google/wiki40b huggingface dataset:
Anna Torvová

Biografia

Anna Torvová sa narodila v roku 1978 v Melbourne a vyrástla na Zlatom pobreží. Vyštudovala austrálsky Národný inštitút dramatického umenia s diplomom Hereckých umení v roku 2001. 
Torvová je známa účinkovaním v seriáli televízie BBC Učiteľky. Nahrala taktiež hlas postavy Nariko vo videohre Nebeský meč, kde bola jej tvár použitá na jednu postavu.
Jej doteraz najväčšou rolou je hlavná úloha Olivie Dunhamovej v seriáli Fringe, vedecko-fantastický dramatický seriál od režiséra J. J. Abramsa.
Ordinácia v ružovej záhrade

Formát

Približuje divákovi svet medicíny, a to príbehmi lekárov, sestier a pacientov na gynekologicko-pôrodníckom oddelení vo fiktívnom meste a súkromnej ordinácii. Protagonistami sú aj rodinní príslušníci, priatelia, partneri a pacientky. Dej sa odohráva v súčasnosti, kladie sa dôraz na psychológiu autenticitu prípadu a na product placement. V seríáli účinkovali aj mediálne známe osoby mimo hereckého prostredia.
Zuzana Belohorcová

Zuzana Belohorcová (* 24. február 1976, Žilina) je slovenská moderátorka.
Absolvovala bratislavské Konzervatórium v odbore operný spev a klavír. Opere sa však nevenovala, v dvadsiatich rokoch ju opustila a dva roky pôsobila v STV ako programová hlásateľka, moderátorka Počasia a moderátorka súťažnej hry KENO 10. Neskôr sa zamestnala v televízii Markíza, kde v začiatkoch uvádzala správy o počasí, potom tri roky uvádzala erotickú reláciu Láskanie.
V lete 2003 sa stala moderátorkou erotickej relácie Peříčko televízie Nova. V rovnakom čase začala študovať Fakultu masmediálnej komunikácie a reklamy na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre. V roku 2005 uvádzala v televízii Markíza reality show Big Brother.
Vo filme Mira Šindelku Zostane to medzi nami stvárnila postavu dievčaťa na telefóne a v divadle Aréna účinkovala v predstavení Totálne mimo.
Dňa 3.2.2010 sa narodila Zuzane a jej priateľovi Vlastimilovi Hájekovi dcéra Salma.
Maximilián Jalovecký

Životopis

Narodil sa v Bobrovci Jozefovi Jaloveckému a Terézii rod.Hinošovej. Po gymnaziálnych a univerzitných štúdiách bol vysvätený za kňaza.

Kaplánom bol v Dolnej Krupej a v Majcichove. V rôznych funkciách pôsobil vo Veľkých Levároch, kde od r. 1856 bol farárom, neskôr dekanom malackého dištriktu a čestným kanonikom ostrihomským. S funkciou dekana dištriktu súvisela aj funkcia dozorcu cirkevných škôl, čiže bol v stálom styku so školami a učiteľmi. V tých časoch okrem šlabikára a čítanky neboli na školách nijaké učebnice. Dr. Andrej Radlinský začal v Budíne v r. 1852 vydávať Prostonárodnú Bibliotéku. Jalovecký je autorom jej prvého zväzku, ktorý obsahoval štyri prírodovedné predmety: hviezdoveda, zemepis, prírodopis a silozpyt. Žiaci národných škôl dostali tak veľmi cenný zdroj informácií z prírodovedných predmetov. Knižku zaraďovali tiež do obecných knižníc, a tak ju so záujmom čítala dospievajúca mládež aj dospelí. O jej obľube svedčí skutočnosť, že za desať rokov vyšla v štyroch vydaniach, čo bol v našich pomeroch nezvyčajný jav. Jaloveckého Silozpyt alebo fisika z 1. zväzku Prostonárodnej Bibliotéky je prvým pojednaním z odboru fyziky v druhej polovici 19.storočia v slovenskom jazyku. Napísať v tom čase (roku 1852) Silozpyt-fiziku vyžadovalo odvahu. Bola to vlastne priekopnícka práca, lebo nebolo sa o čo oprieť a bolo nevyhnutné vytvoriť slovenskú fyzikálnu terminológiu. Jaloveckého Silozpyt alebo fizika ako súčasť 1. zväzku Prostonárodnej Bibliotéky splnil nielen svoju pôvodnú úlohu ako obľúbený zdroj poučenia v „čítacích“ spolkoch, ale dôstojne zastával aj poslanie jedinej učebnice tohto druhu. Muselo uplynúť ešte 19 rokov, kým sa konečne objavila skutočná učebnica fyziky pre slovenské národné školy.
Zomrel 11. februára 1889 vo Veľkých Levároch.
Sluka hôrna

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 1980 – 1999 bol 1 300 - 2 500, zimujúcich jedincov 0 - 10. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala boli stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 I - nezaradený. V roku 1998 LR:nt, LR - menej ohrozený druh. V roku 2001 LR - menej ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh. 
Na Slovensku bolo dokázané alebo pravdepodobné hniezdenie v 58,50 % mapovacích kvadrátoch. Najvyššie položené hniezdo bolo zistené 1 420 m n. m. v Západných Tatrách.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2008 – 2012 bol 1300 – 2500 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (2000 – 2012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (1980 – 2012) bol klesajúci. Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola klesajúca. V roku 2014 LC - menej dotknutý. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 2013 – 2018 bol 1500  –  2500 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov (2007 – 2018) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (1980 – 2018) boli stabilné.
Michal Lukniš

Život

Narodil sa v obci Zlatno, okr. Zlaté Moravce. V Zlatých Moravciach absolvoval gymnázium. Ďalej pokračoval v štúdiu na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde bol žiakom profesora Jána Hromádku. Bol predstaviteľom regionálnej geografickej školy. S jeho menom sa spája rozvoj modernej geomorfológie, geomorfologického mapovania a regionálnej geografie. Jeho geomorfologická škola dosiahla medzinárodný význam. V roku 1977 bol ocenený Národnou cenou SSR. Ako prvý geograf v Česko-Slovensku začal s podrobným geomorfologickým mapovaním, zaujímal sa aj o problematiku regionálnej geografie, územného rozvoja a problematiku životného prostredia. Ako univerzitný profesora pôsobil na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Bol aj prvým predsedom Slovenskej geografickej spoločnosti (pôvodne Slovenskej zemepisnej spoločnosti).
John Bull (symbol Británie)

John Bull je satirické označenie typického tvrdošijného Angličana. Meno pochádza od John Arbuthnoteho, ktorý ho použil pre svoju hlavnú postavu v zbierke alegorických pamfletov The history of J.Bull z obdobia roku 1712.
Vlajka mesta Ružomberok

Mestská vlajka pozostáva z troch rovnakých vodorovných pruhov: červeného, žltého a bieleho. Farebná kombinácia je prevzatá z mestského erbu. Koniec vlajky je zastrihnutý v podobe klinu, ktorý sa zarezáva do vnútra vlajky.
Mestskú zástavu, na rozdiel od mestskej vlajky, tvoria tri zvislé pruhy v poradí červená,žltá a biela. Mestská zástava má podobne ako vlajka klinovité zakončenie.
Koloman Bitter

Životopis

Mešťanosta Banskej Bystrici (1887-1893).
Saint-Martin-du-Tilleul

Poloha

Obec má rozlohu 5,15 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Canilhac

Poloha

Obec má rozlohu 7,27 km². Najvyšší bod je položený 940 m n. m. a najnižší bod 499 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivan Varga

Ing. Ivan Varga (* 15. jún 1953) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za SMER-SD v rokoch 2002 - 2016.
Ivan Varga absolvoval v roku 1977 Chemickotechnologickú fakultu SVŠT v Bratislave. Od skončenia školy až do roku 2002 pracoval v Slovakofarme a.s. Hlohovec na rôznych pozíciách, naposledy vo funkcii riaditeľa pre vedu a výskum.
Ivan Varga bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002 – 2006 za stranu SMER, ktorá od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER - sociálna demokracia. Bol členom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo. Vo volebnom období 2006 – 2010 bol členom parlamentného výboru pre financie, rozpočet a menu. Vo volebnom období 2012 - 2016 bol členom Výboru NR SR pre zdravotníctvo.

Obvinenie z napadnutia

Poslanec Jozef Viskupič (OĽaNO) ho 18. septembra 2013 obvinil, že ho spolu s ďalšími štyrmi poslancami za SMER pod vplyvom alkoholu fyzicky napadol kvôli sporu o papierovú maketu Roberta Fica.
Mauri

Mauri alebo Maurovia je označenie moslimov, pôvodom zo severnej Afriky (Arabi a Berberi), ktorí okrem iného od 8. do 15. storočia ovládali južné Španielsko a Portugalsko, územie Sahary - Mauritániu, Mali, Maroko, Alžírsko, časť Nigeru, Čadu, Líbye, ale aj Gibraltár, Kanárske ostrovy alebo Sicíliu. Toto obdobie je známe ako Al-Andalus.
Názov etnika je odvodený z gréckeho pomenovania obyvateľov Mauritánie - Mauros.

Spôsob života

Maurský život veľmi ovplyvňovalo ich náboženstvo - islam. Živili sa hlavne ako pastieri a obchodníci. Množstvo z nich sa ale venovalo pirátstvu a lúpežiam.
Aristón z Efezu

Aristón (starogr. Ἀρίστων – Aristón) bol olympijský víťaz v pankratiu juniorov v roku 49.
Poplios Kornélios Aristón, syn Eirenaia z Efezu, bol na 207. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu dorastencov. Pankration dorastencov zaradili do programu olympijských hier v roku 200 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Faidimos z Alexandrie. Pankration bol kombináciou boxu a zápasenia. Podľa Pindarovej štvrtej isthmijskej ódy pankratista mal mať „odvahu a silu zúrivého leva a obratnosť a prefíkanosť líšky."
Socha olympionika Aristóna stála kedysi na posvätnej pôde Olympie. Archeológovia podstavec tejto sochy i s nápisom (IvO 225, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) objavili pri západnej stene Palaistry. Nápis na podstavci uvádza, že Aristón bol počas súťaže zaradený vždy medzi anefedrov (anefedros, postup s vyhraným zápasom, nie čakajúci) a na začiatku zdolal troch súperov. Potom mal ešte siedmich súperov, ktorých tiež premohol a vybojoval si tak nesmrteľnú slávu olympijského víťaza.
Súťaže sa konali vždy vylučovacím systémom a účastníci nastupovali proti sebe vo dvojiciach, tak ako to určil žreb. Keď bol počet účastníkov nepárny, jeden ostal efedrom „čakajúcim". Keďže sa v ďalšom kole súperi opäť určili žrebom, mohlo sa stať, že sa takýto efedros mohol vo výnimočných prípadoch dostať bez boja až do finále.
La Mancelière

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 209 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Margot Wallströmová

Životopis

V rokoch 1979 až 1985 bola poslankyňou švédskeho parlamentu, v rokoch 1988 až 1991 ministerkou pre ochranu spotrebiteľa, mládež a ženy. V rokoch 1994 až 1996 bola ministerkou kultúry a v rokoch 1996 až 1998 ministerkou sociálnych vecí. Od roku 1999 bola členkou Európskej komisie, kde v rokoch 1999 až 2004 zastávala funkciu komisárky pre životné prostredie, a od roku 2004 do roku 2010 bola viceprezidentkou komisie.
Jelení potok (prítok Bielej Oravy)

Prameň

Pramení na okraji Oravskej Magury, v podcelku Budín, na juhozápadnom svahu Starej hory (946,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 850 m n. m.
Oudaios

Oudaios (iné názvy: Údaios, Udaios, starogr. Οὐδαῖος – Oudaios/iný prepis:Údaios, lat. Udaeus) je v gréckej mytológii jeden z bojovníkov zrodený zo sejby dračích zubov posvätného draka boha vojny Area kráľom Kadmom.
Keď jedného dňa zmizla Európa dcéra Agénora, vybrali sa ju jej bratia na príkaz otca hľadať. Podľa jeho príkazu sa bez nej nesmeli domov vrátiť. Bratia ju dlho a márne hľadali, lebo ju ukryl sám najvyšší boh Zeus. Kadmos ako aj jeho súrodenci sa preto už do rodného Sidónu nevrátili. Kadmos potom na radu bohyne Atény zabil posvätného draka boha vojny Area, vytrhal mu z papule zuby a zasial ich na poli. Z tejto sejby vzápätí vyrástli bojovníci, ktorí začali medzi sebou bojovať. Z tohto boja nakoniec zostalo nažive len päť najsilnejších bojovníkov Oudaios, Echión, Hyperénor, Chthonios a Pelóros, ktorí následne zložili zbrane a prisahali Kadmovi vernosť.
S pomocou Oudaia a jeho spolubojovníkov postavil potom Kadmos mesto s pevnosťou Kadmeiou, obkolesené vysokými hradbami so siedmimi bránami, ktoré dostalo meno Téby a stal sa tam kráľom.
Meniareň

Meniareň je budova so zariadením, alebo samotné zariadenie pre zmenu prúdovej sústavy alebo prepojenie rôznych napájacích elektrických sústav. Najčastejším prípadom sú napájacie meniarne pre napájanie elektrifikovaných železníc, električiek, metra a trolejbusov s jednosmerným prúdom. Meniareň odoberá elektrický výkon z bežnej trojfázovej elektrickej siete a do dráhového vedenia dodáva jednosmerný prúd o potrebnom napätí.
Meniarne pre mestskú dopravu sú pripojené spravidla na primárnu sieť 22 kV/50 Hz a dodávajú jednosmerný prúd o napätí 600 V (prípadne 750 V - metro, trolejbusy v Ústí nad Labem).
Meniarne dráhové sú pripojené spravidla na diaľkovú sieť 110 kV a dodávajú jednosmerný prúd o napätí 3 kV (1,5 kV - trať Tábor-Bechyně, banské dráhy), v Nemecku a Rakúsku dodáva meniareň do trolejového vedenia striedavý prúd 15 kV/16 2/3 Hz (tzv. tretinový kmitočet). Na tratiach so striedavou sústavou 25 kV/50 Hz sa meniarne nepoužívajú, ide len o trafostanice.

História

Pôvodné meniarne boli mechanické, vybavené motorgenerátorovým agregátmi (niekedy typu Ward-Leonard, t. j. striedavým trojfázovým motorom, ktorý poháňal dynamo). Neskôr boli používané úspornejšie rotačné meniče, navrhnuté ako trojfázový synchrónny motor s rotačnou kotvou a budeným jednosmerným statorom. Napájací trojfázový prúd transformovaný na potrebné napätie sa privádzal na tri napájacie krúžky kotvy, jednosmerný prúd sa odoberal z toho istého vinutia kotvy klasickým jednosmerným lamelovým komutátorom cez uhlíkové kefy. Pojazdná meniareň tohto typu s výkonom 1 MW je v zbierkach múzea pražského dopravného podniku.
Od 30. rokov 20. storočia sa začínali používať ortuťové usmerňovacie výbojky ako statické meniče, dokonca už s možnosťou obmedzenej pulznej regulácie pomocou riadiacich mriežok v dráhe výboja vo výbojke. Od 60. rokov 20. storočia sa používajú usmerňovače v pevnej fáze s kremíkovými diódami a s tyristormi s elektronickým riadením.

Zvláštne prípady

Osobitné prípady meniarní boli predtým v normálnej rozvodnej sieti, keď časť sietí, najmä mestských sietí v Nemecku bola jednosmerná. Zvláštnym prípadom bola tiež stará sieť v kladnianskych hutách s kmitočtom 25 Hz. Zhruba do polovice 20. storočia niektoré staré mestské siete mali kmitočet 33 Hz alebo 42 Hz, pre ich prepojenie so sústavou 50 Hz sa používali tiež meniarne.
Yvias

Poloha

Obec má rozlohu 11,61 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 717 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bouligny

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 709 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
List Galaťanom

List Galaťanom alebo List apoštola Pavla Galatským (skratka Gal alebo G alebo Ga) je kniha Nového zákona.
Jeho autorstvo sa tradične pripisuje apoštolovi Pavlovi. List sa obracia na kresťanov v Galacii. Galaťanov chce presvedčiť, že spásu si nemôžu zaslúžiť skutkami ale iba vierou v Krista.
Ville-d’Avray

Poloha

Obec má rozlohu 3,67 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 733 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
PSPICE

PSpice je softvér pre simuláciu analógových obvodov, určený pre osobné počítače, túto vlastnosť zdôrazňuje prvé písmeno „P“ v názve. Softvér bol vyvinutý firmou MicroSim. MicroSim bol neskôr kúpený OrCad-om a momentálne PSpice patrí Cadence Design System.

História

PSpice je prvou verziou SPICE-u určeného pre prácu na osobných počítačoch, vyvinutej na Kalifornskej univerzite v Berkley. Prvá verzia vyšla v januári v roku 1984. Táto verzia sa spúšťala z dvoch 360kB diskiet, neskoršie verzie obsahovali vhodné zobrazovanie kriviek a priebehov. Taktiež obsahoval aj program pre analýzy – Sondu. Neskoršie verzie vylepšovali výkon a funkcie analýz. Taktiež sa program upravoval pre iné platformy ako Apple Macintosh, Microsoft Windows a iné.

Súčasný stav

Dnešné verzie PSpice-u sú vyvinuté pre priemyselne potreby. PSpice je súčasťou návrhového systému OrCad a Cadence Allegro. Taktiež podporuje mnoho doplnkových funkcií, ktoré neboli v prvej verzii k dispozícii, ako pokročilé analýzy s automatickou optimalizáciou obvodu, kódovanie, Model Editor, podpora parametrizovaných modelov a iné.

PSpice produkty obsiahnuté v OrCad 16.0

PSpice
PSpice A/D – simulátor zmiešaných signálov, ktorý poskytuje úplné simulačné prostredie pre návrhy ktoré obsahujú analógové aj digitálne časti.
PSpice Smoke – nástroj, ktorý rozoberá kontrolu pnutí pre overovanie elektronických prvkov ktoré pracujú s bezpečnostnými limitmi. Ide o overovanie pracovných bodov prvkov, či nepracujú blízko limitných bodov.
PSpice Advanced Optimizer – (pokročilá optimalizácia) nástroj pre automatické analýzy analógových obvodov a systémov a ich rýchlejšie dostavovanie, ako metódou pokus-omyl. Pomáha nájsť vhodnú hodnotu prvku pre optimálny výkon obvodu.
PSpice SLPS inerface – (SLPS rozhranie) nástroj pre substitúciu obvodu do blokov pre prostredie Simulink, ktoré poskytuje napríklad simuláciu spolupráce elektrických a mechanických častí systémov.
PSpice Advanced Analysis – (pokročilé analýzy) obsahuje štyri možnosti – citlivostná analýza, analýza Monte Carlo, a už spomínané analýzy optimalizácie a Smoke analýzu.
Spirituáli

Spirituáli je označenie pre viaceré prúdy vo františkánskom hnutí v 13. a 14. storočí, ktoré sa usilovali zachovať v ráde ako protiváhu vládnucim hierarchickým tendenciám pôvodné princípy jeho organizácie a činnosti; vystupovali proti bohatstvu a svetským nárokom cirkvi. Spirituáli boli aktívnymi hlásateľmi mysticizmu. Ostro ich prernasledoval pápež Ján XXII., ktorý v roku 1323 vyhlásil bulou Cum inter nonnullos za herézu ich presvedčenie, že Kristus a apoštoli žili v absolútnej chudobe.
Významnými predstaviteľmi spirituálov boli Ubertino z Casale, Peter Olivi a Michal z Ceseny.
Buxeuil (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 4,43 km². Najvyšší bod je položený 313 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Humphrey Searle

Životopis

Narodil sa roku 1915 v Oxforde, študoval na londýnskom konzervatóriu Royal College of Music (medzi jeho pedagógov patrili John Ireland a Gordon Jacob) a následne odišiel na šesťmesačné štipendium do Viedne, kde súkromne študoval u Antona Weberna. Roku 1938 začal pracovať pre BBC. Neskôr sa začal venovať výhradne skladateľskej činnosti. Skladal rôzne orchestrálne skladby, klavírne sonáty, skladby pre hlas a orchester, komornú hudbu, skladby pre gitaru, balety aj opery. Taktiež sa venoval skladaniu hudby pre film, napríklad pre film The Haunting režiséra Roberta Wisa. Venoval sa aj pedagogickej činnosti, medzi jeho žiakov patrili okrem iných Michael Finnissy a John Cale. Výrazne sa zaoberal dielom klaviristu a skladateľa Ferenza Liszta. Zomrel roku 1982 v Londýne vo veku 66 rokov.
Burdignes

Poloha

Obec má rozlohu 30,81 km². Najvyšší bod je položený 1 382 m n. m. a najnižší bod 472 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 348 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carl Wilhelm Scheele

Životopis

Pracoval ako farmakológ v Štokholme, v Uppsala (1770 – 1775) a neskôr v Köpingu. Jeho štúdie ho zaviedli v roku 1772 ku objavu kyslíku a v roku 1773 dusíku. Svoje objavy publikoval vo svojej jedinej knihe Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer z roku 1777. Kyslík objavil v roku 1774 aj Joseph Priestley, lenže už s menšou slávou. V jeho knihe taktiež vysvetlil pojmy šírenie tepla a tepelné žiarenie.
Scheele taktiež objavil iné chemické látky ako bárium (1774), chlór (1774), mangán (1774), molybdén (1778) a volfrám (1781) a taktiež niekoľko chemických zlúčenín ako kyselina citrónová, glycerol, kyanovodík, fluorovodík a sírovodík. Taktiež objavil proces podobný pasterizácii.
Tak, ako mnohí iní chemici tých čias, často pracoval v sťažených podmienkach a v nebezpečných situáciách. Jedným z jeho zlozvykov bolo ochutnávanie chemikálie, ktorú objavil.
Zomrel predčasne, posmrtné symptómy boli podobné otrave ortuťou.
V roku1821 bol po ňom pomenovaný minerál scheelit. Na privrátenej strane Mesiaca je po ňom od roku 1976 pomenovanýkráter Scheele. Jeho meno nesie i cena Scheelepriset udelovaná švédskou farmaceutickou asociáciou Apotekarsocieteten.
Nesmrteľná partia

Názov nesmrteľná partia je označenie pre partiu Anderssen–Kieseritzky z roku 1851, ktorá sa odohrala v Londýne. Označenie si vyslúžila hlavne kvôli majstrovskej hre oboch strán a romantickému duchu, pretože biely obetuje skoro všetok materiál a poslednými figúrami, ktoré mu ostanú, zaťahuje matovú sieť. Ide o partiu historicky hodnotenú ako jednú z najkrajších odohraných partií vôbec aj napriek nekorektnosti mnohých ťahov. Francesco Ansidei na ňu v roku 1865 napísal oslavnú báseň a pozícia po 20. ťahu je zobrazená na surinamskej poštovnej známke z roku 1984. V talianskom meste Marostica ju od roku 1923 tradične každoročne prehrávajú živí hráči prezlečení za šachové figúry. Aj v súčasnosti patrí táto partia medzi často analyzované a obdivované partie.

Udalosti pred partiou

Adolf Anderssen bol jedným z najlepších hráčov svojej doby a predstaviteľ romantického štýlu. Po víťazstve v Londýnskom turnaji roku 1851 ho mnoho ľudí označovalo ako majstra sveta. Lionel Kieseritzky žil väčšinu svojho života vo Francúzsku, kde dával hodiny šachu a hrával v parížskom Café de la Régence za päť frankov na hodinu. Kieseritzky bol známy svojou schopnosťou poraziť slabších hráčov napriek tomu, že im poskytol handicap – napríklad hral bez dámy.
Nesmrteľná partia, ktorú títo významní šachisti spolu odohrali v londýnskej reštaurácii Simpson's Grand Divan Tavern, bola neformálna partia odohraná cez prestávku šachového turnaja. Na Kieseritzkyho hra jeho protihráča veľmi zapôsobila, a po skončení partie odoslal ťahy Parížskemu šachovému klubu. Francúzsky šachový časopis La Regence partiu publikoval v júli 1851. Prezývku „Nesmrteľná partia“ ako prvý použil v roku 1855 Rakúšan Ernst Falkbeer.
Nesmrteľná partia bola od tej doby často pripomínaná. Francesco Ansidei na ňu v roku 1865 napísal oslavnú báseň. V talianskom meste Marostica ju od 2. septembra 1923 každoročne prehrávajú živí hráči prezlečení za šachové figúry. Pozícia po 20. ťahu je zobrazená na surinamskej poštovnej známke z roku 1984. Záverečná časť partie inšpirovala šachovú partiu vo vedeckofantastickom filme Blade Runner z roku 1982. Je tiež základom detektívneho románu s rovnakým názvom od Marka Cogginsa.
Táto hra je oceňovaná ako skvelá ukážka romantického šachového štýlu, aký sa hral najmä v 19. storočí, kedy bol za účinný prostriedok k víťazstvu považovaný rýchly vývin a útok, uskutočnení mnohými gambitmi a protigambitmi (neprijatie gambitu by bolo považované za negentlemanské gesto), a kde sa na zisk materiálnej prevahy pozeralo s opovrhnutím. Tieto partie svojimi rýchlymi útokmi a protiútokmi dokážu zaujať, aj keď niektoré z ťahov nie sú podľa súčasnej teórie považované za úplne korektné.
Anderssen v partii zvíťazil, napriek obete v 11. ťahu strelca, v 18. ťahu obe veže a v 22. ťahu dámu. Obetou oboch veží ukázal, že dve aktívne figúry majú cenu tuctu figúr spiacich za obranou.
Troche

Poloha

Obec má rozlohu 19,79 km². Najvyšší bod je položený 413 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 542 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vavrincov kanál

História a výstavba kanálu

Vavrincov kanál bol vystavaný v priebehu tretej etapy melioračných prác v obci Jakubov v roku 1962.  Výstavba kanála vyšla celkom268 104 Kčs.

Opis toku

Tok je od vzniku po ústie jedna úsečka smerujúca skoro presne na západ. Dno je voľné, bahnové, nevydláždené, na brehoch rastú stromy a kry, predovšetkým baza, slivky (plánky), hrušky a ringloty. Na toku sa nenachádza žiadne premostenie.

Význam

Vodná stavba bola postavená, aby sa odvodnila zamokrená pôda, ktorá sa mohla následne začať poľnohospodársky využívať.