google/wiki40b huggingface dataset:
Kostol svätého Štefana kráľa (Nitra)

Kostol svätého Štefana Kráľa stojí na mieste niekdajšej dediny Párovce. Ranorománsky jednoloďový kostol s polkruhovou apsidou a predstavanou vežou.

Dejiny

Kostol bol postavený z kameňa už v 10. storočí. Z pôvodnej stavby sa zachovali len základy. Nový kostol sa začal budovať v 12. storočí, pričom sa snažili zachovať pôvodný pôdorys. Kostol mal podobu jednoloďovej stavby s polkruhovou apsidou, na západnej strane lode sa nachádzala empora a nad ňou bola vybudovaná vstavaná vežička. Po viacerých útokoch bol kostol takmer zničený. Obnova prišla v 18. storočí, keď sa dostavali obvodové múry lode aj apsidy. Kamennú emporu v interiéri nahradila drevená tribúna a namiesto stredovekej sakristie bola postavená nová, ktorá ma obdĺžnikový pôdorys. Celková obnova kostola začala prebiehať v 60. rokoch, keď prišlo k narušeniu statiky veže a časti muriva.

Zaujímavosti

Počas výskumu v priestore kostola sa podarilo odhaliť nielen pohrebisko, ktoré sa datuje do 10. - 11. storočia a novoveký cintorín, ale zistili aj skutočnosť, že kostol nebol zasvätený sv. Štefanovi, ale niekomu inému. Za svätého bol vyhlásený sv. Štefan až v roku 1083. Zo zachovaných listín z roku 1301 sa dozvedáme, že sa nazýval Kostol sv. Ondreja a bol založený Matúšom Čákom.
Dvojdyšníky

Dvojdyšníky (iné názvy: dvojdyšné, dvojdyšné ryby; lat. Dipnoi alebo Dipneusti) sú skupina (rad, podtrieda alebo podobne) násadcoplutvovcov.

Charakteristika

Dvojdyšníky majú okrem žiaber aj jednoduché pľúca na dýchanie vzduchu.Môžu žiť v močiaroch s nepriaznivými kyslíkovými podmienkami a dokážu prežiť aj mimo vody. Africký bahník západoafrický (Protopterus annectens) sa v období sucha zatvára do bahnistého kokónu na dne vyschnutého jazera a čaká, kým sa jazero opäť naplní.
Guilherand-Granges

Poloha

Guilherand-Granges má rozlohu 6,55 km². Najvyšší bod je položený 407 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Guilherand-Granges má 10893 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Alastor (syn Nélea)

Alastor alebo Alastór (starogr. Ἀλάστωρ – Alastor/iný prepis Alastór, lat. Alastor) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Alastor mal dvanásť súrodencov, sestru Péro a jedenásť bratov, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Alastor sa oženil s krásnou Harpalykou, ktorú predtým zneužíval vlastný otec Klymenos. Jej otec mu ju potom uniesol. Nešťastná Harpalyka sa za to otcovi kruto pomstila. Zabila svojho mladšieho brata (v inej verzii spoločného syna), pripravila z neho pokrm a pohostila ním otca. Bohovia tento hrozný skutok nenechali bez trestu. Harpalyku premenili na dravého vtáka a Klymenos spáchal samovraždu.
Alastor a desať jeho bratov sa neskôr vypravilo proti Héraklovi, aby pomohli élidskému kráľovi Augieovi a všetci v boji zahynuli. 
Zachránil sa len jeho malý brat Nestor, ktorý sa vojenskej výpravy nezúčastnil. Nestor sa potom stal pylským kráľom a po dlhých rokoch sa ako najstarší z achájskych vodcov preslávil v trójskej vojne.
Léon-Étienne Duval

Životopis

Študoval v Annecy a Ríme teológiu a filozofiu. Na kňaza bol vysvätený 18. decembra 1926 a stal sa kňazom v Annecy a vyučujúcim v miestnom seminári. V rokoch 1942 až 1946 bol generálnym vikárom v Alžíri.
V roku 1946 ho Pius XII. vymenoval biskupom v Constantine, 1954 arcibiskupom Alžíru. V období 1962 až 1965 sa zúčastnil druhého vatikánskeho koncilu. V rokoch 1963 až 1988 viedol Severoafrickú biskupskú konferenciu (CERNA).
Roku 1965 ho Pavol VI. vymenoval kardinálom a bol mu pridelený titulárny kostol Santa Balbina. O rok neskôr mu bolo udelené alžírske občianstvo. V roku 1988 sa vzdal vedenia arcibiskupstva. Zomrel v Alžíri a je pochovaný v miestnej katedrále.
Rouenský arcibiskup Joseph Duval bol jeho synovec.
Carpaccio

Carpaccio [karpačo] je predjedlo nakrájané na tenké plátky podávané v surovom stave a ochutené omáčkou. Základom pôvodného carpaccia bolo hovädzie mäso a majonézová omáčka. Neskôr sa carpaccio začalo pripravovať aj z tuniaka či lososa prípadne zeleniny.

História

Pôvodné carpaccio má krátku históriu. Vymyslel ho Giuseppe Cipriani, šéfkuchár malého benátskeho podniku Harry's Bar v roku 1950. Na návštevu tam vtedy prišla šlachtičná Amalia Nani Mocenigo, ktorá požadovala jedlo zo surového mäsa okrem tatárskeho bifteku.
Kuchár jej pripravil nakrájané tenké plátky sviečkovice pokvapkané majonézovou omáčkou. Šlachtičnej aj ostatným hosťom chutilo a jedlo sa stalo rýchlo veľmi populárnym, až ho Cipriani zaradil na jedálny lístok.
Jedlo dostalo meno podľa maliara menom Vittore Carpaccio, ktorý sa narodil v Benátkach a v tomto čase tu mal výstavu. Jeho obľúbené farby, ktoré používal (tehlovo červená a béžovo biela) pripomínali práve túto pochúťku. Preto sa ju Giuseppe Cipriani rozhodol pomenoval podľa neho.
Lacapelle-Livron

Poloha

Obec má rozlohu 13,79 km². Najvyšší bod je položený 389 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Loubouer

Poloha

Obec má rozlohu 16,95 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 436 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stupeň Rømera

Stupeň Rømera je jednotka teploty ktorá bola v roku 1701 navrhnutá dánskym astronómom Ole Rømerom, po ktorom je aj pomenovaná. Teplota nula stupňov bola pôvodne stanovená ako teplota mrznutia soľanky a bod varu vody bol stanovený na 60 stupňov. Neskôr bol spodný fixný bod pre ľahšiu manipuláciu stanovený na 7.5 stupňa, čo predstavuje bod mrznutia vody. Jeden stupeň Rømera je preto rovný 100/52.5 ≈ 40/21 Kelvina (alebo stupňa Celzia).
Pre stupeň Rømera je používaná značka buď °R, alebo v prípade potreby odlíšenia od stupňov Réaumura a Rankina °Rø.
Vrbica (Liptovský Mikuláš)

Vrbica je časť Liptovského Mikuláša, oficiálne súčasť mestskej časti Nábrežie-Vrbica. Je to pôvodne garbiarske a pltnícke mestečko v tesnej blízkosti Liptovského Mikuláša, priamo na pravom brehu Váhu, juhozápadne od centra mesta. Od roku 1923 je jeho súčasťou.

Dejiny

Podľa najstaršej písomnej zmienky z roku 1267, existovala už pred rokom 1235. Disponovala mestským právom starším ako susedný Liptovský Mikuláš (z roku 1412, podľa vzoru mestského práva mesta Krupina). Mestečko aj napriek tomu bolo poddanským mestom panstva Liptovský Hrádok. Ešte v roku 1600 bola Vrbica ľudnatejšia ako Liptovský Mikuláš (60 domov, hostinec a mlyn). V období 19. storočí sa tu rozvinul kožiarsky a drevospracujúci priemysel. V druhej polovici 20. storočia (60. a 70. roky) bolo mestečko v súvislosti s novou výstavbou takmer úplne asanované.

Urbanizmus

Z pôvodného centra mestečka sa ako jeho dominanta zachoval evanjelický kostol. Niekoľko pôvodných obytných domov dodnes stojí na Vrbickej ulici, v priestore ohraničenom z východu ulicou J. Janošku a z východu Kollárovou ulicou. V radovej zástavbe stál aj rodný dom súrodencov Rázusovcov, ktorý sa však nedochoval. Pamätná izba Martina Rázusa a jeho súrodencov (tzv. Rázusovie dom) je umiestnená v inom dome z druhej polovice 19. storočia. Pôvodná zástavba je až na niekoľko domov na Vrbickej ulici úplne zlikvidovaná, na jej mieste vyrástli rodinné domy (severne od Borbisovej ulice) a obytné bloky sídliska Nábrežie (južne od Borbisovej a Vrbickej ulice). Medzi Vrbickou a Kollárovou ulicou vyrástlo menšie sídlisko Vrbica-sever. Pôvodné obytné domy sú postupne asanované a ustupujú novšej výstavbe.
Škoda 1101

Škoda 1101 alebo Škoda Tudor bol osobný automobil, ktorý vyrábala automobilka Škoda (v tom čase pod názvom AZNP Mladá Boleslav) v rokoch 1945-1949. Spolu sa vyrobilo 81 140 kusov.
Názov Tudor v tomto prípade neznamená označenie druhu karosérie, ale typu vozidla, tým pádom existuje aj Tudor v modifikácii kabriolet. Škoda 1101 v modifikácii ako sanitka bol významný vývozný artikel vtedajšieho Česko-Slovenska, ale táto sanitka kvôli svojej malej dĺžke nebola na prevoz ležiacich pacientov vhodná.
Automobil nadviazal na typ Škoda Popular, vyrábaný pred vojnou. Vyrábal sa aj ako dodávka, kombi pod označením STW (ľudovo nazývaný "stejšn" alebo "stejšna") alebo roadster.
Marchastel (Lozère)

Poloha

Obec má rozlohu 34,87 km². Najvyšší bod je položený 1 304 m n. m. a najnižší bod 1 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Breza previsnutá

Opis

Breza previsnutá vyrastá ako statný strom alebo zakrpatený stromček až ker (v nehostinnom podnebí vysoko v horách alebo na severe v chladnom podnebí),15 až 25m vysoká.
Kôra je v mladosti a na vetvičkách hnedá, neskôr sa mení na bielu, priečne sa odlupujúcu borku, ktorá je neoceniteľnou pomôckou pri rozkladaní ohňa v prírode. Postavenie listov na stonke je striedavé.

Použitie

Breza je nenáročný, rýchlo rastúci strom, ktorý sa často používa a vysadzuje pri rekultivácii krajiny či zalesňovaní exhaláciami odlesneného území, sama je tiež veľmi aktívna pri kolonizácii spustnutej kultúrnej krajiny (opustené polia atď.). V hospodárskych lesoch sa však často považuje za „burinový“ strom. Jej drevo dobre horí.
Otomar Kubala

Život

Narodil sa 26. januára 1906 v Lakšárskej Novej Vsi, dnes okres Senica. Študoval na učiteľskom ústave v Modre. Pôsobil ako učiteľ v Smoleniciach, Kútoch a Uhorskej Vsi (dnes Záhorská Ves). V roku 1934 sa stal riaditeľom školy vo Varíne. V novembri 1938 sa stal aktívnym členom Hlinkovej gardy a neskôr jej miestnym veliteľom. V roku 1939 sa stal riaditeľom školy v Bratislavskej Rači, pôsobil na hlavnom veliteľstve HG. V roku 1941 sa stal šéfredaktorom novín Gardista.
Po salzburských rokovaniach sa stal 30. júla 1940 zástupcom veliteľa Hlinkovej gardy a zároveň náčelníkom jej štábu. Udržiaval blízke kontakty s nemeckým poradcom pre HG Viktorom Nagelerom. Kubala bol napriek tomu, že neovládal nemecký jazyk, oddaným obdivovateľom nemeckého národného socializmu a spolu s Tukom a Machom prívrženec zavedenia nacistickej politiky na Slovensku. V dôsledku konfliktov s Jozefom Tisom bol 20. mája 1942 zbavený funkcie. Vo funkcií zástupcu veliteľa HG ho nahradil Karol Danihel. Kubala potom krátko pracoval ako učiteľ.
Po vypuknutí SNP bol Mach kritizovaný za podiel na vzniku povstania a 5. septembra odvolaný z funkcie. Kubala bol od 7. septembra 1944 (po okupácii väčšiny územia nacistickými jednotkami) opäť menovaný náčelníkom štábu Hlavného veliteľstva Hlinkovej gardy. Deň na to vydal príkaz na vytvorenie Pohotovostných oddielov HG. Keďže od tej doby nebol do konca vojny na post šéfa HG menovaný nikto (de iure ním bol Tiso), Kubala bol de facto jej najvyšším veliteľom. Zároveň sa 11. októbra 1944 stal vedúcim bezpečnostného odboru Ministerstva vnútra. Okrem Hlinkovej gardy velil aj jednotkám Pohotovostných oddielov HG, Domobrane, ÚŠB, polícii, žandárstvu, finančnej stráži a ďalším. Jednotky pod jeho velením úzko spolupracovali s nemeckými okupačnými silami, Gestapom a SS pri perzekúciách a prenasledovaní povstalcov, partizánov a ostatných pre nacistov nežiaducich osôb. Kubala nesie zodpovednosť na uskutočnení viacerých masových popráv a vojnových zločinov. Od decembra 1944 plne spolupracoval s nemeckými orgánmi, bol označený za najpovolanejšiu osobu sústreďujúcu výkonnú moc na Slovensku a nástroj uskutočňovania nemeckých príkazov.
V dôsledku postupu Červenej armády po území Slovenska Kubala organizoval ústup kolaborantských jednotiek až do južných Čiech. Pri Strakoniciach sa nechal zajať Američanmi. Následne však bol odovzdaný československým orgánom.
Národný súd ho 24. augusta 1946 odsúdil na trest smrti. 28. augusta 1946 bol za zločiny proti ľudskosti popravený zastrelením.
Oileus (Trója)

Oileus (starogr. Οἰλεύς – Oileus, lat. Oileus) je v gréckej mytológii trójsky bojovník a vozataj vojnového voza počas trójskej vojny.
Oileus je jednou z mnohých postáv uvedených v rozsiahlom Homérovom básnickom diele Iliada.
Homér v jedenástom speve Iliady zaznamenal, že v desiatom roku trójskej vojny veliteľ achájskych vojsk, mykénsky kráľ Agamemnón zaútočil na trójsky vojnový voz a zabil bojovníka Biénora, načo jeho spolubojovník vozataj Oileus zoskočil z voza a vrhol sa na neho. Agamemnón bol však obratnejší, jediným bodnutím kopije ho pichol do hlavy a bronzový hrot kopije mu cez lebku prenikol až do mozgu.
Šošovková galaxia

Šošovková galaxia alebo (staršie) šošovkovitá galaxia je prechodný typ galaxie medzi eliptickou galaxiou a špirálovitou galaxiou v Hubblovej schéme. Má tvar šošovky s vypuklým jadrom a tenším diskom, ale v jej disku chýbajú náznaky špirálovej štruktúry. Šošovkovité galaxie patria medzi diskové galaxie (podobne ako špirálové galaxie), ktoré už využili alebo stratili väčšinu zo svojej medzihviezdnej hmoty, tým pádom majú veľmi malý počet novovznikajúcich hviezd. Pozostávajú väčšinou zo starých hviezd (podobne ako eliptické galaxie). Prach sa vo väčšine šošovkovitých galaxií nachádza v blízkosti jadra a sleduje svetelnú stopu galaktického jadra. Kvôli ich špirálovitým ramenám a ak sú natočené tvárou, je ich niekedy ťažké rozoznať od eliptických galaxií.

Morfologické variácie

Aj napriek tomu, že šošovkovité galaxie nemajú toľko rôznych zmien ako špirálovité galaxie, môžu byť rozdelené do niekoľkých podtried podľa vzhľadu. Niektoré tieto variácie sú popísané nižšie.

Vnútorné prstence a podtypy s vykrojením S

Niektoré šošovkové galaxie obsahujú vnútorné prstence (S0 (r)) a S-vykrojenie (S0 (s)), niektoré majú dočastné označenie (S0 (rs)). Nakoľko tieto označenia boli priate pre špirálovité galaxie, je hľadanie objektov, ktoré reprezentujú niektoré z týchto tried je veľmi obťažné.
Kia Sportage

Kia Sportage je kompaktný osobný automobil konštrukcie crossover, ktorý vyrába kórejská automobilka Kia Motors od roku 1995. Pôvodne to bolo mini SUV, druhá generácia je väčšia a môže byť zaradená medzi kompaktné crossover SUV.
Od roku 2007 sa vyrába v žilinskom závode Kia Motors Slovakia.

Prvá generácia (1993–2002)

V roku 1993 bola skonštruovaná prvá verzia vozidla,  ktorá s automobilom Mazda zdieľala mnoho komponentov ako motor alebo prevodovku. Mazda, Ford a Kia tvoria spoločenstvo a preto mnohé konštrukčné riešenia vozidiel sú spoločné. Prvá generácia vozidla Kia Sportage bola dostupná s dlhším podvozkom a to vo dvoch verziách, ako 4 dverového vozidla a 2 - dverového kabrioletu. Prvá generácia Kia Sportage sa vyznačovala inováciou spočívajúcou v airbagoch na kolená.

Druhá generácia (2004–2010)

Druhá generácia s časovým odstupom dvoch rokov sa prejavila novinkou zdieľanou s Hyundai Tucson. Kia Sportage mala 2,0 l motor a výkon 129 kW. Celkovo bolo vozidlo väčšie ako automobily Kia Sportage vyrábané v línií prvej generácie. 
V roku 2008 bol na vozidle Kia Sportage upravený facelift. Kia Sportage druhej generácie sa začala vyrábať aj na Slovensku v Tepličke nad Váhom. Kia Sportage prvý raz v crash testoch americkej National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) získala 5 hviezdičiek.

Tretia generácia (2010–2015)

Tretia generácia sa vyznačovala novším naftovým motorom s celkovou kapacitou 2,0 l s výkonom 137 kW. Táto posledná generácia prišla do Európy a Ázie v roku 2010 a neskôr aj do Ameriky. Auto sa predávalo v Číne pod názvom Sportage R. Vďaka inováciám, vyhralo titul Auto roka v USA.

Štvrtá generácia (2015–súčasnosť)

Štvrtú generáciu predstavila KIA na Frankfurtskom medzinárodnom autosalóne 15. septembra 2015. Najväčšou zmenoubola zmena prednej masky, keď predné svetlomety už nie sú súčasťou masky chladiča ale prenikajú ďalej dozadu pozdĺž vonkajších hrán kapoty a mohutnejších okrajov blatníkov.

Cena a výbava

Cena vozidla sa pohybuje okolo 20 000 € v základnej výbave. Najdrahší model má cenu cca 26 000 € čo zahrňuje vyhrievanie predných sedadiel, centrálne zamykanie, klimatizáciu, zamykanie s diaľkovým ovládaním, palubný počítač, tempomat, vyhrievané vonkajšie spätné zrkadlá či disky z ľahkých zliatin. Za špeciálne príplatok sa dajú dokúpiť kožené sedadlá alebo elektricky ovládané strešné okno.
Dirk Verbeuren

Dirk Verbeuren je zakladateľ francúzskej progresívnej death metalovej skupiny Scarve a bubeníkom v švédskej metalovej kapele Soilwork. Spolupracoval aj s kapelami Aborted a Sybreed. Dirk hrá produktoch značky Tama a MEINL.
Barbara Pierceová Bushová

Život

Barbara sa narodila na Baylor University Medical Center v Dallase. Keď jej rodina žila v Preston Hollow časti Dallasu navštevovala so sestrou Preston Hollow Elementary School. Neskôr Barbara spolu so sestrou navštevovali Hockaday School v Dallase. V roku 1994, keď sa jej otec stal guvernérom štátu Texas navštevovala St. Andrew's Episcopal School v Texasskom Austine. V roku 1996 študovala na Austin High School, kde v roku 2000 promovala.

Kariéra

Barbara pracovala pre Cooper–Hewitt, Smithsonian Design Museum, dcérsku spoločnosť Smithsonian Institution.Predtým pracovala s africkými pacientami chorými na AIDS v Tanzánii, Juhoafrickej republike a Botswane, okrem iných miest aj prostredníctvom programu Baylor International Pediatric AIDS Initiative, sponzorovaného Houstonskou univerzitou „Baylor College of Medicine“.

Global Health Corps

Barbara Bushová je spoluzakladateľkou a prezidentka neziskovej organizácie Global Health Corps.
Gustáv Krajči

Životopis

Pred revolúciou bol v roku 1987 odsúdený za ublíženie na zdraví, pretože udrel riaditeľa školy. Krajči riaditeľovi školy spôsobil otras mozgu prvého stupňa, zlomeninu čeľuste, odreniny a opuch pravej strany tváre.
Krajči do politiky vstúpil v roku 1990 ako člen Verejnosti proti násiliu. Po rozdelení VPN, sa aktívne podieľal na založení Hnutia za demokratické Slovensko. V roku 1996 sa stal ministrom vnútra SR vo vláde Vladimíra Mečiara. Z tohto obdobia je známy hlavne tým, že osobne prevzal zodpovednosť za zmenu otázok v referende roku 1997 vyhlásenom vtedajším prezidentom Michalom Kováčom. Krajči svoje rozhodnutie o zrušení štvrtej otázky o priamej voľbe prezidenta oznámil dva dni pred referendom 21. mája 1997. Ústavný súd SR neskôr vydal uznesenie, že ministerstvo vnútra týmto konaním porušilo ústavné a základné práva občanov SR a referendum bolo zmarené.
Vo voľbách roku 1998 bol Krajči zvolený za poslanca NR SR za HZDS. Tak isto bol zvolený za poslanca aj v nasledujúcom volebnom období 2002-2006. Začiatkom roku 2003 - krátko predtým, ako bolo HZDS premenované na ĽS-HZDS, bol Krajči v skupine 11 poslancov pod vedením Vojtecha Tkáča, ktorí z HZDS vystúpili a založili novú politickú stranu Ľudová únia. Po neúspechu strany vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2004 celé vedenie na čele s Vojtechom Tkáčom odstúpilo a Krajči bol 9. októbra 2004 zvolený za predsedu. Bol členom Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva.
Vítězslav Vávra

Osobný život

Jeho bývalá manželka je speváčka Věra Špinarová.
Grilovanie

Nevýhody grilovania

V grilovaných jedlách vznikajú karcinogénne chemické látky ako nitrosamíny, heterocyklické amíny alebo polyaromatické uhľovodíky (napr. rakovinotvorný benzo-a-pyrén). Významným rizikom je aj možnosť kontaminácie choroboplodnými zárodkami ako salmonela, kampylobakter, E. coli alebo listéria, ktoré môžu spôsobiť infekčné ochorenia.
Le Mesnil-en-Thelle

Poloha

Obec má rozlohu 6,09 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 287 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ansac-sur-Vienne

Poloha

Obec má rozlohu 30,79 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 823 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fontjoncouse

Poloha

Obec má rozlohu 27,35 km². Najvyšší bod je položený 420 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 136 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesta II. triedy 573 (Slovensko)

Priebeh

Cesta začína pri Šoporni na križovatke s cestou I/62 a rýchlostnou cestou R1. Pokračuje do šalianskeho okresu cez Dlhú nad Váhom (po peáži s I/75 prekonáva Váh), Šaľu, Vlčany a Neded.
V okrese Komárno vedie cez Dedinu Mládeže, Kolárovo (križuje II/563) a Kameničnú do Komárna, kde končí na križovatke s cestou I/63.
Edmond Rostand

Život

Narodil sa v majetnej provensálskej rodine, otec bol účtovník a poet. V roku 1880 sa celá rodina presťahovala do kúpeľov Luchon, kde nakoniec otec Rostand postavil vilu „Vila Julia“ blízko tamojšieho kasína. Edmond strávil viac ako 22 letných prázdnin v Luchone, tu sa nechal inšpirovať k napísaniu divadelnej hry Le Gant Rose, uvedenej roku 1888.
Okrem toho tu písal poéziu – Les Musardises (r. 1890). Študoval právo, ktoré nedoštudoval a chvíľu rozmýšľal nad diplomatickým poslaním. Nakoniec sa dal na písanie poézie.
V roku 1890 sa oženil s Rosemonde Gérard, francúzskou poetkou z prostredia šľachty a mali spolu dvoch synov, Mauricea a Jeana. Rosemonde písala takisto básne a divadelné hry. Ich syn Maurice zdedil po rodičoch talent a stal sa z neho tiež poet a dramatik. Edmond podporoval svoju manželku v jej tvorivých zámeroch a postupne sa začalo hovoriť, že ho zatieňuje ako autorka. Manželský vzťah prerušil v roku 1915 Edmond, ktorý si našiel poslednú lásku svojho života v Paríži a odsťahoval sa do Baskicka bližšie ku kúpeľom. Manželia sa však nerozviedli a Rosemonde sa starala ako vdova o jeho literárnu pamiatku.
V roku 1894 adaptovali jeho úspešnú veršovanú drámu Les Romanesques v divadle Comédie Française, za ktorú bol ocenený Francúzskou akadémiou v roku 1901. V roku 1897 mala úspešnú premiéru dráma Cyrano z Bergeracu. V roku 1904 po neúspechu ďalšej hry Chantécler  rezignoval na písanie divadelných kusov. Zomrel počas epidémie španielskej chrípky v roku 1918.

Dielo

Rostand písal divadelné hry a poéziu.

Vplyv diela

Rostandove romantické klasické verše viazané a rýmované štýlovo náležia do polovice 19. storočia. Ale jeho dramatické diela, hlavne Cyrano z Bergeracu obohatili pestrú ponuku štýlov vo francúzskej dramatickej tvorbe konca 19. storočia. Hry náležia do lyricko-epickej drámy a komédie, zasiahli i do kultúry bulvárov vaudevillom Červená rukavica. Cyrano z Bergeracu, veršovaná komédia, sa stal evergreenom repertoárov divadiel až podnes.
Areocentrická dráha

Areocentrická dráha je obežná dráha okolo planéty Mars. Mesiac, pre porovnanie, je na geocentrickej dráhe okolo Zeme.
Predpona areo- je odvodená zo starogréckeho slova Ares, ktoré je personifikáciou planéty Mars v gréckej mytológii.
Rue Marx-Dormoy

Poloha

Ulica vedoe od námestia Place de la Chapelle a končí pri križovatce ulíc Rue Ordener, Rue Philippe-de-Girard a Rue Riquet. Je orientovaná z juhu na sever. Smerom na sever pokračuje ulica Rue de la Chapelle a na juhu na ňu nadväzuje Rue du Faubourg-Saint-Denis.

Dejiny

Dnešnú ulicu tvorí časť pôvodnej cesty, ktorá viedla z Paríža do Saint-Denis pozdĺž dediny La Chapelle. Táto cesta mala označenie kráľovská cesta č. 1, počas Francúzskej revolúcie premenovaná na národnú cestu č. 1. Ďalšie názvy tohto úseku boli Rue de la Chapelle, Rue de la Chapelle-Franciade (počas revolúcie). V roku 1814 sa táto časť nazývala Rue du Faubourg-de-Gloire a potom opäť Rue de la Chapelle. Súčasný názov získala 7. júla 1945 na pamiatku francúzskeho politika Marxa Dormoya (1888 – 1941) zavraždeného nacistami.
V tejto ulici býval básnik Paul Éluard.