google/wiki40b huggingface dataset:
Jadrová elektráreň Bohunice A1

Jadrová elektráreň A1 v Jaslovských Bohuniciach je súčasťou komplexu Atómové elektrárne Bohunice. Bola postavená v rokoch 1958-1972.

Charakteristika

Išlo o experimentálny reaktor naprojektovaný v Česko-Slovensku, ktorý používal ako palivo neobohatený (prírodný) urán. Aktívna zóna mala priemer 3,56 metra a výšku 4,0 m. Ako moderátor slúžila ťažká voda a reaktor bol chladený oxidom uhličitým. Projektovaný elektrický výkon elektrárne bol 104 MW. Palivo bolo v reaktore umiestnené v kanáloch, pričom dizajn reaktoru umožňoval výmenu paliva za prevádzky.

Likvidácia elektrárne

Od roku 1979 prebieha postupná likvidácia elektrárne EBO A1. Všetko jadrové palivo bolo na základe dohody odvezené do bývalého Sovietskeho zväzu. V súčasnosti predstavujú najväčšie riziko nádrže s rádioaktívnymi kalmi a pevný rádioaktívny odpad.
Paroy-sur-Tholon

Poloha

Obec má rozlohu 4,21 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 319 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Psychopatológia

Psychopatológia je vedný odbor, ktorý sa zaoberá príčinami, prejavmi a mechanizmami psychických porúch a chorôb. Na rozdiel od psychiatrie, neskúma ich fyziologickú ani terapeutickú stránku.
Zaoberá sa otázkami normality a abnormality kvantitatívne i kvalitatívne. Keďže mnohé stavy možno určiť len fakultatívne, znamená to, že sú abnormálne len za určitých podmienok. Rieši otázky typu "Aké je vnímanie normy v ostatných kultúrach? Kvôli čomu vzniká úzkosť? Aké sú typické príznaky schizofrenie? Kedy sa u ľudí objavujú bludy?"
Lough Erne

Lough Erne (ír. Loch Éirne) je pomenovanie dvoch jazier na severozápade ostrova Írsko v historickej provincii Ulster. Nižšie položené Lower Lough Erne sa nachádza v grófstve Fermanagh v Severnom Írsku a vyššie položené Upper Lough Erne leží nielen v Severnom Írsku, ale aj v grófstve Cavan v susednej Írskej republike. Z juhu na sever preteká jazerami rieka Erne a vytvára významnú vodnú cestu.
Turecké národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na Olympijské hry sa turecké družstvo nepredstavilo ani raz. Ani raz sa nekvalifikovalo ani na Majstrovstvá sveta.
Na majstrovstvách Európy sa prvýkrát predstavilo v roku 1966. Okrem tohoto turnaja sa zúčastnilo ešte na ďalších piatich. Najlepšie umiestnenie dosiahlo v roku 2010 v Chorvátsku, keď skončilo desiate. Samotnú účasť si vybojovalo v kvalifikácii v domácom bazéne, keď v rozhodujúcom zápase porazilo favorizované Slovensko. O dva roky neskôr sa kvalifikovalo na európsky šampionát znova. Tentoraz po výhre v základnej skupine prešlo v baráži cez Slovinsko. Na samotných ME 2012 prehralo všetky zápasy a skončilo celkovo posledné. Niekoľkokrát sa zúčastnilo aj B turnajov majstrovstiev Európy, v ktorých najlepšie skončilo v roku 2009, keď turnaj vyhralo.
Družstvo sa 6-krát zúčastnilo Svetovej ligy, v ktorej zakaždým skončilo už v kvalifikačnom kole. 8-krát sa zúčastnilo vodnopólového turnaja na Stredozemných hrách, na ktorých si v roku 1987 v Sýrii vybojovalo bronzovú medailu.
Pago Pago

Pago Pago je hlavné mesto Americkej Samoy. Nachádza sa na ostrove Tutuila a žije v ňom okolo 11 500 obyvateľov (2000).
Pago Pago je v skutočnosti len jednou z dedín, nachádzajúcich sa v aglomerácii rovnakého názvu Pago Pago. V aglomerácii sa nachádza Fagatogo, sídlo úradu vlády a Utulei, sídlo guvernéra štátu. Keďže sa názov Pago Pago používa v spojení s celým prístavom a oblasťou, je de facto považované za hlavné mesto krajiny.
Hlavným zdrojom obživy je turistika a konzervárenský priemysel na spracovanie tuniakov. V rokoch 1878-1951 sa tu nachádzala základňa Námorníctva Spojených štátov pre zásobovanie uhlím.
Do roku 1980 tu bolo možné pomocou kabínkovej lanovky sledovať výhľad do okolia a vidieť tak časť ostrova z neďalekého vrchu. Po nehode stíhačky amerického vojenského letectva zostala lanovka nefunkčná, no silnejú hlasy o obnovenie celej atrakcie.
Saubrigues

Poloha

Obec má rozlohu 21,44 km². Najvyšší bod je položený 85 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 356 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Cyr-en-Talmondais

Poloha

Obec má rozlohu 13,91 km². Najvyšší bod je položený 35 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 364 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villers-Plouich

Poloha

Obec má rozlohu 10,97 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 414 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kratinos z Aigeiry

Kratinos (starogr. Κρατίνος – Kratinos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 272 pred Kr.
Kratinos z achájskej Aigeiry zvíťazil na 127. olympijských hrách v zápasení dorastencov (palé paidón). V Olympii zaviedli túto disciplínu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty.
Olympijskí pretekári oceňovali zásluhy svojich trénerov a to niekedy aj manifestačne. Napríklad Kratinos si od hellanodikov vymohol, aby mu v olympijskej Altide dovolili postaviť vedľa vlastnej sochy aj sochu trénera. Obidve tieto sochy ešte v druhom storočí videl stáť cestovateľ Pausanias, ktorý o tom uvádza: „Kratinos z achájskej Aigeiry bol najšvárnejší z chlapcov svojej doby, najlepšie zápasil, a keď premohol chlapcov v zápasení, Eliďanmi mu bolo dovolené, aby postavil vedľa svojej sochy aj sochu trénera. Sochu zhotovil sikyónsky Kantharos, syn Alexida, žiak Eutychida“.
Konferencia Arcadia

Konferencia Arcadia (známa podľa jej kódového mena), sa konala vo Washingtone od 22. decembra 1941 do 14. januára 1942. Išlo o strategické stretnutie vládných predstaviteľov Spojeného kráľovstva a USA. Delegácie viedli Winston Churchill a Franklin Delano Roosevelt.
Napriek nedávnemu útoku na Pearl Harbor USA súhlasili s tým, že pre víťazstvo vo vojne je primárnym cieľom poraziť nacistické Nemecko a až potom Japonsko. Táto stratégia sa v anglických zdrojoch označuje názvom Europe first strategy. Zároveň došlo k dohode sústrediť vojenské sily oboch krajín pod spoločným velením.
Ďalším výstupom konferencie bola Deklarácia Spojených národov z 1. januára 1942 ktorá položila základ pre neskorší vznik Organizácie spojených národov.
Čeľabinská gubernia

Čeľabinská gubernia (rus. Челябинская губерния) bola jedna z gubernií Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky v rokoch 1919 - 1923 zriadená po rozpade Orenburskej gubernie 3. septembra 1919. Hlavným mestom gubernie bol Čeľabinsk. Podľa údajov z roku 1923 v gubernii žilo 1 279 000 obyvateľov.

Dejiny

Gubernia vznikla na základe rozhodnutia Celoruského ústredného výkonného výboru o vytvorení Čeľabinskej okresnej vlády a jej právach na gubernátorský orgán z časti Orenburskej gubernie. Hranice a rozdelenie gubernie sa niekoľkokrát menili. Spočiatku sa gubernia delila na 5 okresov s administratívnym mestom Čeľabinsk, neskôr ich bolo menej (4).
Občianska vojna a politicka vojenského komunizmu, ktorú sovietska vláda uskutočňovala v rokoch 1919 - 1921 bola príčinou hladomoru a stagnácue priemyslu v rokoch 1921 - 1922. Počet obyvateľov gubernie za tri roky (1920 - 1923) klesol z približne 1 562 000 o 423 803 a v Čeľabinsku tomu nebolo tiež inak.
So zavedením Leninovej Novej ekonomickej politiky sa gubernia začala postupne vzmáhať. Gubernia zanikla 3. novembra 1923, keď sa jej územie včlenilo do Uralskej oblasti.
Ouzouer-le-Doyen

Poloha

Obec má rozlohu 16,59 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 227 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Énencourt-le-Sec

Poloha

Obec má rozlohu 5,99 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michael Richards (hokejista)

Klubový hokej

Richards začínal s hokejom v klube Kitchener Rangers, kde počas štyroch sezón nastúpil na 233 zápasov, v ktorých získal 292 bodov (115+183). V roku 2003 bol draftovaný klubom Philadelphia Flyers. Prvý zápas v NHL odohral 5. októbra 2005. V súčasnosti je hráčom klubu Los Angeles Kings, kde prestúpil z Philadelphie.

Reprezentácia

V seniorskom tíme reprezentoval Kanadu na MS 2006 a ZOH 2010. Nosí dres s číslom 10.
Pikva

Poloha

Pikva leží asi 7 km od mesta Kehra a 35 km od hlavného mesta Tallinn. V blízkosti sa nachádzajú dediny Arava (2 km), Rooküla (3 km), Kaunissaare (3 km), Uuearu (3 km).
Auriac (Aude)

Poloha

Obec má rozlohu 20,93 km². Najvyšší bod je položený 907 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaux-sous-Aubigny

Poloha

Obec má rozlohu 14,71 km². Najvyšší bod je položený 424 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 686 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivan Horváth (spisovateľ)

Životopis

Ivan Horváth sa narodil v národne uvedomelej rodine slovenského advokáta Cyrila Horvátha.
Vzdelanie získal najprv na evanjelickej ľudovej škole v Senici, následne v Bratislave na Evanjelickom maďarskom lýceu, aby v roku 1919 prestúpil na Československé štátne reálne gymnázium (dnes Gamča), kde zmaturoval v roku 1922. V štúdiách pokračoval na Právnickej fakulte Karlovej univerzite v Prahe odkiaľ prešiel na Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Zároveň v rokoch 1924 – 1926 absolvoval na parížskej École libre des sciences politiques diplomatické vedy. Doktorát získal v Bratislave v roku 1928.
Najskôr bol zamestnaný na súde v Bratislave, neskôr pôsobil v Senici. Počas druhej svetovej vojny sa zúčastnil na protifašistickom odboji. Bol členom Ústredného výboru KSČ od 1944. Po roku 1945 vykonával vysoké politické funkcie v Slovenskej národnej rade, v Zbore povereníkov, v Národnom zhromaždení ČSR a napokon ako veľvyslanec ČSR v Maďarsku. V roku 1950 bol nespravodlivo obvinený spolu s tzv. buržoáznymi nacionalistami a väznený deväť rokov. Krátko po prepustení zomrel v Bratislave.

Tvorba

Tvoriť začal veľmi zavčasu. Svoju prvotinu nazval "Mozaika života a snov", a sústredil do nej prózy uvedené časopisecky a doplnil ich novými. V prózach naznačil vlastný umelecký prístup k látke, založený na rozpore medzi skutočnosťou a snom. Veľkú pozornosť venoval zachyteniu emócií.
Tieto princípy naplno rozvinul v druhej knihe "Človek na ulici", ktorú tvorí cyklus piatich noviel Bratia Jurgovci a jednej dlhšej Laco a Bratislava. Prvá časť je novelistickým spracovaním osudu 4 bratov, ktorí idú za ilúziami šťastia. Postavy hrdinov trpia vnútornými kolíziami a citovou rozkolísanosťou. Novela „Laco a Bratislava“ je sviežim, lyricky zafarbeným obrazom zo života vysokoškolákov v medzivojnovej Bratislave. Pre túto novelu sú príznačné prvky poetizmu.
Silný vnútorný dramatizmus je obsiahnutý v novele "Strieborný prach", kde sa hlavná postava Ján Martinák zaľúbi do bohatej Márie, ale nevie, že je to jeho nevlastná sestra. Keď sa to dozvie, rozhodne sa, že otca, ktorý sa má vrátiť z Ameriky, zabije. Na Vianoce ho však stretne ako slepého úbožiaka na mizine a jeho túžba po pomste vyhasne. Hlavná myšlienka novely má etické vyznanie: človek sa môže zbaviť viny a zla utrpením, ktoré ho očisťuje (Martinákov otec), alebo pozitívnym činom (Ján). Za jeho najúspešnejšie dielo sa pokladá súbor piatich noviel "Vízum do Európy", kde približuje atmosféru veľkých európskych miest, no dôraz kladie predovšetkým na človeka, čím napĺňa jeho vlastné tvrdenie: "Človek poznáva mesto prostredníctvom ľudí". Prózy vynikajú pútavým dejom a psychologickou hĺbkou. Toto dielo ukončilo prvé obdobie jeho tvorby.
Novú knihu vydal až v roku 1944 pod názvom "Tak sa to malo stať", v ktorej sú tri novely, kde autor prehĺbil svoj ponor do vnútra človeka, hľadajúc zmysel života pre svoje postavy.
V r. 1948 vyšla posledná spisovateľova kniha "Život s Laurou", poetický dokument o tvorivom ovzduší umeleckej generácie 20. storočia. Vyjadruje lásku umelcov k Laure – žene múze, raz konkrétnej, inokedy vybájenej.
Oisilly

Poloha

Obec má rozlohu 5,97 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Forget

Poloha

Obec má rozlohu 6 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 463 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Glaukias z Aiginy

Glaukias (starogr. Γλαυκίας) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Glaukias, sochár z Aiginy, tvoril v 1. polovici 5. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal, že bol autorom bronzových sôch troch olympijských víťazov, ktoré videl v Olympii. Jedno z týchto diel na toto posvätné miesto venoval Gelón (bola to socha Gelóna na dvojkolesovom voze), olympijský víťaz v tethrippe. Gelón, ktorý bol tyranom v Gele a neskôr aj v Syrakúzach, dosiahol toto olympijské víťazstvo na 73. hrách v roku 488 pred Kr. Z tohto diela sa zachovali 3 veľké bloky z podstavcov, objavené v palaistre (cvičisko predovšetkým v zápasení a boxe) a tiež severne od nej. Zachoval sa aj fragmentálne čitateľný nápis.
Ďalšími jeho dielami boli sochy boxera Filóna z Korkyry, olympijského víťaza v rokoch 500 a 496 pred Kr. a Theagena z Thasosu, víťaza hier v boxe v roku 480 pred Kr. a v pankratiu v roku 476 pred Kr.
Euthykles z Lokridy

Euthykles alebo Euthyklés (starogr. Εὐθυκλής – Euthykles, iný prepis: Euthyklés) bol víťaz päťboja na olympijských hrách v roku 488 pred Kr.
Euthykles z epizefyrskej Lokridy zvíťazil pravdepodobne na 73. olympijských hrách v pentathlone (v päťboji). Túto disciplínu zaviedli v Olympii na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.
Meno olympionika Euthykla je uvedené na oxyrhynskom papyruse (P.OXY. 2212, fr. 1 b) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovaného v roku 1948 britským klasickým filológom a papyrológom Edgarom Lobelom. Na tomto papyruse je zlomok z elégií Aitia 3 od básnika Kallimacha z Kyrény, ktorý uvádza legendu, že olympijský víťaz Euthykles bol rodnou Lokridou vyslaný ako vyslanec do susedného mesta, odkiaľ sa domov vrátil s drahým darom (s mulicou). Spoluobčania ho následne nespravodlivo obvinili, že prijal úplatok a v návale hnevu mu poškodili sochu. Tento čin ale nenechal bez potrestania boh Apolón, ktorý na Lokrijčanov zoslal mor. Podľa mnohých odborníkov má táto legenda pokračovanie v náhrobnom epigrame (fr. 64 Pf.) básnika Simonida z Keu, kde sa uvádza, že Lokrijčania počúvnuc radu Pýtie uctievali jeho sochu ako samotného boha Dia.
Raulhac

Poloha

Obec má rozlohu 16,98 km². Najvyšší bod je položený 995 m n. m. a najnižší bod 539 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 326 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kalameny

Polohopis

Obec leží v severovýchodnej časti Liptovskej kotliny pod Chočskými vrchmi v doline potoka Kalamenianky.

Dejiny

V chotári obce sa nachádza Liptovský hrad, nazývaný aj Veľký hrad, s dejinami ktorého sú osudy dediny od počiatkov späté. V roku 1264 kráľ Belo IV. daroval Klementovi z Liptovskej Teplej menší majetok, vyčlenený z chotára Liptovskej Teplej. Tento majetok mu potom potvrdil aj kráľ Ladislav IV. v roku 1278 a 1283. Jeho potomkovia neskôr používali meno osady vo svojich prídomkoch. Na konci 16. storočia tu žili Lofajovci, zrejme potomkovia Klementa, neskôr aj Argalášovci, Madocsányiovci, Kasanickovci a v roku 1637 Hazuchovci. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom a chovom oviec.
Crévoux

Poloha

Crévoux má rozlohu 56,26 km². Najvyšší bod je položený 2 989 m n. m. a najnižší bod 1 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Crévoux má 143 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bentley

Súčasnosť

V roku 2002 predstavila automobilka Bentley kráľovnej Alžbete II. oficiálnu limuzínu Bentley State Limousine k oslavám jej zlatého výročia. V roku 2003 bola zastavená výroba modelu Bentley Azure (2-dverový kabriolet so skladacou strechou) a predstavil model Bentley Continental GT, veľké luxusné kupé poháňané motorom W12, ktoré sa vyrába v Crewe.
Odozva bola tak skvelá, že továreň v Crewe nebola schopná uspokojiť objednávky aj napriek tomu, že kapacita továrne je 9500 automobilov ročne. Zákazníci sa museli zapísať do poradovníka, a trvalo rok, než nové auto dostali. Následkom toho bola výroba nového Bentley Continental Flying Spur, štvordverovej verzie Continentalu GT, presunutá do továrne, kde sa vyrába model Volkswagen Phaeton. Toto usporiadanie zaniklo až na konci roku 2006, kedy sa výroba všetkých modelov Bentley vrátila do Crewe.
V apríli 2005 Bentley potvrdil plány na výrobu štvorsedadlového kabrioletu Bentley Azure, odvodeného od prototypu Bentley Arnage Drophead Coupe, výroba v Crewe začala v roku 2006. Na konci roku 2005 bola tiež predstavená verzia úspešného Continentalu GT bez strechy, ktorá sa volá Bentley Continental GTC. Tieto dva modely boli úspešne zavedené do výroby v roku 2006.
Predaje automobilov Bentley rastú, a v roku 2005 8627 kusov bolo predaných po celom svete, 3654 kusov v USA. Predaje v roku 2011 narástli o 37% na 7003 kusov.
Signy-l’Abbaye

Poloha

Obec má rozlohu 62,03 km². Najvyšší bod je položený 297 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1361 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Cordemais

Poloha

Obec má rozlohu 37,15 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 147 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hudobný sloh

Hudobný sloh alebo hudobný štýl je jedinečná celosť v hudbe. Podstatu hudobného slohu tvoria jedinečné momenty, napr. podstatu dobového slohu tvoria črty, ktorými sa tento líši od iných dobových slohov. Podstatu skladateľovho slohu tvoria črty jedinečné oproti iným skladateľom a pod.
Medzinárodné letisko Brazília

História

Oscar Niemeyer naprojektoval v roku 1965  areál letiska, ale po vojenskom prevrate v roku 1964 sa vláda Brazílie rozhodla návrh odmietnuť a architektonický koncept vypracoval architekt brazílskych ozbrojených síl Tércio Fontana Pacheco. Letisko je jednou z mála významných budov a areálov v hlavnom meste, ktoré Oscar Niemeyer neprojektoval. 
V roku 1990 letisko prešlo prvou modernizáciou a v roku 2005 bola postavená druhá pristávacia dráha.

Rozvoj letiska

V roku 2009 brazílska vláda schválila investičný plán so zámerom prípravy na Letné olympijské hry 2016 a Majstrovstvá sveta vo futbale 2014. Investície v hodnote 306 miliónov dolárov zahŕňajú rozšírenie a modernizáciu terminálu, zvýšenie počtu parkovacích miest a rozšírenie pojazdových dráh.
Claymont (Delaware)

Claymont je mesto (resp. štatistická jednotka) v USA, v najsevernejšej časti štátu Delaware. Je súčasťou New Castle County, má rozlohu 5,5 km² a žije tu 9 220 obyvateľov (2000).
Leží na pravom brehu rieky Delaware River, 10 km severovýchodne od Wilmingtonu, pri diaľnici do Philadelphie, neďaleko hranice s Pensylvániou. Mesto je súčasťou metropolitnej oblasti Philadelphie. Sídli tu rímskokatolícka Archmere Academy.
Sľubica (geomorfologický podcelok)

Vymedzenie

Podcelok sa rozkladá južne od sedla Branisko a údolia riečky Svinka. Severne pokračuje Branisko podcelkom Smrekovica, na východe susedí Šarišská vrchovina a Čierna hora s podcelkom Roháčka. Juh a západ pohoria klesá do Hornádskej kotliny, menovite do Hornádskeho podolia na juhu a juhozápade a k severnejšie situovaným Medvedím chrbtom.

Ochrana prírody

Nachádza sa tu iba chránené územie Rajtopíky.

Doprava

Pohorie vytvára výraznú prírodnú bariéru a sedlom Branisko ním vedie spojnica Spiša a Šariša. Od roku 2003 vedie naprieč pohorím v trase diaľnice D1 tunel Branisko, ktorý výrazne odľahčil dopravu na ceste I/18 horským sedlom.
Eygluy-Escoulin

Poloha

Obec má rozlohu 26,53 km². Najvyšší bod je položený 1 342 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 67 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fournes-Cabardès

Poloha

Obec má rozlohu 12,45 km². Najvyšší bod je položený 851 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 67 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thury (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 23,22 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 456 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Absolútne a relatívne

Absolútne a relatívne sú charakteristiká veci alebo javu, ktoré sa v mnohých (najmä dialektických) filozofiách chápu ako vzájomne (dialekticky) späté. Často sa napríklad uvažuje o absolútnej pravde a relatívnej pravde. Absolútne je to, čo je od iného úplne nezávislé, s iným nezmiešané, iným nepodmienené a neobmedzené. Absolútne existuje samo osebe a voči inému nanajvýš ako príčina. Relatívne je naopak to, čo je dané iba v istom vzťahu, čo nemôže stáť samo osebe.
Gemerská Ves

Polohopis

Obec leží v juhovýchodnej časti Slovenského rudohoria, na nive pri sútoku Východného a Západného Turca. Chotár po oboch stranách Turca prechádza z nivy na východe a na juhozápade do úzkych pásov pahorkatiny. Čiastočne je zalesnený dubovým lesom. V chotári miestnej časti Šankovce sú ložiská železnej rudy a ortuti.
Nadmorská výška stredu obce je 194 m n. m., v katastri 189 m n. m. najnižšia a 308 m n. m. najvyššia.

Dejiny

Obec vznikla v roku 1960 zlúčením Hrkáča a Šankoviec.

Hrkáč

(1274 Harkach, 1920 Hrkáč, maď. Harkács)
Toto územie daroval kráľ Štefan V., hradčanom z Otročku, čo potvrdil v r. 1274 kráľ Ladislav IV. Obec sa vyvinula na starom osídlení. V r. 1427 tu mali zemepáni len 10 port. Sedliaci v 16. storočí ušli pred Turkami a obec sa stala zem. v 18. storočí tu pracovala Maša. V r. 1773 mala obec 14 zemianskych želiarov, 1828 spolu 53 domov a 431 obyvateľov. V 19. storočí obyvatelia sa zaoberali prevažne poľnohospodárstvom. Po roku 1918 bola obcou roľníkov a poľnohospodárskych robotníkov. V rokoch 1938 - 1945 obec bola pripojená k Maďarsku.
Jednotné roľnícke družstvo bolo založené v roku 1952.

Šankovce

(1266 Raas, 1294 Sank, 1421 Sankfalua, 1920 Šankovce, maď. Sánkfalva)
Obec bola založená v r. 1266. Vznikla na území, ktoré patrilo Šankovi. V r. 1427 tu žili rodiny Sankfalvyovcov a Husovcov. V 15. storočí sa rozdelili na Horné a Dolné Šankovce, dočasne patrili premonštrátskemu prepošstvu v Jasove. V 16. storočí obyvatelia ušli pred Turkami, ale obec bola znovu zaľudnená. V 18. storočí patrila Steinicherovcom a Draskóczyovcom. Začiatkom 19. storočia mala 333 obyvateľov, v roku 1828 spolu 61 domov a 474 obyvateľov. Obyvatelia obce sa zaoberali prevažne poľnohospodárstvom.
Po roku 1918 sa stala obcou roľníkov a poľnohospodárskych robotníkov. V rokoch 1938 - 1945 bola obec pripojená k Maďarsku. Jednotné roľnícke družstvo bolo založené v roku 1952.