali svoju predstavu budúcnosti hrania na PC. 
23. januára 2006 CryTek oznámil vývoj hry Crysis, so sľubom, že pôjde o originálnu FPS s herným obsahom plným výziev. Hra Crysis vyhrala viacero ocenení na E3 a Games Convention. Prvé verejné predstavenie CryEngine 2 sa konalo 23. januára 2007, rok po jej ohlásení. 
CryEngine bol licencovaný viacerými spoločnosťami, napríklad Avatar Reality, WeMade Entertainment, Entropia Universe, XLGames, Reloaded Studios, 1st Educational Institution a Games Academy GmbH.
11. mája 2007 Crytek ohlásil, že ich vysunuté pracovisko v Kyjeve bolo vylepšené na vývojárske štúdio a pracuje na novej neoznámenej hre. Týždeň nato ohlásil nové štúdio v Budapešti. Tak ako štúdio v Kyjeve, aj toto sa sústreďuje prevažne na prácu s CryEnginom 2. 
14. júla 2008 spoločnosť kúpila Black Sea Studios a premenovala ho na Crytek Black Sea. 
17. novembra 2008 Crytek otvoril nové priestory v Južnej Kórei s názvom Crytek, Ltd. Tieto kancelárie sa sústreďujú na licencovanie CryEnginu 2 ostatným kórejským klientom. 12. septembra 2008 vydávaju hru Crysis Warhead.
Od 14. októbra 2009 je CryEngine 3 k dispozícii pre vývojárov.
Ponitrianske múzeum

Mestský dom (Radnica), Štefánikova 1

Ponitrianske múzeum sídli v budove Mestského domu. Táto novorenesančná budova bola postavená v rokoch 1881-82 podľa projektu architekta Jána Lyku, ktorý neskôr prepracoval mestský inžinier Karol Meyer. Prístavba mestského domu sa uskutočnila až v roku 1911 podľa projektu mestského staviteľa Ing. Michala Gyulaiho, v roku 1912 ju realizoval nitriansky architekt Ján Tomaschek. Budova radnice plnila svoj účel až do roku 1990, bola sídlom Mestského úradu.

Ponitrianske múzeum - opis

Ponitrianske múzeum sídli v budove Mestského domu (radnice) od roku 1990.
Predchodcom Ponitrianskeho múzea bolo Nitrianske vlastivedné múzeum, ktoré založil Mestský národný výbor v decembri 1962 a sídlilo v budove Veľkého seminára v Hornom meste.
Múzeum spravuje takmer 84 tisíc kusov zbierkových predmetov z odborov archeológia, etnografia, história, numizmatika, botanika, geológia a zoológia.
V roku 1993 múzeum otvorilo expozíciu klenotnicového typu Skvosty dávnovekého Slovenska. Je tu sústredených vyše 2200 zlatých, strieborných i kovových predmetov, dokumentujúcich tvorivú činnosť a umelecké cítenie človeka od najstarších čias jeho prítomnosti na našom území, teda od staršej doby kamennej až do 17. storočia.
Medzi stále výstavy patria Nitriansko v zrkadle dejín (expozícia vývoja historického Nitrianska od praveku, cez včasnú dejinnú dobu, až po stredovek so zreteľom na situáciu vo veľkomoravskej dobe, resp. v 9.-10. storočí) a Život v lesných a vodných biotopoch (expozícia zahŕňa takmer 100 kusov preparátov rýb, vtákov a cicavcov z okolia Nitry).
V Ponitrianskom múzeu sa okrem stálych expozícií a výstav múzea konajú aj výstavy rôzneho druhu, prednášky a besedy.
V budove Mestského domu (radnice) okrem Ponitrianskeho múzea sídli aj informačné centrum mesta NISYS.
Pont de la Tournelle

Pont de la Tournelle (Most Vežička) je most cez rieku Seinu v Paríži. Spája ostrov svätého Ľudovíta patriaci do 4. obvodu a ľavý breh (5. obvod). Od roku 1759 sa pri tomto moste meria úroveň povodní na rieke.

Dejiny

Na mieste dnešného mosta stál už v stredoveku drevený most, ktorý zničila povodeň v roku 1651. V roku 1656 bol nahradený kamenným mostom. Tento bol zbúraný v roku 1918 a v rokoch 1928 – 1930 bol postavený súčasný most.
Jeho názov je odvodený z malej veže, ktorá bola súčasťou mestských hradieb postavených v12. storočí za Filipa II. Augusta.

Architektúra

Stavbu navrhli architekti Louis Guidetti a Pierre Guidetti. Železobetónový most je tvorený jedným hlavným oblúkom a dvomi menšími po stranách. Celková dĺžka je 122 m a šírka 23 m (vozovka 15 m, dva chodníky 4 m). Na ľavom brehu je most zdobený 14 metrov vysokým stĺpom na ktorom stojí socha patrónky Paríža, svätej Geneviève, ktorej autorom je Paul Landowski.
Roquedur

Poloha

Obec má rozlohu 10,85 km². Najvyšší bod je položený 710 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Secure Hash Algorithm

Secure Hash Alogithm (SHA) je skupina kryptografických hašovacích funkcií. Funkcie vyvinula americká Národná bezpečnostná agentúra (NSA) ako nástupcu funkcie MD5, ktorá už nie je považovaná za bezpečnú (existencia metódy hľadania slabých kolízií v rádoch minút).

SHA-1

Ako štandard bola publikovaná v roku 1993 americkým NIST pod označením FIPS 180-1. Nahradzuje predošlú SHA-0, ktorá bola prelomená.
Funkcia rozsekáva vstupný tok dát na bloky o veľkosti 512 bitov. Posledný blok doplňuje a zarovnáva (angl. padding) na požadovanú veľkosť vstupného bloku. Tieto bloky sú postupne logicky sčítané. Na začiatku s náhodným inicializačným vektorom a každý nasledujúci blok vstupu vždy s predošlým výsledkom. Do požadovaného zarovnania sa pridáva údaj o veľkosti vstupu, na ktorý je vyhradených 64 bitov. Z toho plynie horná ohraničenosť maximálnej veľkosti vstupu na 2⁶⁴-1 bitov, čo je cca 2,3 miliónu TiB.
Výstupom SHA-1 je 160bitový reťazec, haš.
Použitím informácie o veľkosti vstupu v procese výpočtu funkcie sa zvyšuje odolnosť funkcie voči slabým kolíziám. Za ďalšie zabezpečenie funkcie sa považuje vlastnosť lavínovitosť tvorby hašu – používaním predošlého výsledku, a teda šírenie zmeny v jednom bloku vstupu až do výstupu. Toto kritérium spôsobí veľkú zmenu výsledného hašu už pri zmene jediného znaku vstupného toku.
Príklad textového reťazca a jeho hašu:

Prehlasujem, že ti dlžím 100 : 68741d0244e8ce0989af154977ce037c7c75a32e
Prehlasujem, že ti dlžím 500 : 2eb70991cded1bd3b3f234675f8ad8b927cc3272

Použitie

Ako každá hašovacia funkcia aj SHA-1 zabezpečuje hlavne kontrolu integrity dát, teda či nedošlo k ich pozmeneniu. Z toho plynie použitie napr. v digitálnych certifikátoch a následne aj elektronickom podpise, či v systéme PGP. Ide o funkciu, ktorá je presadzovaná v novo vznikajúcich amerických štandardoch v kryptografii a elektronickom podpisovaní.
Schneckenbusch

Poloha

Obec má rozlohu 2,12 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 301 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Réquista

Poloha

Obec má rozlohu 59,32 km². Najvyšší bod je položený 670 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2037 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pokožka (anatómia)

Pokožka človeka

Pokožka je ektodermového pôvodu a vytvára smerom k povrchu zrohovatenú vrstvu. Spodná vrstva naliehajúca na bazálnu membránu je tvorená kmeňovými bunkami, ktoré zabezpečujú doplňovanie zrohovatenej vrstvy po jej opotrebovaní a regeneráciu pri poranení. Za život človek stratí asi 18 kg odumretej kože. Každá nová bunka sa postupne naplňuje hustou ochrannou látkou zvanou keratín.

Stavba

Epidermu tvorí vrstevnatý dlaždicový epitel. Má dve hlavné vrstvy: zárodkovú vrstvu (lat. stratum germinativum) a rohovitú/rohovú/zrohovatenú vrstvu (lat. stratum corneum).

Rohovitá vrstva

Najvrchnejšia vrstva kože sa skladá z niekoľkých vrstiev zrohovatených plochých bezjadrových buniek, ktoré sa sústavne opotrebúvajú a odlupujú.

Zárodková vrstva

Táto sa histologicky ďalej skladá z viacerých vrstiev. Najspodnejšia základná/regeneračná vrstva (lat. stratum basale) je tvorená cylindrickými bunkami, nasadá priamo na zamšu a sleduje jej nerovnosti. Na bazálnu vrstvu nasadá tŕnitá/spinocelulárna vrstva (lat. stratum spinosum). Tú tvorí niekoľko vrstiev polyedrických buniek a vyrovnáva nerovnosti na väčšine tela, ktoré sú spôsobené papilami zamše. Ďalšiu vrstvu, zrnitú/granulačnú vrstvu (lat. stratum granulosum), tvoria sploštené bunky s degenerovanými jadrami. Lesklú/svetlo lámajúcu vrstvu (lat. stratum lucidum) tvoria celkom ploché bunky, ktoré na seba tesne nasadajú a silno lámu svetlo.
Pokožka nie je všade rovnako hrubá. Na stupajách nôh a na dlaniach je vrstva hrubá (preto u tmavo pigmentovaných ľudí je táto časť svetlejšia), na iných častiach tela je relatívne tenká. Pokožka neobsahuje krvné kapiláry.

Farba kože

Farbu kože podmieňuje pigment (melanín, hemoglobín a jeho rozpadové produkty) a hrúbka pokožky. Melanín vytvárajú špecializované bunky bazálnej vrstvy pokožky - melanocyty, ktoré svojimi výbežkami zasahujú aj do povrchových vrstiev pokožky. V melanocytoch a ich výbežkoch sú melanínové granulky, ktorých veľkosť a počet určuje stupeň pigmentácie kože. U tmavo pigmentovaných skupín je granúl viac a sú väčšie, ale ich biochemické zloženie je rovnaké ako u svetlo pigmentovanych skupín. Melanín má veľkú farbiacu schopnosť. Udáva sa, že v koži černocha je len cca. 1g pigmentu. Pigment chráni hlboké vrstvy tela pred účinkom svetelného a iného žiarenia. Svetlo podporuje vznik pigmentu premenou aminokyseliny tyrozín účinkom enzýmu tyrozinázy, ktorý sa aktivizuje ultrafialovým žiarením.
Pfetterhouse

Poloha

Obec má rozlohu 14,28 km². Najvyšší bod je položený 501 m n. m. a najnižší bod 391 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 042 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anna Straková

Životopis

Študovala na reálnom gymnáziu v Banskej Bystrici. V roku 1938-1943 banková úradníčka v Banskej Bystrici. Neskôr pracovníčka Krajskej knižnice (dnes ŠVK), vedúca oddelenia služieb čitateľom, vedúca oddelenia noriem a patentov ŠVK v Banskej Bystrici (1958-1982).
Roucamps

Poloha

Obec má rozlohu 5,41 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lie-te ta-čchiao

Lie-te ta-čchiao (čín. 猎德大桥 – lie-te ta-čchiao - doslova: Lie-teský veľký most) je most v čínskom meste Kanton. Je dlhý 4,3 km. Bol otvorený 31. júla 2009. Prekleňuje rieku Ču-ťiang.
Emil Dežőfi

Život

Bol tretím synom grófa Jozefa Dežőfiho a grófky Eleonóry Stáraiovej. Vzdelanie nadobudol predovšetkým v Košiciach, kam sa jeho rodičia presťahovali. Jeho manželkou bola barónka Paulína Weckenheim s ktorou mali 4 deti (dcéry Serafína, Blanka, Valéria a syn Aurel).
Mal veľký zmysel pre latinčinu: vo veku 13 rokov prekladal Cicera do maďarčiny; jeho obľúbenými predmetmi boli spoločenské vedy. Jeho rodičovský dom bol hojne navštevovaný rôznymi uhorskými spisovateľmi a osobnosťami spoločenského a politického života, čo ho prirodzene ovplyvňovalo pri ďalšom štúdiu.
Po ukončení školskej dochádzky začal veľa cestovať s cieľom rozšíriť si rozhľad predovšetkým po rôznych európskych krajinách, až sa nakoniec usadil na panstve svojho otca v Büdszentmihály v Saboločskej stolici.
Portrét Doriana Graya

Dej

Príbeh rozpráva o mladom Dorianovi Grayovi. Ten svojou krásou učaruje maliarovi Basilovi Hallwardovi. Stáva sa jeho modelom a múzou. Raz, keď Dorian stojí opäť Basilovi ako model, dá sa do reči s maliarovým priateľom, lordom Henrym a nechá sa oslniť jeho názormi o fungovaní sveta, podľa ktorých to čo hýbe svetom je krása a mladosť. Dorian si uvedomí, že portrét, ktorý mu maľuje Basil, bude za niekoľko rokov nemilosrdne pripomínať, ako bol krásny, zatiaľčo on sám už bude schátralý. Preto vysloví prianie, aby známky úpadku nezniesol on, ale ten portrét. Jeho prianie je naplnené. Z portrétu sa stáva zrkadlo Dorianovej duše, obraz sa mení a odráža hriechy, ktoré Dorian pácha. Dorianova tvár zostáva bezo zmeny, stále mladá a krásna.
Église-Neuve-d’Issac

Poloha

Obec má rozlohu 16,67 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zubovky

Rozmnožovanie a vývin

Sú gonochoristy s nepárovou gonádou, ktorá nemá vlastný vývod. Pohlavné bunky opúšťajú telo cez pravú metanefrídiu, k oplodneniu dochádza vo vode. Vývin je nepriamy cez zvláštnu trochofórovú larvu s bohatým obrvením. Zubovky sú starobylá reliktná morská skupina, dnes ich žije asi 150 druhov. V Stredozemnom mori je to napr. Dentalium dentale a Dentalium vulgare, sú čiastočne zahrabané v dne.
Tureň

Dejiny

Prvýkrát sa obec spomína v roku 1252, v darovacej listine kráľa Belu IV. V roku 1326 sa dostala do majetku Bratislavskej kapituly. Obec má svoj erb, ktorý bol vyhotovený na základe pečatidla z roku 1740. Na erbe v červenom štíte nad zelenou, trávnatými trsmi porastenou pažiťou je strieborné črieslo a lemeš. Počas celej existencie obce boli jej obyvatelia poľnohospodári, preto je logické, že symboly poľnohospodárstva zobrazili aj vo svojej obecnej pečati.
Rímskokatolícky kostol bol postavený v roku 1833, vtedy to bola malá kaplnka. V roku 1955 ju rozšírili do dnešnej podoby. V obci sú dva cintoríny, nakoľko obe obce (Tureň a Zonc) mali svoj vlastný cintorín. Zvonicu postavili v roku 1883. Ďalšími stavbami sú: základná škola postavená na začiatku 20. storočia. Vyučovanie sa začalo v roku 1926. Dovtedy deti chodili do školy do susedného mesta Senec. Budova materskej školy bola dokončená v roku 1984. Najdôležitejšie stavby, ako most, školu, zvonicu a kostol boli postavené na spoločnej hranici, aby patrili obom obciam.
V obci nie je okrem zvonice žiadna historická pamiatka. Kedysi tu vraj bol kaštieľ s rybníkom, ale niet po nich už ani stopy a žiadne dokumenty sa o ňom nenašli. Verejný vodovod bol dokončený v roku 1986, plynofikácia prebehla v roku 1998.

Budúcnosť

Pripravuje sa výstavba nákupného strediska a projekt rozsiahlej individuálnej bytovej výstavby.

Obyvateľstvo

Podľa štatistiky vykonanej v roku 2011 sa k maďarskej národnosti prihlásilo 58,49%, k slovenskej 36,72% a k rómskej 0,3% občanov.
Cintray (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 16,27 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 417 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dekan (vysoká škola)

Dekan je akademický funkcionár, stojaci na čele fakulty vysokej školy. Je predstaviteľom fakulty riadi ju, zastupuje a koná vo veciach fakulty. Je v plnej miere zodpovedný za činnosť fakulty, zodpovedá akademickému senátu fakulty a tiež rektorovi školy.
Termín dekan pochádza z latinského decanus, zástupca (vedúci) desiatich (mužov), latinský termín je odvodený z gréckeho slova dekanos (deka – desať). Termín dekan, vedúci desiatich mužov sa používal v stredovekých kláštoroch, pre označenie staršieho mnícha, ktorému boli podriadení 10 mnísi. Prislúcha mu oslovenie Vaša Spectabilita resp. Spectabilis, t. j. slovutný, znamenitý.
Podľa slovenskej legislatívy (Zákon 131/2002 Z.z.) trvá funkčné obdobie dekana 4 roky. Na tej istej fakulte môže tá istá osoba vykonávať funkciu dekana najviac dve funkčné obdobia po sebe.
Nauhličovanie

Nauhličovanie je pridávanie uhlíka do ocele s nízkym obsahom uhlíka, najčastejšie v elektrických peciach.

Tuhé

Napríklad grafit, koks alebo iné uhlíkaté látky v podobe prášku. Nauhličovanie potom prebieha difúziou v tavenine pri teplote 930 °C. V súčasnosti len pri špeciálnych aplikáciách (malé série alebo jednorazové obrobky v dielni), lebo nauhličuje sa väčšinou len povrch.

Tekuté

Málo sa používajú, lebo sú extrémne neekologické a jedovaté.

Plynné

V súčasnosti sa najčastejšie používa nauhličovacia atmosféra. Tá sa skladá z nosnej atmosféry, ktorá dokáže lepšie rozdeliť hlavnú nauhličovaciu atmosféru. Nauhličovacia atmosféra je obyčajne nejaký lacný uhľovodík, napr. metán alebo propán.
Teplota atmosféry býva 880 °C až 1 050 °C.
Takto sa robí napr. cementácia ocele.

História

Za dávnych časov sa nauhličovalo pevnými nauhličovadlami, ktorými býval často obyčajný sivý popol z pahreby. Ten sa rozotrel po povrchu kovaného predmetu a v ohnisku sa nechal zažerava "nasiaknuť". Táto metóda sa pri remeselnom kováčstve dá v obmedzenej miere použiť aj dnes.
Clèdes

Poloha

Obec má rozlohu 6,84 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šošovica jedlá

Pôvod a vlastnosti

Šošovica pochádza z Indie a ako súčasť ľudskej potravy je už od neolitu. Po sójových bôboch a konope má šošovica tretí najvyšší obsah bielkovín zo všetkých rastlín, a to až 26 %. Vďaka tomu tvoria v mnohých častiach sveta veľmi dôležitú zložku stravy. Je to tak hlavne v Indii, ktorej obyvateľstvo tvoria predovšetkým vegetariáni. Jednotlivé druhy šošovice sa od seba líšia veľkosťou semien, a takisto aj farbou, ktorá môže byť žltá, oranžová, hnedočervená, zelená či čierna.
Náláfusi

Náláfusi (maldiv. ނާލާފުށި‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Mímu na Maldivách. Počet obyvateľov je 465 (jún 2006), dĺžka ostrova 875 m, šírka 150 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 142,83 km.
Tirschenreuth

Tirschenreuth je hlavné mesto krajinského okresu Tirschenreuth. 31. decembra 2012 tu žilo 9 065 obyvateľov.

Poloha

Leží na severe Horného Falcka, asi 120 kilometrov severne od Regensburgu a 56 kilometrov východne od Bayreuthu, na severovýchode Bavorska, veľmi blízko nemecko-českých hraníc.

Ekonomika

Jedna zo známych spoločností, ktorá sídli v Tirschenreuthu je Hamm AG, spoločnosť vyrábajúca vibračné valce.
Mesto je známe aj kvalitným porcelánom, ktorého niektoré kusy sú veľmi vyhľadávané zberateľmi.
Écromagny

Poloha

Obec má rozlohu 6,8 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 171 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE