google/wiki40b huggingface dataset:
Sriem (historické územie)

Sriem (iné názvy: Srem, zriedkavo Srjem, Syrmia, Sirmia, srb. Srem, chorv. Srijem, lat. Sirmium, Syrmium, Syrmia, nem. Syrmien, Sirmien, maď. Szerém (ség), tur. Sirem) je historické resp. geografické územie vo východnej Slavónii medzi Sávou a Dunajom v dnešnom Srbsku a Chorvátsku. Srbská časť administratívne tvorí Sriemsky obvod, chorvátska časť je súčasťou najmä Vukovarsko-sriemskej župy.

Dejiny

Meno má podľa mesta Sirmium, ktorého zrúcaniny sú dnes súčasťou mesta Sremska Mitrovica. Toto mesto bývalo v staroveku hlavným mestom Dolnej Panónie, v časoch rímskeho cisárstva sa stalo význačným obchodným mestom a dôležitým zbrojiskom proti Dákom. Neskôr sa mesto stalo hlavným mestom rímskej provincie. Čoskoro tu bolo založené biskupstvo (Sriemske biskupstvo).
Po sťahovaní národov mesto zaniklo a jeho meno sa začalo používať na označenie okolitej krajiny. V 6. – 7. storočí územie obsadili Slovania. Na konci 8. storočia územie dobyli Frankovia. Okolo roku 827 až 829 dobyli územie Bulhari. Roku 1018 územia dobyla spolu s Bulharskom Byzantská ríša úkladným zavraždením tamojšieho vojvodu Sermona. Z dôvodu vtedajšieho administratívneho začlenenia v Byzantskej ríši (Sriemska thema) sa od týchto čias až do začiatku 14. storočia ako Sriem označovala aj dnešná Mačva (vtedy Dolný Sriem). V roku 1073 Sriem dobylo Uhorsko. V rokoch 1127 a 1152 dobývali územie opäť Byzantínci, ktorí sa ho na krátky čas zmocnili, ale už v roku 1165 ho zas vrátili Uhorsku. V rokoch 1282 – 1316 v Dolnom Srieme vládol tzv. sriemsky kráľ Štefan Dragutin ako uhorský vazal.
Územie bolo často pustošené nájazdmi osmanských Turkov, až ho napokon v rokoch 1521 a 1524 a 1538 definitívne dobyli. Turci tu administratívne vytvorili Sriemsky sandžak.
V rokoch 1688 a 1718 bolo územie dobyté od Turkov a (Karloveckým mierom z roku 1699 aj oficiálne) vrátené Habsburgovcom a začlenené do Vojenskej hranice. Od roku 1745 bola severozápadná časť súčasťou habsburského (uhorského) Slavónskeho kráľovstva ako Sriemska župa (okrem rokov 1848 – 1849 kedy bola táto časť územia súčasťou Srbskej vojvodiny a rokov 1849 – 1860, kedy bola súčasťou Vojvodstva Srbsko a Temešvársky Banát); zvyšok Sriemu patril naďalej do habsburskej Vojenskej hranice.
V roku 1868/1872 sa Sriem (spočiatku, teda do roku (?) 1881, bez častí patriacich do Vojenskej hranice) stal súčasťou Chorvátsko-slavónskeho kráľovstva, a tým aj Uhorska (v širšom zmysle).
Od roku 1918 bol súčasťou Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov resp. Juhoslávie. Do roku 1929 naďalej tvoril samostatnú administratívnu jednotku – Vukovarskú oblasť (nazývanú aj Oblasť Sriem). Od roku 1929 bol administratívne súčasťou Dunajskej bánoviny a Sávskej bánoviny. V rokoch 1941 – 1945 bol celý Sriem súčasťou vojnového Chorvátskeho štátu; administratívne sa označoval ako Veľžupa Vuka. V roku 1945 bol Sriem v rámci obnovenej Juhoslávie opäť rozdelený medzi Chorvátsko a Srbsko. Začiatkom 90. rokov bol súčasťou neuznanej Republiky Srbská Krajina. Dnes je Sriem stále rozdelený medzi Chorvátsko a Srbsko.
Saint-Poix

Poloha

Obec má rozlohu 7,38 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 398 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Secenans

Poloha

Obec má rozlohu 2,88 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 293 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 154 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
CBA

Firma na Slovensku

Na Slovensku spoločnosť vznikla v roku 2003, jej zakladateľom bol Marián Šufliarsky. Výkonným riaditeľom spoločnosti na Slovensku je Lukáš Mucha (CBA Slovakia, a.s.). Na našom území zamestnáva zhruba 2 400 zamestnancov a má 341 pobočiek.
Nové diery

Nové diery je turisticky významná tiesňava v Krivánskej Malej Fatre, súčasť Jánošíkových dier.
Tiesňava Nové diery sa nachádza v národnej prírodnej rezervácii Rozsutec. Vybieha z Dolných dier proti prúdu menšieho prítoku Dierového potoka. Nachádzajú sa tu 4 vodopády s výškou 1 až 2 metre, ktoré sú súčasťou prírodnej pamiatky Vodopády Dierového potoka. Pomenovanie dostali podľa toho, že boli z celej sústavy Jánošíkových dier sprístupnené ako posledné. Bizarné skalné útvary so špecifickou klímou sú domovom viacerých zaujímavých druhov rastlín a živočíchov.
Sansa

Poloha

Obec má rozlohu 22,27 km². Najvyšší bod je položený 2 459 m n. m. a najnižší bod 1 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 24 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Destilácia (chémia)

Destilácia je fyzikálna metóda na oddeľovanie látok z kvapalných zmesí na základe ich charakteristických teplôt varu (napr. výroba destilovanej vody, výroba benzínu). Využíva fakt, že pri zmesi látok (s výnimkou azeotropických zmesí) je zloženie pár nad kvapalinou iné ako zloženie kvapalnej fázy.
Zmes látok sa zahrieva, kým nedosiahne želanú teplotu, pri ktorej dochádza k varu a k odparovaniu oddeľovanej látky. Pary oddeľovanej látky sa odvádzajú od kvapalnej zmesi do chladiča, kde dochádza ku kondenzácii pár na kvapalné skupenstvo. Oddeľovaná látka sa potom zachytáva v kvapalnej podobe (kondenzát, destilát). Keďže teplota varu látky stúpa so stúpajúcim tlakom, môžeme znížením tlaku destilovať tú istú zmes pri nižších teplotách (destilácia za zníženého tlaku), čo umožňuje destilovať látky, ktoré by sa pri vyšších teplotách rozkladali.
Ak sa teplota zmesi postupne zvyšuje a pri rôznych teplotách sa zachytávajú rôzne súčasti (frakcie) z jednej zmesi, hovoríme o frakčnej destilácii.
Pokiaľ je destilát nedostatočne čistý a obsahuje viac vyššievrúcej zložky ako je prípustné, je možné ho prečistiť opakovanou destiláciou. Rovnaký efekt viacnásobnej destilácie je možné dosiahnúť zaradením rektifikačnej kolóny do destilačnej aparatúry. Časť pár vydestilovanej zmesi nie je odvedená do chladiča, ale po skondenzovaní spätne prúdi rektifikačnou kolónou do destilačnej banky (spätný tok). Tieto skondenzované pary sa pri spätnom toku stretávajú s hore vystupujúcimi parami. Pri tomto stretnutí sa hore vystupujúce pary obohacujú o nižšievrúcu zložku a zostupujúci kondenzát sa obohacuje o vyššievrúcu zložku. 
V priemysle sa destilácia používa napríklad pri výrobe etanolu alebo pri separácii jednotlivých zložiek ropy.
Puy-Saint-Gulmier

Poloha

Obec má rozlohu 20,19 km². Najvyšší bod je položený 853 m n. m. a najnižší bod 616 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hans-Dietrich Genscher

Udalosti v roku 1989

30. septembra 1989 z balkóna pražského veľvyslanectva NSR v Lobkovickom paláci oznámil utečencom – desaťtisícom občanov vtedajšej Nemeckej demokratickej republiky, ktorí sa rozhodli na západonemeckej ambasáde žiadať o azyl a povolenie odcestovať do NSR, že im bude umožnené vycestovať na slobodu.
Barysav

Barysav (biel. Барысаў, rus. Борисов – Borisov) je mesto v Minskej oblasti v Bielorusku. V roku 2013 bola jeho populácia 180 100 obyvateľov.
Villefontaine

Poloha

Obec má rozlohu 11,63 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 18 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:SD

Kódy ISO 3166-2 pre Sudán identifikujú 26 štátov. Prvá časť (SD) je medzinárodný kód pre Sudán, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich štát.

Zoznam kódov

SD-01 Severný štát (Dongola)
SD-02 Severný Dárfúr (Al-Fašir)
SD-03 Chartúm (Chartúm)
SD-04 Rieka Níl (Dámir)
SD-05 Kassala (Kassala)
SD-06 Gedarif (Gedarif)
SD-07 Gezira (Vád Medaní)
SD-08 Biely Níl (Rabak)
SD-09 Severný Kordofán (Obejd)
SD-10 Západný Kordofán (Al-Fula)
SD-11 Južný Dárfúr (Njala)
SD-12 Západný Dárfúr (Geneina)
SD-13 Južný Kordofán (Kadugli)
SD-14 Západný Bahr-al-Ghazal (Wau)
SD-15 Severný Bahr-al-Ghazal (Awil)
SD-16 Západná Ekvatória (Yambio)
SD-17 Bahr-al-Džabal (Džuba)
SD-18 Jazerá (Rumbek)
SD-19 Východná Ekvatória (Kapoita)
SD-20 Džungoli (Bor)
SD-21 Warap (Warap)
SD-22 štát Jednoty (Bantio)
SD-23 Horný Níl (Malakal)
SD-24 Modrý Níl (Damazin)
SD-25 Sennar (Sindža)
SD-26 Červené more (Búr Súdán)
Tatra K2P

Dejiny

Ďalším z typov, ktoré vznikli modernizáciou električiek, K2, je K2P. Po krachu spoločnosti ČKD, ktorá počas 90. rokov 20. storočia dodávala vo veľkom množstve elektrickú výbavy pre električkové modernizácie, boli dopravné podniky nútené hľadať v tejto oblasti náhradu. Tou sa stala výbava TV Progress od firmy Alstom, ktorá bola prvýkrát predstavená v roku 1999. Brno ako najväčší prevádzkovateľ vozidiel K2 v Česko-Slovensku, začalo tieto výbavy do svojich električiek K2 inštalovať počas roku 2000. Posledné modernizádie na typ K2P prebehli v roku 2002.
V roku 2004 prebehla rekonštrukcia na typ K2P ešte u dvoch ostravských vozidiel. Boli to posledné električky K2 v Ostrave, ktoré boli v pôvodnom stave, ostatné boli modernizované na typ Tatra K2G. Rekonštrukcia nebola vykonaná iba pri vozidle ev.č. 804, ktoré bolo zaradené do zbierky historických vozidiel.

Modernizácia

Modernizácia sa veľmi blíži typu Tatra K2T. Celkovo bola opravená vozňová skriňa, nainštalovaný bol nový informačný systém pre cestujúcich, drobné zmeny prebehli v interiéroch. Najväčším rozdielom oproti K2T je elektrická výbava TV Progress a nový polopantograf.
Železničná trať Spišská Nová Ves – Levoča

História

Privedením železničnej dopravy Košicko-bohumínskou železnicou do Spišskej Novej Vsi sa otvorili nové možnosti podnikateľom. Levoča ako jedno z centier Spiša ležalo mimo hlavnej dopravnej tepny a preto sa usilovalo získať koncesiu na výstavbu trate, ktorá by mesto na KBŽ napojila. Po získaní povolenia sa rozbehla výstavba 12,6 km dlhej trate, ktorá vyšla na 1 milión K. 
Nová lokálna trať odbočovala z KBŽ v stanici Spišská Nová Ves a oblúkom pokračovala cez Harichovce na sever popri Šibenickom potoku. Končila v južnej časti Levoče a prevádzka na nej začala 8. novembra 1892.
Arbonne-la-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 15,08 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 025 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Indiáni

Indiáni (iné názvy: amerikoidi, zriedkavo Amerindovia) je praobyvateľstvo Ameriky ázijského mongoloidného pôvodu (spravidla okrem Inuitov a Aleutov).
Ameriku začalo osídľovať približne pred 40 000-45 000 rokmi cez Beringov prieliv, Aljašku a Aleutské ostrovy, pozdĺž tichomorského pobrežia Severnej Ameriky sa dostali až do najjužnejších častí Južnej Ameriky. Sú to tvorcovia predkolumbovských kultúr.
Názov Indiáni vznikol chybne zo španielskeho slova Indios (Ind, obyvateľ Indie), ktorý sa rozšíril po objavení Ameriky Španielmi, ktorí sa domnievali, že priplávali do Indie. Názov sa natoľko zažil, že správne označenie Amerindovia sa ešte neujalo ani vo vedeckej literatúre. No vznikol samostatný vedný odbor - amerikanistika resp. indianistika.
Courlaoux

Poloha

Obec má rozlohu 12,42 km². Najvyšší bod je položený 230 m n. m. a najnižší bod 201 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 957 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stephen Ambrose

Život

Narodil sa v Lovingtone v štáte Illinois v rodine lekára. Po vypuknutí 2. svetovej vojny otec Dr. Ambrose vstúpil do námorníctva a jeho rodina s ním cestovala po rôznych častiach Spojených štátov amerických. Patriotická atmosféra vojnového obdobia poznačila celý Stephenov život a prácu. Na konci vojny sa usadili vo Whitewater v štáte Wisconsin.
Plánoval pokračovať v šľapajach svojho otca a preto začal študovať na University of Wisconsin, ale jeho prvý kontakt s americkou históriou natrvalo zmenil smerovanie jeho života. Našiel záľubu v objavovaní a rozprávaní príbehov amerických hrdinov.
Po získaní titulu doktora histórie sa začala jeho tridsaťročná učiteľská kariéra na University of New Orleans. Prvú knihu Halleck vydal v roku 1962. Síce sa jej predalo menej ako 1000 kusov v prvom vydaní, zaujala ale bývalého prezidenta Eisenhowera, ktorý si vybral 28 ročného profesora Ambroseho, aby napísal jeho oficiálny životopis.
Ambrose sa počas piatich rokov pravidelne stretával s bývalým prezidentom Eisenhowerom na farme v Gettysburgu, štát Pensylvánia. Spolupracoval s Eisenhowerovymi priateľmi a mal neobmedzený prístup k jeho prezidentským listom. Dvojzväzkový životopis 34 prezidenta spravil zo Stephena Ambroseho jedného z popredných amerických historikov.
Ambroseho práca dosiahla vrchol popularity s jeho majstrovským opisom expedície Lewisa a Clarka – Undaunted Courage. Táto kniha sa dostala na vrchol rebríčka bestsellerov. K nej sa pripojila ďalšia Ambroseho práca – Citizen Soldiers – 2.svetová vojna odo dňa D po kapituláciu Nemecka pohľadom pechoty ( GI ). Kniha Lewis a Clark podnietila oživenie záujmu o históriu Missouri. Citizen Soldiers priniesol obrovský verejný záujem o 2.svetovú vojnu a Američanov, ktorý v nej bojovali. Ambrose spolupracoval ako poradca pre film Stevena Spielberga Zachráňte vojaka Ryana. Neskôr bol na základe Ambroseho knihy Band of Brothers v Spielbergovej a Hanksovej produkcii natočený rovnomenný televízny seriál.
Po odchode do dôchodku z pozície profesora histórie na University of New Orleans Ambrose zastával pozíciu čestného riaditeľa Eisenhowerovho centra a zakladateľa a prezidenta National D-Day Museum v New Orleans. Tiež prispieval do Quartely Journal of Military History a bol členom Lewis and Clark Bicentennial Council Board.
Spolu so svojou manželkou si postavili domy v Bay St.Louis, štát Mississippi a v Helene, štát Montana.
Zomrel 13. októbra 2002 vo veku 66 rokov. Jeho posledná kniha To America: Personal Reflections of an Historian bola publikovaná v novembri 2002. Začal ju písať potom, ako mu lekári diagnostikovali rakovinu – šesť mesiacov pred jeho smrťou. Je pochovaný na Garden of Memory Cemetery v Bay St.Louis, štát Mississippi.
Daniil Leonidovič Andrejev

Život

Daniil Andrejev bol synom Leonida Andrejeva, významného ruského spisovateľa, a Alexandry Veligorskoy, pra-neter slávneho ukrajinského básnika, dramatika, filozofa, humanista a maliara Tarasa Ševčenka, jeho krstným otcom bol Maxim Gorkij. Jeho otec žil vo Fínsku, po dobu Ruskej revolúcie sa vrátil do Ruska, avšak po jej skončení odišiel späť do Fínska, svojho syna nechal v opatere sestry svojej manželky (jeho manželka zomrela pri pôrode) v Rusku. Na rozdiel od väčšiny vtedajšej ruskej inteligencie bol Daniil Andrejev vychovávaný veľmi nábožensky.
Začal písať už v detstve, a to ako poéziu, tak prózu. Ukončil strednú školu, avšak na vysokú školu nebol prijatý, lebo nemal proletársky pôvod. Živil sa teda ako grafik a výtvarný umelec, vo voľnom čase stále písal.
V roku 1942 bol naverbovaný do Červenej armády, avšak bol v civilnej službe, v priebehu bitky pri Leningrade sa podieľal na preprave zásob cez Ladožské jazero. Po druhej svetovej vojne sa vrátil do civilného života, ale v auguste 1947 bol odsúdený k 25 rokom väzenia za údajnú protisovietsku propagandu a prípravy vraždy J. V. Stalina. Vo väznici roku 1954 utrpel srdcový záchvat, prvú predzvesť onemocnenia srdca, ktoré nakoniec viedlo k jeho smrti.
Medzi rokmi 1947 a 1957 bol uväznený vo Vladimíre, kde mal prvé mystické vízie a kde začal písať svoje hlavné dielo, Ruža sveta, ktoré napokon vydal v samizdate v ZSSR. Oficiálne bola v Rusku vydaná až v roku 1991, v Česku až v roku 1996.

Dielo

Všetky literárne práce, ktoré Andrejev napísal pred rokom 1948, vrátane románu Pútnici noci (rus. Странники ночи), opisujúceho autorovu duchovnú opozíciu voči ateizmu a sovietskemu režimu, boli zničené štátnymi inštitúciami ako „protisovietska literatúra“. Vo väzení ale Andrejev niektoré svoje staré básne napísal znovu, z Pútnikov noci však napísal len pár stránok. Niekoľko básní bolo tiež zachránených jeho priateľmi, vrátane jeho prvej básne, ktorú napísal v ôsmich rokoch.
Jeho hlavným dielom je mystický spis Ruže sveta (po rusky Роза Мира), detailne popisujúci mnoho vrstiev duchovných svetov, obklopujúcich svet.
Mimo Ruže sveta napísal rozsiahle básne Železné tajomstvo (po rusky Железная мистерия, publikované 1990), Ruskí bohovia (Русские боги, v plnom znení publikované 1995) a ďalšie diela.
La Selve (Aisne)

Poloha

La Selve má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

La Selve má 207 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Katarské vzdušné sily

História

Katarské vzdušné sily boli založené v roku 1974. Vtedajšie úzke vzťahy s Veľkou Britániou a Francúzskom sa hneď od založenia odrazili aj v skladbe lietadlového parku katarského letectva. Prvými prúdovými lietadlami Kataru boli štyri Hawker Hunter, vyradené z britskej RAF. Spojené kráľovstvo dodalo taktiež tri typy vrtuľníkov od spoločnosti Westland - Sea King, Whirlwind a Whirlwind. V priebehu rokov 1980 až 1984 získal Katar 6 ľahkých bojových lietadiel Alpha Jet a 14 stíhačiek Mirage F1.
K prvému bojovému nasadeniu katarských vzdušných síl došlo 22. januára 1991, keď s koalíciou ostatných štátov podnikli útoky na iracké pozemné jednotky, okupujúce Kuvajt. Katarské letectvo bolo v tej dobe sústredené na základni Doha a na niekoľkých priľahlých heliportoch. Práve počas vojny v Perzskom zálive boli letecké jednotky vystavené enormnému preťaženiu a zraniteľnosti. Preto bol v tej dobe prijatý plán ďalšieho rozvoja modernizácie vzdušných síl. Katar uzavrel s viacerými francúzskymi spoločnosťami zmluvy v hodnote viac ako 200 miliónov amerických dolárov. Kontrakty zahŕňali výstavbu novej vojenskej leteckej základne spolu s centrálou juhozápadne od hlavného mesta Al Udaid, výstavbu opevnených hangárov, nákup nových rádiolokátorov a niekoľkých batérií systému PVO Roland. Katarské vzdušné sily začali v roku 1997 nahradzovať zastarané Mirage F1 novými viacúčelovými lietadlami Mirage 2000. Transportné kapacity ozbrojených síl zabezpečil Katar nákupom ôsmich strategických dopravných lietadiel C-17 Globemaster III a štyroch menších C-130J Super Hercules. Od roku 2015 je katarské letectvo vybavené 24 švajčiarskymi lietadlami Pilatus PC-21, na ktorých prebieha základný a pokračovací výcvik pilotov.
V priebehu nasledujúcich rokov má modernizácia vzdušných síl pokračovať. Katar uzavrel zmluvy na nákup 24 stíhacích lietadiel Dassault Rafale, 24 bojových vrtuľníkov AH-64 Apache, troch lietadiel včasnej výstrahy a riadenia Boeing 737 AEW&C a dvoch tankovacích lietadiel Airbus A330 MRTT.
Sayat

Poloha

Obec má rozlohu 8,29 km². Najvyšší bod je položený 818 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lésigny (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 13,21 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 532 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brantigny

Poloha

Obec má rozlohu 3,01 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pettonville

Poloha

Obec má rozlohu 2,92 km². Najvyšší bod je položený 300 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 60 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Concoules

Poloha

Obec má rozlohu 16,47 km². Najvyšší bod je položený 1 507 m n. m. a najnižší bod 355 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 252 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Glaukos (syn Aipyta)

Glaukos (starogr. Γλαῦκος – Glaukos, lat. Glaucus) je v gréckej mytológii syn a nástupca messénskeho kráľa Aipyta.
Podľa antického autora Pausania, kráľovské žezlo v Messénii po Aipytovi prevzal jeho syn Glaukos, ktorý sa podobne ako otec snažil vládnuť spravodlivo a múdro. Na rozdiel od neho však kládol väčší dôraz na náboženský život. Ako prvý z Dórov založil kult boha Dia v Ithómé a jeho syn Isthmios pokračoval v otcových šľapajach, keď dal v messénskom kráľovstve postaviť niekoľko významných svätýň.
Synthpunk

História

Skupina Suicide nahrala prvú skúšobnú pásku už v roku 1975, ktorá bola považovaná za prvú synthpunkovú nahrávku vôbec, aj keď veľa ľudí považovalo prvé demo spoluprácu skupiny The Screamers s Patom Garrettom 7. júna 1977 ako prvú synthpunkovú nahrávku. The Screamers boli uvádzaní v článku Los Angeles Times z roku 1978 ako techno-punková skupina, ale tento názov sa nezaviedol ako názov žánru. Nové použitie termínu Techno-punk zvyčajne odkazuje na sekvencerovú hudbu tanečnej hudby alebo techno hudby, ktorá má punkovú melódiu, ovplyvňovanú výkonom, skôr ako bola identifikácia synthpunku ako punk rocku hraná naživo na klávesových syntetizátoroch. Rozdiel je, že v priebehu času v populárnej kultúre sa slovo „techno“ samo stalo náplňou s vlastným hudobným žánrom a alternatívnymi významami, ktoré niesú spojené svojimi koreňmi s punk rockom, ale majú korene v elektronickej hudbe a disku.
Pojem „synthpunk“ (bez delenia) je prvýkrát dokumentovaný Damianom Ramseyom v názve webovej domény Synthysteria! na webových stránkach, ktoré napísal v roku 1999 na http://www.synthpunk.org. Dokumenty webových stránok boli vybrané s dôrazom na americké synthpunkové skupiny Nervous Gender, The Units, The Screamers, Tone Set, Our Daughters Wedding, a Voice Farm.

Charakteristika

Vzhľadom na prevažujúce využitie gitár v koreňoch punk rockovej hudby, bolo použitie syntetizátorov dosť kontroverzné. Bolo veľmi zriedkavé najnä v Amerike pre punk rockových hudobníkov používanie syntetizátorov alebo klávesov na tvorbu punk rockovej hudby a nie to ešte aby niekto nimi nahradil gitary.
Syntetizátory a rytmické gitary hrali hlavnú úlohu, čo znamenalo že veľká časť techniky syntézy sa spoliehala na to, aby sa plné a harmonické vlasnosti podobali na hlavné role syntetizátorov v 70-tych rokoch v žánroch ako progresívny rock a jazz fusion.
Zatiaľ, niesú žiadne informácie o technike synthpunkových hudobníkov okrem článku v časopise Keyboard Magazine z roku 1982, v ktorom sú rozhovory so skupinou The Units.
Ronchamp

Poloha

Obec má rozlohu 23,54 km². Najvyšší bod je položený 790 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 938 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Monteil (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 2,22 km². Najvyšší bod je položený 786 m n. m. a najnižší bod 586 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 593 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Provenchère (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 5,82 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 285 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Výrovické kopce

Ochrana

Predmetom ochrany sú poloprirodzené suché trávniky a fácie krovín na vápnitých podložiach a skalná vegetácia s výskytom vstavača obyčajného (Anacamptis morio), ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis), krivca českého (Gagea bohemica) a ďalších významných a vzácnych druhov rastlín a živočíchov vrátane zvlášť chránených .
Thilay

Poloha

Obec má rozlohu 36,04 km². Najvyšší bod je položený 492 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1047 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vilingili

Vilingili (maldiv. ވިލިނގިލި‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Gáfu Alif na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 2 925 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 000 m, šírka 575 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 380,04 km.
Svetová zdravotná organizácia WHO (World Health Organization) tu má lokálnu jednotku.
La Croix-Comtesse

Poloha

Obec má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 60 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hundsbach

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 418 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 317 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE