Arthur Schnitzler

Život

Arthur Schnitzler sa narodil v roku 1862 vo Viedni ako syn popredného laryngológa Johanna Schnitzlera a jeho manželky Louisy.
Už ako dieťa sa zaujímal o literatúru, písal básne a hral na klavír. Šiel však v stupajach svojho otca a na viedenskej univerzite vyštudoval medicínu. Prispieval do lekárskeho časopisu svojho otca Internationale Klinische Rundschau. Zaujímal sa o psychológiu, prax vykonával u psychiatra Theodora Meynerta, u ktorého sa zoznámil s použitím hypnózy a sugescie. Tieto poznatky mali neskorší vplyv na jeho literárnu tvorbu. Ďalej pracoval vo viedenskej Všeobecnej nemocnici, ako asistent svojho otca a nakoniec si otvoril vlastnú privátnu prax. 
Jeho literárna kariéra začala v roku 1893, keď zomrel jeho otec. V tom istom roku vzbudila jeho dráma Anatol záujem verejnosti aj kritiky. To v roku 1900 nasledoval súbor desiatich konverzačných jednoaktoviek Der Reigen o milostných vzťahoch viedenskej spoločnosti, ktoré prechádzajú všetkými spoločenskými vrstvami (od prostitútky cez vojaka, slúžku, jej pána atď. až ku grófovi, ktorý sa stýka s prostitútkou z prvej aktovky), ktoré zachytávajú ich rozhovor pred milostným aktom a po ňom. Inscenovanie aj knižné vydanie tejto hry bolo cenzúrou zakázané a Schnitzler ju vydal samonákladom. Po prvýkrát bola uvedená na javisku až v Berlíne v roku 1920 a vyvolala škandál nedozerných rozmerov. Pre svoju otvorenú sexualitu boli aj ďalšie jeho práce cenzurované. 
Písal poviedky, novely, divadelné hry a dva romány. Jeho dielo bolo silno poznamenané jeho lekárskou profesiou a hlavne psychologickými a psychiatrickými poznatkami. Často je označovaný ako literárny protipól Sigmunda Freuda. Obaja sa však stretli iba jedenkrát, krátko potom, čo Freud blahoželal Schnitzlerovi k 60. narodeninám. Schnitzlerova poviedka Lietenant Gustl z roku 1900 je prvý prípad použitia prúdu vedomia v nemecky písanej literatúre. 
Schnitzler bol členom avantgardnej umeleckej skupiny Jung Wien. Vo viedenských kaviarňach Griensteidl a Herrenhoff, ktoré boli pulzujúcim srdcom viedenského umeleckého sveta, sa stretával so spisovateľom Hugo von Hofmannstahlom. Títo dvaja, Hugo von Hofmannsthal a Arthur Schnitzler, sú považovaní za jedných z najväčších nemecky píšucich dramatikov začiatku 20. storočia. 
Napriek tomu, že kritizoval spoločnosť za pokrytectvo v oblasti sexu a erotiky a predsudkom voči ženám, ktoré sa k týmto otázkam stavali otvorene, sám sa odmietal oženiť so ženou podobnej povesti. Pred sobášom s o dvadsať rokov mladšou herečkou Olgou Gussmanovou, sa často stýkal s poprednými ženami viedenskej spoločnosti, bez toho, že by bral do úvahy ich spoločenské postavenie. Po rade búrlivých rokov, naplnených hádkami, sa rozviedli v roku 1921. Ďalšou ranou v jeho súkromnom živote bola samovražda jeho dcéry Lily v Benátkach v roku 1929.
V roku 1926 vyšla jedna zo Schnitzlerových dodnes najobľúbenejších prác, novela Traumnovelle o voľnosti sexuálnej fantázie a váhe naplnenej manželskej nevery vo sne a nenaplnenej nevery v skutočnosti, ktorá sa stala predlohou posledného filmu Stanleyho Kubricka Eyes wide shut.
Okrem svojej literárnej činnosti si Schnitzler viedol od svojich sedemnástich rokov až do smrti denník. V ňom si zaznamenával všetky svoje priateľky (mal ich často viac naraz) a viedol si starostlivé údaje o každom orgazme. Zomrel v roku 1931 na krvácanie do mozgu.