google/wiki40b huggingface dataset:
Basketbalová extraliga žien 1999/00

Systém súťaže

Po odohraní dvojkolovej základnej časti nasledovala rovnako dvojkolová nadstavbová časť v skupinách o 1. – 4. miesto a o 5. – 10. miesto. Družstvám sa v nadstavbovej časti započítavali výsledky odohraté v základnej časti. Prvých 8 družstiev po nadstavbovej časti postúpilo do play-off. Všetky duely play-off sa hrali na 2 víťazné zápasy. Posledné družstvo zostúpilo do 1. ligy.
Spartathlon

Spartathlon je ultramaratónsky beh na vzdialenosť 246 kilometrov. Od roku 1983 sa vždy v septembri behá v Grécku medzi Aténami a Spartou.

Myšlienka vzniku

Tieto preteky sa konajú na počesť bežca Feidippida, aténskeho posla. Ten je známy predovšetkým ako bežec nesúci zprávu o víťazstve Aténčanov nad Peržanmi pri Maratóne do asi 40 km vzdialenych Atén, kde údajne po vyčerpávajúcom behu zemrel. Historik Herodotos, ktorý žil v 5. storočí pred Kr., teda nedlho po bitke pri Maratóne, sa však o tejto udalosti nezmieňuje.
Píše naopak o tom, že Feidippides bol v roku 490 pred Kr. vyslaný do Sparty, aby ich požiadal o pomoc v boji proti Peržanom. Feidippides podľa neho dorazil do Sparty deň potom, čo opustil Atény. Na základe tohto tvrdenia sa do Grécka v roku 1982 vydalo päť príslušníkov britskej Royal Air Force, aby preskúmali, či je možné za deň a pol túto trasu o vzdialenosti takmer 250 km zvládnuť. Trom z nich sa to podarilo v časoch medzi 34 a 39 hodinami. Nasledujúceho roku sa konal prvý Spartathlon.

Slovenskí pretekári

Slovensko malo donedávna len troch zástupcov tohto behu. Boli to Ján Fazekaš, Alexander Bögi a Milan Furín. V roku 2009 k nim pribudol štvrtý zástupca Slavomír Lindvai z košického klubu PBaH Titus Košice. Rodák z Malej Idy skončil na 10. mieste, keď túto trať zvládol za 27 hodín, 16 minút a 10 sekúnd. Slovenské maximum Furína zlepšil o 1:35:27 hod.
Konzul (staroveký Rím)

Konzul bol v čase rímskej republiky najvyšší občiansky a vojenský úradník. Boli volení na jeden rok a v úrade boli stále dvaja. Pôvodne boli volení len z radov patricijov, neskôr (od roku 367 pred Kr.) i z radov plebejcov. V období Rímskej republiky musel konzul dovŕšiť vek aspoň 42 rokov. Bolo možné zastávať úrad konzula aj opakovane (Gaius Marius ho zastával 6-krát, z toho 5-krát za sebou cisár Augustus až 13-krát).
Ak konzul zomrel v úrade (čo bolo bežné, hlavne pri konzuloch, ktorí sa zúčastňovali bitiek ako velitelia), bol zvolený ďalší konzul. Obaja konzuli mali nedeliteľné právomoci a jeden konzul mohol zasiahnuť proti rozhodnutiu druhého konzula (ius intercessionis).
Konzuli mali administratívne funkcie (v dobe mieru riadili štát), boli najvyššími vojenskými veliteľmi, zvolávali ľudové zhromaždenia a predkladali na nich návrhy zákonov, boli najvyššími súdnymi úradníkmi – neobčanov mohli trestať priamo (aj na trest smrti), občanov mohli súdiť, ale v prípade trestu smrti mali občania právo odvolať sa k ľudovému zhromaždeniu (ius provocationis). Takisto mali silné náboženské funkcie – vykonávali obete, mali právo sledovať nebeské znamenia a vôľu bohov (ius sacrorum).
Úrad konzulov pretrval až do zániku Rímskej ríše, ale ich moc bola obmedzená. Zoznamy konzulov sa zachovali na nápisoch (fasti consulares) a v dielach rôznych autorov.
Geiswiller

Poloha

Obec má rozlohu 3,2 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morlancourt

Poloha

Obec má rozlohu 11,87 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hokejová sieň slávy

Hokejová sieň slávy je inštitúcia, do ktorej sú uvádzané najvýznamnejšie osobnosti ľadového hokeja.
Hokejová sieň slávy bola založená v roku 1943 aj keď budova siene slávy bola vybudovaná až v roku 1961. V roku 1993 bola sieň slávy premiestnená do novej budovy v centre kanadského Toronta.

Pravidlá uvedenia do Hokejovej siene slávy

Na to, aby bola osobnosť uvedená do siene slávy, musí byť nominovaná 18-členným výborom a musí dostať podporu najmenej troch pätín (15 členov) výboru. Každý rok môžu byť uvedení do siene slávy maximálne štyria hráči, dvaja aktivisti a jeden rozhodca. Na to, aby bol nominovaný hráč alebo rozhodca, musí skončiť svoju kariéru pred viac ako tromi rokmi. Vo výnimočných prípadoch však táto čakacia doba môže byť vypustená. Naposledy sa to stalo v prípade Maria Lemieux (1997) a Waynea Gretzkého (1999)

Zoznam členov Hokejovej siene slávy

Vzhľadom na svoju dĺžku je zoznam uvedený v samostatnom článku Zoznam členov Hokejovej siene slávy.
Les Genettes

Poloha

Obec má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 283 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Porté-Puymorens

Poloha

Obec má rozlohu 49,42 km². Najvyšší bod je položený 2 827 m n. m. a najnižší bod 1 557 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 129 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hœdic

Poloha

Obec má rozlohu 2,08 km². Najvyšší bod je položený 22 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 119 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Glennes

Poloha

Obec má rozlohu 8,57 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anzeling

Poloha

Obec má rozlohu 5,92 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 488 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Val obrov

Val obrov (iné názvy: Spečený val, Spečené valy, Dlhý val, Rimanská cesta, Slovenský čínsky múr, lat. Fossa giganteum - doslova val obrov, nem. Teufelsmauer - doslova čertov múr) je veľký asi 60 kilometrov dlhý zemný val, ktorý sa tiahne na Slovensku od vrchu Sitno na juh cez Štiavnické vrchy, Pečenice, Dudince, Dolné Semerovce až k rieke Ipeľ. Západnejšie sa tiahla jeho druhá vetva, tretia vetva išla od Žarnovice až k ústiu Hrona do Dunaja. Andrej Kmeť, ktorý val svojho času študoval, jeho priebeh v roku 1900 predĺžil až ku Zvolenu. Okrem toho existuje priebeh valu schematicky nakreslený od Dunaja až po Žilinu.
Je možné, že ide o pokračovanie valov v dnešnom východnom Maďarsku, ktoré dnes nazývame Sarmatský limes alebo Sarmatský val.
Val je na báze 12-15 m široký, na temene má šírku 2-4 m, výška je 2,5-3 m. Zemina valu je na niektorých miestach (podľa novších zistení je takých miest veľmi málo) spečená pri vysokej teplote (odtiaľ názov „spečený“); spečenie pravdepodobne nastalo len krátko po stavbe valu.
Datovanie je neisté, uvádza sa vznik v období Veľkej Moravy, v 4. storočí po Kr., okolo roku 0, pred rokom 600 pred Kr., v mladej bronzovej dobe a v záhadologických kruhoch aj oveľa staršie dátumy (napr. Ján Hurník ho považuje za najstaršiu stavbu sveta). Podľa ľudovej povesti val postavili čerti.
Prvýkrát sa val spomína v 13. storočí ako „Fossa giganteum“.
Jelšava (mesto)

Polohopis

Jelšava leží v mieste styku Revúckej vrchoviny, Slovenského krasu a Juhoslovenskej kotliny, na sútoku rieky Muráň a potoku Jordán. Je vzdialená 13 km juhovýchodne od Revúcej, 30 km západne od Rožňavy a 50 km severovýchodne od Rimavskej Soboty. Mestom vedie cesta II/532 a II/526, ako aj železničná trať Plešivec – Muráň.
Henrich z Gentu

Henrich z Gentu (* 1217, Gent – † 29. jún 1293, Tournay) bol holandský filozof, od roku 1276 magister teológie na parížske univerzite, odporca tomizmu.
Staval sa proti uprednostňovaniu intelektu a zdôrazňoval moc vôle. Podľa Henricha hmota nexistuje potenciálne, ale skutočne, a ideálne iba potiaľ, pokiaľ zodpovedá vlastnej idei v duchu stvoriteľa.
Klasická hudba

Klasická hudba je veľmi zaužívané označenie pre vrcholnú formu obvykle orchestrálnej hudby hranej v histórii, za ktorú je v tomto ohľade považované najmä obdobie renesancie, baroka, klasicizmu a romantizmu (zhruba od roku 1550 do roku 1945), podľa mnohých názorov sa sem však zaraďujú i neskoršie zložitejšie členené slohy ako impresionizmus, expresionizmus a niektoré obrodenia starých štýlov ako napr. neoklasicizmus. Pojem klasická hudba sa pôvodne začal používať v 19. storočí, na označenie "vrcholného obdobia hudby" od J. S. Bacha po Beethovena. Teoreticky by sem bolo možné zaradiť aj dnešnú orchestrálnu hudbu, celkove je však označenie klasická hudba kontroverzné.
Pod pojmom klasická hudba sa väčšinou myslí Európska klasická hudba, typická svojou notáciou, ktorá vznikla v 16. storočí. Typické pre klasickú hudbu sú aj rôzne druhy sláčikových nástrojov, ktoré dominujú najmä v orchestrálnej a komornej hudbe. Dôležitým nástrojom klasickej hudby je však aj klavír a organ.
Jonquerets-de-Livet

Poloha

Obec má rozlohu 10,28 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
New York Philharmonic

New York Philharmonic, oficiálne Philharmonic-Symphony Society of New York, Inc., po celom svete známy ako New York Philharmonic Orchestra (NYPO), alebo New York Philharmonic-Symphony Orchestra je symfonický orchester sídliaci v New Yorku; jeho domovskou sálou je Avery Fisher Hall v Lincolnovom centre. Orchester bol založený roku 1842 dirigentom Urelim Corellim Hillom. V neskorších rokoch boli jeho hlavnými dirigentmi napríklad Leopold Damrosch (1876-1877), Leonard Bernstein (1958-1969), Pierre Boulez (1971-1977) alebo Lorin Maazel (2002-2009). Za dobu svojej existencie získal niekoľko cien Grammy. Do roku 2004 orchester odohral 14 000 koncertov, za čo bol zapísaný do Guinnessovej knihy rekordov. O šesť rokov neskôr odohral pätnásťtisíci koncert.
Parnac (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 46,75 km². Najvyšší bod je položený 317 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Valery-en-Caux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 10,47 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 374 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tour Solférino

Tour Solférino (doslova Veža Solférino) bola veža postavená v roku 1859 v Paríži na vtedajšej ulici Rue des Rosiers (dnes Rue du Chevalier-de-la-Barre).
Stála na vrchole kopca Montmartre pravdepodobne v lokalite, kde sa dnes nachádza Bazilika Sacré-Cœur. Bola to rozhľadňa s výhľadom na Paríž, ktorú postavil majiteľ kabaretu Solférino, kde sa vyberalo vstupné. Názov je odvodený od talianskeho mestečka Solferino, kde sa v roku 1859 odohrala bitka, v ktorej Napoleon III. porazil Rakúšanov. Veža bola cielene zničená v roku 1870 počas prusko-francúzskej vojny, aby nemohla slúžiť ako orientačný bod riadenia paľby pruskému delostrelectvu.
Saint-Jean-de-Valériscle

Poloha

Obec má rozlohu 8,15 km². Najvyšší bod je položený 529 m n. m. a najnižší bod 184 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 727 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villexanton

Poloha

Obec má rozlohu 11,53 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Korytnačka kaspická

Opis

Karapax má šedo-olivovú farbu, plastrón (spodná časť panciera) žltú s čiernymi škvrnami. Na hlave má pozdĺžne prúžky, ktoré pokračujú aj na krk a končatiny. Má čeľuste bez zubov, namiesto nich má na stlačenie potravy pevné doštičky z rohoviny. Dobre šplhá po kameňoch. Je veľká asi 20 až 24 cm (karapax). Rada sa slní, na najmenšie vyrušenie však reaguje rýchlym útekom do vody. Zimu prečkáva na dne v bahne. Má neagresívny charakter, teda ju možno chovať v zajatí aj s ďalšími korytnačkami.

Potrava

Patrí medzi dravce. Živí sa prevažne mäsitou stravou, väčšinou rybami, vodným hmyzom, vodnými ulitníkmi, obojživelníkmi, mäkkýšmi a červami. Prijíma aj rastlinnú potravu, vodné rastliny, byliny a riasy. V strave hlavne musí byť dostatok vitamínov a minerálnych látok, zvlášť mláďatá potrebujú dostatok všetkých esenciálnych látok.

Reprodukcia

Samica kladie 9-12 vajec, mláďatá sa liahnu asi po 60 dňoch.

Výskyt

Obýva juhovýchod Európy, a teplé oblasti Ázie. Vyskytuje sa v štátoch Turecko, Irán, Irak, Chorvátsko, Bulharsko, Cyprus, a Izrael. Prirodzeným prostredím sú pre ňu potoky, rieky, rybníky a jazerá, najlepšie s hustým porastom bohatým na vodný hmyz a ryby. Nemá rada rýchlo tečúce vody a na súš vylieza len kvôli znáške vajec alebo slneniu.
Brouqueyran

Poloha

Obec má rozlohu 5,66 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hradniansky potok

Prameň

Pramení v Považskom Inovce na východnom svahu Inovca (1 041,6 m n. m.), v lokalite Hrabová skalica, v nadmorskej výške približne 560 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie najprv na východoseverovýchod, potom sa oblúkom stáča na juhovýchod a severne od obce Dubodiel ďalej na východ, pričom sa esovito stáča. V obci Veľká Hradná sa výraznejšie vlní, pod obcou sa esovito stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Pod Kochnáčom tečie na krátkom úseku severojužným smerom, po pribratí Kochnáčskeho potoka tečie k Ruskovciam opäť juhovýchodným smerom. Spomenutou obcou preteká východným smerom a k ústiu sa napokon stáča severoseverovýchodným smerom.

Ústie

Do Svinice sa vlieva východne od obce Ruskovce v nadmorskej výške cca 213,5 m n. m.
Pinga

Pinga je jama v tvare lievika alebo klinu, ktorá vzniká pri banskej činnosti (ťažobné pingy) alebo v dôsledku kolapsu nadložia plytko uložených banských diel (závalové pingy). Pingy sú spravidla plošne neveľké jamy kruhového alebo eliptického tvaru s priemerom len zriedka presahujúcim 25 m (najčastejšie 6 až 12 m). Hĺbka píng sa pohybuje obyčajne okolo 3 a 5 m.
Názov pinga pochádza zrejme z nemeckého banského termínu die Pinge.
Na rozdiel od prirodzených geomorfologických útvarov podobného tvaru (napr. závrty) sú pingy antropogénne diela. Pingy sú väčšinou hĺbené pri prieskume ložiska alebo pri ťažbe povrchových východov žíl, teda vybraním úžitkovej zložky suroviny do rôznej hĺbky.
Rôzne typy píng bez znalosti charakteru banskej činnosti v danej oblasti niekedy len ťažko rozlíšiť. Ťažobné pingy však na rozdiel od závalových majú v blízkosti pozostatky po odvaloch, špecifických typoch háld, ktoré sa môžu nachádzať ako val po obvode pingy, alebo sú lokalizované v blízkosti pingy, často v smere sklonu svahu, na ktorom bola hĺbená.
Pingovanie je bolo v minulosti bežným spôsobom povrchovej ťažby oxidických zón rudných ložísk. Kopanie píng a kutacích rýh patrilo od prvopočiatkov banskej činnosti k najčastejším spôsobom prieskumu ložísk. Pingy zoskupené v líniách, ktorými boli hľadané povrchové ložiská sa nazývajú pingový ťah. V prípade, že sú pingy hĺbené nepravidelne označujú sa ako pingové pole.
Lohr

Poloha

Obec má rozlohu 10,41 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 502 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Potápačská tlaková fľaša

Tlaková fľaša

Pri potápaní sa používajú tlakové fľaše vyrobené z ocele alebo z hliníka. Hasiči používajú aj tlakové fľaše z kevlarových kompozitných materiálov, ale tie sú z dôvodu vysokého vztlaku nevhodné na potápanie. Hliníkové fľaše majú celkovú hustotu nižšiu než oceľové fľaše, takže predstavujú pre potápača menšiu záťaž, čo môže byť výhodou, ale aj nevýhodou.
Používajú sa fľaše rôznych veľkostí, od 1,8 l do 18 l. Nominálny plniaci tlak je najčastejšie 232 bar alebo 300 bar (23,3 alebo 30 MPa).

Ventil

Vetil je pevne spojený s fľašou kónickým závitom alebo metrickým závitom. Rozlišujeme rôzne typy ventilov, podľa počtu alebo usporiadania výstupov na pripojenie regulátora, ako aj podľa spôsobu pripojenia regulátora.
Fládnitzské vřesoviště

Ochrana

Predmetom ochrany sú xerotermné trávinobylinné spoločenstvá s výskytom vzácnych druhov rastlín a živočíchov, druhová pestrosť stepného spoločenstva.
Apollo 5

Ciele misie

Rok po tragickej smrti astronautov v Apolle 1 pred jeho štartom z rampy LC-34 na Cape Kennedy bola vyslaná na obežnú dráhu Zeme loď bez astronautov s cieľom otestovať 14 360 kg ťažký lunárny modul (LM-1), vyrobený americkou firmou Grumman. Počas testu sa mali vyskúšať motory oboch stupňov mesačnej sekcie v prostredí vesmírneho vákua. Štart sa uskutočnil pomocou nosnej rakety Saturn IB, ktorá mala byť pôvodne použitá pre Apollo 1. Odklad letu až na január 1968 bol spôsobený vynútenými prestavbami podľa požiadaviek vyšetrovacej komisie aj prejavujúcimi sa drobnými závadami počas odpočítavania. Modul bol identický s verziou plánovanou pre použitie pri lete na Mesiac, chýbali mu iba pre tento skúšobný let nepotrebné podperné nohy.

Priebeh letu

Raketa Saturn IB (SA-204) odštartovala s loďou a lunárnym modulom v pondelok 22. januára 1968 o 22:48:09 svetového času (UTC) z Cape Kennedy. Po postupnom odhodení oboch stupňov nosnej rakety sa Apollo dostalo na obežnú dráhu vo výške 162 – 214 km nad povrchom Zeme. Z austrálskej sledovacej stanice v Canberre sa na pokyn aktivoval adaptér modulu SLA, odpojil sa tretí stupeň nosnej rakety (zanikol v atmosfére po troch rokoch), kužeľový kryt nahrádzajúci veliteľskú a servisnú sekciu a potom už lunárny modul letel samostatne. Tým bol program letu naplnený a NASA vyhlásila, že lunárny modul už nepotrebuje skúšať v bezpilotnom režime druhýkrát (ušetrí sa tak jedna raketa). Apollo 5 aj oddelene letiaci lunárny modul po úspešnej skúške na druhý deň zanikli v atmosfére. Pristátie žiadnej časti tohto Apolla na Zemi nebolo v pláne.
Fontenotte

Poloha

Obec má rozlohu 5,65 km². Najvyšší bod je položený 478 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 56 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Petergof (palác)

Petergof (rus. Петергоф – Petergof, meno je odvodené z nem. Peterhof = „Petrodvor“; 1944 – 2009 sa volal Petrodvorec= „Petropalác“) je  bývalá honosná rezidencia ruských imperátorov na brehu Fínskeho zálivu. 
Rezidencia sa začala budovať za Petra I. v 1709, ktorý v tom čase po víťaznej vojne nad Švédmi získal prístup k Baltskému moru a začal budovať novú metropolu Ruského impéria. Ten istý názov nesie aj mesto, ktoré sa v blízkosti bývalej cárskej rezidencia nachádza.

Dejiny

Imperátor Peter I. osobne dohliadal na práce na novej rezidencii a aj sa na nich osobne podieľal. Vytvoril rezidenciu, ktorej sa právom hovorilo ruské Versailles. Petergof tvorí niekoľko palácov, množstvo fontán, sôch, umelých jazierok a trávnikov.  Počas vojny bol palác a celá rezidencia vydrancované nemeckými vojskami. Po vojne nasledovala rozsiahla rekonštrukcia.

Objekty v rezidencii

Najväčšiu pozornosť si zaslúži barokový Veľký palác. Staval sa od 1714 do 1728 a autorom návrhu bol Domenico Trezzini, záhrady vytvoril Alexandre Le Blond. V roku 1752 budovu rozšíril Bartolomeo Rastrelli. V paláci je najväčšou Trónna sála. pozornosť si zaslúži aj menší tehlový palác Monplaisir.  V areáli je celkovo 134 fontán. Najobdivovanejším objektom je Veľká kaskáda, ktorú tvorí 64 fontán, 3 vodopády a 225 sôch. Ústrednou je súsošie Samsona, ktorý zabíja leva. Toto súsošie symbolizuje víťazstvo Petra I. nad Švédmi v roku 1709 (bitka pri Poltave). Lev je symbolom Švédskeho kráľovstva. Pozoruhodnou je aj socha Perzea s odseknutou hlavou medúzy Gorgony.
ISO 3166-2:IR

Kódy ISO 3166-2 pre Irán identifikujú 30 provincií. Prvá časť (IR) je medzinárodný kód pre Irán, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich provinciu.

Zoznam kódov

IR-01 Východný Azerbajdžan (Täbris)
IR-02 Západný Azerbajdžan (Orúmiych)
IR-03 Ardabil (Ardabil)
IR-04 Isfahán (Isfahán)
IR-05 Ejlam (Ejlam)
IR-06 Búšahr (Búšahr)
IR-07 Teherán (Teherán)
IR-08 Chahar Mahal-va-Bachtiari (Sahr Kord)
IR-10 Chúzestan (Ahvaz)
IR-11 Zandžán (Zandžán)
IR-12 Semnán (Semnán)
IR-13 Balúčistan (Zehedán)
IR-14 Fars (Šíráz)
IR-15 Kermán (Kermán)
IR-16 Kurdistan (Zanandaš)
IR-17 Kermanšá (Bachtarán)
IR-18 Bojer Ahmadí a Koehihyih (Jasudž)
IR-19 Gílán (Rascht)
IR-20 Lurestan (Chorramabad)
IR-21 Mázandarán (Sari)
IR-22 Markazi (Arak)
IR-23 Hormusgan (Bandare Abbás)
IR-24 Hamadán (Hamadán)
IR-25 Jazd (Jazd)
IR-26 Komm (Komm)
IR-27 Golestan (Gorgan)
IR-28 Kazvin (Kazvin)
IR-?? Severný Chorásan (Bodžnourd)
IR-?? Južný Chorásan (Birdžand)
IR-?? Razavi Chorásán (Mašhad)
Osthoffen

Poloha

Obec má rozlohu 5,11 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 816 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Apopi I.

Apopi I. alebo Aauserre Apopi alebo Apofis I. bol hyksósky faraón z 15. dynastie starého Egypta (Druhé prechodné obdobie). Podľa Turínskeho zoznamu kráľov vládol 40 rokov, a ak by prežil svojho protivníka Kamoseho, nie však Ahmoseho I., vládol by niekedy po roku 1500 pred Kr.
Počas prvých rokov svojej vlády mal Apopi rozhodujúci vplyv vo väčšine Egypta a obchodoval aj s tébskou 17. dynastiou. Váza patriaca jeho dcére Herit bola nájdená v hrobe Amenhohepa I., čo by poukazovalo na to, že v istom čase mohla byť jeho dcéra manželkou tébskeho kráľa. Rovnako možné je však aj to, že váza bola súčasťou koristi privezenej z vyplienenej Avaridy po Ahmosovom víťazstve nad Hyksósmi. Zdá sa, že v prvých rokoch jeho vlády mohol byť Horný Egypt Apopiho vazalským štátom, ale 17. dynastia postupne ovládla túto časť krajiny a najneskôr 15 rokov po Apopiho smrti boli Hyksósovia vyhnaní z Egypta.
Aauserre Apopi mohol a nemusel byť tou istou osobou ako Apopi II. Podľa niektorých egyptológov jestvovali dvaja faraóni tohto mena, iní veria, že obe mená sa vzťahujú na tú istú osobu. Predpokladá sa, že Apopi sa zmocnil trónu po smrti jeho predchodcu Chajana (Chejana), pretože ten určil za svojho následníka svojho syna Iannasa.
Apopiho trónne meno sa objavuje v židovskej Hagade ako meno faraóna, ktorý poznal faraóna, ktorý si vzal za manželku Abrahámovu manželku Sáru.
Červený kláštor

Areál kláštora

Hlavnými stavbami sú gotický jednoloďový Kostol svätého Antona Pustovníka (jeho stavbu začali po r. 1360) s bočnými kaplnkami, kláštorná budova s krížovou chodbou (pristavaná po r. 1400 k severnej strane kostola), tzv. hodinová veža a hospodárske budovy. Okolo týchto stavieb obiehalo opevnenie, ktorého múr mal aj cimburie. V ostatnom priestore boli samostatné domce pre mníchov. 
Jedným z historicky i umelecko-architektonicky najcennejších interiérov kláštornej budovy je refektár. Miestnosť zaklenutá dvoma poľami sieťovej klenby z druhej polovice 15. storočia je nádherným príkladom neskorogotickej architektúry. Rebrá s terakotových tvaroviek umožňujú dokonale vyniknúť jej krásnej geometrii. Miestnosť zaujme i svojou vzácnou nástennou výzdobou. Steny refektára po roku 1520 vyzdobili okolo okna ornamentálnymi vzormi a na stenách výjavmi z pašiového cyklu.
Hermin

Poloha

Obec má rozlohu 4,19 km². Najvyšší bod je položený 165 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barbières

Poloha

Obec má rozlohu 14,4 km². Najvyšší bod je položený 1 322 m n. m. a najnižší bod 389 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 898 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slavkovský les

Slavkovský les je geomorfologická jednotka v severnej časti Karlovarskej vrchoviny. Najvyšším vrchom Slavkovského lesa je Lesný (983 m n. m.). Pre vrchovinu Slavkovského lesa sú charakteristické rozsiahle rašeliniská, lesné komplexy a početné minerálne pramene. Značná časť vrchoviny je chránená v CHKO Slavkovský les.
Bourg-le-Comte

Poloha

Obec má rozlohu 11,4 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE