google/wiki40b huggingface dataset:
Rajesh Koothrappali

Osobnosť

Rajesh, bežne oslovovaný ako Raj alebo jeho priezviskom Koothrappali, pochádza z Nového Dillí (India). Pohŕda indickým jedlom a Sheldon ho často karhá za nedostatočné znalosti indickej kultúry a hinduizmu. Narodil sa do bohatej rodiny a má päť súrodencov. Jedným z nich je sestra Priya, bývala Leonardova priateľka. Pravidelne ho môžeme vidieť oblečeného do košele v kombinácii s kaki vestou, fialovou bundou a v pilotnej epizóde s červenou šiltovkou.
Všetci chlapci v seriáli pravidelne v stredu hrajú počítačovú hru Halo v byte Sheldona a Leonarda.
Všeobecne je Raj viac trpezlivý, čo sa týka Sheldona, na rozdiel od Leonarda, Howarda a Penny, no Sheldon ním však stále opovrhuje.
Raj trpí nervóznym močovým mechúrom, teda dostáva nutkanie, aby si uľavil, keď je v strese. Dôkazom je situácia, keď sa naňho nahnevala Penny a on bol donútený odprevadiť Leonarda k jej priateľovi Kurtovi, ktorý jej dlžil peniaze. Tiež trpí selektívnou nemotou, čiže nemôže rozprávať so ženami ani v ich prítomnosti. Výnimkami sú iba jeho matka a sestra. Počas seriálu tento svoj strach postupne prekonáva.
Aj napriek svojmu indického prízvuku často používa slang („fo 'shizzle“) a slovo „dude“ (kamoš).

Rodina

Raj pravidelne komunikuje so svojimi rodičmi, pánom a pani Koothrappaliovcami pomocou webkamery. Jediné ženy, s ktorými môže komunikovať bez omamných látok, sú jeho matka, sestra Priya a Siri na iPhone 4S od výrobcu Apple (v piatej sérii sa mu zdá, že je Siri skutočná a v tom momente k nej nedokáže prehovoriť).

Práca

Raj je významným astrofyzikom vo Fyzikálnom ústave v Caltech, známym svojou publikácií o Kuiperovom páse.
Za jeho objav astronomického objektu mimo Kuiperovho pásu, 2008 NQ₁₇, ktorý pomenoval ako „PlanetBollywood“ sa dostal v magazíne People medzi 30 vizionárov pod 30 rokov. Získal väčšiu kanceláriu a stal sa celebritou priťahujúcou závisť jeho priateľov.
Po šiestich mesiacoch neúspešného výskumu sa Raj obával, že bude deportovaný späť do Indie. Aby mohol zostať v štáte, musel prejsť pod iného profesora, ktorým sa na nejakú dobu stal Sheldon.

Obsadenie do role

Raj sa v pôvodnom testovanom pilotnom diele neobjavil. Tam boli prítomní len Leonard, Sheldon a oveľa odlišnejšia verzia Penny menom Katie. Skúšobné obecenstvo pôsobilo negatívne ohľadom Katie, ale obľúbili si Sheldona a Leonarda a tak do nového pilotného dielu obsadili Raja a Howarda. Spolutvorca seriálu Bill Prady uviedol: „Myšlienka bola, že ak budú mať týchto dvoch chlapcov radi, urobíme im ďalších dvoch.“ Pôvodný spolupracovník, „Dave“, bol Američan s indickými rodičmi. Avšak to sa zmenilo, keď rolu získal Nayyar, pretože bol „príliš indický“
Saint-Germain-de-Varreville

Poloha

Obec má rozlohu 5,81 km². Najvyšší bod je položený 40 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaroslav Svatoň

Mgr. Jaroslav Svatoň (* 10. máj 1933, Třešť, Česko) je významný slovenský arachnológ českého pôvodu. Predseda arachnologickej sekcie Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV.

Biografia

Mgr. Jaroslav Svatoň sa narodil 10. mája v roku 1933 v meste Třešť v Česku, v okrese Jihlava. Jeho rodina sa v roku 1938 presťahovala najskôr do Prešova a potom v roku 1943 do Vrútok, kde jeho otec pracoval ako rušňovodič. Po ukončení Vyššej pedagogickej fakulty učí na školách v okolí Zvolena a Martina. V rokoch 1961 až 1963 pracoval na Krajskom pamiatkovom stredisku v Banskej Bystrici. Potom 25 rokov pracoval ako zoológ Turčianskeho múzea A. Kmeťa v Martine, odkiaľ v roku 1988 zo zdravotných dôvodov predčasne odchádza do dôchodku.

Arachnologické aktivity

Zaujímal sa o viaceré zoologické disciplíny, ale od roku 1970 sa venuje cielene 
arachnológii. Ako žiak univerzitného profesora Františka Millera sa postupne vypracoval za popredného slovenského odborníka v tomto odbore. V roku 1974 zakladá Arachnologickú sekciu SES pri SAV. Vedie a vychováva mladých adeptov o výskum pavúkov. Jeho publikačná činnosť je obdivuhodná a ako húževnatý terénny pracovník prešiel takmer celým Slovenskom. Svatoňove arachnologické výskumy sa dotýkajú aj mnohých CHÚ Slovenska: Súľovské skaly, Rozsutec a Malej Fatry. Prieskum pavúkov robil aj v iných oblastiach Slovenska: Gaderská dolina, Blatnická dolina, Čierny kameň vo Veľkej Fatre, Vysoké a Nízke Tatry, Východné Karpaty, Muránska planina, Slovenský kras, Urpín, Sedlisko pri Hlohovci, Čičovské mŕtve rameno. Študoval aj faunu pavúkov Šumavy, Krkonôš a Orlických hôr i materiál z Mongolska, Indie a z Himalájí. 
Pre arachnofaunu Slovenska zistil niekoľko nových druhov. Jeho meno nesie taxón z čeľade 
Lycosidae - Paradosa svatoni, ktorého autorom je ruský entomológ Marusík z Magadamu.
Barjac (Lozère)

Poloha

Obec má rozlohu 29,92 km². Najvyšší bod je položený 1 212 m n. m. a najnižší bod 650 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 682 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Noidans-lès-Vesoul

Poloha

Obec má rozlohu 8,64 km². Najvyšší bod je položený 434 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 064 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letné olympijské hry 1904

Kandidátske mestá

Ďalším kandidátskym mestom na usporiadanie III. olympijských hier bolo americké Chicago.
La Couvertoirade

Poloha

Obec má rozlohu 61,91 km². Najvyšší bod je položený 900 m n. m. a najnižší bod 640 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dommartin-lès-Toul

Poloha

Obec má rozlohu 6,87 km². Najvyšší bod je položený 295 m n. m. a najnižší bod 201 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 028 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oxyrhynský papyrus 12

Oxyrhynský papyrus 12 (P. Oxy. 12) je útržkovitý grécky papyrusový rukopis, ktorý bol objavený v roku 1897 britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Datujú ho do 1. alebo 2. storočia. V súčasnosti sa nachádza v cambridgeskej univerzitnej knižnici v meste Cambridge v Anglicku. Text papyrusu bol publikovaný Grenfellom a Huntom v roku 1898.
Oxyrhynský papyrus 12 je papyrusový útržkový zvitok s rozmermi 210 x 555 mm, ktorý uvádza chronologický prehľad udalostí z gréckej, rímskej a orientálnej histórie z rokov 355 až 315 pred Kr. Text tvoria dva stĺpce a zaznamenaní sú na ňom napr. aténski archónti, alebo olympijskí víťazi v behu na jedno stadion.
Heilly

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 387 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
August Aichhorn

August Aichhorn (* 27. júl 1878 – † 13. október 1949) bol rakúsky psychológ, zakladateľ psychoanalytickej pedagogiky. Zaoberal sa výskumom delikvencie.
Naujac-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 98,55 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 858 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vnútorné more

Vnútorné more (jap. 瀬戸内海 – Seto Naikai) Setonaikai je vodná plocha medzi japonskými ostrovmi Honšú, Šikoku a Kjúšú. Spojuje Japonské more s Tichým oceánom.

Geografia

Vnútorné more je 450 km dlhé (od východu k západu). Jeho šírka od juhu k severu sa pohybuje od 15 do 55 km. Na väčšine miest sú jeho vody relatívne plytké. Priemerná hĺbka je 37,3 m. Najväčšia hĺbka je 105 m.
Vo Vnútornom mori se nachádza skoro 3 000 ostrovov, vrátane väčších Awadžišima a Šódošima. Mnoho z menších ostrovov nie je obývaných.
Cigánska láska

Cigánska láska (Die Zigeunerliebe) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 8. januára 1910 v Carl Theater vo Viedni. Libreto napísali Alfred Maria Willner a Robert Bodanzky. Opereta podáva vážnu tému lásky, zaľúbenosti a skutočných životných hodnôt vo veľmi pôvabnej operetnej forme. Hudba je skôr ťažšia, dramatická, silne čerpá z maďarských hudobných motívov (v pôvodnej verzii sa v orchestri uplatnil aj typicky maďarský hudobný nástroj "tárogató", ktorý má zvuk podobný anglickému rohu). Jedným z vrcholných hudobných vyjadrení diela je duet Jonela a Zoriky z druhého dejstva „Zorika, Zorika kehre zurück“ („Zorika Zorika vráť sa mi späť“), ktorý je dramatický ale aj veľmi romanticky precítený zároveň.
Zaujímavosťou je tiež, že na Salzburskom predstavení Cigánskej lásky v roku 1921, prvýkrát vystúpil v Lehárovej operete tenorista Richard Tauber, ktorý neskôr značnou mierou prispel k úspechu posledných autoroných operiet.
V sezóne 1942/1943 operetu prepracovali na operu a dej libreta premiestnili do obdobia maďarskej revolúcie v roku 1848. Takto upravené dielo uviedla pod názvom "Potulný študent" maďarská opera v Budapesti.

I. dejstvo

V Sedmohradskom kraji žije Zorika a Jonel, ktorí sa chcú vziať. Predvečer svadby prichádza Jóži ich kamarát z detstva, ktorý sa stal úspešný huslista. Aj keď má Jonela rada, Jóžiho mnohé zážitky a dobrodružstvá Zoriku lákajú. Nevie tomu odolať a povie mu, že ráno by s ním rada odišla preč z „nudného“ vidieckeho kraja.
Je práve večer svätého Jána a podľa povesti, kto sa v ten deň napije z riečky Černy, tomu sa bude snívať o budúcnosti. Zorika sa napije a zaspí na brehu ...

II. dejstvo

Zorike sa sníva ako odchádza s Jóžim. Jóži však má rád cestovanie z miesta na miesto. Ctí si len svoju slobodu, nezávislosť, a viazať sa vôbec nechce. Zorike sa čoskoro prestane páčiť takýto život, obzvlášť, keď jej sokyňa je bohatá vdova Ilona. V tom prichádza Jonel, ktorý ju napriek všetkému volá domov.

III. dejstvo

Zorika sa zobudí zo sna a vidí vedľa seba Jonela, ktorý keď ju dlho nevidel, začal ju hľadať. Je šťastná, že všetko bol iba sen. Teraz už pochopila, čo je skutočná láska a že šťastie nájde iba po boku Jonela. Jóžiho odmietne a ten s pomerne ľahkým srdcom odchádza so svojimi huslami do sveta ...
(Pre anglicky hovoriace krajiny bola v Londýne opereta prepísaná tak, aby II. dejstvo bola skutočnosť a nie sen. Anglické publikum by vraj sen v divadelnom diele neprijalo.)
Saint-Jean-Pla-de-Corts

Poloha

Obec má rozlohu 10,62 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 035 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pierrelatte (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 49,56 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 953 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Horná Kráľová

Geografia

Katastrálne územie obce je rozložený v Podunajskej nížine, na Nitrianskej tabuli a pahorkatine, západná časť sa znižuje k brehom rieky Váh. Centrum Kráľovej je položené vo výške 135 m n. m. Najnižšia časť chotára je vo výške 119 m n. m. Intravilán dediny je v doline pozdĺž potoka Dlhý kanál.
Staré mapy chotára sa uchovávajú v Štátnom oblastnom archíve v Ivanke pri Nitre, v archívnom fonde Hospodárstva Nitrianskeho biskupstva. Je tam plán obce z roku 1797, mapa močenského rybníka od Hornej Kráľovej z roku 1797, Jozefínska mapa dediny z roku 1780-1790, ako aj spoločná mapa obcí Močenok, Kráľová, Čápor a Jarok. Sú to vzácne pamiatky. Staršie a novšie mapy chotára našej obce sa nachádzajú na Geodézii v Nitre.
Celý dnešný chotár je rozložený na 1 917 hektároch, z čoho je 1 545 ha ornej zeme, 33 ha sú vinohrady, 42 ha záhrady, 105 ha pasienky a obec má aj 47 ha lesov.

Obyvateľstvo

Obyvateľstvo obce bolo v roku 2011 zložené z 85,9% slovenskej a 12,9% maďarskej národnosti.
Zámok Krásný Dvůr

Dejiny

Prvá písomná zmienka o Krásnom Dvoře pochádza z roku 1295 v súvislosti s majiteľom Vilémom z Krásného Dvora. Ďalší z majiteľov Václav Pětipeský z Chýš začal v miestach dnešného zámku budovať tzv. Hornú tvrdzu, túto stavbu však už nikdy nedokončil. V roku 1547 bol popravený ako jeden z vinníkov odboja proti Ferdinandovi I. V stavbe pokračoval až ďalší z majiteľov, Jan ml. Mašťovský z Kolovrat, ktorý v 16. storočí tvrdzu prestaval na renesančnú vilu. Tá tvorí základ pôdorysu dnešného zámku dodnes.
V roku 1649 zámok kúpil Heřman Černín z Chudenic, tomuto rodu zámok patril až do roku 1939. Do konca 17. storočia zámok chátral. František Josef Černín zámok prestaval v rokoch 1720 – 1724 do barokovej podoby podľa návrhu architekta F. M. Kaňku. Černínovi na stavbe zámku veľmi záležalo, neustále návrhy upravoval, v roku 1722 dokonca niektoré zo stavieb nechal strhnúť, pretože nezodpovedali jeho predstavám. Kamenárske práce zaisťoval Matěj Merkl z Petrohradu, miestny tesársky majster Merkl.
V rokoch 1788 – 1793 záhradný architekt Rudolf Födisch upravil pôvodnú bažantnicu o rozlohe 96 ha na prírodný anglický park. V parku bolo postavených veľa drobných stavieb ako Panov templ, osemboký čínsky pavilón, Červená horáreň, vyhliadková veža so sochou generála Karla Schwarzenberka.
Za druhej svetovej vojny zámok slúžil ako úrad a istý čas aj ako rekreačné stredisko Joachima von Ribbentropa. Po oslobodení bol zámok štábom sovietskej armády, potom patril ministerstvu poľnohospodárstva, a potom národnej kultúrnej komisii. Už v päťdesiatych rokoch bol zámok sprístupnený verejnosti.
V roku 1989 tu režisér Jiří Menzel natočil film Konec starých časů podľa románu Vladislava Vančuru.

Súčasnosť

V súčasnosti je zámok i park prístupný verejnosti. V zámku je pre verejnosť otvorených 18 miestností, využíva sa aj na usporadúvanie koncertov alebo svadieb.
Roziers-Saint-Georges

Poloha

Obec má rozlohu 11,66 km². Najvyšší bod je položený 454 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eygurande-et-Gardedeuil

Poloha

Obec má rozlohu 35,62 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 370 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remich

Poloha

Mesto má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 142 m n. m.

Obyvateľstvo

Remich má 1 553 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 8,30 % bola v Remich nezamestanosť vyššia o 1,33 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Villeroy-sur-Méholle

Poloha

Obec má rozlohu 6,47 km². Najvyšší bod je položený 404 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 35 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villeparisis

Poloha

Mesto má rozlohu 8,29 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 24 525 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Michal Chorvát

Životopis

Študoval na gymnáziu vo Zvolene, na Lekárskej fakulte KU v Prahe (1928 – 1936), filozofiu a estetiku na KU v Bratislave (1936 – 1940), r. 1951 doc. Pôsobil ako redaktor, editor, publicista v Bratislave, účastník ilegálneho protifašistického hnutia a SNP. Redaktor povstaleckej Pravdy v Banskej Bystrici (1944).
Ako ľavicovo orientovaný literárny kritik a historik propagoval a obhajoval socialistické umenie. Autor básní, poviedok, memoárových próz, fejtónov. Prekladateľ z francúzskej literatúry.
Poslanec SNR, 1969 – 1972 Snemovne národov FZ a člen jeho predsedníctva. Člen a funkcionár profesných a kultúrnych spolkov.
Tilgnerova ulica

Základné informácie

Tvorí ju zástavba panelových domov, ktoré boli postavené v 70. rokoch 20. storočia. Na Tilgnerovej 14 sa nachádza spoločná budova Základnej školy a gymnázia Spojená škola Tilgnerova. (predtým Základná škola Fraňa Kráľa), oproti ktorej sa nachádza socha Fraňa Kráľa.
Sasha Pieterseová

Detstvo

Sasha sa narodila v Johannesburgu a v troch rokoch sa presťahovala do Spojených štátov. Vyrastala v Las Vegas a potom sa presťahovala do Los Angeles. Už v ranom veku bola zvyknutá na kariéru v oblasti zábavy, pretože jej rodičia boli profesionálni akrobatickí tanečníci. Sasha mala domáce vzdelávanie a zmaturovala v 14 rokoch.
Kôrokožec bezzubý

Opis a spôsob života

Kôrokožec bezzubý bol najväčším zástupcom celého radu sirén, meral 7 – 10 m a jeho hmotnosť presahovala 4 tony. Ako jediný z celej skupiny bol prispôsobený životu v ľadových vodách severného Tichého oceánu.
Kôrokožce žili v rodinách – rodičovský pár a rôzne staré mláďatá. Gravidita trvala 12 mesiacov, mláďatá sa rodili počas celého roku. Kôrokožci sa živili vodnou vegetáciou, ktorú strhávali z pobrežných skál kartáčmi z tuhých štetín naspodku plutvy. Kôrokožcom chýbali zuby, potravu drvili upraveným podnebím. Oči mali malé, očné viečka chýbali. Koža pripomínala drsnú kôru stromov – odtiaľ meno.

Objav a vyhubenie

Jeho domovom boli Komandorské ostrovy, kde ho roku 1741 objavila výprava moreplavca Vitusa Beringa. Beringova loď na ostrovoch stroskotala a jedine mäso a tuk kôrokožcov stroskotancom umožnili prežiť zimu. Lekárovi a zoológovi výpravy G. W. Stellerovi vďačí veda za jediný presný popis kôrokožca a jeho spôsobu života. Preto sa tento druh niekedy tiež nazýva dugong Stellerov. Po návrate do Ruska expedícia oznámila svoj objav a na ostrovy sa vydali prvý lovci. Začali nevídané jatky. Lov kôrokožcov nebol obťažný, zvieratá boli veľmi dôverčivé. Najväčší záujem bol o tuk a o kožu, ktorá svojou tuhosťou a silou (4 – 6 cm) pripomínala pneumatiku. Chránila totiž telo zvieraťa pri náraze na ostré skaly pobrežia. Pod pokožkou bola vrstva tuku silná 6 – 10 cm. Roku 1768 ubil lovec posledného kôrokožca. Iba za 27 rokov od objavenia bol tento druh vyhynutý. Po kôrokožcoch ostalo len pár kúskov kože a kostry, ktoré patria k najvzácnejším exponátom svetových múzeí.
Andrej Novotný

Reprezentácia

V slovenskom drese odohral 32 zápasov, strelil 1 gól.
Rue Jean-Goujon

Rue Jean-Goujon (ulice Jeana Goujona) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 8. obvode.

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Avenue Franklin-D.-Roosevelt a končí na Place de la Reine-Astrid pri križovatke s Avenue Montaigne. Pôvodne začínala na námestí Place Georges-Clemenceau, ale v roku 1908 bol od nej oddelený úsek od námestia k dnešnej Avenue Franklin-D.-Roosevelt a v roku 1934 premenovaný na Avenue de Selves.

Dejiny

Ulica bola založená v roku 1823. Je pomenovaná podľa francúzskeho renesančného sochára Jeana Goujona (1520 – 1572). Výstavba v ulici bola zahájená až okolo roku 1825. Od mája 1830 do októbra 1832 tu žil Victor Hugo (na mieste dnešného domu č. 9). Napísal tu svoj román Chrám Matky Božej v Paríži a 28. júla 1830 sa mu narodila dcéra Adèle. V roku 1832 sa rodina odsťahovala na Place des Vosges č. 6.
StartupAwards.sk

StartupAwards.sk je podujatie pre mladé technologické firmy (startupy) na Slovensku. Podujatie vrcholí každoročným finále kde sa prezentuje 12 finalistov v 4 kategóriach. Od roku 2014 prebieha finále v historickej budove Slovenského národného divadla v Bratislave a je vysielané zo záznamu na Dvojke RTVS. 5. ročník súťaže sa uskutočnil 27. novembra 2015. Motto súťaže je: Innovate. Venture. Inspire.
Víťazné firmy získajú 5 000 eur na pobyt určený na rozvoj alebo nájdenie investície. Pobyt môže byť na ľubovoľnom mieste na svete, ako napríklad Silicon Valley. V rámci súťaže majú firmy a ich zakladatelia šancu stretnúť mentorov, investorov, a iných starupistov.

História

Idea súťaže vznikla v roku 2011 spoluprácou Dell Slovensko, KPMG Slovensko, Neulogy, a SARIO (cez Slovak Startup Development Program). Od prvého ročníka súťaž organizuje Michaela Jacová, Jaroslav Ľubták, a firma Neulogy. Prvé finále sa uskutočnilo 17. Novembra 2011 v Bratislave. Štyri víťazné firmy získali 3-mesačný pobyt v technologickom inkubátore Plug and Play v Silicon Valley. Cenu financovalo SARIO cez Slovak Startup Development Fund.
Cena pre víťazov sa v druhom ročníku zmenila na 5 000 eur ktoré môže každá firma využiť na pobyt na ľubovoľnom mieste na svete. Pobyt slúži na získanie investície, dokončenie/doladenie produktu, networking, alebo rozvoj obchodu. Cenu financujú partneri súťaže. Druhým ročníkom sa finále rozdelilo do štyroch kategórii: Digital, Science, Art & Design, Society.
Le Mesnil-Robert

Poloha

Obec má rozlohu 4,08 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 193 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
United States Armed Forces

Armáda Spojených štátov

Armáda Spojených štátov (angl. United States Army) má zodpovednosť za pozemné vojenské operácie Ozbrojených síl Spojených štátov.

Vzdušné sily Spojených štátov

Vzdušné sily Spojených štátov (angl. United States Air Force) sú zodpovedné za vzdušné vojenské operácie. Počas druhej svetovej vojny boli vzdušné sily súčasťou Armády Spojených štátov, od ktorej sa oddelili až v roku 1947.

Vojenské námorníctvo Spojených štátov

Vojenské námorníctvo Spojených štátov (angl. United States Navy) je v súčasnosti najväčším námorníctvom na svete a zároveň jediným námorníctvom s globálnou pôsobnosťou.

Zbor Námornej pechoty Spojených štátov

Zbor Námornej pechoty Spojených štátov (angl. United States Marine Corps) má hlavný cieľ udržiavanie projekcie sily prostredníctvom nasadenia námorno-vzdušno-pozemných úlohových zoskupení, využívajúc logistické zabezpečenie Námorníctva Spojených štátov.

Pobrežná stráž Spojených štátov

Pobrežná stráž Spojených štátov (angl. United States Coast Guard) má hlavný cieľ dohliadať na dodržiavanie zákonov vo vodách Spojených štátov aj v medzinárodných vodách.

Dejiny

Ozbrojené sily Spojených štátov sa zapojili do veľkej časti hlavných konfliktov 20. storočia. Americké ozbrojené sily pomohli poraziť cisárske a neskôr aj nacistické Nemecko v oboch svetových vojnách a tiež spoločne s námornou pechotou ku koncu druhej svetovej vojny aj Japonské cisárstvo, za použitia atómových bômb v Hirošime a Nagasaki. Po druhej svetovej vojne bojovali americké ozbrojené sily tiež v Kórei v rokoch 1950 – 1953 a vo Vietname, z ktorého sa stiahli po podpísaní mierovej zmluvy v roku 1973. Americké ozbrojené sily sa tiež zúčastnili úderov leteckých síl Severoatlantickej aliancie v krajinách bývalej Juhoslávie a ďalších.
V súčasnosti majú USA najlepšie vybavené a najsilnejšie ozbrojené sily na svete. Tento fakt je spôsobený vysokými výdavkami na obranu (pre rok 2015 to bolo 597 miliárd dolárov), a v ich rámci podporovaným rozvojom moderných technológií, akými sú, napríklad technológie stealth alebo mikrovlnné, sonické a ULF (Ultra-Low Frequency) zbrane, ktoré úspešne vyvíjajú popredné americké korporácie. Americké ozbrojené sily majú vysokú bojaschopnosť vďaka dlhoročným skúsenostiam (od začiatku 20. storočia, zúčastnili sa približne stovky ozbrojených konfliktov alebo intervencií. V poslednom čase operujú, napríklad vo vojne proti Islamskému štátu a vojne v Afganistane (v rámci operácie Trvalá sloboda a všeobecnejšieho konceptu boja proti terorizmu).
Esteville

Poloha

Obec má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 519 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fonseca (záliv)

Fonseca (šp.: Golfo de Fonseca) je záliv v Tichom oceáne, na západnom pobreží Strednej Ameriky. O jeho pobrežie sa delia Salvádor (29 km), Honduras (185 km) a Nikaragua (47 km). V zálive sa nachádza niekoľko malých ostrovov. Najväčší z nich je El Tigre, ktorý patrí Hondurasu.

Prírodné podmienky

Záliv Fonseca je plytká depresia na tichomorskej strane stredoamerickej šije o rozlohe približne 3200 km².
Približne 80% z celkového ročného úhrnu zrážok (1400–1600 mm) spadne v období dažďov, ktoré trvá od mája do novembra. Teploty sa tu pohybujú medzi 25 až 30 °C, pričom marec a apríl sú najteplejšie a november a december najchladnejšie mesiace.
Typickým porastom miestnych mokraďových ekosystémov je mangrovník. V zálive žijú početné druhy morských živočíchov, ako napríklad kraby a krevety.
Tradičným zdrojom obživy je chov dobytka, rybolov, chov kreviet a ťažba morskej soli.

Dejiny

Ostrovy nachádzajúce sa v zálive boli dlho predmetom sporu všetkých troch štátov, ktorým patrí pobrežie. V roku 1992 Medzinárodný súdny dvor stanovil, že právo plavby majú všetky tri štáty, zatiaľ čo Salvádoru pririekol ostrovy Meanguera a Meanguerita a Hondurasu ostrov El Tigre.