google/wiki40b huggingface dataset:
Palmela (okres)

Palmela je okres (município) v Portugalsku v dištrikte Setúbal cca 25 km od Lisabonu. Jeho rozloha je 463 km² a žije tu 62 820 obyvateľov (2008). Jednou z jeho častí je obec a mestečko (vila) Palmela.

Charakteristika

Meno okresu a mesta je odvodené od Cornelia Palma, rímskeho konzula, ktorý mesto založil. Pôvodná pevnosť Palmela, istý čas v rukách moslimov, bola v 12. storočí dobytá späť Portugalcami. Nachádza sa na kopci v oblasti zvanej Arrábida. Je to vidiecke mesto priamo v centre najväčšieho portugalského mestského územia, problémom je tunajší trend prisťahovalcov z veľkých miest. Nebezpečnejšou hrozbou pre mesto a jeho okolie predstavujú požiare.
Najznámejšou pamiatkou je už zmienený hrad (Castelo de Palmela), ktorý ponúka unikátny pohľad na celú oblasť polostrova Setúbal, Lisabon a pobrežie Atlantického oceánu. V minulých storočiach išlo o strategické miesto, dodnes je tu hlavný dopravný a železničný uzol.
V Palmele sa nachádzajú medzinárodné priemyselné podniky, ako Volkswagen (v obci Quinta do Anjo) či Coca-Cola. Nemalý je aj počet rodín zo zahraničia.
Tunajší tradičný produkt, víno, dosiahol medzinárodných ocenení v niekoľkých slávnostiach napríklad v Bordeaux rovnako ako syr z mestečka Azeitão. Miestnym výrobkom sa venuje aj niekoľko festivalov, medzi najznámejšie patria Festa das Vindimas (Slávnosť vína) a Festival do Queijo, Pão e Vinho (Slávnosti syrov, chleba a vína).
Z Palmely pochádzal portugalský cestovateľ Hermenegildo Capelo. Krátko tu žili aj niektoré známe osobnosti, medzi nimi aj Hans Christian Andersen.

Ekonomika

Oblasť z hľadiska ekonomického preslávila produkcia ovocia a vína. V 90. rokoch 20. storočia si Volkswagen zvolil Palmelu (presnejšie obec Quinta do Anjo) za miesto svojej výroby, a stal sa najväčším zamestnávateľom v meste. Vytvára 1 % celkového HDP Portugalska. Spoločný podnik Volkswagenu a Fordu mal svoj jediný zámer – zostaviť model, ktorý sa bude predávať pod troma značkami – ako Volkswagen Sharan, Seat Alhambra a Ford Galaxy. V období rozkvetu podnik zvaný Autoeuropa takmer dosiahol hranicu maximálnej produkcie (172 000 áut za rok). Potom ale Ford opustil spoločný podnik a výroba niektorých modelov bola ukončená. Produkcia automobilov značne poklesla a Volkswagen v Palmele musel súperiť o získanie nových modelov s ďalšími závodmi Volkswagen. Nakoniec bola Autoeuropa vybraná k výrobe nového Volkswagenu Eos, ktorá trvá od konca roku 2005. V tom istom roku 2005 tu bolo vyrobených 79 896 automobilov, zahŕňajúcich pôvodné modely a Eos. V roku 2008 začala Autoeuropa vyrábať aj nový model Volkswagen Scirocco. V budúcnosti bude však potrebné prevádzkovať nové modely, ktoré zaistia práceschopnosť výroby.
Šupina (ryby)

Predná časť šupiny

Predná časť je väčšinou širšia oproti zadnej časti a na rozdiel od nej je do veľkej miery priesvitná. Je orientovaná ku chvostovej plutve ryby.

Prírastkové kruhy

V princípe sú veľmi podobné letokruhom stromov. Na obrázku je možné pozorovať, že nepribúdajú pravidelne, ale zoskupujú sa striedavo do hustejších a redších skupín. Hustejšie pritom pribúdajú v zime, kedy má ryba spomalený rast, pretože hibernuje a redšie sa naopak tvoria v lete, v období rýchleho rastu. Podľa týchto prírastkových kruhov sa spočítaním hustejších skupín dá pomerne presne určiť vek ryby.

Zadná časť

Býva podstatne hrubšia než zvyšok šupiny. Vyčnieva z nej pomerne špicatý čudlík, čo vo väčšom zastúpení pôsobí ako pílka či skôr šmirgeľ.
Bout-du-Pont-de-Larn

Poloha

Bout-du-Pont-de-Larn má rozlohu 7,63 km². Najvyšší bod je položený 512 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Bout-du-Pont-de-Larn má 1040 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Violončelový koncert č. 1 (Saint-Saëns)

Violončelový koncert č. 1 a mol, Op. 33 je dielo francúzskeho skladateľa Camille Saint-Saënsa. Patrí do základného repertoáru ako jeden z piatich najhrávanejších violončelových koncertov.
Tento koncert sa rodil ťažko, a skladateľ si po jeho dokončení zaumienil, že už viac žiadny violončelový koncert nezkomponuje. Nakoniec však predsa len zložil Violončelový koncert č. 2, ktorý ale zaostáva sa svojím predchodcom. Dielo malo premiéru v roku 1872 na parížskom konzervatóriu. To vypovedá o vysokom uznaní hudobných veličín tej doby pre Saint-Saënsa, konzervatórium totiž predstavovalo ostrov konzervativizmu, na ktorom sa hrali len diela uznávaných a prevažne už mŕtvych majstrov. Pri komponovaní sa skladateľ inšpiroval najmä Violončelovým koncertom a mol Roberta Schumanna a symfonickými básňami Franza Liszta, ktoré krátko predtým dirigoval. Z nich si osvojil hlavne použitie kontrastov a tématickú transformáciu. Napriek tomu, že Saint-Saëns považoval violončelo za nástroj príliš "obmedzujúci", podarilo sa mu vytvoriť skvelý sólový part. Mnohí skladatelia, ako napríklad Šostakovič,ktorý taktiež zkomponoval violončelové koncerty, považovali Saint-Saënsov koncert za najlepšie dielo svojho druhu.
Koncert je, rovnako ako ten Schumannov, jednovetý, hraná attaca. Tvorí ho teda jeden celok hraný bez prestávky. Tak ako u ďalších podobných diel sa ale skladá z troch častí, líšiacich sa označením tempa. V tomto prípade sú to:
Allegro non troppo-Allegretto con moto- Allegro
Typická dĺžka skladby je priližne 21 minút.
Koncert sa začína priamo, po krátkom vstupnom akorde orchestra ihneď violončelo predvedie hlavnú tému vystavanú na triolách. Tému potom zopakuje orchester, ktorý ňou podfarbuje meditatívnu hru sólového nástroja, ktorý ďalej tému rozvíja. Dochádza k oživeniu tempa, v ktorom počujeme violončelové dvojhmaty. Následne violončelo znovu zahrá triolovú melódiu, tentokrát ale v F dur. Témy sú ďalej rozvinuté. Celok končí pokojne. Druhú časť, Allegreto con moto, otvára orchester svojím jemným menuetom. Melódiu ďalej zopakuje sólové violončelo. Tú od neho prevezme znovu orchester, ktorý violončelo dopľňa kontramelódiami. Nasleduje náročná kadencia sólistu. Fragmenty menuetovej témy sa ďalej znovu objavujú v různych tóninách a koncert smeruje k poslednej časti Allegro. Koncert má cyklickú fromu, tretia časť je teda založená na rovnakej téme ako prvá. Opäť zaznie triolová melódia, tentokrát v opačnom garde - najskôr v podaní orchestra a následne violončela. V priebehu poslednej časti sa striedajú dramatické a fantazijné pasáže. Dielo je zakončené triumfálnou kódou v A dur.
Formula 1 v roku 2020

Zmeny v kalendári

Po prvýkrát v histórii Formuly 1 bude mať kalendár 22 Veľkých cien. V kalendári pribudla nová Veľká cena Vietnamu, ktorá sa bude konať po prvýkrát. Pretekať sa bude na novom mestskom okruhu vo vietnamskom hlavnom meste Hanoj. Vrátila sa Veľká cena Holandska na okruhu Zandvoort, ktorá sa konala naposledy v roku 1985. Z kalendára vypadla Veľká cena Nemecka. Veľká cena Mexika po novom nesie názov hlavného mesta, t. j. Mexico City, slovensky len Mexiko.
Expedícia 1

Štart, pripojenie k ISS

Kozmická loď Sojuz TM-31 odštartovala z kozmodrómu Bajkonur 31. októbra 2000 o 07:52:47 UTC. So stanicou ISS sa spojila 2. novembra 2000 o 9:21 UTC. Kozmonauti sa v prvých dňoch pobytu na stanici venovali aktivácii a inštalácii základných systémov ISS - systémov na komunikáciu so strediskom riadenia vesmírnych letov v Houstone, zariadení na získavanie pitnej vody a odstraňovanie CO₂ zo vzduchu a palubného záchoda.
Dňa 18. novembra 2000 sa ku stanici priblížila nákladná loď Progress M1-4, automatické spojenie s ISS sa však nepodarilo. Jurij Gidzenko použil ručné riadenie a po niekoľkých pokusoch pripojil Progress k spodnému portu modulu Zarja. Posádka sa potom venovala vykladaniu zásob a materiálu. Progress na stanicu dopravil 2400 kg nákladu, vrátane pohonných hmôt.

STS-97

1. decembra 2000 bol Progress od stanice odpojený, pretože nasledujúci deň sa očakával prílet raketoplánu Endeavour STS-97. Raketoplán dopravil na ISS nosník ITS-P6 so solárnymi panelmi a radiátormi, ktoré posádka Endeavour počas troch výstupov do vesmíru (EVA) nainštalovala. Stanica tak získala dostatočný zdroj elektrickej energie na sprevádzkovanie ďalších systémov. Do tej doby bol pre posádku ISS uzavretý modul Unity, pretože nebolo dostatok energie na jeho vykurovanie. Z raketoplánu bol na stanicu preložený náklad a obe telesá sa od seba 9. decembra oddelili. Po odlete raketoplánu bol ku stanici opäť pripojený Progress M1-4, ktorý do tej doby čakal na parkovacej dráhe.

STS-98

8. februára 2001 bola nákladná loď Progress M1-4 od stanice odpojená a navedená do hustých vrstiev atmosféry, kde zanikla. 9. februára sa k ISS priblížil raketoplán Atlantis, ktorý pri misii STS-98 priviezol laboratórny modul Destiny. Počas troch výstupov do vesmíru astronauti z raketoplánu pripojili Destiny k modulu Unity. Po preložení 1500 kg nákladu na ISS a 380 kg odpadu do raketoplánu sa posádky rozlúčili a Atlantis 16. februára odletel.
Kvôli uvoľnenie zadného portu modulu Zvezda pre nasledujúce prílet lode Progress M-44 bolo potrebné preparkovať Sojuz TM-31 k spodnému portu modulu Zarja. To sa podarilo 24. februára 2001. Posádka ISS nastúpila v skafandroch do Sojuzu. Loď pilotoval Jurij Gidzenko. Po kontrole hermetickosti sa posádka opäť vrátila na ISS. Progress M-44 sa 28. februára v automatickom režime pripojil k stanici.

STS-102, ukončenie misie

Raketoplán Discovery (STS-102) priletel na ISS 10. marca 2001. Priviezol so sebou nákladneý modul Leonardo so zásobami, ktoré boli presunuté do priestorov ISS. Posádka raketoplánu počas dvoch výstupov do vesmíru pokračovala v montáži a zapájaní stanice. Na palube Discovery bola aj nová stála posádka ISS Expedícia 2 (Jurij Usačov, Susan Helmsová a James Voss). 19. marca 2001 došlo k výmene stálych posádok, kozmonauti Expedícia 1 sa stali členmi posádky raketoplánu. Raketoplán sa od stanice odpojil a Shepherd, Gidzenko a Krikaľov sa s ním dostali 21. marca úspešne na Zem.
Fakulta prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov Žilinskej univerzity v Žiline

História

Vznikla 1 októbra 1953 ako jedna z fakúlt Vysokej školy železničnej v Prahe. V roku 1960 bola spolu s celou univerzitou presťahovaná do Žiliny. V tomto období bol názov ešte pôvodný - Fakulta prevádzky a ekonomiky dopravy. 9. decembra 1976 bol názov doplnený o oblasť spojov a vznikol tak súčasný názov – Fakulta prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov.
Od roku 1960 na fakulte pôsobila Katedra prevádzky a ekonomiky cestnej a mestskej dopravy. Na jej pôde vznikol aj v súčasnosti samostatný Ústav súdneho inžinierstva. K nej sa v roku 1961 pripojila Katedra prevádzky a ekonomiky spojov. Tá sa v roku 1971 premenovala na Katedru spojov. Ďalšími katedrami, ktoré časom vznikli, boli Katedra železničnej dopravy, Katedra leteckej dopravy a Katedra matematiky. Najmladšími katedrami sú Katedra vodnej dopravy, ktorá sa v roku 1991 vyčlenila z Katedry cestnej, mestskej a vodnej dopravy a Katedra ekonomiky, ktorá vznikla v roku 2000 a jej základňu vytvorili pedagógovia vyučujúci ekonomické predmety na ostatných katedrách. Z Katedry matematiky je v súčasnosti Katedra kvantitatívnych metód a hospodárskej informatiky.
Fakulta sídlila až do 80-tych rokov v historickej budove v centre mesta na Hurbanovej ulici. Následne bola premiestnená do novovznikajúceho univerzitného kampusu Veľký diel.

Vzdelávanie

Je to jediná fakulta na Slovensku, ktorá sa tak komplexne venuje dopravnej problematike. Poskytuje medzinárodne uznávané univerzitné štúdium, prevádzkuje vedecký výskum a vývoj a spolupracuje s akademickými a priemyselnými partnermi doma a v zahraničí. Úzko spolupracuje s Českým vysokým učením technickým v Prahe.
Vyučovací proces prebieha vo fakultných budovách BF a BG, v budovách AA a AE a na letisku v Dolnom Hričove v budove LA, ďalej v prednáškových budovách AR, AS a PA a taktiež v aulách AF, príležitostne aj v priestoroch iných fakúlt, najmä pri predmetoch, ktoré dané fakulty zabezpečujú.

Štúdium

Štúdium na fakulte má vo všetkých troch stupňoch štandardnú dĺžku, a to 3 roky na bakalárskom stupni, 2 roky na inžinierskom stupni a 3 roky na doktorandskom stupni (5 pri externej forme).
Fakulta spolupracuje cez grantové programy (najmä ERASMUS a ERASMUS+) so zahraničnými univerzitami v Poľsku, Rusku, Mexiku, Česku, Nemecku, Chorvátsku, Španielsku, Rumunsku, Francúzsku, Turecku, Fínsku, Portugalsku, Holandsku, Belgicku, Lotyšsku, Turecku, Litve, Grécku, Slovinsku, Veľkej Británii a Rakúsku a taktiež s mnohými inými zahraničnými univerzitami a podnikmi.
Svinov (Ostrava)

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1265. V roku 1936 sa Svinov stal mestom. Na základe mníchovskej dohody bolo mesto 9. októbra 1938 pripojené k nacistickému Nemecku a začlenené do tzv. Sudetskej župy. Svinov bol z nemeckej okupácie oslobodený Červenou armádou 30. apríla 1945 v rámci Ostravskej operácie. 20. mája 1957 bolo mesto pripojené k Ostrave ako mestská štvrť Ostrava-Svinov. V rokoch 1960 - 1971 bola súčasťou obvodu Ostrava VIII a od novembra 1971 do 24. novembra 1990 obvodu Ostrava 4.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2004

Brankári

Ján Lašák, Karol Križan, Rastislav Staňa

Obrancovia

Richard Lintner, Zdeno Chára, Martin Štrbák, Ladislav Čierny, Andrej Meszároš, Dominik Graňák, Branislav Mezei, Ivan Majeský, Roman Kukumberg

Útočníci

Miroslav Šatan, Pavol Demitra, Marián Gáborík, Marián Hossa, Jozef Stümpel, Ľuboš Bartečko, Vladimír Országh, , Ronald Petrovický, Richard Kapuš, Juraj Kolník, Juraj Štefanka

Tréneri

František Hossa, Róbert Švehla (asistent), Ľubomír Pokovič (asistent)
Bracon

Poloha

Obec má rozlohu 6,29 km². Najvyšší bod je položený 626 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 283 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Noroy-le-Bourg

Poloha

Obec má rozlohu 31,78 km². Najvyšší bod je položený 447 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 478 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Julien-d’Asse

Poloha

Saint-Julien-d'Asse má rozlohu 25,6 km². Najvyšší bod je položený 886 m n. m. a najnižší bod 407 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Julien-d'Asse má 154 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zemina

Zeminy sú nespevnené alebo slabo spevnené horniny bez pevných štruktúrnych väzieb. Vznikajú chemickým alebo mechanickým zvetrávaním skalných hornín.
Pleucadeuc

Poloha

Obec má rozlohu 34,56 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 832 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Snina (okres)

Geografická charakteristika

Okres Snina sa nachádza v severovýchodnej časti Slovensku v regióne Zemplín. Zo západnej strany hraničí s okresom Humenné a z južnej strany s okresom Sobrance. Severnú hranicu okresu tvorí štátna hranica s Poľskom a východnú hranicu štátna hranica s Ukrajinou.
Okres Snina tvorí jediné mesto rovnomenného názvu a ďalších 33 obcí. Mesto Snina predstavuje väčšie prirodzené centrum osídlenia v severovýchodnej časti Zemplínu. Nachádza sa v juhozápadnej časti okresu. Spolu so Sobrancami je to najvýchodnejšie mesto Slovenska. Jeho vzdialenosť od hlavného mesta Bratislava je 562 km, od krajského mesta Prešov 102 km. Najbližším susedným mestom je Humenné, ktoré je vzdialené od Sniny 22 km. Medzi týmito mestami existuje aj vzájomne vysoká pracovná migrácia obyvateľstva a dochádzky do škôl. Snina spolu s mestami Humenné, Vranov nad Topľou, Prešov a Poprad tvorí hlavnú sídelno-komunikačnú os západo-východného smeru. Najbližší hraničný priechod s Ukrajinou sa nachádza v obci Ubľa. Jej vzdialenosť od mesta Snina je 34 km.

Hospodárstvo okresu

Na území okresu Snina sa nachádza spolu 193,218 km pozemných komunikácií, pričom diaľnice ani medzinárodné cesty sa tu nenachádzajú. Najväčšie zastúpenie majú cesty III. triedy – 105,754 km, nasledujú cesty II. triedy na 47,676 km. Cesty I. triedy tvoria len 39,788 km.
Hustota cestnej siete v okrese Snina je 0,24802 km/km2. Pre porovnanie hodnota celoslovenského priemeru je 0,35999 km/km2. Hustota cestnej siete na 1 000 obyvateľov je 4, 902 km čo je v porovnaní s Prešovským krajom (4,057 km/1 000 obyvateľov) ako aj celým Slovenskom (3,351 km/1 000 obyvateľov) viac. Počet osobných automobilov na km tu predstavuje hodnotu 32,58, čo je v porovnaní s celým Slovenskom (67,76) takmer polovičná.
Urbanizačnú os okresu Snina tvorí priebežná cesta I/74, do ktorej ústia v severojužnom smere ostatné spojovacie cesty II/556 a III/55916. V koridore cesty I/74 je navrhovaná výhľadová rýchlostná komunikácia Prešov – Ubľa. Cesta III/55916 je v úseku Hostovice - Pčolinné - Snina posledným úsekom severnej západo-východnej prihraničnej trasy, ktorá je navrhnutá na preradenie do ciest II. triedy s výhľadovou kategóriou S-9,5/70.
Doprava obyvateľov okrajových oblastí Uličskej doliny, ako aj doliny Pčolinskej je problémová aj z dôvodu riedkych dopravných spojení, ktoré sú krátené v dôsledku nerentabilnosti, teda nízkym počtom prepravovaných osôb v odľahlých oblastiach. O niečo lepšia dostupnosť je do obcí Ubľanskej doliny, ktoré sú na ceste smerom ku hraničnému priechodu Ubľa - Malý Berezný. Najlepšia dostupnosť v rámci okresu je v smere Humenné - Snina - Stakčín.
Okrem cestnej siete majú pre cestovný ruch význam železničné trate. Okresom prechádza neelektrifikovaná trať Humenné - Snina – Stakčín. V Humennom sa pripája na medzinárodnú trať Medzilaborce – Humenné – Bratislava – Praha – Dečín, Humenné – Olomouc – Praha, Humenné – Košice – Nagykanizsa, Humenné – Slovenské Nové Mesto – Budapešť.
Najbližšie letisko sa nachádza v Kamenici nad Cirochou (okres Humenné). Má regionálny význam a je vybavené pre civilnú leteckú prevádzku malými lietadlami a vrtuľníkmi.
Vico del Gargano

Polohopis

Vico del Gargano leží v západnej časti polostrova Gargano vzdialená asi 5 kilometrov od pobrežia. Neďaleko obce sa nachádza štátna cesta 693, ktorá plní funkciu hlavnej prístupovej cesty k prímorským letoviskám na polostrove. Najbližšími obcami sú 7 km vzdialené Peschici a obec Ischitella vzdialená asi 5 km.
Pierrefeu-du-Var

Poloha

Obec má rozlohu 58,36 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 707 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montabot

Poloha

Obec má rozlohu 11,56 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hynek Klimek

Životopis

Vyučil sa ako inštalatér-kúrenár a následne navštevoval Strednú priemyselnú školu (SPŠ) v Prahe. Študoval právo päť semestrov na Karlovej univerzite. Do roku 1977 žil a pracoval ako stavebný technik v Prahe.
Po svadbe sa s manželkou Danou presťahovali v roku 1978 do Českých Budějovíc. Od januára 1990 pracoval ako novinár pätnásť rokov. V roku 1990 prispieval do časopisu Hlas svědomí alebo bol krátko šéfredaktorom týždenníka Nový život a v roku 1992 bol vedúcim redaktorom Jihočesky pošti. V rokoch 1997 až 1998 bol šéfredaktorom časopisu Českobudějovické listy.
Potom sa rozhodol pre slobodné povolania ako spisovateľ a publicista. Od roku 1978 žil v Českých Budějoviciach a po roku 2006 prevažne na Šumave, kde žije od roku 2012 natrvalo. Je dlhoročným členom Jihočeského klubu Obce spisovatelů a Syndikátu novinářů České republiky.
Gimeaux

Poloha

Obec má rozlohu 2,19 km². Najvyšší bod je položený 428 m n. m. a najnižší bod 354 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marolles-en-Brie (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,05 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 411 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ercsský obvod

Ercsský obvod (maď. Ercsi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Ercsi. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Nad horou

Ochrana

Predmetom ochrany sú skalnaté svahy s drobnými suťoviskami porastené hrabinami a zmiešanými porastami, s typickým bylinným podrastom.
Fontpédrouse

Poloha

Obec má rozlohu 64,35 km². Najvyšší bod je položený 2 865 m n. m. a najnižší bod 880 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bacqueville

Poloha

Obec má rozlohu 11,01 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 533 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pouan-les-Vallées

Poloha

Obec má rozlohu 16,61 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 502 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Preuil

Poloha

Obec má rozlohu 12,39 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 40 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 312 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ayguetinte

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bree

Obyvateľstvo

Mesto má približne 15 173 obyvateľov (2010).
Sainte-Pôle

Poloha

Obec má rozlohu 5,69 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vinzelles (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 4,43 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 735 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Námestie hraničiarov

Základné informácie

Vzniklo v roku 1977 v rámci výstavby panelákového sídliska. Je pomenované podľa pohraničnej stráže. 
V budove na Námestí hraničiarov 1/b má sídlo Okresné riaditeľstvo policajného zboru Bratislava V., Odbor kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava V  a Obvodné oddelenie Policajného zboru pre Petržalku – stred.
V roku 2007 bol na námestí postavený obytný komplex Dominant, jeden z najväčších novodobých bytových projektov v Petržalke, ktorého developerom bola Investičná a obchodná spoločnosť. Tvoria ho 20-poschodový vežiak a tri menšie budovy so 7, 6 a 5 poschodiami. Obyvatelia námestia podpísali petíciu proti výstavbe, ktorá bola zamietnutá. Jedným z argumentov petície bolo možné znehodnotenie parku, čo sa podľa realizátora stavby nestalo. V rámci tohto komplexu sa na Námestí hraničiarov 30 nachádza predajňa potravín Tesco expres, na Námestí hraničiarov 33 má pobočku Československá obchodná banka, na Námestí hraničiarov 37 sa nachádza predajňa drogérie z reťazca dm-drogerie markt, na Námestí hraničiarov 39 má sídlo spoločnosť VNET Telecommunication solutions. 
21. decembra 2016 na námestí otvoril pobočku potravinový reťazec Billa, za účasti strieborného olympijského medailistu Mateja Beňuša.
V parku na námestí sa nachádza pamätná tabuľa začiatku výstavby mestského sektoru Petržalka.
V júli 2019 František Mikloško kritizoval názov námestia. Medzi iným uviedol: „Ľudia si už dnes nechcú pripomínať, že od roku 1948 až do pádu komunizmu boli u nás pohraničné bezpečnostné zložky, ktoré na západnej hranici zabíjali ľudí, budovali ostnaté drôty nabité elektrinou, a že medzi nami chodili udavači a provokatéri, ktorí mali zabrániť útekom.“

Doprava

Zastávka MHD Námestie hraničiarov je obsluhovaná autobusovými linkami 83, 88, 92, 95, 192, N95 a N99. V blízkosti sa nachádza aj autobusová zastávka Starohájska.
Potigny

Poloha

Obec má rozlohu 4,26 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1765 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE