Ara hyacintová

Veľkosť

Papagáj ara hyacintová dosahuje dĺžku jedného metra. Krídla samca majú v priemere 40 7 cm, chvost je v priemere 51cm dlhý. Hmotnosť ary hyacintovej môže dosiahnuť 1,5 až 2 kilogramy.

Sfarbenie

Ara hyacintová má perie na celom tele z väčšej časti sfarbené do sýto kobaltova. Krídla sú trochu tmavšie ako hlava a krk. Perie na spodnej strane chvosta je šedé. Neoperené okolie oka a pásik holej kože na hranici spodnej časti zobáku má žlté sfarbenie. Zobák ary hyacintovej je šedočierny, dúhovka oka tmavohnedá, beháky sú tmavošedé. Nádherná modrá Ara Ara Hyacintová meria až 100 cm. a patrí medzi najväčšie svojho druhu. Zároveň je to najväčší papagáj vôbec , ktorý dokáže lietať. Váži v priemere jeden a pol kg a po papagájovi Kakapo je druhým najťažším papagájom na svete . Perie má sfarbené do kobaltovej modrej , len okolie očí a zobáka, ktoré je neoperené , je sýto žltej farby

Životné prostredie

Ara hyacintová žije hlboko v hustých juhoamerických dažďových pralesoch, palmových močiaroch a v blízkosti vodných tokov. Vďaka systematickému ničeniu jej prirodzeného životného prostredia a nelegálnemu odchytu dnes prežíva v troch oddelených populáciách a to v južnej Brazílii, v Bolívii a v severovýchodnom Paraguaji. Na niektorých miestach je relatívne hojný, ale na väčšej časti pôvodného výskytu je vyhubený.
Tieto vtáky hniezdia v dutinách veľkých stromov. Najbežnejšia znáška počas jedného hniezdenia sú jedno, alebo dve vajcia. Nakoľko druhé vajce tento vták znesie viac dní po prvom, bežne sa stáva, že po vyliahnutí prežije iba prvé mláďa, druhé sa vyliahne neskôr a tak nedokáže konkurovať silnejšiemu, staršiemu súrodencovi. Mláďatá zostávajú pri svojich rodičoch do troch mesiacov. Dospelé a schopné plodiť potomstvo sa ary hyacintové stanú až vo veku siedmich rokov.
Ara hyacintová je ohrozeným druhom a jeho celkové počty v jeho prirodzenom prostredí sa odhadujú na 4 000 kusov. Tento papagáj je chránený zmluvou CITES (úplný zákaz obchodovania).
U týchto papagájov je pre ary dosť neobvyklý spôsob zberu potravy na zemi. Jeden druh palmy, ktorého orechmi sa ara hyacintová živí, má celý kmeň pod zemou, nad zem vyčnievajú iba jeho listy s plodmi. Zobáky ary sú prispôsobené na drvenie tvrdých orechov, no napriek tomu ich tieto papagáje zvyknú vyberať čiastočne natrávené z trusu dobytka.

Chov ary hyacintovej

Prvýkrát bola ara hyacintová dovezená do Európy v roku 1867 do londýnskej zoologickej záhrady. V súčasnosti je považovaná za ohrozený druh aj preto, lebo bola odchytávaná ako výhodný tovar pre obchod s exotickým vtáctvom ako aj pre ich perie indiánskym kmeňom Kayapo z Gorotire v južnej Brazíli. Títo indiáni používajú toto perie na výrobu čeleniek, suvenírov pre turistov. Spolu s inými pralesnými zvieratami sú ary hyacintové ohrozené likvidáciou ich prirodzeného životného prostredia vypaľovaním dažďových pralesov.
Minesotská zoologická záhrada v Spojených štátoch spolu s fondom BioBrasil a so Svetovým fondom divočiny (World Wildlife Fund, skr. WWF) spolupracujú pri zachovaní genofondu ary hyacintovej.

Chov vo voliérach

Tento papagáj dobre znáša aj tvrdšie poveternostné podmienky. Nemá rád prievan, potrebuje voliéru väčších rozmerov. Konštrukcia voliéry musí byť z pevného železa s pletivom z hrubého drôtu.

Domáci miláčikovia

Podľa Grahla je ara hyacintová vľúdny neagresívny papagáj. Osamote chovaný vták si v krátkom čase zvykne na svojho ošetrovateľa a na členov jeho rodiny. Nie sú známe prípady, že by tento papagáj niekomu z nich ublížil. Tieto papagáje boli v minulosti často chované na stojanoch pripútané retiazkou. Ak bola táto retiazka slabšia svojim silným zobákom ju bez problémov preštikli.

Potrava

Ich potrava je rovnaká ako u všetkých papagájov ara. Majú radi orechy, rôzne zelené krmivo, slnečnicu, ale aj kukuricu, mrkvu, ovocie, hrozienka, varenú ryžu, piškóty, suchý chlieb, potrebné je aby mali dostatok čerstvých vetvičiek na rozhrýzavanie.