google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Germain-Langot

Poloha

Obec má rozlohu 10,35 km². Najvyšší bod je položený 239 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hronsek

Dejiny

Oblasť, v ktorej sa nachádza dnešná obec Hronsek, bola pôvodne kráľovským majetkom. Uhorský kráľ Belo IV. ju daroval, za zásluhy v boji proti Tatárom, zvolenskému županovi Radunovi Oszlárovi. Ten na tomto území založil aj blízku obec Radvaň (dnes súčasť Banskej Bystrice). Táto darovacia listina je prvým písomným dokumentom o tejto oblasti (1250). Pravdepodobne sa tu usadil Radunov vnuk Gala, keďže starší názov obce bol Galowycz.
Najranejšia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1500, pod názvom Zyklafalu. Postupne sa názov obce menil: Czwiklafalwa, Czwiklina (1506), Galowyczfalwa (1514), Galowycz (1515), Czwyklina (1522), Czwyklina alebo Galfalwa (1558), Garanzegh (1565), Cwklina (1572), Garamsseg (1786), Hronec (1808), Hronsek-Skalka (1920), Garansek (1927) až do dnešného Hronsek (1946) – maďarsky Garamszeg.
Z tejto lokality pochádzala šľachtická rodina – Geczyovci, písali si šľachtický prídomok „de Garamszek“ (z Hronseku). Ďalšími majiteľmi veľkopanstva, ktorí vlastnili pozemky a okolité lesy, boli Rothovci z Kráľovej, grófi Telekyovci, Battikovci z Vlkanovej, baróni Schmiddegovci, Juraj Géczy, hlavný župan a Štefan Soós z Poltára. Dr. Aladár Déchy tu mal veľkostatok a mlyn.
V roku 1828 mala obec 67 domov a 508 obyvateľov.

Vodný hrad

Najstaršou dochovanou stavbou je vodný hrad z 15. storočia. V roku 1576 bol tento Rothovsko-Telekyovský hrad prestavaný a opevnený. Goticko-renesančná stavba mala pôvodne opevnenie tvorené obranným múrom so štyrmi vežami a vodnou priekopou s padacím mostom. Za rákoczyovského stavovského povstania (1703 – 14) tu boli údajne razené mince. V kaštieli istý čas žil aj otec Juliany Korponayovej-Géczyovej (Levočská biela pani) Zsigmond Géczy.
V 20. storočí bol hrad čiastočne prebudovaný a v roku 2016 bola dokončená jeho 26 rokov trvajúca rekonštrukcia.

Soósovsko-Géczyovský kaštieľ

Soosovsko-Géczyovský kaštieľ z r. 1775 je postavený v barokovom slohu. Má obdĺžnikový pôdorys s kruhovými nárožnými baštami. Vonkajšia fasáda má bohato členenú rokokovú štukovú výzdobou. Interiér zdobia pôvodné pruské a zrkadlové klenby.
V zámockej záhrade je stará, vyše 200 ročná, lipa a mohutný dub. Lipa je 25 m vysoká, obvod kmeňa v metrovej výške je takmer 500 cm a patrí medzi unikátne exempláre. Na barokovom kaštieli je už vyše 70 rokov pravidelne obývané hniezdo bociana bieleho.
Saint-Laurent-du-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 243 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oberentzen

Poloha

Obec má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 201 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 583 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ferdrupt

Poloha

Obec má rozlohu 14,6 km². Najvyšší bod je položený 903 m n. m. a najnižší bod 444 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 780 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ostrov Wake

Ostrov Wake alebo (staršie) Wake (ang. Wake Island) je koralový atol v strednej časti Tichého oceána, na sever od Marshallových ostrovov. Pozostáva z troch koralových ostrovčekov (Wake, Wilkes a Peale) okolo centrálnej lagúny. Ide o nezačlenené zámorské územie (unincorporated territory) pod správou Spojených štátov. Územie si nárokujú aj Marshallove ostrovy.
Ostrov bol objavený roku 1568 španielskymi moreplavcami. K roku 1796 bol preskúmaný anglickým kapitánom W. Wakeom, pod ktorom dostal svoje meno. Roku 1898 ho anektovali Spojené štáty, ktoré tu roku 1935 zriadili vojenskú základňu. V rokoch 1941-1945 ostrov Wake okupovalo Japonsko, následne sa dostal pod zvrchovanosť USA.
Prístup na ostrov je obmedzený a všetky aktivity riadi United States Air Force, United States Army a Chugach McKinley, Inc., súkromná firma prevádzkujúca a obsluhujúca základne. Ostrov Wake má významnú námornú základňu a 3 000 m dlhú leteckú dráhu. Obyvateľstvo tvorí v podstate len vojenský personál. Ostrov je spravovaný náčelníkom základne.
Dampierre-en-Yvelines

Poloha

Obec má rozlohu 11,17 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 110 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marthemont

Poloha

Obec má rozlohu 2,17 km². Najvyšší bod je položený 437 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 41 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Béost

Poloha

Obec má rozlohu 43,5 km². Najvyšší bod je položený 2 688 m n. m. a najnižší bod 484 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 211 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-en-Val

Poloha

Obec má rozlohu 12,09 km². Najvyšší bod je položený 663 m n. m. a najnižší bod 399 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 338 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cras-sur-Reyssouze

Polohopis

Cras-sur-Reyssouze má rozlohu 13,83 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Cras-sur-Reyssouze má 1206 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Pressagny-l’Orgueilleux

Poloha

Obec má rozlohu 10,27 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 712 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuffies

Poloha

Obec má rozlohu 5,02 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 632 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Altwiller

Poloha

Obec má rozlohu 16,22 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 422 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pignan

Poloha

Obec má rozlohu 20,32 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 250 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Touffreville-sur-Eu

Poloha

Obec má rozlohu 5,69 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 193 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villars-en-Azois

Poloha

Obec má rozlohu 19,52 km². Najvyšší bod je položený 371 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chivu Stoica

Mladosť

Narodil sa v rodine roľníka. V roku 1929 vstúpil do Zväzu komunistickej mládeže v Rumunsku a o dva roky neskôr (1931) sa stal členom Rumunskej robotníckej strany.

Premiér

Počas boja o zvrhnutie Gheorghia Gheorghiu-Deja z postu predsedu Štátnej rady Rumunskej socialistickej republiky podporoval Nicolae Ceauşesca a za výmenu mu ho ponúkol. Začiatkom 70. rokov 20. storočia stratil všetky dôležité posty v Politbyre. V roku 1975 po postrelení zahynul. Podľa oficiálnej verzie išlo o samovraždu.
Milan Schenko

Životopis

Ako spevák-barytonista stvárnil postavy dramatického a charakterového barytónového aj basového odboru. Člen zboru (od 1959) a sólista (od 1970) Opery DJGT v Banskej Bystrici (dnes Štátna opera).
Saint-Sylvain (Corrèze)

Poloha

Obec má rozlohu 7,49 km². Najvyšší bod je položený 546 m n. m. a najnižší bod 236 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gauzens

Polohopis

Saint-Gauzens má rozlohu 18,42 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Gauzens má 778 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Pallet

Poloha

Obec má rozlohu 11,75 km². Najvyšší bod je položený 52 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 870 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bard (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 13,78 km². Najvyšší bod je položený 1 271 m n. m. a najnižší bod 417 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 619 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lalonquette

Poloha

Obec má rozlohu 5,32 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Reux

Poloha

Obec má rozlohu 7,39 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 343 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Punta Arenas

Punta Arenas je prístavné mesto v Patagónii na pobreží Magalhãesovho prielivu. Je to najväčšie a zároveň hlavné mesto čilského regiónu Magallanes y de la Antártica Chilena. S počtom obyvateľov cez 120 000 je tretie najväčšie mesto Patagónie. Názov je skomoleninou španielskeho slova Punta Arenosa - v preklade piesočný bod. V meste istý čas pobýval slovenský spisovateľ Martin Kukučín, ktorý sa sem vysťahoval z chorvátskeho ostrova Brač (vtedy ako súčasť monarchie).
Punta Arenas je jedným z najjužnejšie položených miest na svete, nachádza sa kúsok pod 53. rovnobežkou. O titul najjužnejšieho mesta súťaží s argentínskym Ushuaia, ktoré je južnejšie, no má menej obyvateľov.
Sint-Amands

Obyvateľstvo

Sint-Amands má približne 8 069 obyvateľov (2010).
Planetárium pri Slovenskom technickom múzeu Košice

Planetárium pri Slovenskom technickom múzeu Košice je jedno z piatich planetárií na Slovensku a súčasť Slovenského technického múzea v Košiciach. Funguje od roku 1975. Kruhová miestnosť má priemer 8 metrov. Je tu možné predvádzať hviezdnu oblohu, planéty, Slnko, Mesiac, neobyčajné úkazy a pohyby nebeských telies.
Je to malé projekčné planetárium, typ ZKP-II, ktoré vyrobila firma Zeiss Jena a má dve projekčné hlavy, resp. diaprojektory, každý má 16 objektívov, z ktorých každý premieta určitú časť oblohy.
Dve projekčné hlavy umožňujú demonštrovať pohľad na nočnú oblohu zo severnej a južnej pologule Zeme. Je tu možné znázorniť javy viditeľné na oblohe voľným okom pri pohľade zo Zeme: 5800 hviezd, Slnko, Mesiac, 5 planét Slnečnej sústavy (Merkúr, Venuša, Mars, Jupiter a Saturn), niektoré viditeľné hmloviny, galaxie, Mliečnu dráhu.
Prístroj je možné nastaviť na ľubovoľný deň, mesiac a rok a zobraziť ako vyzerala alebo ako bude vyzerať obloha v minulosti alebo v budúcnosti. Je tu možné demonštrovať pohľad na nočnú oblohu v dôsledku precesného pohybu zemskej osi v rozmedzí +/- 13000 rokov, zobraziť astronomické súradnice, čo sa využíva pri nácviku klasickej navigácie podľa hviezd. Sú tu prídavné projekčné zariadenia na premietanie Slnečnej sústavy z veľkej diaľky, zatmenie Mesiaca, Slnka, demonštrovať prelet kométy. Programy pre školské skupiny dopĺňajú premietanie astronomických filmov, diafilmov a pre deti premietanie rozprávok s astronomickou tematikou. Kapacita planetária je 42 miest.
Súčasné významové univerzum

Súčasné významové univerzum je historický typ významového univerza, ktorý sa začína presadzovať od devätnásteho storočia. Vyznačuje sa tým, že v ňom dominuje kategória vývojovosti.
Saint-Christophe-de-Chaulieu

Poloha

Obec má rozlohu 6,51 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 103 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žitavská niva

Vymedzenie

Podcelok leží východne od centrálnej časti Podunajskej pahorkatiny a vytvára pás územia popri rieke Žitava. Na severe a severozápade ju ohraničuje Nitrianska pahorkatina, v južnej časti nadväzuje Nitrianska niva. Juhovýchodným smerom pokračuje Podunajská pahorkatina podcelkom Hronská pahorkatina a na severovýchode na krátkom úseku susedí Veľký Inovec, podcelok Považského Inovca.

Doprava

Severojužným smerom vedie nivou cesta II/511 (Topoľčianky – Dvory nad Žitavou), v severnej časti ju križuje medzinárodná cesta E 58 v trase rýchlostnej cesty R1 a tiež cesta I/65 (Nitra – Žiar nad Hronom). V južnej časti vedie cesta I/51 (Nitra – Levice). Nivou vedie železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce, ktorú v severnej časti križuje trať Leopoldov – Kozárovce.
Virignin

Polohopis

Virignin má rozlohu 7,88 km². Najvyšší bod je položený 605 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Virignin má 835 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Transkripcia (jazykoveda)

Transkripcia verzus transliterácia

O definícii transliterácie pozri bližšie článok transliterácia.
Odborná transkripcia sa používa najmä v lingvistike (napríklad v slovníkoch) na presné objasnenie výslovnosti slova. Bežná transkripcia sa používa v bežných alebo populárnych textoch najmä na zápis cudzích osobných alebo geografických mien. Bežná transkripcia väčšinou neumožňuje (alebo umožňuje len veľmi nepresne) spätnú rekonštrukciu písanej podoby slova v zdrojovom písme.
Transliterácia sa používa v odborných (lingvistický aj nelingvistických) textoch alebo knižničných katalógoch a podobne, jej hlavný účel je zabezpečiť, aby sa v prípade potreby dala (aspoň do značnej miery) spätne rekonštruovať pôvodná písaná podoba slova v zdrojovom písme.

Normy a štandardy

Zásady transkripcie a transliterácie pre vybrané jazyky sú uvedené v STN a napríklad v Pravidlách slovenského pravopisu. Na medzinárodnej úrovni vydáva zásady prepisu ISO, tieto platia najmä v medzinárodnom styku a pri tvorbe máp a podobne.
Veľká sfinga

Veľká sfinga (písané aj Veľká Sfinga) alebo Sfinga je najznámejšia egyptská sfinga. Nachádza sa v Gíze v blízkosti troch známych pyramíd.
Výška od dláždenia pod prednými labami až k temenu hlavy dosahuje 20 m, dĺžka sfingy je 73,5 m. Tvár má maximálnu šírku 4,15 m. 
Väčšina bádateľov je presvedčená, že ju do skaly dal vytesať Rechef (Chefrén, Chafre), ktorý vládol okolo 2500 pred Kr. Ide však len o domienku, pretože žiaden text zo Staršej ríše sa o Sfinge nezmieňuje a skutočnosť, že socha bola vytesaná do skaly prakticky znemožňuje objektívne datovanie. Geologické datovanie – takisto sporné – z konca 20. storočia vedie k domnienke, že socha vznikla medzi 7000 až 5000 rokov pred Kr., tomu však protirečí absencia akýchkoľvek nálezov vyspelejšej kultúry v Egypte z tohto obdobia.
Takisto sa väčšinou tvrdí, že rysy Sfingy predstavujú Rachefovu tvár, ale aj toto tvrdenie je veľmi sporné. Ak vychádzame z predpokladu, že socha vznikla ako súčasť gízskej nekropoly, mala azda úlohu strážcu tejto nekropoly. Neskoršie ju pokladali za zobrazenie boha Hóra a v Novej ríši za ázijského boha Aurona. 
Okolo roku 1279 pred Kr. dal sochu ako posledný rozsiahlo prepracovať Ramesse II.. Ďalšie zásahy na nej urobili stáročia neskôr Arabi. Socha bola v minulosti po stáročia úplne alebo prevažne zaviata pieskom
FOXP2

FOXP2 je gén človeka, ktorý je spájaný so vznikom reči. Na jeho súvislosť s rečou upozornila vedcov rodina žijúca vo Veľkej Británii, známa pod skratkou KE. Jej členovia trpia ťažkými poruchami reči, ktoré sú spojené práve s poškodením génu FOXP2.

Štrukturálne najviac podobný gén tomu u človeka má v živočíšnej ríši orangutan.
FOXP2 patrí medzi tzv. transkripčné faktory - vytvára bielkovinu, ktorá aktivuje celý rad ďalších génov.
Ještěnice

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie vzácnych a chránených rastlinných a živočíšnych spoločenstiev.
PP Ještěnice tvorí enkláva prameniskovej lúky na okraji lesa asi 1,5 km východne od obce Horní Dubenky a leží na severozápadnom svahu Skelného vrchu. Neďaleko sa nachádza hlavné európske rozvodie. Jedná sa o zvyšok prameniskového svahového rašeliniska, ktoré je fytogeograficky významnou lokalitou brusnice barinnej (Vaccinium uliginosum) v Jihlavských vrchoch.
Územie je už dlhší čas nevyužívané a lúka je ponechaná ladom. V roku 1997 boli zahájené ochranárske zásahy v podobe kosenia a odstraňovania náletových drevín s cieľom zachovania svetlomilných spoločenstiev rašelinových lúk.

Geológia

Moldanubický plutón - dvojsľudový granit, stredne až nadrobno zrnitý adamelit, miestami drobno porfyrický, mrákotínského typu tvoria horninové podložie tejto lokality. Pramennú časť Švábovského potoka prekrývajú prevažne hlinitopiesčité deluviálne sedimenty. Hydrologické pomery dali vzniknúť prevažne pseudoglejom typickým a organozemniam a v okolí prameňa sa nachádzajú aj organozemné a typické gleje.

Flóra

Centrálnu a severozápadnú časť zaberajú ostricovo-rašeliníkové spoločenstvá zväzu Sphagno recurvi-Caricion canescentis s nasledujúcim charakteristickým druhovým zložením, ktoré udáva kniha uvedená v referenciách. Sú to najmä ostrica sivastá (Carex canescens), nátržnica močiarna (Comarum palustre), vŕbovka močiarna (Epilobium palustre), kľukva močiarna (Oxycoccus palustris), fialka močiarna (Viola pallustris), popolavec kučeravý (Tephroseris crispa), páperník úzkolistý (Eriophorum angustifolium), valeriána dvojdomá (Valeriana dioica). Z ohrozených druhov tu môžete uvidieť vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis) a rosičku okrúhlolistú (Drosera rotundifolia). Vyššie uvedené spoločenstvá prechádzajú pri okrajoch lokality k ostricovým porastom zväzu Caricion fuscae, a na suchších miestach ku krátkostebelným spoločenstvám zväzu Violion caninae. PP je tiež zaujímavá plošne neveľkými formáciami ploníkových bultov (pozri fotografie) s kríčkami brusnicovitých. Ploníkové bulty sa nachádzajú pri okrajoch lúčnej enklávy a pripomínajú spoločenstvá vrchovísk triedy Oxycocco-Sphagnetea. Veľmi významný je aj ojedinelý výskyt brusnice barinnej (Vaccinium uliginosum).

Fauna

V PP sa vyskytuje jašterica živorodá (Zootoca vivipara) a vretenica severná (Vipera berus). Na lokalite hniezdi ľabtuška lúčna (Anthis pratensis), pŕhľaviar červenkastý (Saxicola rubetra) a strakoš veľký (Lanius excubitor). V minulosti vyhľadával túto lokalitu ako tokanisko tetrov hoľniak (Tetrao tetrix).
Strukturbericht (notácia)

Strukturbericht je (sčasti) systematická metóda notácie určená na špecifikáciu kryštálových štruktúr. Názov je odvodený od rovnomenného časopisu, v ktorom sa táto notácia používa. 
Za základným symbolom nasleduje niekoľko ďalších buď písmen alebo čísel, pričom môžu, ale nemusia byť v indexe. Nie je to tak systematický druh označovania ako Pearsonov symbol, ale na rozdiel od Pearsonovho symbolu opisuje konkrétnu štruktúru (nie však minerál). Rovnakú štruktúru môže mať viac minerálov (tie sa potom odlišujú druhom atómov, nie však kryštalickou štruktúrou). 
Výnimkou systému (z historických dôvodov) je štruktúra A15, ktorá nie je štruktúrou kryštálu jedného prvku (ako to inak vyžaduje systém, pozri základné symboly). Ide o Cr₃Si.
L’Île-Bouchard (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 3,48 km². Najvyšší bod je položený 65 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 688 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Paraoa

Geografia atolu

Má hruškovitý tvar. Na dĺžku meria iba necelých 7 km a na šírku 4,2 km. Jeho lagúnu spájajú s vonkajším oceánom iba plytké a nesplavné (s výnimkou malých člnov) útesové prieplavy z južnej strany, prerušované piesočnými presypmi. Prstenec atolu je zo severnej a východnej stranu úplne uzatvorený súvislým pásom zeme s vegetáciou, ktorého výška nepresahuje 2 m nad hladinou oceánu.
Vegetáciu tvoria zväčša kokosové palmy, ktoré tam boli vysadené zámerne. Je permanentne neobývaný, aj keď na atole sú známky ľudskej činnosti, najmä kvôli ťažbe kopry.

História

Prvý písomne doložený objav atolu vykonal anglický moreplavec Samuel Wallis 11. júna 1767. Atol pomenoval Gloucester. Podľa záznamov na breh nevystúpil. Ďalší záznam je od Fredericka Beecheyho z 22. januára 1826. Ani on na breh nevystúpil a ani nevidel žiadne známky o obývaní atolu.

Administratívne začlenenie

Atol patrí spolu s atolmi Ahunui (neobývaný), Nengonengo, Manuhangi (neobývaný) do komunity Hao.
Purpurový kódex

Purpurový kódex alebo Codex Purpureus Rossanensis (Gregory-Aland no. 042 alebo Σ) zo 6. storočia je jeden z najstarších a najcennejších ilustrovaných rukopisov na svete. Bol objavený náhodou v roku 1879 v talianskom meste Rossano v katedrále Santa Maria Achiropita.
Strany kódexu, na ktorých je ozdobným zlatým a strieborným písmom text v gréčtine, sú z jahňacej kože. Purpurový kódex nie je kompletný, viac ako polovica strán sa nezachovala.
Kódex je vystavený v múzeu Diocesano v Kalábrii pod nepriestrelným sklom.
Riadok rýchlej vyrovnávacej pamäte

Riadok alebo blok rýchlej vyrovnávacej pamäte (angl. cache line resp. cache block) je najmenšia jednotka pamäte, ktorá môže byť prenesená medzi operačnou pamäťou a rýchlou vyrovnávajúcou pamäťou.
Namiesto jednotlivých bajtov resp. slov, obsahuje obvykle každý záznam hlavnej vyrovnávacej pamäte určitý počet slov, označovaných ako riadok alebo blok rýchlej vyrovnávacej pamäte. Tento sa číta resp. zapisuje do rýchlej vyrovnávacej pamäte v jednom kroku.
Courlay

Poloha

Obec má rozlohu 29,46 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 411 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Masochizmus

Masochizmus (podľa rakúskeho spisovateľa Sacher-Masocha (1836-1895), ktorý túto aberáciu románovo opisoval) je forma sadomasochizmu (F65.5 podľa MKCH-10), pri ktorej sa daná osoba (masochista) ukája tým, že je partnerom/partnerkou ponižovaný a týraný. U jednotlivca dochádza k sexuálnemu uspokojeniu iba vtedy, keď je týraný. U masochistu sa združuje vzrušenie s bolesťou duševnou alebo telesnou.
Širšie je masochizmus aj vlastnosť, keď jednotlivec znáša bolesť, ktorej sa môže vyhnúť, alebo sám trýznenie v živote vyhľadáva.
Quartier Saint-Georges

Quartier Saint-Georges (štvrť Svätého Juraja) je 33. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 9. obvodu.
Má rozlohu 71,7 ha a ohraničujú ju ulice Rue Saint-Lazare na juhu, Rue d'Amsterdam na západe, Boulevard de Clichy na severe a Rue des Martyrs na východe.
Štvrť bola pomenovaná podľa ulice Rue Saint-Georges a námestia Place Saint-Georges.
Saint-Romain-les-Atheux

Poloha

Obec má rozlohu 14,68 km². Najvyšší bod je položený 983 m n. m. a najnižší bod 635 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 942 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tadousse-Ussau

Poloha

Obec má rozlohu 4,73 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE