Robert van Gulik

Životopis

Robert van Gulik sa narodil v Zutphene v Holandsku v rodine lekára-dôstojníka holandskej armády vo vtedajších východoholandských Indiách, dnes známych ako Indonézia. Od troch do dvanástich rokov žil v Batávii (dnešná Jakarta), kde sa učil mandarínsku čínštinu a iné jazyky. V rokoch 1929 až 1934 študoval Indisch Recht (právo holandskej Indie) a indológiu (indonézsku kultúru) na Leidenskej univerzite a doktorát získal za dizertačnú prácu o kulte koňa v severovýchodnej Ázii. V priebehu svojej kariéry diplomata však neustále pokračoval v štúdiách.
Jeho talent lingvistu ho predurčil na prácu v holandskej zahraničnej službe. Od roku 1935 pôsobil ako holandský diplomat v Japonsku, v Číne, v Indii a v Libanone. V roku 1941 vyhlásilo Japonsko vojnu Holandsku, no van Gulik s ostatnými pracovníkmi konzulátu bol evakuovaný z Japonska až v roku 1942. Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako tajomník holandskej misie v Chongqingu. Počas tohto obdobia sa spoznal s Číňankou Shui Shi-fang, ktorú si vzal za manželku. Mali spolu štyri deti.
Po skončení vojny sa vrátil do Holandska, no vzápätí odchádza do Spojených štátov, ako člen rady holandského veľvyslanectva vo Washingtone. V roku 1949 sa vracia do Japonska, kde zostáva štyri roky. Počas pobytu v Tokiu vydáva svoje prvé dve knihy, preklad Slávnych príbehov sudcu Ti a súkromne publikuje knihu erotických farebných výtlačkov z dynastie Ming. Neskôr bol vysielaný na miesta diplomata po celom svete, od Kuala Lumpur cez Bejrút (počas občianskej vojny 1958) až po Haag. Od roku 1965 až do svojej predčasnej smrti na rakovinu v roku 1967 bol holandským veľvyslancom v Japonsku.
Počas života napísal približne dvadsať esejí a monografií, a to najmä o rôznych aspektoch čínskej kultúry.
Počas svojho života bol Robert van Gulik uznávaným európskym expertom na čínske cisárske právo.

Tvorba

Tvorbu Roberta van Gulika tvoria dve skupiny detektívnych príbehov. V prvej skupine sudca Ti rieši spravidla tri prípady naraz (obyčaj tradičných čínskych detektívnych románov), v druhej skupine rieši prípad jeden. Detektívne príbehy sú charakteristické tým, že odpoveď kto ktorý zločin spáchal sa dozvedáme postupne, čo je rozdiel oproti tradičnej európskej alebo americkej detektívke, kde býva rozuzlenie vždy na konci.
Príbehy a lokality sú vymyslené, okrem lokality prvého pôsobiska sudcu Ti, ktorým bol reálny okres Peng-laj na severovýchodnom pobreží vtedajšej čínskej ríše. Niektoré motívy prevzal van Gulik zo starých čínskych prameňov, napr. kadidlové hodiny z poviedky Päť priaznivých mesiacov pochádzajú zo SIang-jin-tchu-kchao, zbierky z roku 1878. Z rovnakého prameňa pochádza aj opis labyrintu v románe Čínske vraždy v bludisku. Narážka na oči mačky zo Strašidelného kláštora je prevzatá z anekdoty o slávnom básnikovi Ou-jang Siu (1007 – 1072), ktorý mal starý obraz mačky medzi pivóniami. Ou-jang Siu o tomto obraze vyhlásil, že musel byť namaľovaný napoludnie, pretože mačka má oči privreté a pivónia ma kvety povädnuté.
Vo van Gulikových detektívnych príbehoch prejavujú vzdelanci obdiv ku konfucianizmu a zosmiešňujú budhizmus. Úvahy o konfucianizme a taoizme, ktorými autor príbehy dokresľuje, vychádzajú z autentickej znalosti klasických čínskych textov. Okrem toho tieto príbehy oplývajú čínskymi reáliami. Van Gulik si nenechá ujsť žiadnu príležitosť, aby oboznámil čitateľa s čínskymi zvykmi a čínskym spôsobom života. Čitateľ je zábavnou formou oboznámený s najrozličnejšími detailmi čínskeho života a s čínskym myslením. Ak sa v texte vyskytnú anachronizmy, van Gulik na ne v doslovoch románov zvlášť upozorňuje.
Takmer všetky romány o sudcovi Tim van Gulik sám ilustroval, prípadne doplnil nákresmi.