google/wiki40b huggingface dataset:
Bandikut pásavý

Výskyt

Bandikut pásavý sa vyskytuje v juhozápadnej Viktórii a Tasmánii. Obýva prirodzené trávnaté biómy a pastviny, no iba tam, kde má možnosť postaviť si na trávnatých ostrovoch v mokrinách alebo na zemi chránené hniezdo.

Opis

Dĺžka bandikuta pásavého je 27 až 35 cm. Jeho hmotnosť je približne 450 až 900 g. Je ľahko rozpoznateľný podľa pozdĺžnych pruhov na zadnej časti chrbta. Vyhrabáva dážďovky a larvy hmyzu pomocou pohyblivého chobotu a predných nôh so silnými pazúrmi. Ako u všetkých vačkovcov nasleduje pôrod veľmi skoro po oplodnení. Maličké embryá zostávajú niekoľko mesiacov v matkinom vaku a sú samostatné až po 4 - 5 mesiacoch.
Stará neoklasická syntéza

Stará neoklasická syntéza (iné názvy: neoklasická syntéza (v užšom zmysle), veľká neoklasická syntéza, neoklasicko-keynesovská/neoklasicko-keynesiánska syntéza, neokeynesovská/neokeynesiánska syntéza; s dôrazom na keynesovskú stránku: keynesovstvo , staré keynesovstvo, neokeynesovstvo (resp. varianty), ortodoxné keynesovstvo, keynesovská/keynesiánska pravica; z pohľadu odporcov bastardné keynesovstvo; slovo keynesovstvo sa dá vždy nahradiť ) je ekonomický smer spájajúci Keynesovu teóriu s neoklasickou mikroekonómiou. Predstaviteľmi sú napríklad Paul Anthony Samuelson a Franco Modigliani.
V 50. - 70. rokoch 20. storočia to bol absolútne dominantný smer ekonomického myslenia v západných krajinách. Postupne sa vyvíjal (mierne menil) v 40. až 70. rokoch. Typické pre starú neoklasickú syntézu je použitie Hicksovej schémy IS-LM.

Samuelson a stará neoklasická syntéza

Pojem neoklasická syntéza (neoclassical synthesis) zaviedol P. A. Samuelson vo svojej učebnici Ekonómia vo vydaní z roku 1955 a v tomto a ďalších vydaniach učebnice výrazne prispel k rozšíreniu tohto smeru myslenia ako takého. Vo vydaní z roku 1961 teóriu nazval "veľká neoklasická syntéza" (grand neoclassical synthesis). Začiatkom 70. rokov sa stal Samuelson prívržencom neoklasickej syntézy doplnenej o výsledky sociologicko-inštitucionálnych koncepcii galbraithovského typu (neoinštitucionalisti). Túto novú koncepciu obsahovali ďalšie vydania Ekonómie až do 10. vydania. V 11. vydaní z roku 1980 sa však neoklasická syntéza vytratila a od 12. vydania z roku 1985 bola učebnica prepracovaná pod silným vplyvom - vtedy dominantného- monetarizmu II.
Magnac-Laval

Poloha

Obec má rozlohu 72,22 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 850 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gondreville (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 8,07 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remicourt (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 4,22 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tatársky biftek

Tatársky biftek (hovorovo tiež tatarák) je jedlo zo surového hovädzieho mäsa, ktoré sa pripravuje zo sviečkovice. Jemne naškrabané mäso sa podáva s nakrájanou cibuľou, soľou a čiernym korením, mletou červenou paprikou, worchestrovou omáčkou a horčičou. Dochutí sa červenou mletou paprikou a spojí so surovým vaječným žĺtkom. Všetky ingredience sa dobre zmiešajú a zvyčajne sa podávajú na hrianke potretou cesnakom.
Bellou-en-Houlme

Poloha

Obec má rozlohu 38,73 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 117 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bressey-sur-Tille

Poloha

Obec má rozlohu 7,26 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 688 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Buržoázna filozofia

Buržoázna filozofia bola filozofia na Západe resp. v Česko-Slovensku a v ďalšich krajinách pred nástupom komunistických režimov. Výraz buržoázna filozofia sa v Česko-Slovensku používal v období 1948-1989 v oficiálnej filozofii a s degradujúcim významom na odlíšenie nemarxistickej filozofie, považovanej za chybnú a nebezpečnú, od marxistickej filozofie resp. marxisticko-leninskej filozofie, vyhlasovanej za jedine správnu.
Gourvillette

Poloha

Obec má rozlohu 8,01 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cornant

Poloha

Obec má rozlohu 5,06 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 353 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Považan

Životopis

Gymnaziálne štúdia absolvoval vo Zvolene a lekárske štúdia na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Jeho kariéra štartovala od detského lekára, cez post primára detského oddelenia až po riaditeľa nemocnice s poliklinikou. Insitnému maliarstvu sa začal venovať ako dvadsaťsedemročný. Motívom jeho raných prác boli reálie z jeho rodnej obce Svätý Kríž (dnes Žiar nad Hronom), z Banskej Štiavnice a Krupiny ako miest, v ktorých pôsobil.

Dielo

Po úspešných výstavách na Slovensku a v Česku začal vystavovať aj v zahraničí (Švajčiarsko-Zürich a Morges, Francúzsko-Paríž, Poľsko-Novy Sacz, Maďarsko-Budapešť, Fínsko-Helsinky, Švédsko-Štokholm, Nórsko-Oslo, Nemecko-Mníchov, Brusel a iné). V roku 1988 vystavoval v Mirbachovom paláci v Bratislave až 156 obrazov. Stála expozícia jeho obrazov ako súčasť archeologickej expozície AÚ SAV sa nachádza v Dome kultúry na námestí Matice slovenskej v Žiari nad Hronom.
Couville

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 000 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lúky 5

Lúky 5 (staršie: Lúky V) sú lokalita miestnej časti Lúky v Petržalke.

Občianska vybavenosť

Sídlisko nedisponuje silnou občianskou vybavenosťou ako napríklad susedné Lúky 7. V budove bývalej MŠ na Vyšehradskej ulici 2 sa nachádza predajňa motoriek a skútrov MENTOR ride a fly s.r.o. Na Vígľašskej ulici 3 sa nachádza Dom kultúry Lúky.
Tharot

Poloha

Obec má rozlohu 2,35 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 179 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lamothe-Landerron

Poloha

Obec má rozlohu 9,18 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 108 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villeparois

Poloha

Obec má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 211 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quercitello

Poloha

Obec má rozlohu 3 km². Najvyšší bod je položený 1 240 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Schwoben

Poloha

Obec má rozlohu 2,38 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 296 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kresanica

Poloha a charakteristika

Hôľny vrchol leží v pohraničnom hrebeni Červených vrchov. Blízko vrcholu sa nachádza niekoľko turistom neprístupných jaskýň. Je záverom a dominantou malého hrebeňa Kozí chrbát (Kozi Grzbiet), ktorý sa tiahne smerom z juhu (z Poľska) na sever, kde končí práve Kresanicou. Tento vrchol sa vypína nad viacerými dolinami, napr. nad Rozpadlou dolinkou, Litworovou dolinou (PL) a Mulowou dolinou (PL).

Výhľady

Sú z neho pekné výhľady na Východné Tatry, Tichú dolinu aj na poľskú stranu Tatier.
Champoléon

Poloha

Champoléon má rozlohu 98,54 km². Najvyšší bod je položený 3 439 m n. m. a najnižší bod 1 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Champoléon má 127 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Assenede

Obyvateľstvo

Obec má približne 13 806 obyvateľov (2010).
Pevnosť mesta Olomouc

Pevnosť mesta Olomouc bola budovaná od založenia mesta, ale najviac sa rozvíjala najmä od 16. do 19. storočia. Vo svojej dobe šlo o modernú bastiónovú pevnosť. Zrušená bola v roku 1886.

Vývoj pevnosti

Ako prvý vznikol v 11. storočí Olomoucký hrad s opevnením. Medzi rokmi 1239 až 1246 došlo k spájaniu jednotlivých kupeckých osád v jedno mesto, ktoré bolo postupne opevňované kamennými hradbami. Na prelome 13. a 14. storočia a už dá hovoriť o celistvom ranogotickom opevnení. K rozšíreniu hradieb došlo po roku 1526: do mestského obvodu bolo pridané územie Bělidel v severnej časti mesta (dnes Sokolská ulica).
Počas tridsaťročnej vojny bolo mesto okupované Švédmi (1642 až 1650). Švédska armáda podnikla rozsiahle opravy hradieb a novú výstavbu predovšetkým v severnej strane mesta. Pre lepšiu obranyschopnosť mesta boli vypálené všetky predmestia za hradbami. V tom čase boli funkčné len štyri mestské brány: Hradská, Blažejská, Střední a Rohelská. Roku 1655 bol Olomouc cisárom Ferdinandom III. prehlásený za pevnosť. Na Morave mali tento status ešte mestá Brno, Jihlava, Uherské Hradiště a hrad Helfštýn.
Písal sa rok 1658, keď maršal Louis Raduit de Souches navrhol plán zosilnenia vtedajšieho opevnenia a jeho doplnenia päťuholníkovými bastiónmi. Roku 1699 bol predložený nový návrh pevnostného systému podľa Vaubanovho systému a fortifikačný projekt z roku 1711, nadväzujúci na návrh z roku 1699, navrhoval úplnú sústavu bastiónov okolo celého mesta. Jeho autorom bol Louis de Rochetz.
Nakoniec bola úplná bastiónová pevnosť vybudovaná až z rozhodnutia cisárovnej Márie Terézie z roku 1742. Bastiónová pevnosť podľa plánov inžinera Petra Filipa Bechade de Rochepine bola vybudovaná do roku 1757. Olomouc sa stal veľmi modernou bastiónovou polygónnou pevnosťou s množstvom redút a predsunutých pevnôstok. Opevnené bolo aj Kláštorné Hradisko. Opevnenie bolo vystavané podľa francúzskej školy. Po strate Sliezka sa Olomouc stal strategickou hraničnou pevnosťou, ktorú v roku 1758 neúspešne po dobu piatich týždňov obliehali Prusi. Potom nasledovala výstavba fortov okolo celého mesta, išlo o veniec z 17, neskôr z 21, pevnôstok, ktoré boli umiestnené dookola mesta.
Počas napoleonských vojen bol v pevnosti väznený generál Lafayette a ubytovaný tu bol aj maršal Suvorov. Keď v roku 1850 vzrastalo napätie medzi Pruskom a Rakúskom, bol do Olomouca povolaný maršal Radecký. V tom čase tiež pevnosť a priľahlé novopostavené pevnôstky na západnej strane mesta niekoľkokrát navštívil cisár František Jozef I., stretol sa tu s ruským cárom Mikulášom I. Predpokladané dobývanie olomouckej pevnosti pri rakúsko-pruskej vojne sa v roku 1866 neuskutočnilo a pevnosť stratila svoj strategický význam. Ešte v rokoch 1870 až 1876 bola vystavaná posledná pevnôstka v Radíkove, ale už v roku 1886 došlo k zrušeniu pevnosti. V novembri toho tiež roku bolo do Olomouca doručené cisárske nariadenie z 9. marca 1886, ktorým bola olomoucká pevnosť zrušená a bol tak umožnený ďalší rozvoj mesta. Ešte pred cisárskym „posvätením“ bola v roku 1876 zbúraná Hradská brána vedúca na východ smerom k železničnej stanici. Na jej mieste vznikol súbor nájomných domov.
Ahamkára

Ahamkára (sans. अहंकार) zameranosť na seba, ego, jastvo.
Mókša

Mókša alebo menej presne mokša (sans. मोक्ष) je oslobodenie sa od nevedomosti (avidjá), stav spásy ako vyhasnutie všetkých emócií. S ich vyhasnutím súvisí zrušenie všetkých vecných predpokladov k činnosti karmy, ktorá je príčinou znovuvtelovania. Mókša zodpovedá blaženým stavom, ktoré prýštia z vnútorného vymanenia sa zo sveta.

Šankara

Mókša je u Šankaru vyslobodenie duše z kolobehu znovurodenia sa (sansára). Jedinou cestou k mókši je odstránenie avidjá.
Broquiès

Poloha

Obec má rozlohu 37,99 km². Najvyšší bod je položený 738 m n. m. a najnižší bod 243 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 647 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cherville

Poloha

Obec má rozlohu 3,76 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Tomčáni (bridžista)

Ján Tomčáni (* 3. február 1982, Bratislava) je slovenský bridžista, reprezentant Slovenska. 
Viackrát reprezentoval Slovensko aj na majstrovstvách sveta v Magic: The Gathering. V posledných rokoch preferuje poker, hlavne Omaha poker.
Uhorková sezóna

Uhorková sezóna je hovorové označenie pre letné obdobie, kedy sa deje málo mediálne zaujímavých prípadov a médiá preto píšu senzačné, nekvalitné články alebo články na nepotrebné a nezaujímavé témy.
Niektoré z týchto tém sú: ľudožravé žraloky, články o rôznych celebritách či články typu: Ako sa pobaliť na dovolenku. 
Označenie vzniklo podľa obdobia zberu uhoriek.
Slimák záhradný

Vzhľad

Slimák záhradný má guľovitú pravotočivú ulitu z uhličitanu vápenatého širokú  32 - 50 mm a vysokú 30 - 50 mm. Telo je dlhé asi 10 cm. Základná stavba tela je rovnaká ako u ostatných stopkookých mäkkýšov. Hlava nesie dva páry tykadiel, z ktorých dve dlhšie majú oči a dve kratšie obsahujú čuchové orgány a hmatové orgány. Ústny otvor obsahuje radulu - čo je pilníková doštička. Svalnatá noha vylučuje hlien, ktorý slúži k pohybu. Vnútorné orgány sú uložené v ulite.
Jiří Stivín

Rodinné zázemie

Jiří Stivín sa narodil 23. novembra 1942 v Prahe, v rodine technického úradníka a divadelnej i filmovej herečky. Matka: Eva Svobodová, známa česka herečka. Sestra Zuzana bola tiež herečka. Deti: Zuzana Stivínová je speváčka a herečka. Markéta Stivínová je speváčka. Jiří Stivín ml. je hudobník, džezový bubeník. Adam Stivín je hudobník, gitarista českej skupiny Chinaski. Bratranec Milan Svoboda je uznávaný český džezový hudobník.

Študiá

Po skončeni jedenásťročenky, ktorú navštevoval v Prahe, na Smíchove (maturita 1959), pracoval vo Filmovom štúdiu Barrandov ako rekvizitár. Potom vyštudoval odbor filmový a televízny obraz na Filmovej fakulte Akadémie múzických umení v Prahe (1961 – 65). Odboru sa prakticky nikdy profesionálne nevenoval. Ak áno, tak iba príležitostne. Viac ho priťahovala hudba. Od siedmich rokov sa užil hrať na husliach, no tento nástroj ho nezaujal. Zameral sa na hru na zobcovú flautu. Hru na priečnu flautu sa učil súkromne u Milana Munclingra (1961 – 63) a Jiřího Válka (1965 – 68). V hre na saxofón je samouk, podobne ako aj v hre na rôzne typické, ale aj atypické dychové nástroje, hlavne pišťaly. Ako raz humorne, no vystižne vyhlasil český zabávač, publicista a textár Karel Šíp, že "...Stivín dokáže zahrať na čomkoľvek, čo ma nejaké dierky, alebo otvory..." Hudobné vzdelanie si priebežne dopĺňal vo svojom rodisku. Najprv na Ľudovej škole umenia, ktorá bola špecializovaná na populárnu hudbu (tzv. Lidová konzervatoř, dnes Konzervatoř Jaroslava Ježka). Potom na Hudobnej fakulte Akadémie múzických umení. Tu v roku 1977 začal študovať kompozíciu u Václava Dobiáša. Po jeho smrti, v roku 1978, pokračoval u Jiřího Dvořáčka. Po osobných nezhodách, školu rýchlo opustil, aby pokračoval v kurze na Royal Academy of Music v Londýne (1969). Tu prišiel do osobneho i praktického kontaktu s orchestralnym združenim avantgardného skladateľa vážnej hudby Corneliusa Cardewa.
Cazilhac (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 11,69 km². Najvyšší bod je položený 523 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 331 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stomios (sochár)

Stomios (starogr. Στόμιος) bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.
Stomios, grécky sochár neznámeho rodiska, bol podľa nemeckého znalca antického umenia J. J. Winckelmanna činný pred bitkou pri Maratóne, t. j. okolo roku 500 pred Kr. Od antických autorov sa s výnimkou Pausania o jeho dielach nezachovali správy. Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal, že bol autorom sochy Hierónyma z Androsu, olympijského víťaza v päťboji v roku 492 pred Kr.
Hojdací koník

Hojdací koník je detská hračka. Má telo v podobe koníka pripevneného na ohnutých lyžinách, ktoré umožňujú kývavý pohyb vpred a vzad. Počas hojdania sa dieťa pridŕža držadiel upevnených na hlave koníka.
Hojdací koník patrí dnes už ku klasickým hračkám.

Varianty

Okrem variantu, kde sa sedí na tele hračky obkročmo, sa vyskytuje aj bezpečnejšia modifikácia, kde sa sedí na akejsi lavičke upevnenej medzi dvomi zvislými plochými bokmi, ktorých spodné strany sú zaoblené a tvoria lyžiny. Z boku sú pomaľované motívom koňa príp. iného zvieraťa (často kohúta).
Iný moderný variant, nachádzajúci sa často na verejných ihriskách, nahrádza lyžiny jednou vinutou pružinou upevnenou v spodnej časti obvykle zaliatím do betónu.
Parfondru

Poloha

Parfondru má rozlohu 9,08 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Parfondru má 343 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Chrám svätej Sofie (Sofia)

Charakteristika a dejiny

Mesto Sofia bolo v minulosti známe pod viacerými názvami (napr. Serdika, Sredec, alebo Triadica) a svoje súčasné meno, pod ktorým je známe zhruba od polovice 14. storočia, dostalo práve podľa chrámu svätej Sofie, ktorý bol v tom čase katedrálnym chrámom mesta.
Samotná budova bola postavená na mieste serdickej nekropoly ako cintorínsky chrám. Súčasná budova je štvrtá, ktorá na tomto mieste stojí. Prvý chrám, ktorý na mieste stál (zvyšky objavené v rokoch 1910 – 1911) bola jednoloďová budova s jednou apsidou a stála na mieste najpravdepodobnejšie medzi rokmi 376 – 382. Druhý chrám bol postavený niekedy počas vlády imperátora Teodisija I. (379 – 395) a zbúraný bol na konci 4. storočia. Bola to trojloďová bazilika s apsidou vo východnej stene a ako hlavná loď bola použitá predsieň prvého chrámu. Tretí chrám bol taktiež trojloďová bazilika s apsidou vo východnej stene. Výstavba prebiehala na konci 4. a začiatkom 5. storočia. Súčasná, štvrtá budova bola postavená koncom 5. a začiatkom 6. storočia. Pomerne krátka existencia starších chrámov bola spôsobená nájazdmi Gótov a Húnov.
V období prvej bulharskej ríše bol chrám hlavným mestským chrámom a v období druhej bulharskej ríše chrámom katedrálnym. Po obsadení Sofie osmanskými Turkami bola budova zmenená na mešitu, ale už v roku 1443 sa stala opäť na krátky čas pravoslávnym chrámom. V tomto roku bola Sofia oslobodená spojeneckými kresťanskými vojskami pod vedením Vladislava III. a Jána Huňadyho, tureckí správcovia boli vyhnaní a mesto bolo dané do priamej správy sofijského metropolitu. Na mešitu bola budova opäť zmenená začiatkom 16. storočia poturčeným Chorvátom Sijavušom pašom. V rokoch 1818 a 1858 Sofiu postihli dve silné zemetrasenia a obidve budovu poškodili. V priebehu druhého zemetrasenia spadol minaret, ktorý pri svojom páde zabil niekoľko moslimských veriacich. Po tejto udalosti sa tureckí moslimskí predstavitelia rozhodli budovu opustiť a ostala nejaký čas nevyužitá. Po oslobodení Bulharska sa využívala nejaký čas ako skladisko plynu, ktorým sa zapaľovali pouličné lampy. Neskôr v chráme po dlhé roky prebiehali archeologické výskumy, budova sa reštaurovala a rekonštruovala a v roku 1930 znovu ako pravoslávny chrám otvorila svoje dvere veriacim. Slávnostne vysvätený (ceremónie sa zúčastnil aj cár Boris III. s rodinou a väčšina vtedajšej politickej a náboženskej elity) bol chrám 21. septembra toho istého roku. Neskôr v období socializmu bol chrám zatvorený a znovu daný do používania veriacim bol v roku 1998.
Budova je trojloďová bazilika s kupolou v tvare kríža a s trojstennou apsidou. Je dlhá 46,5 metra a široká 23 metrov, výška kupole dosahuje 19,7 metra. Je jednou z najvýznamnejších pôvodne ranokresťanských pamiatok juhovýchodnej Európy. Dnes budova slúži svojmu účelu ako pravoslávny chrám a pod budovou chrámu je vybudované múzeum, kde si návštevníci môžu pozrieť odkryté zvyšky pôvodných antických chrámov vrátane vzácnych mozaík.
Bremondans

Poloha

Obec má rozlohu 7,22 km². Najvyšší bod je položený 664 m n. m. a najnižší bod 522 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stéphane Peterhansel

Stéphane Peterhansel (* 6. apríl 1965 Échenoz-la-Méline, Francúzsko) je francúzsky automobilový pretekár, ktorý dokázal 13× zvíťaziť v Rely Dakar (z toho 6× na motocykli). Peterhansel začal svoju športovú kariéru na skateboarde a v 14. rokoch sa stal majstrom Francúzska. Neskôr začal jazdiť na endure, dvakrát bol majstrom Európy a raz zvíťazil na Šesťdňovej.
Rallye Dakar sa zúčastnil po prvýkrát v roku 1988 a to v kategórii motocyklov. V roku 1991 po prvýkrát zvíťazil, čo v kategórii motocyklov zopakoval ešte v rokoch 1992, 1993, 1995, 1997 a 1998. Od roku 1999 jazdí v kategórii automobilov, v ktorých zvíťazil v rokoch 2004, 2005, 2007, 2012, 2013, 2016 a 2017. Na 2. mieste dokončil Dakar v rokoch 2000 a 2014, tretí skončil v roku 2003.
Alois Rašín

Životopis

Jeho otec bol pekár a roľník. Študoval na gymnáziu v Novom Bydžove, Broumove a v Hradci Králové. Maturitu zložil v roku 1886 a po nej začal študovať v Prahe na Lekárskej fakulte Univerzity Karlovej, odtiaľ však zo zdravotných dôvodov prestúpil na Právnickú fakultu. Štúdiá úspešne ukončil v roku 1891. 
V tomto roku napísal brožúrku České štátne právo, ktorú úrady zabavovali a za ktorú bol vyšetrovaný. Už v čase svojich vysokoškolských štúdií sa začal politicky angažovať, sympatizoval predovšetkým s mladočechmi. Táto angažovanosť mu vyniesla stratu titulu a dva roky väzenia, ku ktorému bol 14. februára 1894 odsúdený v procese s takzvanou Omladinou, v novembri 1895 bol amnestovaný a dostal späť aj titul doktora práv. Od roka 1914 sa významno zapojil do prvého česko-slovenského odboja.

Ocenenie

Od roku 1990 je po Rašínovi pomenované významné pražské nábrežie (Rašínovo nábřeží, od Jiráskovho námestia po Vyšehrad), ktoré sa do tej doby volalo Nábrežie F. Engelsa.
V roku 1992 bola vydaná obežná minca nominálnej hodnoty 10 Kčs s portrétom Aloisa Rašína (autori Jarmila Truhlíková-Spěváková, Josef Úprka).
Handschuheim

Poloha

Obec má rozlohu 2,4 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Näsijärvi

Näsijärvi (alebo taktiež Näsi) je jazero v západnom Fínsku (kraj Západné Fínsko). Má rozlohu 257 km² a dosahuje maximálnu hĺbku 63 m. Leží v nadmorskej výške 95 m n. m. a je na ňom 598 ostrovov.
Bedřich Rozehnal

Život

Narodil sa 23. marec 1820 v Hulíne ako syn lekára. Gymnázium navštevoval v Kroměříži. V Olomouci začal štúdium práva a filozofie, ale nedokončil ho. Zamestnal sa tam ako advokátsky koncipient u Adamčíka a v Prostějove mal výnosnú agentúru. Bol spoluredaktorom Ohéralových Moravských národních novin. Táto spolupráca zanechala stopy na jeho živote. Podobne ako Ohéral bol „národne nespoľhalivý rebelant“ a rovnako ako on aj Rozehnal zavádzal dialektické formy do spisovnej reči. Bol stíhaný exekúciami a pre falšovanie zmeniek ho odsúdili do väzby, kde 6. marca 1876 zomrel, „verejnosťou úplne zabudnutý“.

Publikačná činnosť

Štvrť roku redigoval Moravana. Od 2. januára 1864 vychádzala Rozehnalova Morava s humoristicko-satirickou prílohou Ječmínek. Chcela pracovať po boku Moravské orlice. Je písaná Ohéralovou moravštinou, ktorú Rozehnal zavádzal aj do Moravana. „Najlepšie boli odtlačky rukopisných básni Janka Kráľa, s ktorým sa zoznámil v Pešti.“ Janko Kráľ u neho aj býval niekoľko týždňov v Hulíne. Rozehnal uverejňoval jeho básne a niektoré aj prekladal. Posledné čísla Moravy svedčia o Rozehnalovej nedbanlivosti a nestálosti. Prinášajú zoznamy dlžníkov. Zanikla bez ohlásenia v polovici októbra.
Bussy-lès-Daours

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 333 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE