British Museum

História

Pôvodne boli obsahom zbierok múzea umelecké predmety a starožitnosti. V súčasnosti je múzeum zamerané ako všeobecné múzeum. Prvá kolekcia venovaná Hansom Sloanom obsahovala asi 40 000 kníh, 7 000 rukopisov, tlačoviny Albrechta Dürera a mnohé starožitnosti z Egypta, Grécka, stredného a ďalekého východu a Ameriky. Zakladajúca listina zo 7. júla 1753 zaradila do zbierok múzea aj ďalšie dve knižnice – Cottonian Library sira Roberta Cottona a Harleian Library – prvého a druhého grófa z Oxfordu. Roku 1757 bola do zbierok pridaná aj Royal Library.
Správna rada múzea (ktorej členmi boli až do roku 1963 aj Arcibiskup Canterburský, lord kancelár a hovorca Dolnej snemovne) rozhodla o umiestnení múzea v Montagu House, ktorý bol odkúpený od rodiny Montaguových za 20 000 £. Návrh na umiestnenie do Buckingham House (neskôr dobudovaný na Buckinghamský palác) bol z dôvodu vysokých nákladov a nevhodného umiestnenia odmietnutý.
Po svojom založení múzeum obdržalo ďalšie dary vrátane Thomason Library a David Garrick's Library obsahujúcich 1000 tlačených hier, ale keďže v zbierkach bolo iba málo starovekých predmetov, nebolo verejnosťou vnímané ako moderné múzeum. Prvým významným rozšírením zbierok o predmety staršieho dáta bol roku 1782 nákup zbierok gréckych a rímskych artefaktov od sira Williama Hamiltona. Po porážke Francúzska v bitke pri Abukire roku 1801 získalo múzeum mnoho egyptských sôch. Po roku 1805 sa zbierky rozšírili aj o grécke sochy najmä z Towneley collection.
Rozsah zbierok narastal a stal sa kritickým potom, čo bola roku 1822 múzeu darovaná osobná knižnica Juraja III., obsahujúca 65 000 zväzkov, 19 000 spisov, máp a topografických nákresov. Zchátralý starý Montagu House bol roku 1845 zbúraný a nahradený neoklasicistickou stavbou sira Roberta Smirka.
V čase, keď bol riaditeľom múzea Antonio Panizzi, sa rozsah knižnice značne rozrástol a zlepšila sa jej organizácia, takže sa dostala na úroveň, keď mohla byť nazývaná národnou knižnicou. Zastrešený štvorcový dvor uprostred novej budovy múzea bol na Panizziho žiadosť upravený na čitáreň.
Prírodopisné zbierky boli súčasťou múzea do ich vyčlenenia do Natural History Museum roku 1887. Etnografická kolekcia bola prechodne prevedená do Museum of Mankind na Piccadilly, ale teraz sú súčasťou Oddelenia Afriky, Oceánie a Ameriky Britského múzea.
Špeciálna výstava Tutanchamónove poklady usporiadaná múzeom roku 1972 bola najúspešnejšia výstavná akcia s počtom 1 694 000 návštevníkov. V tom istom roku bol vydaný zákon ustanovujúci Britskú knižnicu, do ktorej boli z Britského múzea prevedené zbierky rukopisov a kníh.

Budova múzea

Fasáda budovy smerom na Great Russell Street je typickým príkladom štýlu Roberta Smirka. Priečelie budovy, inšpirované gréckym chrámom zasväteným bohyni Aténe, zdobí 44 iónskych stĺpov. Trojuholníkový štít nad vchodom je zdobený plastikami Richarda Westmacotta z roku 1852, zobrazujúcimi rast civilizácie.
Duveen Gallery bola navrhnutá architektom Johnom Russellom Popeom. V čase druhej svetovej vojny bola poškodená pri bombardovaní a znovu sprístupnená po oprave roku 1962.
Veľká dvorana Alžbety II. je zastrešená plocha v centre budovy múzea, navrhnutá Normanom Fosterom a jeho spoločnosťou Foster and Partners. Bola otvorená v decembri 2000 a je najväčším zastrešeným priestorom v Európe. Strecha je tvorená kovovou konštrukciou vyplnenou 1 656 sklenenými panelmi. V centre veľkej dvorany sa nachádza čitáreň uvoľnená Britskou knižnicou, ktorá jej funkciu zabezpečuje neďaleko nádraží King's Cross a St Pancras.