google/wiki40b huggingface dataset:
Kurotvaré

Kurotvaré alebo kury alebo hrabavce (Galliformes) sú rad letcov.
Existujú aj kurotvaré/kury/hrabavce v dvoch užších významoch - pozri nižšie pod Systematika.

Charakteristika

Majú silné hrabavé nohy. hrubé prsty a tupé pazúry, aj mocný zobák, ktorý je na konci trocha zahnutý. Ťažšie lietajú. Mnohé druhy sú pohlavne dvojtvaré.
EVO2

História

Po úspešnom vyvinutí a sériovej výrobe električiek Vario bol na požiadavku Dopravného podniku miest Liberec a Jablonec nad Nisou vyvinutý nový typ šesťnápravovej električky s označením EVO2. Električka je oproti vozňom Vario, ktoré vychádzajú z električiek T3, postavená na novej konštrukcii, ktorá umožnila zvýšiť podiel nízkej podlahy. Za prototyp zaplatil dopravný podnik 38 miliónov českých korún (približne 1 385 000 euro) bez DPH. Autorom dizajnu električky je architekt Ondřej Hilský.
Prototyp bol v máji roku 2012 privezený do Liberca, medzi júlom a septembrom toho roku absolvoval skúšobné jazdy bez cestujúcich. Cestujúci vozeň prvýkrát zviezol pri predvádzacej jazde dňa 22. septembra v rámci dňa otvorených dverí v libereckej vozovni, do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi bol s evidenčným číslom 84 zaradený 25. septembra 2012. V júni 2013 dostal prototypový vozeň preukaz spôsobilosti koľajového vozidla a bol zaradený do bežnej prevádzky.
Rámcový kontrakt pre Liberec počítal osem kusov električiek typu EVO2, výroba ostatných sedem vozňov ale bola odložená, pretože bola zastavená príprava novej trate do Rochlice, pre ktorú mali byť električky EVO2 určené. V júni 2013 už dopravný podnik s nákupom týchto vozidiel nepočítal, názor by zmenil iba v prípade, ak by získal na ich nákup dotáciu.
Bligny (Aube)

Poloha

Obec má rozlohu 22,74 km². Najvyšší bod je položený 333 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Multimodálna preprava

Multimodálna preprava/doprava je preprava tovaru aspoň dvoma rôznymi spôsobmi dopravy (železnica, cesta atď.).
Zvláštna forma multimodálnej dopravy je intermodálna preprava a v rámci nej kombinovaná preprava.
Zrkadlový háj

Zrkadlový háj alebo Draždiak (zhruba od 30. rokov do 70. rokov 20. storočia aj Draždák/Dražďák, od roku 1950 aj Zátopy) je  (tradičná aj oficiálna) časť bratislavskej mestskej časti Petržalka. 
Ako oficiálna miestna časť má v súčasnosti názov Draždiak; táto miestna časť sa nachádza v stredovýchodnej časti Petržalky, presnejšie medzi Lúkami na západe a juhu, Hájmi na severe a Prírodnou rezerváciou Starý háj na východe. Rozsah územia historicky nie je celkom jednoznačný - podrobnosti o polohe pozri nižšie. Zhruba v 70. rokoch 20. storočia sa toto územie (prinajmenšom jeho západná časť) považovalo za súčasť Lúk, dnes sú Lúky a Draždiak dve samostatné miestne časti.

Názvy

Názov Zrkadlový háj vznikol prekladom pôvodného nemeckého názvu Spiegelhagen (doložený v rôznych menších obmenách od roku 1699). Slovenská verzia Zrkadlový háj je doložená asi od roku 1945. Od 30. rokov je doložený aj názov Dražďák (Draždák, Draždiak), ktorý vznikol rozšírením názvu miestnej horárne na okolité územie. V roku 1950 došlo síce oficiálne k premenovaniu názvu Spiegelhagen na názov Zátopy, tento sa však už dlhú dobu nepoužíva.
V súčasnosti je Draždiak oficiálny názov miestnej časti Petržalky. Na mapách sa v súčasnosti používa názov Draždiak alebo (zhruba od začiatku 80. rokov 20. storočia) Zrkadlový háj. Okrem toho je slovo Draždiak súčasť názvu dvoch miestnych jazier - Veľký Draždiak a Malý Draždiak.

Dejiny

Historicky (pred výstavbou súčasnej Petržalky) išlo o územie (nivy a háje s ťažbou dreva a polia) severne od Janíkovho dvora (presnejšie: severne od mokradí v miestach dnešného južného Chorvátskeho ramena) a južne od (západnej časti) štvrte Starý háj (v najširšom - teda nie súčasnom - ponímaní názvu Starý háj); neskoršie v širšom zmysle vrátane istého severnejšieho územia až po začiatok zastavanej časti vtedajšej Petržalky - bližšie o rozsahu pozri nižšie. 
V Zrkadlovom háji v širšom zmysle sa začala výstavba panelákov súčasnej Petržalky, pretože na dnešnej Romanovej ulici dali v auguste roku 1977 do užívania prvé paneláky novej Petržalky
Sweet Child o’ Mine

Kompozícia

Skladba „Sweet Child o’ Mine“ je zložená v tónine Des dur a hraná je v tónine D dur s podladením gitár a basovej gitary o poltón (ako všetky ich skladby). Záverečné sólo je hrané v súzvučnej tónine Es mol.
Rezonančný obvod

Vzťahy pre rezonančnú frekvenciu

Pri rezonancii sa reaktancie rovnajú

Paralelný rezonančný obvod

Využíva sa napríklad v oscilátoroch ako riadiaci člen. Po dodaní prúdového impulzu nastávajú tlmené prúdové kmity. Paralelný rezonančný obvod sa využíva i v elektromotoroch na kompenzáciu strát.
Saint-Martin-lès-Melle

Poloha

Obec má rozlohu 9,16 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 868 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Horsarrieu

Poloha

Obec má rozlohu 11,02 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 630 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brens (Tarn)

Poloha

Brens má rozlohu 22,79 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Brens má 2155 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Protireformácia

Protireformácia (alebo rekatolizácia v širšom zmysle) bola cieľavedomá snaha katolíckej cirkvi o zastavenie šírenia reformácie v 16.- 18. storočí. Jej hlavnou úlohou bolo pripútať protestantské krajiny ku katolíckej cirkvi. V tom jej pomáhali rozpory medzi jednotlivými prúdmi reformácie.
Protireformáciu organizovala pápežská kúria a cirkevná hierarchia v spolupráci s katolíckymi panovníkmi. Najmä po tridentskom koncile (pozri nižšie) sa podarilo zlikvidovať protestantizmus na Apeninskom a Pyrenejskom polostrove, z veľkej časti v Poľsku a v prevažnej miere v Česku a Uhorsku. Čiastočné "úspechy" sa dosiahli aj v Nemecku, Švajčiarsku a Holandsku, tu však protestanti zostali pomerne silní.
Významnými faktormi protireformácie boli: Jezuiti, tridentský koncil, inkvizícia a hon na čarodejnice.

Jezuiti

Hlavnými šíriteľmi katolíckej reformy bol rád jezuitov, založený v roku 1534 španielskym šľachticom a bývalým cisárskym dôstojníkom Ignácom z Loyoly. Reformy uskutočňovali najmä zakladaním škôl a prostredníctvom misií. Jezuiti (Spoločnosť Ježišova) sú známi svojimi misiami v zámorí. Príslušníci jezuitského rádu nesmeli prijímať žiadne cirkevné hodnosti. Významným jezuitom bol napríklad František Xaverský. Bol to mužský rád.

Protireformácia na Slovensku

Slovensko bolo vo včasnom novoveku prevažne protestantská krajina (miestami 90% obyvateľov), ale postupne sa podarilo premeniť ju opäť na prevažne katolícke územie (dnes 70% rímskych katolíkov), na čo sa používali od začiatku 17. storočia veľmi často aj násilné prostriedky (tzv. rekatolizácia v užšom zmysle).
V Uhorsku je začiatok protireformácie spojený s menom ostrihomského arcibiskupa Mikuláša Oláha, ktorý v polovici 16. storočia zavolal do Uhorska jezuitov. Významným protireformátorom bol aj arcibiskup Peter Pázmaň. Protireformácii sa venovali aj štátne a kráľovské orgány. Protireformátormi boli samotní Habsburgovci. Odpor proti protireformácii bol jedným z hlavných motívov protihabsburských stavovských povstaní na Slovensku.
Protireformácia a rekatolizácia sa v Uhorsku skončila až vydaním tolerančného patentu v roku 1781.
Ivana Reitmayerová

do roku 2010

V roku 2008 vyhrala Nepelov memoriál.
Počas svojej kariéry trénovala na Islande, aj v Británii, ale v roku 2009 sa vrátila na Slovensko. V Bratislave trénovala na Štadióne Ondreja Nepelu. Na juniorských majstrovstvách sveta v Sofii skončila ôsma. Na majstrovstvách sveta v Los Angeles v marci 2009 sa umiestnila na 14. mieste čím získala miestenku na nasledujúce olympijské hry. Bolo to zároveň druhé najlepšie umiestnenie Slovenky na majstrovstvách sveta. Zuzana Babiaková dosiahla v roku 2002 na 13. priečku.

Rok 2010 a neskôr

Na Olympijských hrách 2010 vo Vancouveri dostala v krátkom programe známku 41,94 a umiestnila sa tak na 28. mieste z 30 korčuliarok. Do voľného programu nepostúpila. Na predošlých majstrovstvách sveta sa však umiestnila na 14. mieste. Na Olympiádu ju pripravovala mama Iveta Reitmayerová. K februáru 2010 bola tiež dvojnásobná seniorská majsterka Slovenska. 
Na majstrovstvách sveta 2010 v Turíne obsadila 25. miesto. Nepelovho memoriálu sa v septembri 2011 nezúčastnila, mala sa cítiť nepripravená. 
V roku 2012 už Reitmayerová pôsobila ako trénerka v Dánsku.
Strychnín

Toxický účinok

Strychnín je typický kŕčový jed. Ako inhibítor glycínového receptoru blokuje retardéry synaptického prenosu zadných koreňov miechy a umožňuje rozsiahle rozšírenie podráždenia. Malé dávky zvyšujú miechové reflexy, vyššie dávky už dráždia centrum v predĺženej mieche. Seba menšie impulzy vedú k rýchlym a nezastaviteľne sa rozširujúcim záchvatom nekoordinovaných reflexných kŕčov. Veľké dávky spôsobujú ochrnutie centrálnych nervov.
Protijedom strychnínu sú barbituráty, tradičné lieky na spanie, a naopak - strychnín sa používa ako protijed pri otravách barbiturátmi (ktoré sú častejšie ako otravy strychnínom). Strychnín sa veľmi ľahko vstrebáva z podkožia a z tráviaceho traktu. Asi pätina jedu sa vylučuje močom nezmenená, pričom toto vylučovanie začne takmer ihneď po použití, ale pretrváva ešte niekoľko dní. Štyri pätiny jedu sa odbúrajú v pečeni. Strychnín sa dá v mŕtvom tele preukázať ešte mnoho mesiacov po smrti.
K otravám môže dôjsť zlým užitím lieku s obsahom tejto látky, alebo vinou zámeny jedu na potkany. Vyskytujú sa i samovraždy s použitím tohto jedu. Najmenšou smrteľnou dávkou strychnínu je 30 mg. Zaručene smrteľná dávka je 200 mg. Osoby trpiace srdcovou vadou a deti sú na strychnín citlivejšie. Už 10 mg môže vyvolať toxické príznaky.
Serž Sarkisjan

Život

V rokoch 1972-1974 slúžil ako vojak základnej služby v sovietskej armáde. V roku 1979 ukončil štúdium filológie na Jerevanskej štátnej univerzite. V období rokov 1979 až 1988 pôsobil v komunistických a komsomolských orgánoch vo svojom rodnom meste Stepanakert, následne bol veliteľom karabašskej domobrany vo vojne o Náhorný Karabach.
V roku 1990 sa stal poslancom Národného zhromaždenia, v 90. rokoch bol postupne ministrom obrany, vnútra a ministrom národnej bezpečnosti. V období 1999-2007 bol tajomníkom Národnej bezpečnostnej rady, v roku 2000 sa stal znovu ministrom obrany. V roku 2007 sa stal arménskym premiérom.
Vo februári 2008 vyhral s podporou vlastnej Republikánskej strany Arménska prezidentské voľby; do funkcie nastúpil v apríli 2008. Ako prezident sa zasadil za vytvorenie colnej únie s Ruskom a ďalšími post-sovietskymi republikami v roku 2014 a realizoval premenu Arménska z prezidentskej na parlamentnú republiku, čo bolo podľa kritikov vyjadrením snahy o udržanie si vlastného politického vplyvu.
V roku 2011 sa konali veľké demonštrácie proti Sarkisjanovmu režimu. Pri ďalších protestoch v júli 2016 žiadali protestujúci jeho odstúpenie a prepustenie všetkých politických väzňov- tieto demonštrácie nasledovali po prepadnutí policajnej stanice v hlavnom meste Jerevane skupinou ozbrojencov, ktorí požadovali prepustenie opozičného politika a veterána vojny o Náhorný Karabach Žirajra Sefiljana. Pri vzájomných stretoch bolo zranených vyše 50 ľudí.
Sarkisjanovo prezidentské obdobie skončilo dňa 9. apríla 2018 a hneď 17. apríla sa stal predsedom vlády. Po niekoľkodňových búrlivých protestoch, počas ktorých demonštranti požadovali jeho odstúpenie a bolo zadržaných vyše 200 ľudí, nakoniec 23. apríla (po iba šiestich dňoch v úrade) rezignoval, v dôsledku čoho následne odstúpila aj arménska vláda.
Stanén

Stanén je topologický izolátor, teoreticky predpovedaný skupinou profesora Shouchenga Zhanga zo Standfordskej univerzity, ktorý možno predstavuje bezstratový prenos elektrického prúdu pri teplotách blízkych izbovej teplote. Stanén je tvorený atómami cínu, ktoré sú usporiadané v jednej vrstve. Názov stanén vznikol z latinského označenia pre cín (stannum) a prípony -én od slova grafén.
Pridanie atómov fluóru do atómovej mriežky cínu môže zvýšiť kritickú teplotu až k 100°C.
Florida Panthers

História klubu

Magnátovi Wayneovi Huizengovi bola udelená licencia prevádzkovať klub NHL v jeho rodnom Miami v roku 1992. Prvými väčšími hviezdami klubu boli bývalý brankár New York Rangers John Vanbiesbrouck, nováčik Rob Niedermayer a Scott Mellanby, strelec 30 gólov. Ich prvá (nováčikovská) sezóna bola úspešná, je považovaná za jednu z najlepších vstupných sezón nových klubov v NHL. 
V play-off roku 1996 sa klub dostal dostal cez Boston Bruins a favoritov Philadelphia Flyers a Pittsburgh Penguins až do finále Stanley Cupu. Tam prehrali s Coloradom Avalanche 4-0 na zápasy.
Oktánové číslo

Oktánovým číslom (OČ) sa hodnotí odolnosť benzínu (a iných palív pre zážihové motory) proti detonačnému spaľovaniu. Čím je vyššie oktánové číslo, tým je palivo odolnejšie proti detonačnému spaľovaniu. 
Oktánové číslo paliva sa zisťuje porovnávaním na skúšobnom zariadení s referenčným palivom. Oktánové číslo paliva odpovedá percentuálnemu objemovému podielu čistého izooktánu ( C₈H₁₈ ) v zmesi s n-heptánom ( C₇H₁₆ ), ktoré sa na skúšobnom zariadení začína detonačne spaľovať pri rovnakom kompresnom pomere ako porovnávané palivo. Čistý izooktán má oktánové číslo 100, heptán má oktánové číslo 0. Oktánové číslo teda môže mať aj hodnotu vyššiu ako 100, ak je dané palivo ešte odolnejšie proti samovznieteniu než čistý izooktán. 
Napríklad oktánové číslo 95 znamená, že palivo je rovnako odolné proti samovznieteniu ako zmes pozostávajúca z 95% oktánu a 5% heptánu.
Oktánove číslo je jedna zo základných charakteristík motorových palív pre zážihové motory. Je súčasťou označenia paliva, uvádza sa napr. na stojanoch čerpacích stanic a pod.

Detonačné spaľovanie

Detonačné spaľovanie nastáva pri dostatočne vysokých teplotách a tlakoch vo valci v závislosti od odolnosti paliva. Prejavuje sa tak, že rýchlosť spaľovania dosahuje rýchlosť zvuku a v priestore valca sa šíria rázové vlny, ktoré sa odrážajú od vnútorných stien spaľovacieho priestoru. Tieto zvuky je možné rozoznať sluchom, preto sa jav nazýva laicky „klepanie motora“.

Antidetonačné prísady

Čistý benzín má veľmi nízke oktánové číslo. Preto sa do neho pridávajú prísady, ktoré ho zvyšujú. V minulosti boli najpoužívanejšie zlúčeniny olova (hlavne tetraetyl olova a tetrametyl olova). Liter benzínu tak obsahoval niekoľko desatín gramu olova, ktoré je však toxické. Dnes sú preto prímesi na báze olova zakázané. Ako antidetonátory sa používajú napr. aromatické amíny či halogenidy kovov.
Helleville

Poloha

Obec má rozlohu 5,88 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 458 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Panamerické hry

Panamerické hry sú medzinárodné multišportové podujatie, usporadúvané každé 4 roky v Amerike, pod dohľadom Panamerickej športovej organizácie (PASO). Účastnia sa ho športovci zo 42 amerických krajín, ktoré sú členmi PASO. 6 krajín sa zúčastnilo všetkých hier a iba 2-krát sa Spojené štáty nestali víťaznou medailovou krajinou (v roku 1951 a 1991).

Dejiny

Počas konania kongresu na LOH 1924 v Paríži členovia Medzinárodného olympijského výboru z Guatemaly, Kuby a Mexika navrhli vytvorenie regionálnych hier v Strednej Amerike. Už o 2 roky sa prvé podujatie týchto hier aj zorganizovalo a dnes nesie názov Stredomaerické a karibské hry. Počas konania LOH 1932 v Los Angeles niektorí zo zástupcov latinskoamerických delegácií navrhli podujatie v celoamerickom meradle. Tento návrh bol prijatý až na kongrese PASO v Buenos Aires v roku 1940. O 2 roky neskôr bolo schválené aj dejisko prvých hier a stalo sa ním práve argentínske Buenos Aires. Začiatok 2. svetovej vojny však oddialil organizáciu hier, ktorá bola obnovená až v roku 1948 počas konania LOH 1948.
Prvé hry sa konali v Buenos Aires v roku 1951. Zúčastnilo sa ich 22 krajín, ktoré súťažili v 140 disciplínach v 17 športoch. 4-ročný cyklus hier nebol nikdy porušený.
V roku 1990 v argentínskom Las Leñas sa uskutočnili prvé a zároveň posledné Zimné panamerické hry. Zúčastnilo sa ich 8 krajín, ktoré bojovali v 3 disciplínach v jednom športe – alpskom lyžovaní. Medaily vybojovali iba 2 krajiny, USA a Kanada. V roku 1993 sa mali konať v čilskom Santiagu druhé hry, ktoré však boli zrušené a o žiadne ďalšie sa PASO už nepokúsila.
Saint-Michel-l’Observatoire

Poloha

Saint-Michel-l'Observatoire má rozlohu 27,78 km². Najvyšší bod je položený 767 m n. m. a najnižší bod 386 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Michel-l'Observatoire má 1142 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Minerálna výživa

Minerálna výživa rastlín je oblasť fyziológie rastlín, ktorá sa zaoberá nárokmi rastlín ako autotrofných organizmov na príjem anorganických látok z pôdy a atmosféry, ako aj asimiláciou (zabudovaním do organických zlúčenín).

Mechanizmus príjmu látok

Jednotlivé látky rastlina prijíma selektívne, t. j. prijíma hlavne tie, ktoré pre svoj život najviac potrebuje. Okrem oxidu uhličitého, sú všetky ostatné látky prijímané z pôdy koreňmi, ktoré sú na to dobre prispôsobené. Mnohé korene žijú navyše v symbióze s vláknami húb, ktoré im pomáhajú v príjme minerálnych látok a za to dostávajú od rastliny energeticky bohaté látky (najmä cukry).
Na príjem (ale aj vylučovanie) látok má rastlina pasívne aj aktívne mechanizmy. Medzi pasívne patria kanály, ktoré umožňujú prechod látok v smere od ich vyššej koncentrácie k nižšej. Aktívny príjem zabezpečujú prenášače, ktoré využívajú energiu ATP. Vyžitie ATP môže byť buď priamo prenášačom (primárny transport), alebo nepriame (sekundárny transport). Nepriamy transport prebieha tak, že sa cez tvz. ATP pumpy vylučujú ióny H⁺ von z buniek a tak vytvárajú elektrický potenciál (napätie) na oboch stranách bunkových membrán. Toto napätie využívajú prenášače na transport látok tak, že dané látky transportujú spoločne s H⁺. Takto sa prijímajú napríklad dusičnany, fosforečnany, aminokyseliny a podobne.

Esenciálne a neesenciálne látky

Prvky ktoré rastlina nevyhnutne potrebuje k životu nazývame esenciálne, ostatné sú neesenciálne. Zaujímavosťou je, že na rozdiel od živočíchov nie je sodík pre rastliny esenciálny. Esenciálnosť jednotlivých látok sa môže u rôznych druhov mierne líšiť. V prípade niektorých látok potrebných v stopových množstvách (mikroelementy) môže byť ich esenciálnosť sporná. Väčšina látok, ktoré rastliny potrebujú len v malom množstve, je pri vyššej koncentrácii v prostredí toxická.

Asimilácia anorganických látok

Na asimiláciu látok v rastlinách sa využíva slnečná energia, ktorá v svetelnej fáze fotosyntézy vytvára dve energeticky bohaté zlúčeniny, ATP a feredoxín. Tieto dve zlúčeniny sa potom využívajú na zabudovanie uhlíka do organických zlúčenín (cukrov) v procese Calvinovho cyklu. V skutočnosti sa však energia ATP a feredoxínu nevyužíva len pre Calvinov cyklus, ale aj pre zabudovanie dusíka a síry (v širšom zmysle sú tieto procesy tiež súčasťou fotosyntézy).
Dusík sa zabudováva pomocou enzýmov GS (glutamín syntetáza) a GOGAT (glutamát syntáza, nazývaná tiež glutamín-oxoglutarát-aminotransferáza). Výsledkom sú aminokyseliny glutamín (Gln) a kyselina glutámová (Glu). Z nich sa potom vytvárajú všetky ostatné aminokyseliny, ktoré sú súčasťou všetkých bielkovín).
Síra sa zabudováva v pomerne komplikovanom procese, ktorý využíva energiu 
ATP aj feredoxínu. Kľúčový je enzým cysteín syntáza, ktorý zabuduje síry do aminokyseliny cysteín (Cys). Táto aminokyselina je zdrojom síry pre všetky ostatné zlúčeniny v rastlinách.
Mária Klementína Habsbursko-lotrinská

Životopis

Narodila se ako desiate dieťa toskánskeho veľkovojvodu a neskoršieho cisára Leopolda II. a Márie Ludoviky Španielskej.

V roku 1790 bola per procuram zosobášená so svojim priamym bratancom, korunným princom Františkom Neapolsko-Sicílskym (1777 – 1830). Rovnako sa jej bratia František a Ferdinand oženili s neapolskými princeznami Máriou Teréziou a Lujzou. Ich matkou bola Leopoldova sestra Mária Karolína.
V roku 1797 sa v Neapoli konala skutočná svadba. Manželia mali spoločných prarodičov od oboch rodičov. V roku 1801 po štyroch rokoch šťastného manželstva zomrela, oslabená dvomi pôrodmi, na pľúcnu chorobu. Pochovaná bola v Santa Chiara v Neapoli.
Juillé (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 181 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kazimír Bezek

Životopis

Narodil sa v rodine evanjelického farára Jána Bezeka a jeho manželky Ľudmily, rodenej Cimrákovej. Vzdelanie získaval v Liptovskom Mikuláši, na lýceu v Nîmes vo Francúzsku a v rokoch 1928 – 1936 na Právnickej fakulte Karolovej univerzity v Prahe. Pracoval v Československých dráhach v Prahe, v rokoch 1939 – 1942 pôsobil na Ministerstve dopravy a verejných prác. Počas 2. svetovej vojny bol zatknutý za ilegálnu činnosť a počas Slovenského národného povstania bol predsedom Revolučného národného výboru v Dolnom Kubíne. Po skončení vojny sa stal prezidiálnym šéfom Povereníctva dopravy, v rokoch 1945 – 1952 bol poslancom Slovenskej národnej rady, v rokoch 1946 – 1949 pôsobil ako povereník dopravy a v rokoch 1949 – 1952 ako generálny riaditeľ Československých dráh v Prahe.

Tvorba

Prvé literárne diela publikoval v študentských časopisoch (Nový rod, Svojeť, Studentský časopis), knižne debutoval v roku 1927 zbierkou básní Horúci deň, ktorú vydal vlastným nákladom. Vo svojich dielach sa venuje sociálnym témam, využíval motívy odporu a vzbury (jánošíkovské, partizánske), písal protivojnové básne, no najmä v závere svojho tvorivého obdobia sa venoval ako prírodnej, tak i ľúbostnej a meditatívnej lyrike. Publikoval väčšinou časopisecky (DAV, Luk, Slovenské smery, Slovenské pohľady, Elán, Tvorba a i.), no mnoho jeho diel ostalo len v rukopisnej podobe. Okrem básní sa pokúšal i o divadelnú tvorbu. Písal veršované drámy a veselohry, no väčšina z nich taktiež zostala v rukopisnej podobe.
Broze

Polohopis

Broze má rozlohu 4,02 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Broze má 104 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Thour

Poloha

Obec má rozlohu 16,62 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 330 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kontajner (doprava)

Kontajner alebo staršie kontejner je prepravný prostriedok tvoriaci úplne alebo čiastočne uzatvorený priestor, ktorý je špeciálne určený a uspôsobený na opakovanú prepravu tovaru a je stohovateľný. Spravidla je normovaný, spevnený a vodotesný.

Iné významy

Často sa pojem kontajner používa ako synonymum pre širší pojem prepravnú skriňu (=skriňový prepravník), aj keď je pomerne malá, a to v železničnej a cestnej doprave. Na druhej strane sa výraz kontajner často obmedzuje len na tzv. kontajner ISO.
Praha 15

Praha 15 je od 18. novembra 1994 mestská časť Prahy na juhovýchode mesta s rozlohou 1024,94 ha, tvorená celými katastrálnymi územiami historických obcí Horní Měcholupy a Hostivař. Predtým tu od 24. novembra 1990 v identických hraniciach existovala mestská časť Praha-Horní Měcholupy.

Správny obvod

Úrad mestskej časti Praha 15 je poverený výkonom rozšírenej pôsobnosti štátnej správy aj pre mestské časti Praha-Dolní Měcholupy, Praha-Dubeč, Praha-Petrovice a Praha-Štěrboholy.
Vo vymedzených oblastiach využívajú štátnu správu služby MÚ Praha 15 aj občania niektorých častí Prahy, ktoré majú vlastnú samosprávu. Sú to Benice, Dolní Měcholupy, Dubeč, Kolovraty, Nedvězí, Petrovice, Štěrboholy a Uhříněves.

Školstvo

Na území Prahy 15 sa nachádza 6 základných škôl, 1 základná umelecká škola, 1 súkromná vyššia odborná škola, 2 stredné odborné učilištia a 11 materských škôl.

Príroda

V tejto mestskej časti sa nachádza chránené územie Meandry Botiče, ornitologická krúžkovacia stanica a ekologické centrum HLMP Toulcův dvůr.