google/wiki40b huggingface dataset:
Malý Ganek

Názov

Gang, „gánok“ znamená ľudový zastaraný slovenský pojem pre verandu, v regionálnom dialekte sa vyslovuje „ganek“. Vzťahuje sa na typickú terasu, sutinovú rampu, ktorá pozdĺžne pretína severozápadnú stenu Malého Ganku vo výške takmer 300 metrov nad Ťažkou dolinou. Nazývame ju Galériou Ganku. Názov prešiel do literatúry a kartografie vo svojej miestnej nárečovej forme. Nakoľko známejšia a správnejšia forma názvu „gánok“ je už archaická, rešpektuje sa všeobecne ľudový názov „ganek“ aj v ustálenej tatranskej zemepisnej nomenklatúre. Adjektívum „malý“ diferencuje tento vrchol od susedného Prostredného Ganku a od najvyššieho štítu masívu, od Ganku.

Výstupy

Nedá sa predpokladať, že by na jeho vrchole stáli dávni hľadači pokladov, a tak prvými doloženými turistami na jeho vrchole boli Poliaci Karol Potkański s horskými vodcami Jęndrzejom Walom ml. a Janom Bachledom Tajberom. Bolo to 25. augusta 1892, keď sa rozhodli vystúpiť na (Veľký) Ganek západným hrebeňom z Rumanovho sedla. Severovýchodná stena pod Galériou Ganku je však oveľa väčší horolezecký problém.

Turistika

Výstup na štít je možný len s horským vodcom. Najľahšia túra (0+), ale dosť exponovaná, vedie do Gankovej štrbiny, širokého sedla medzi Rumanovým štítom a Gankom a potom po hrebeni na vrchol.
Jozef Viktor Schwarcz

Životopis

Ľudovú školu (1931-1936) a gymnázium ( 1936-1944) navštevoval v Banskej Bystrici, v roku 1944-1950 študoval na Lekárskej fakulte v Bratislave. Pôsobil ako sekundárny, neskôr obvodný lekár naposledy 1965-1981 v Lenartovciach. Literárne začal tvoriť už na gymnáziu. Autor vedecko-fantastickej literatúry, autobiografickej novely a poviedok.
Letisko Zürich

Rekonštrukcia

V roku 2003 bol dokončený rozšírený plán rekonštrukcie, ktorá zahŕňala výstavbu nového hangáru, terminálu a malého podzemného metra, spájajúceho terminály. V novembri 2008 začala kompletná rekonštrukcia časti letiska. Návštevnícka terasa je počas rekonštrukcie zatvorená, jej rekonštrukcia bude ale súčasťou plánu.

Vlakové spojenie

Zürišská letisková stanica sa nachádza pod novým terminálom. Okrem už spomínanej linky medzi letiskovými budovami na letisku zastavujú medzištátne aj vnútroštátne diaľkové vlaky, regionálne a S-Bahn vlaky zvyčajne idúce z a na stanicu Zürich hlavná stanica.
Kamenná slunce

Ochrana

Chránená ako ukážka jedného z produktov sopečnej činnosti.

Popis lokality

Ide o voľne prístupný bývalý malý lom o rozlohe cca 1 ha, ktorého odkrytý rez dokazuje, že tento sopečný komín je bývalým maarom. Nachádza sa tu odkrytá skalná stena, na ktorej sú viditeľné zvláštne štruktúry podobné detským kresbám slnka - odtiaľ názov Kamenná slunce. Tento prírodný jav vznikol v priebehu dávnej sopečnej erupcie, kedy roztavená magma vytvorila akýsi lievik, v ktorom zostali zatavené hnedé ílové jadrá cudzorodých hornín. Vplyvom nerovnakej rýchlosti chladnutia potom okolitá sopečná magma okolo týchto jadier popraskala a vytvorila pomyselné slnečné "lúče". Vznikli tak originálne prírodné kresby. Celkový počet viditeľných veľkých kamenných sĺnk je asi pätnásť, vedľa toho sú tu desiatky menších kamenných slniečok. Množstvo a veľkosť odkrytých "sĺnk" robí z NPP Kamenná slunce unikát v celosvetovom meradle. Druhá podobná (hoci na "slnká" menej bohatá) lokalita sa nachádza približne 5 km na sever odtiaľto, asi 100 m sz. od dediny Staré.
Tomáš Galis

Životopis

Tomáš Galis sa narodil ako prvé z piatich detí rodičov Štefana a Kristíny, rod. Šprlákovej. V roku 1966 ukončil základnú deväťročnú školu vo Vrútkach. V roku 1969 zmaturoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole Vrútky - dnes Gymnázium Jozefa Cígera Hronského. Od 1. októbra 1969 do 30. septembra 1973 študoval na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte (RKCMBF) v Bratislave. V období od 1. októbra 1973 do 30. septembra 1975 vykonával základnú vojenskú službu. 
Diakonskú vysviacku prijal 2. júna 1976 a kňazskú vysviacku prijal 6. júna 1976 v Dóme sv. Martina v Bratislave. Vysvätil ho Július Gábriš, apoštolský administrátor trnavský pre službu v Banskobystrickej diecézy.
Ako kaplán pôsobil od 1. júla 1976 vo farnosti Hriňová a od 1. júla 1979 vo farnosti Brezno. Od 1. októbra 1980 bol správcom farnosti Lazany a v roku 1988 sa stal správcom farnosti Kľak. 
Tri dni po svojej biskupskej vysviacke ho Rudolf Baláž menoval za svojho generálneho vikára. Túto funkciu zastával až do roku 1993, keď sa generálnym vikárom stal pomocný biskup Peter Dubovský.
Pápež Ján Pavol II. vymenoval 28. augusta 1999 Tomáša Galisa za pomocného biskupa Banskobystrickej diecézy a za titulárneho biskupa bitského. 1. septembra ho Rudolf Baláž opätovne vymenoval za svojho generálneho vikára. Biskupské svätenie prijal 25. septembra 1999 v Banskej Bystrici z rúk svojho diecézneho biskupa Rudolfa Baláža.  
Od roku 1990 pôsobil aj ako rektor Kňazského seminára sv. Františka Xaverského a od roku 1991 ako vysokoškolský učiteľ na Teologickom inštitúte (súčasť RKCMBF UK) v Banskej Bystrici – Badíne.  Vo svojej vedeckej a pedagogickej činnosti sa špecializoval na pastorálnu teológiu. V roku 1995 získal akademický titul „Licentiatus in Sacra Theologia“ (ThLic.) na Pápežskej teologickej akadémii (PAT) v Krakove v Poľsku a v roku 1998 titul  „Doctor Sacrae Theologiae“ (ThDr.) a vedecko-akademickú hodnosť PhD. na RK CMBF UK v Bratislave. 4. mája 2000 verejne obhájil svoju habilitačnú prácu s názvom: „Počiatočná formácia kandidátov kňazstva“, na základe čoho bol menovaný rektorom UK vymenovaný za docenta pre odbor katolícka teológia s účinnosťou od 1. júna 2000. 
V roku 2000 bol na zasadaní Konferencie biskupov Slovenska (KBS) zvolený za štatutárneho zástupcu KBS pre zriadenie Katolíckej univerzity v Ružomberku a následne aj za jej veľkého kancelára.
V rámci Konferencie biskupov Slovenska bol v roku 2001 menovaný za relátora o univerzitných štúdiách medzi KBS a Kongregáciou pre katolícku výchovu vo Vatikáne. 18. marca 2003 na zasadnutí KBS bol zvolený za člena Komisie pre klérus a poverený vedením subkomisie pre kňazské semináre a pastoráciu povolaní. Zároveň je predsedom Rady KBS pre mládež a univerzity.
Súčasne so zriadením samostatnej diecézy v Žiline ho Svätý Otec Benedikt XVI. 14. februára 2008 vymenoval za jej prvého diecézneho biskupa. Do služby žilinského biskupa ho uviedol 8. marca 2008 v Žiline arcibiskup metropolita Stanislav Zvolenský.
Ľudovít Špitko

Životopis

Študoval na strednej škole v Levoči a v Egri, na univerzite v Budapešti, 1872 v Lipsku. Učiteľ na gymnáziách v Maďarsku a Rumunsku, riaditeľ gymnázia a predseda Spolku učiteľov v Banskej Bystrici (1884 – 1890). Podieľal sa na formovaní jednotného uh. stredošk. systému, autor štúdií a článkov s pedagogickou problematikou, zaoberal sa tvorbou učebných osnov. Napísal lat. gram. a jazykovedné štúdie o klasických jazykoch, o indogermánskej porovnávacej jazykovede. Venoval sa aj kult. histórii, najmä antike, autor monografie o gréckom divadle. Autor lat. štúdie o gr. a rímskej výchove, pedagogické príspevky uverejňoval v periodikách.
Saint-Étienne-à-Arnes

Poloha

Obec má rozlohu 29,56 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 214 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vincent Voiture

Život

Narodil sa v rodine obchodníka s vínom, ktorý sa vypracoval na dvorného dodávateľa. Študoval v Paríži, kde sa dostal pod ochranu kráľovho brata Gastona Orléanskeho. Vo veku šestnástich rokov Voiture zložil veršovanú divadelnú hru, ktorú venoval svojmu budúcemu ochrancovi. Gaston ho neskôr menoval svojím domácim účtovníkom, neskôr uvádzačom vyslancov. Jeho spolužiak Gróf d´Avaux ho zoznámil s viacerými osobami z vyšších vrstiev. Chaudebonne ho uviedol do literárneho salónu Hôtel de Rambouillet.
Po komplote zvanom La journée des Dupes (dosl. Deň oklamaných) sprevádzal Voiture Vojvodu orléanskeho na jeho cestách do Lotrinska a Languedocu. Z týchto ciest posielal listy, ktoré sa v literárnom svete stali udalosťou. Epištoly posielal aj zo Španielska, kam ho princ vyslal na diplomatickú misiu.
Po svojom návrate do Paríža v roku 1634 sa stal jedným z prvých členov Francúzskej akadémie. Priazeň kardinála Richelieua si získal svojím majstrovským dielom, listom, v ktorom opísal dobytie Corbie. V roku 1638 bol poverený zaznamenať narodenie dauphina – následníka trónu na dvore Veľkovojvodu toskánskeho. Potom odišiel do Ríma, kde sa zaoberal súdnym procesom Catherine de Rambouillet a bol zvolený za člena "Akadémie humoristov".
Od roku 1639 zastával významnú funkciu na kráľovskom dvore (maître d’hôtel), od roku 1642 bol poradcom grófa d’Avaux s príjmom 4 000 livrov. Kráľovná mu navyše udelila dôchodok vo výške 1 000 ecu. Jeho príjem vystúpil na úroveň 18 000 livrov ročne. 
Vďaka svojmu talentu a povahe bol obľúbeným návštevníkom salónov, kde žiaril celý život a budoval si svoje renomé. Jeho listy tam boli považované za základ literárneho vkusu. Voiture zaviedol do poézie manierizmus a galantnosť. Jeho diela však vyšli až po jeho smrti, počas jeho života sa čítali v salónoch. Často v spoločnosti vyvolávali hádky a spôsobovali pohoršenie. Jeho sonet o Uránii ako odpoveď na Benseradovu báseň Job rozdelil salónnu spoločnosť na dva tábory – „jobistov“ a „uránistov“ (jobelins, uranistes). Medzi hlavné prívrženkyne Voitura patrila Anne Geneviève de Bourbon-Condé, ktorá sa neskôr zúčastnila vzbury Fronda proti kráľovi.
Jeho povesť pretrvala. Boileau o ňom rozprával nejeden raz, tiež Madame de Sévigné. Voiture mal na francúzsku poéziu silný vplyv. Zatiaľ čo Balzac ju písal v rétorickom a vznešenom štýle, Voiture jej dodal ľahkosť a jednoduchosť. 
Jeho diela boli zozbierané a vydané až po jeho smrti v Paríži v roku 1650 v štyroch zväzkoch a boli často znovu vydávané až do roku 1745.
Ján Schwarzkönig

Životopis

Správca železiarní v Hronci, tvorca tzv. hrončianskej metódy skujňovania železa, ktorá zvýšila kvalitu výrobkov a produktivitu práce; neskôr sa rozšírila po celom Uhorsku. Roku 1804 postavili podľa jeho projektu druhú vysokú pec.
Crasville (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 7,18 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Péage-de-Roussillon

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 776 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letisko Malaga-Costa del Sol

História

Letisko Malaga je jedno z najstarších španielskych letísk, ktoré zostali stáť na svojom pôvodnom mieste. Bolo otvorené dňa 9. marca 1919. Prvá pravidelná linka z Malagy odštartovala 1. septembra 1919, kedy Didier Daurat začal pravidelné lety medzi mestami Toulouse, Barcelona, Alicante, Tangeru a Casablanca.
V roku 1937 sa letisko Malaga stalo vojenskou základňou.
Dňa 12. júla 1946 sa letisko otvorilo pre medzinárodné civilné lety.
Charny-le-Bachot

Poloha

Obec má rozlohu 13,64 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nora Ephronová

Osobný život

Bola celkom trikrát vydatá, jej prvým manželom bol dramatik, scenárista a humorista Dan Greenburg, druhým manželom novinár známy z aféry Watergate Carl Bernstein, tretím manželom bol scenárista Nicholas Pileggi. Zomrela vo veku 71 rokov na zápal pľúc, ktorý bol komplikáciou akútnej myeloidnej leukémie, ktorú jej lekári diagnostikovali v roku 2006.
Unintended

Videoklip

Skladba „Unintended“ patrí k menšiemu počtu piesní od Muse, ktoré sú upokojujúce a dojímavé. Taký je tiež klip, ktorý nie je, na rozdiel od ostatných klipov z albumu Showbiz, plný hystérie a nekončí tragicky. Všetci traja členovia sa nachádzajú v tmavej surreálnej miestnosti. Kým Matthew sedí na posteli a spieva, do miestnosti vojde Dominic, ktorý si s bicími paličkami v rukách sadne na stoličku. Chris v izbe stojí, hrá na elektrický kontrabas a vedľa neho sa „zrkadlí“ obraz vlniacich sa dvoch žien.
Videoklip režíroval Howard Greenhalgh, ktorý spolupracoval aj s kapelami Genesis alebo Placebo. Zaujímavé je, že pôvodne mal byť klip v štýle malého vystúpenia. Avšak z nejakých dôvodov režisér Greenhalgh zabudol na natáčanie obstarať pre Dominica biciu súpravu, a preto vo videu Dominic, rovnako tak ako zvyšok členov kapely, len sedí nečinne s paličkami.
Ceratosaurus

Opis

Ceratosaurus sa preslávil typickým tupým nosovým rohom a dvoma nadočnicovými hrboľmi, od ktorých bolo odvodené jeho meno „rohatý jašter“. Dorastal do dĺžky 6 až 9 metrov, pričom chrbtom sa mu tiahli malé kostené hrbole. Ak by sme ho porovnali s rodom Allosaurus, rozdiely medzi nimi by boli zjavné z počtu prstov predných končatín (u ceratosaura 5) a z celkovej telesnej stavby, keďže ceratosaurus disponoval badateľne mohutnejšou kostrou, pričom i lebku mal ťažšiu a robustnejšiu. V čeľustiach mával pomerne veľké zuby, čo bolo zrejme prispôsobenie lovu väčšej koristi, ktorá u ceratosaura predstavovala stredne veľké a veľké bylinožravé dinosaury zo skupiny Ornithopoda, prípadne mladé dlhokrké dinosaury zo skupiny Sauropoda.

Nosový roh

Pri opise v roku 1884 Othniel Charles Marsh navrhol, že nosový roh ceratosaura predstavoval „mocnú zbraň“, veľmi užitočnú pri útoku alebo obrane, čo v roku 1920 podporil aj paleontológ Gilmore. Dnes však býva táto hypotéza spochybňovaná, keďže roh tvorila kosť príliš jemná na to, aby mohol slúžiť ako zbraň. Iní vedci sa dokonca domnievali, že touto zrohovatenou kožou mláďatá prerážali škrupinu, keď sa liahli z vajíčok. V súčasnosti prevláda názor, že ním rozpoznával príslušníkov svojho druhu.

Nález

Prvého ceratosaura našiel americký paleontológ Othniel Charles Marsh už v roku 1884 v Colorade. Známy je aj jedinec z Cleveland Lloyd Dinosaur Quarry (Clevelandovho Lloydovho kameňolomu dinosaurov) v Utahu.

V kultúre

Ceratosaurus sa objavuje v dokumentárnom filme Na potulkách s dinosaurami z roku 2001.
RTV 2

Sídlo

Televízia RTV2 sídli v Novom Sade, hlavnom meste Vojvodiny.
Láska cez internet

Ocenenie

Meg Ryan bola za svoju rolu vo filme nominovaná na Zlatý glóbus.
Karosa C 956

Karosa C 956, známejšia pod obchodným názvom Axer je typ medzimestského autobusu vyrábaný v kooperácii s Irisbusom, ktorý koncepčne nadväzuje na typy Karosa C 954 a C 955. Je určený predovšetkým na diaľkové linky a zájazdy, výnimočne sa používa aj na prímestských linkách. Vyrábal sa v rokoch 2002 až 2006 a nahradil ho autobus Irisbus Arway.
Brain (Côte-d'Or)

Poloha

Obec má rozlohu 4,13 km². Najvyšší bod je položený 469 m n. m. a najnižší bod 269 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 29 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
STS-79

Ťažkosti pri štarte

Raketoplán Atlantis mal na misiu STS-79 odštartovať na začiatku júla 1996. Kvôli hurikánu Bertha sa musel 10. júla vrátiť do VAB, na začiatku septembra bol raketoplán znovu pripravený na štart, ale do bezpečia VAB sa musel znovu uchýliť 4. septembra pred hurikánom Fran. K úspešnému štartu nakoniec došlo 16. septembra 1996 o 08:54:49 UTC.
Grilly

Polohopis

Grilly má rozlohu 7,5 km². Najvyšší bod je položený 751 m n. m. a najnižší bod 459 m n. m.

Obyvateľstvo

Grilly má 736 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Martina Halinárová

Mgr. Martina Halinárová, rodená Martina Jašicová, počas prvého manželstva Martina Schwarzbacherová (* 22. apríl 1973, Dolný Kubín), je bývalá slovenská biatlonistka.
Reprezentovala Slovensko na piatich zimných olympijských hrách. V lillehammeri 1994, v Nagane 1998, v Salt Lake City 2002, v Turíne 2006 a vo Vancouvri 2010.  
Je členkou Armádneho športového strediska Dukla Banská Bystrica. 
Na olympiáde v Lillehammeri (1994) získala za šieste miesto prvý olympijský bod pre samostatné Slovensko (o niekoľko dní získali hokejisti druhý). Na ďalšej olympiáde v Nagane získala v šprinte 7. miesto a so štafetou bola štvrtá. O štyri roky neskôr v Salt Lake City získala 9. miesto vo vytrvalostných pretekoch a bola 5. v štafete.
Na majstrovstvách sveta vo Fínskom Kontiolathi 1999 získala striebro v stíhacích pretekoch na 10 km. 
Je slobodná a má syna Michala.
Cumières-le-Mort-Homme

Poloha

Obec má rozlohu 6,11 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 0 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šen-si Y-9

Vznik a vývoj

Program vývoja nového vojenského dopravného lietadla, ktoré malo byť nástupcom strojov Y-8, sa začal v roku 2001. Projekt lietadla s predbežnými špecifikáciami bol verejnosti predstavený v roku 2002 na leteckej show v Zhuhai pod označením Y-8X. V septembri 2005 na International Aviation Expo, usporiadanej v Pekingu, predstavila spoločnosť Shaanxi Aircraft Corporation konštrukčný návrh lietadla, tentokrát už nazvaného Y-9. Vývoj sa oficiálne začal v októbri toho istého roku a výstavba prvého prototypu v roku 2006. Čoskoro na to však bola uprednostnená produkcia lietadiel špeciálneho určenia a transportných lietadiel Y-8C, preto sa v roku 2007 práce na Y-9 celkom zastavili. K obnoveniu vývoja došlo v roku 2008 a údajne sa na ňom podieľala aj ukrajinská letecká spoločnosť Antonov. Tá podľa niektorých zdrojov pomáhala s návrhom konštrukcie a skúškami draku lietadla vo vzduchovom tuneli. Lietadlo absolvovalo svoj prvý let 5. novembra 2010 a o dva roky neskôr bolo zaradené do Vzdušných síl Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády.

Konštrukcia

Y-9 je hornoplošník s rozpätím krídel 40 m. Lietadlo je dlhé 36 m a vysoké 11 m. Nákladný priestor má dĺžku 16,2 m, šírku 3,2 m a výšku 2,3 m. V porovnaní s Y-8 je teda nákladný priestor Y-9 väčší a jeho celkový objem predstavuje 155 m³. Lietadlo unesie 98 výsadkárov, 9 paliet s rozmermi 274 x 224 cm alebo 2 ľahké vojenské vozidlá CS/VN-3.
Štvorčlennú posádku Y-9 tvoria dvaja piloti, letový inžinier a inžinier zodpovedný za náklad lietadla. Náklad sa do lietadla vkladá a vykladá cez veľkú zadnú sklopnú rampu.
Moderný kokpit je vybavený 6 farebnými viacúčelovými displejmi, pokročilým komunikačným, navigačným a radarovým systémom. Samozrejmosťou je aj antikolízny systém pre zaistenie bezpečného letu za všetkých poveternostných podmienok.
Pohon lietadla zabezpečujú štyri turbovrtuľové motory WJ-6C s výkonom 3803 kW a štyri šesť-listé kompozitné vrtule JL-4.
Korytárky

Polohopis

Obec leží na juhovýchodnom okraji Zvolenskej kotliny, približne 5 km východne od Detvy. Východne od korytárskeho chotára prechádza kotlina vo Veporské vrchy, severný horizont patrí neďalekej Poľane. Obcou preteká Korytársky potok, ktorý západne od obce ústí do Slatiny. 
Korytárky sú dostupné po ceste II/526, vedúcej od Kriváňa do Hriňovej. Od Detvy sú vzdialené 10 km východne, Hriňová leží 5 km severovýchodne.

Dejiny

Územie Korytárok patrilo panstvu z Vígľašského zámku, preto sú aj najstaršie dejiny obce späté s okolitými obcami. Pohyb človeka v širšom okolí dokladajú nálezy z mladšej a neskorej doby bronzovej (11.- 8. stor. pred Kr.), písomne doložené trvalé osídlenie bolo vo väčšej miere spôsobené najmä valašskou kolonizáciou v 16. - 17. storočí. Najstarší zápis, viažúci sa ku Korytárkam, pochádza z roku 1661, nepriame zmienky spomínajú tak lokalitu, ako aj osoby z tejto pôvodnej časti Detvy. Práve Korytárky boli poslednou časťou mesta, ktoré sa osamostatnilo.
Prírodné podmienky predurčovali spôsob obživy obyvateľov regiónu, kde prevládali lesy a pasienky. Pastierstvo a ťažba a spracovanie dreva boli hlavným spôsobom obživy a práve ťažba dreva si vyžiadala vybudovanie úzkorozchodnej železnice z Hriňovej do Kriváňa, kde bola zastávka trate do Lučenca. V roku 1936 bola v tejto časti Detvy otvorená štátna škola, neskôr dočasne pod cirkevnou správou. K osamostatneniu Korytárok a Kriváňa, pod ktorý novo obec patrila, došlo v roku 1955. Krátko predtým bola v obci postavená budova obchodu Jednota, následne pribudlo pohostinstvo a stavať sa začalo sídlisko Korytárky-stred. V roku 1962 bola zrušená úzkokoľajná železnička z Hriňovej do Kriváňa. 
Novodobé dejiny Korytárok začali 1. januárom 1993, kedy sa obec osamostatnila. Sídlo obecného úradu bolo zriadené v Spoločenskom dome. Vybudovaná bola plynofikácia a v roku 1998 bol slávnostne vysvätený nový kostol Panny Márie Karmelskej, pri ktorom vznikol nový cintorín.
Boliarov

Vodné toky

V blízkosti obce preteká rieka Olšava.
Jozef Melcer

Životopis

Študoval na lýceu v Banskej Štiavnici a v Bratislave, od 1824 teológiu vo Viedni. Roku 1827-1834 evanjelický farár v Slovenskej Lupči, od roku 1834 v Hronseku. Účastník revolúcie 1848-1849, väznený v Bratislave, napokon omilostený. Autor príležitostných kázní, pôvodných aj preložených piesní, ktorými sa zaradil medzi popredných tvorcov evanjelický Zpěvníka (1842). Venoval sa aj problematike spisovného jazyka, zastával sa jeho prirodzeného vývinu. Jeho anonymne po maďarsky vydaná brožúra Ohlas v záujme slovenskej reči (1842) patrí medzi významné diela národnej obrany proti násilnej maďarizácii.
Vendhuile

Poloha

Vendhuile má rozlohu 10,96 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Vendhuile má 522 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lusotitan

V populárnej kultúre

Lusotitan sa objavuje v druhej epizóde amerického dokumentu Dinosaur Revolution z roku 2011.
Hébé

Hébé alebo Héba (starogr. Ἥβη – Hébé) bola starogrécka bohyňa večnej mladosti, dcéra Dia a Héry. Jej meno znamená „kvet mladosti“. Pri hostinách bohov podávala nektár a ambróziu. Za ženu si ju vybral Herakles a mal s ňou synov Alexiara a Anikéta.
Národné olympijské futbalové mužstvo Spojeného kráľovstva

Letné olympijské hry 2012

V osemnásťčlennom tíme pre olympijský turnaj 2012 bolo trinásť Angličanov a päť Walesanov. Škótsko a Severné Írsko hráčske zastúpenie v tíme nemali. Na súpiske tímu boli aj traja povolení hráči starší ako 23 rokov (narodení pred rokom 1989), medzi nimi aj kapitán Ryan Giggs. Hlavným trénerom bol Stuart Pearce.

Olympijský turnaj

Prehľad zápasov v článku Futbal na Letných olympijských hrách 2012 – muži.
They-sous-Montfort

Poloha

Obec má rozlohu 10,21 km². Najvyšší bod je položený 470 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 151 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ans

Obyvateľstvo

Obec má približne 27 638 obyvateľov (2010).
Nyoiseau

Poloha

Obec má rozlohu 15,55 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 265 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sericinus

Sericinus, po slovensky niekedy pestroň, je rod motýľov z tribu Zerynthiini, ktorý opísal v roku 1851 John Obadiah Westwood (1805 – 1893). Tento rod zahŕňa iba jeden druh ázijského motýľa - Sericinus montela Gray, 1852.
Tayrac (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 15,73 km². Najvyšší bod je položený 536 m n. m. a najnižší bod 276 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Léger-de-Montbrillais

Poloha

Obec má rozlohu 10,4 km². Najvyšší bod je položený 115 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 390 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Predmet (vec)

Predmet je vec, objekt v najvšeobecnejšom zmysle, každé súcno, ktoré sa vykazuje prostredníctvom názorného tvaru alebo vnútornej zmyslovej jednoty ako ohraničené a v sebe uzavreté. V tomto zmysle je predmet každé priamemu prežívaniu (vedomiu) dané (protipostavené) niečo v individuálnej forme.
Saint-Léger-sur-Bresle

Poloha

Obec má rozlohu 1,09 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 83 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pallud

Poloha

Obec má rozlohu 5,2 km². Najvyšší bod je položený 845 m n. m. a najnižší bod 348 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 694 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE