Filippo Inzaghi

Klubová kariéra

Starší brat futbalistu Simoneho Inzaghiho, začínal svoju kariéru v domovskom klube Piacenza Calcio ako mladík v roku 1991, ale stihol odohrať len 2 zápasy pred tým, ako bol požičaný do klubu Serie C1 UC Albinoleffe za ktorý vsietil 13 gólov v 21 zápasoch. V roku 1993 sa "Pippo" presunul do klubu Serie B Hellas Verona kde v 36 zápasoch strelil 13 gólov. Po jeho návrate do Piacenzi za trafil 15 krát v 37 zápasoch a ukazoval sa ako veľká mladá nádej. 
Inzaghi zažil svoj debut v Serie A v roku 1995 po prestupe do klubu Parma FC. Skóroval iba dvakrát v 15 zápasoch. V nasledujúcej sezóne prešiel do klubu Atalanta BC. Sezónu ukončil ako kráľ strelcov s 24 gólmi. Napriek tomu sa čoskoro ocitol v svojom siedmom klube za sedem sezón, tentoraz Juventus FC. Vytvoril obávané útočné spojenie s Alessandrom Del Pierom a Zinedinom Zidanom, záprah ktorý fungoval v nasledujúcich štyroch sezónach. Juventus vyhral v sezóne 1997-1998 Scudetto, ale prehral vo finále Ligy Majstrov s Realom Madrid 0:1.

AC Miláno

Napriek solídnej bilancii 57 gólov v 120 zápasoch za Bianconeri, Inzaghiho nahradil v základnej zostave David Trezeguet. Pippo prešiel pred sezónou 2001-02 do klubu AC Miláno. Utrpel však zranenie kolena a musel vynechať polovicu sezóny. Po svojom návrate, bol schopný utvoriť silné útočné partnerstvo s Andriy Shevchenko a čoskoro tak navíšili impozantnú zbierku trofejí Rossoneri o víťazstvo v Lige Majstrov 2002-03 (vo finále porazili jeho bývalý klub Juventus), o taliansky pohár v roku 2003 a o Scudetto v sezóne 2003-04. V novembri roku 2004 predĺžil kontrakt. 
Inzaghi sa bol schopný úplne vyliečiť z dlhodobého zranenia kolena, ktoré ho prenasledovalo dva roky. Tiež znova získal svoju predátorskú gólovú formu, keď v sezóne 2005-06 strelil 12 gólov v 22 ligových zápasoch a tiež 4 góly v 5 zápasoch Ligy Majstrov. 23. mája vo finále Ligy Majstrov v Aténach, strelil oba góly Milána pri ich víťazstve 2:1 nad Liverpoolom v repríze finále z roku 2005. Po zápase povedal: "Je to sen už od mojich detských čias, dvakrát skórovať vo finále a jeden ktorý som vstrelil včera večer je najdôležitejší v mojom živote. Bol to nezabudnuteľný zápas. Je to niečo, čo vo mne zostane celý môj život a dva góly vo finále hovoria sami zaseba." Strelil tiež vyrovnávajúci gól v zápase o Európsky superpohár, kde AC Miláno porazilo FC Sevilla 3:1. Takisto strelil dva góly vo finále Majstrovstiev sveta klubov proti klubu Boca Juniors pri výhre 4:2 a pomstil tak penaltovú porážku z roku 2003. 
24. februára 2008, strelil Inzaghi víťazný gól hlavičkou proti Palermu pri výhre 2:1, čo bol jeho prvý gól v tom roku.

Rekordy v Európskych pohároch

Inzaghi sa stal prvým hráčom, ktorý strelil dva hetriky v Lige Majstrov (oba za Juventus, jeden proti Hamburgeru SV a druhý proti Dynamu Kyjev). 
Vsietil svoj 62. gól v Európskych pohároch a 33. za Miláno 6. novembra 2007 proti Shakhtaru Donetsk. Tímto gólom sa vyrovnal legende Bayernu Mníchov Gerdovi Müllerovi v historickej tabuľke strelcov.  Inzaghi prekonal Müllera, keď 4. decembra 2007 strelil svoj 63. gól do siete Celticu.

Medzinárodná kariéra

Inzaghi si odbil svoj debut v národnom tíme proti Brazílii 8. júna 1997 a celkovo nastrieľal 25 gólov v 57 zápasoch v najcennejšom drese. Bol povolaný na MS 1998, EURO 2000, MS 2002 a MS 2006. Bol najlepším talianskym strelcom v kvalifikácii na MS 2002 a EURO 2004, ktoré však vynechal pre zranenie. 
Jeho trvalé zranenia kolena a členka zastavili jeho medzinárodnú kariéru na takmer dva roky, Po návrate na klubovú úroveň ho povolal tréner Marcello Lippi na finálový turnaj MS 2006. Inzaghi odohral iba jediný zápas v skupine proti Česku, kde strelil svoj jediný gól na turnaji po nájazde jeden proti jednému na Petra Čecha. 
V súčasnosti je na šiestom miesta v rebríčku talianskych strelcov s 25 gólmi o ktoré sa delí s Adolfo Baloncieri a Alessandro Altobelli. 
Inzaghi bol známy pre svoju schopnosť hrať za chrbtom obrancov. Sir Alex Ferguson zavtipkoval: "Pippo Inzaghi sa narodil v ofsajde."