Elizabeth Short

Životopis

Narodila sa v Bostone v štáte Massachusetts ako tretia z piatich dcér Cleo a Phoebe May Short (r. Sawyer). Spoločne s rodičmi a štyrmi sestrami sa neskôr presťahovali do Medfordu, v rovnakom štáte, kde prežila väčšinu svojho života. Po tom ako sa jej otcovi nedarilo v práci v roku 1930 opustil rodinu, svoje auto odstavil na jednom z mostov, aby všetci predpokladali, že spáchal samovraždu. Elizabeth patrila medzi priemerné študentky na Medford High School a trpela astmou. Ako pätnásťročná podstúpila operáciu pľúc a lekári jej navrhli, aby sa počas zimných mesiacov presťahovala na miesto miernejšieho podnebia aby sa predišlo ďalším komplikáciám s dýchaním. Na popud matky, odišla Elizabeth pracovať na Miami na Floride. Elizabeth žila celé tri roky v zimnom období na Floride a na zvyšok roka sa vracala za rodinou do Medfordu. 
V roku 1942 dostala Elizabethina matka dopis od jej manžela (otca Elizabeth), ktorý priznal, že v skutočnosti nespáchal samovraždu a že začal žiť nový život v jednom meste v Kalifornií. Elizabeth, sa ako osemnásťročná presťahovala do Valleja, kde žila so svojím otcom, ktorého nevidela od svojich šiestich rokov. V januári 1943 sa obaja odsťahovali do neďalekého Los Angeles. Tam sa začali objavovať aj prvé nezhody medzi ňou a otcom, ktorý o nej tvrdil že je neporiadna a nezodpovedná. Krátko potom žila s niekoľkými priateľmi v lacnom hoteli. V polovici roku 1943 sa presťahovala do Santa Barbary, kde bola dňa 23. septembra 1943 zatknutá, pretože ako neplnoletá požívala alkohol v jednom z miestnych barov. Z úradu pre mladistvých ju poslali späť do Medfordu, ale namiesto toho sa vrátila na Floridu, pričom len príležitostne navštívila rodinu v Medforde. 
V septembri 1944 mala krátky románik s vojakom Josephom Gordonom Ficlingom. Elizabeth sa na Floride spoznala s majorom Matthewom Michaelom Gordonom Jr., dôstojníkom armádneho letectva v 2. skupine Air Commando Group. Do Matthewa sa zamilovala a dokonca sa s ním aj zasnúbila. Keď musel odísť späť na vojnu začiatkom roka 1945 sa Elizabeth vrátila späť k rodine do Medfordu, kde začala pracovať ako servírka a čakala na návrat snúbenca. Dňa 22. augusta 1945 dostala telegram, že jej snúbenec zahynul pri leteckej havárií. 
V apríli 1946 odišla z Medfordu do Chicaga, kde znovu nadviazala vzťah s vojakom Josephom Gordonom Ficlingom, ktorého poznala z Floridy. Neskôr sa presťahovali na Long Beach, kde sa chceli zosobášiť ale nestalo sa tak. Často sa sťahovali z hotela do hotelu v Long Beach, Los  Angeles a Hollywoode. V auguste 1946 ukončila vzťah s Gordonom. Odvtedy mala zopár krátkych známostí a žila v lacných hoteloch. 
V decembri 1946 odišla do San Diega, odkiaľ poslala list jej bývalému priateľovi Gordonovi že odchádza s akýmsi Jackom do Chicaga aby sa stala modelkou. Nakoniec odišla do San Diega, kde ju odviezol náhodný chlap menom Robert Manley, ktorého spoznala po tom ako stopovala na ceste. V San Diegu spolu strávili noc, Manley spal na posteli a Elizabeth na pohovke, pretože sa necítila dobre. Druhý deň ráno ju Manley odviezol domov do Los Angeles, pretože sa mala v jednom s hotelov stretnúť s jej sestrou Virginiou a potom odísť k nej do Berkeley.
Krátko pred svojou smrťou pracovala ako servírka a mala prenajatú izbu za nočným klubom Florentine Gardens na Hollywood Boulevard. Mala sen sa stať známou herečkou a túžila preraziť v Hollywoode.

Pred vraždou

Dňa 9. januára 1947 prišla do svojej prenajatej izby v Los Angeles, po krátkej ceste spoločne s Robertom Manleym, 25-ročným ženatým predavačom, s ktorým mala menší románik. Manley čakal, kým sa vráti až do 18.30 hodín večer. Traja svedkovia tvrdili, že ju videli v jednom z barov, ktorý sa nachádzal zhruba pol míle (0,80km) od Biltimore Hotelu, kde sa mala Elizabeth stretnúť so svojou sestrou. Ostatné okolnosti sú však neznáme.

Telo

Ráno 15. januára 1947 bolo nájdené polonahé ženské telo v páse rozdelené na dve polovice, na západnej strane South Norton Avenue, uprostred medzi Coliseum Street a West 39th Street v parku Leimert v Los Angeles. Jedna z miestnych obyvateľov, Betty Bersingerová, objavila jej telo približne okolo 10. hodiny ráno, keď bola na prechádzke s jej dcérou. Z počiatku si myslela, že ide o vyhodenú figurínu z obchodu s oblečením. Keď sa však pozrela bližšie, uvidela že ide o skutočné ľudské telo a zavolala políciu. 
Telo Elizabeth bolo zbité, úplne vysiate od krvi a oddelené na dve polovice ktoré boli pohodené neďaleko od seba. Bola celá bledá, mala rozrezanú tvár od kútikov úst až k ušiam, čím sa vytvoril efekt známy ako "Glasgow smile". Mala niekoľko rezov na stehne a prsiach, kde boli tiež odrezané časti mäsa, chýbali jej tiež časti kože. Jej črevá boli úhľadne zastrčené pod jej zadok. V prázdnej dutine brucha boli nájdené exkrementy. Na nohe mala vytetovanú ružu, ktorá jej bola vyrezaná a zastrčená do vagíny. Mŕtvola ležala s rukami nad hlavou, lakte mala ohnuté v pravom uhle a nohy roztiahnuté. Po okolí miesta činu boli všade vnútornosti a vo vreci od cementu našli krv z jej tela. Koroner zistil, že zomrela asi desať hodín po objavení tela, čiže v počas večera 14. januára a ranných hodín 15. januára. 
Na mieste kde bolo objavené telo sa v priebehu pár minút objavili davy ľudí a reportérov. Prípad vzbudil veľký záujem verejnosti a médií. Prípad nesie názov Black Dahlia a stal sa jedným z najväčších nevyriešených záhad storočia.

Pitva

Pitva tela bola vykonaná 16. januára 1947, Frederickom Newbarrom, krajského koronera oblasti Los Angeles. Newbarrova pitevná správa uviedla, že Elizabeth bola 165 cm vysoká a vážila 52 kg. Mala svetlomodré oči, tmavohnedé vlasy a zuby mala v horšom stave. Na jej tele boli vidieť známky zviazania členkov, zápästia a krku. Mala nepravidelnú lateráciu so stratou povrchového tkaniva na pravom prsníku. Newbarr tiež spomenul trhliny kože na pravom predlaktí, ľavej hornej časti paže a dolnej ľavej strane hrudníka. 
Jej telo bolo úplne rozrezané na polovicu technikou, ktorá sa používala v tridsiatych rokoch 20 storočia. Jej spodná časť tela bola odstránená prenesením chrbtice medzi druhým a tretím bedrovým stavcom, čím došlo k oddeleniu čreva a dvanástniku. Newbarr tiež spomenul, že mala veľmi malé podliatiny pozdĺž línie rezu, čo naznačuje, že bola vykonaná po smrti. Rez mal dĺžku 108 mm a bol pozdĺžny od pupku k suprapubickej oblasti. Rezy na tvári merali 76 mm na pravej strane tváre a na ľavej 64 mm. Lebka zlomená nebola ale na pravej strane pokožky hlavy sa objavili podliatiny s malým množstvom krvácania v subarachnoidnej oblasti na pravej strane, v súlade s údermi do hlavy. Príčina smrti bola určená ako krvácanie do mozgu, ktoré nastalo z úderov do hlavy a tváre. Newbarr tiež poznamenal, že jej análny otvor bol rozšírený na 44 mm, čím nie je vylúčená možnosť, že bola znásilnená. Boli odobraté vzorky z tela, či sa nenachádzali v tele spermie, výsledky však boli negatívne.

Vyšetrovanie

Pred pitvou vedela polícia veľmi rýchlo identifikovať Elizabeth, na základe odtlačkov prstov, ktoré sa zhodovali s odtlačkami prstov z roku 1943, keď bola zatknutá za požívanie alkoholu. Policajti prišli k matke Elizabeth najskôr s tvrdením že Elizabeth vyhrala súťaž krásy a po dôvernom rozhovore neskôr oznámili jej matke, že jej dcéra bola zavraždená. Novinári ponúkli rodine Elizabeth, že im zaplatia letenku aj ubytovanie v Los Angeles, ak pomôžu s vyšetrovaním. Matku Elizabeth odradila táto ponuka od novinárov a chcela súkromie. Po čase sa začali objavovať správy, že Elizabeth bola mladé dievča ktoré milovalo si užívať život, preto prišla aj do Hollywoodu. Iné noviny o nej hovorili ako o "radodajke" ktorá jej neskôr priniesla aj smrť.
Dňa 21. januára 1947 sa objavil telefonát do kancelárie jedného z vyšetrovateľov, že on je vrah Elizabeth a že aby očakával že mu pošle do pošty zopár "suvenírov" od Elizabeth. 
Dňa 24. januára 1947 pracovník americkej poštovej služby objavil obálku od podozrivého. Obálka bola adresovaná "The Los Angeles Examiner and the others in Los Angeles" s jednotlivými slovami ktoré boli vyrezané a prilepené z novinových výstrižkov. Okrem toho bolo v liste napísaný titulok s názvom "Tu je Dahlia a jej majetok". Obálka obsahovala jej rodinné fotografie, rodný list a rôzne mená napísané na papieri. Balík bol jasne cítiť benzínom podobne ako telo Elizabeth. Polícia usúdila že sa jedná o odkaz jej vraha. Niekoľko odtlačkov z obálky bolo poslané na nezávislé testovanie ale nemohli byť riadne analyzované. V ten rovnaký deň, prišla ďalšia zásielka, tento krát s kabelkou a čiernymi semišovými topánkami ktoré patrili Elizabeth. Tiež boli čistené benzínom, čím zničili odtlačky prstov. 
Polícia prišla na meno Mark Hansen, ktorý bol údajným odosielateľom balíka za podozrivého. Hansen vlastnil jeden z nočných klubov a divadlo. Býval spoločne s Elizabeth na ubytovni aj s inými priateľmi. Ann Toth, ktorá bola spolubývajúcou Elizabeth, povedala vyšetrovateľom, že Elizabeth odmietla sexuálne ponuky od Hansena a usúdila, že by to mohla byť jedna z možností prečo by ju zabil. Podozrivých z vraždy bolo vyše 150 mužov. Polícia tiež uviedla rozhovor s ľuďmi ktorý boli spomenutý v balíku ktorý dostali od vraha. 
Na prípade "Black Dahlia" pracovalo cez 750 vyšetrovateľov. Polícia prišla aj s ponukou odmeny za každú informáciu, na ktorú sa prihlásilo mnoho ľudí no väčšinou išlo o falošné informácie.

Médiá

V médiách bol neskutočný ošiaľ okolo prípadu "Black Dahlia", objavili sa teda rôzne správy ako napríklad že Elizabeth bola mučená niekoľko hodín, čo neskôr polícia vyvrátila a utajila pravú príčinu smrti (krvácanie do mozgu). Médiá sa tiež dozvedeli o nátlaku Marka Hansena na Elizabeth, tiež hovorili nepravdivé informácie, že sa Elizabeth živila ako striptérka a tiež o tom, že bola lesbička. Jeden z reportérov prišiel aj s dopisom od údajného vraha, kde písal, že sa prizná k vražde ak dostane iba 10 rokov väzenia. 
Dňa 1. februára 1947 Los Angeles Daily News oznámila, že prípad "narazil na kamennú stenu". Tiež prišli prvé podozrenia že vraj môže byť chirurg alebo niekto s lekárskymi skúsenosťami, keď bolo telo oddelené od seba. V polovici februára 1947 polícia zatkla niekoľko študentov na University of Southern California Medical School, ktorá sa nachádzala v blízkosti kde sa našlo telo. Všetci zo študentov však boli prepustení.

Podozrivý

Vražda Elizabeth obletela svet neskutočnou rýchlosťou a spoločne s tým, prišlo polícií mnoho priznaní ohľadom jej vraha. Priznaní bolo zhruba 60, poväčšine zo strany mužov. Postupne prišlo s priznaním viac a viac ľudí. Bolo ich až 500, pričom niektorí sa v čase jej úmrtia ešte ani nenarodili. 
Pracovníci v hoteli Biltimore, kam mala Elizabeth namierené pár dní pred smrťou, niekoľkokrát hovorili o tom, že na poschodí videli ducha Elizabeth. 
V roku 2003, Ralph Asdel, jeden z detektívov, ktorý pracoval na tomto prípade, povedal, že veril, že sa rozprával s vrahoml Elizabeth. Bol údajne videný s jeho autom v blízkosti miesta, kde bolo nájdené jej telo v skorých ranných hodinách. Mal pri sebe údajne vrece a nechal si otvorené zadné dvere. Keď uvidel, ako sa k nemu blíži človek, nasadol do auta a odišiel. 
Keďže na objasnení vraždy spolupracovali aj médiá, redaktor z Timesu Larry Harsnisch uviedol, že by vrah mohol byť aj lekár Walter Bayley. Do zoznamu podozrivých patrili aj Leslie Dillon, Joseph A. Dumais, Artie Manley, Jack Anderson Wilson a iní.   
Polícia zvažovala ako vraha aj Georga Hilla Hodela Jr., no nikdy nebol oficiálne obvinený. Zvrat prišiel až vtedy, keď ho jeho vlastný syn obvinil z niekoľkých vrážd a znásilnení. Nikdy nebol vo väzení a niekoľkokrát utiekol z krajiny. 
Robert Manley, ktorý viezol Elizabeth do hotela, skončil ku koncu života na psychiatrii, pretože sa sťažoval, že počuje rôzne hlasy v jeho hlave. Joseph Dumais sa priznal k vražde, no nakoniec sa ukázalo, že počas vraždy bol na vojenskej základni. Podozrivý bol aj George Hodel, ktorý študoval medicínu a venoval sa chirurgii. Okrem toho, že pracoval ako doktor mal jedenásť detí s rôznymi ženami. Neskôr sa však ukázalo, že Hodel nie je vrahom.  
Vrah nie je dodnes známy.

Teórie

Niekoľko kriminalistov spájalo vraždu Elizabeth aj s inými vraždami, ktoré sa diali v okolí a mysleli si, že vraha už chytili, len sa bojí priznať k vražde, ktorá by mu  zaistila elektrické kreslo. 
Dňa 10. februára 1947 bola zavraždená Jeanne Frenchová, ktorá bola veľmi podobná s prípadom "Black Dahlia". 
V roku 1991, žena menom Janice Knowltonová, ktorá mala v čase vraždy Elizabeth iba desať rokov, tvrdila, že bola svedkom, keď jej otec George Knolton buchol kladivom Elizabeth Shortovú v  garáži ich rodinného domu vo Westminsteri. Tiež vydala knihu s názvom Daddy was the Black Dahlia Killer, ktorá vyšla v roku 1995. Tieto tvrdenia boli nepravdivé, čo vyvrátila blízka rodina Knowltonovej a tiež aj polícia. Vraj Knowltonová tomu verila až natoľko, že si vytvorila vlastnú realitu. 
Kniha Johna Gilmora z roku 1994 s názvom Severed: The True Story of the Black Dahlia Murder, naznačuje spojenie vrážd Elizabeth a vraždou Georgette Bauerdorfovej, ktorá bola v roku 1944 uškrtená na smrť v jej dome. Spojením medzi týmito dvomi ženami mohlo byť aj to, že obe pracovali ako servírky. 
V roku 2017 vyšla kniha s názvom Black Dahlia, Red Rose, od autorky Pie Eatwell, ktorá sa zameriava na Leslie Dillona, Marka Hansena a Jeffa Connorsa. Jedným z motívov vraždy mala byť údajne aj to, že Elizabeth vedela o mužskej angažovanosti ohľadom okrádania hotelov. Ďalej trvá na tom, že bola zavraždená v Aster Motel v Los Angeles, kde majitelia hotelu oznámili, že jedna z ich izieb je špinavá od krvi a fekálií. Krátko po tom, bolo nájdené zohavené telo Elizabeth.

Prezývka "Black Dahlia"

Podľa novín krátko po vražde dostala Elizabeth prezývku "Black Dahlia", údajne túto prezývku dostala od jej kolegov z Long Beach na základe filmu Blue Dahlia, druhá možnosť je, že ju dostala preto, lebo často nosila vo vlasoch tento kvet. A čierna preto, pretože často nosila čisto čierne oblečenie.

Pohreb

Elizabeth Short je pochovaná v Oaklande v Kalifornii. Po tom, čo sa jej sestry vydali a nechali matku bývať samú, sa presťahovala do Oaklandu, aby bola bližšie k hrobu svojej dcéry. V Oaklande žila až do jej 90. rokov.

Nasledujúce roky

Vražda Elizabeth Short je jedna z najbrutálnejších a najdesivejších zločinov v americkej histórii. Časopis Time to označil ako jeden z najslávnejších a nevyriešených prípadov na svete.

Stopy v kinematografii

Život Elizabeth bol inšpirujúciou pre množstvo spisovateľov a filmárov. Medzi najznámejšie patrí román Jamesa Ellroya z roku 1987 s názvom The Black Dahlia, ktorý bol aj filmovo spracovaný režisérom Brianom De Palmaom v roku 2006 s menšími úpravami. Elizabeth Short stvárnila herečka Mia Kirshner. V roku 2011 sa objavil tento prípad v jednej z častí prvej série seriálu American Horror Story, ktorý bol však pozmenený. Elizabeth stvárnila herečka Mena Suvari. Mena si postavu Elizabeth zahrala aj druhýkrát, v roku 2018 v rovnakom seriáli, ale v ôsmej sérii. Autorka Pia Eatwell pracovala na dokumente ohľadom vraždy Elizabeth Short podľa jej knižnej predlohy ktorá má názov Black Dahlia, Red Rose.