google/wiki40b huggingface dataset:
Kolumbijské národné vodnopólové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Kolumbijské družstvo sa na olympijských hrách nezúčastnilo, resp. sa nedokázalo kvalifikovať ani raz. Na majstrovstvách sveta sa družstvo predstavilo iba v roku 1975, keď turnaj hostilo kolumbijské Cali. Prehralo na nich hladko všetky zápasy a skončilo celkovo posledné.
Úspechy zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách absolvovalo 7-krát. Najlepšie dopadlo vo Winnipegu 1999 a Rio de Janeiro 2007, na 5. mieste. Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa predstavilo iba raz. V brazílskom Rio de Janeiro skončilo šieste.
8 medailí si družstvo donieslo zo Stredoamerických a karibských hier. Tú najcennejšiu vybojovalo na posledných hrách v roku 2010, v portorickom Mayagüeze. Okrem toho je 3-násobným majstrom Južnej Ameriky. Naposledy zvíťazilo v roku 1998 vo Venezuele. V roku 2007 sa zúčastnilo Rozvojového pohára FINA, na ktorom vybojovalo po finálovom víťazstve nad Portorikom zlatú medailu.
Grézieu-la-Varenne

Poloha

Obec má rozlohu 7,45 km². Najvyšší bod je položený 589 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 949 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Edgar Davids

Životopis

S kariérou začal v Ajaxe, klubu pomohol získať 3 tituly v Eredivisie po sebe, víťazstvá v Pohári UEFA v roku 1992 a v Lige majstrov v roku [1995]. Davids mal prezývku „Pitbul“, ktorou ho pre jeho silnú hru označil tréner Louis van Gaal.
V roku 1996 prestúpil do talianskeho klubu AC Miláno. Tu dostával len málo príležitostí, odohral 19 zápasov. V roku 1998 prestúpil do klubu Juventus Turín. V Juventuse pôsobil až do roku 2004 a získal tu viacero úspechov.
17. mája 2001 bol pozitívne testovaný na nandrolón a suspendovaný na rok. V roku 2004 hosťoval v katalánskom veľkoklube FC Barcelona. Po tomto pôsobení podpísal trojročný kontrakt s milánskym klubom FC Internazionale. Inter sa ale rozhodol nasledujúci rok zrušiť kontrakt a Davids v auguste 2005 podpísal zmluvu s anglickým klubom Tottenham Hotspur FC
Od januára 2007 bol hráčom Ajaxu Amsterdam.
Za holandskú reprezentáciu debutoval v roku 1994 a odvtedy bol jej stabilným členom. Reprezentoval Holandsko na MS 1998 vo Francúzsku a na Eure 1996, 2000 a 2004.
Sauzet (Lot)

Poloha

Obec má rozlohu 11,09 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 508 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Notre-Dame-de-Commiers

Poloha

Obec má rozlohu 4,79 km². Najvyšší bod je položený 1 323 m n. m. a najnižší bod 317 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 482 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ville-devant-Belrain

Poloha

Obec má rozlohu 6,12 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 28 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Králik zlatohlavý

Opis

Je veľký približne ako králik ohnivohlavý a má aj veľmi podobné sfarbenie. Meria 8 – 9 cm a váži 5 – 7,2 g.
Nemá biely pásik nad okom (rozdiel od králika ohnivohlavého). Takmer neustále je v pohybe, poskakuje a poletuje po tenších vetvičkách.

Hlas

Spev
39 s., Slovensko, prirodzená, neupravovaná nahrávka, okrem spevu králika zlatohlavého počujeme na pozadí spev týchto druhov: červienka obyčajná, drozd plavý, sýkorka uhliarka a pinka obyčajná.
Spev
38 s., Anglicko, okrem spevu králika zlatohlavého počujeme na pozadí spev týchto druhov: pinka obyčajná, sýkorka veľká, sýkorka uhliarka a drozd čierny.
 
Typické trojslabičné volanie, jemné a vysoké "Síí síí síí" alebo "si si sit". Spieva vysokými tónmi, ktoré sa kolíšu medzi dvoma výškami ako "sí sissisiü-si sissisiü-si siss sietüit".

Výskyt a stav na Slovensku

Vyskytuje sa od borovicových lesov Borskej nížiny až po hornú hranicu lesa. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 200 000 – 400 000, zimujúcich jedincov 600 000 – 1 000 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Žije v ihličnatých lesoch, hlavne s výskytom smreka a jedle, tiež v borovicových lesoch na Záhorí. Najvyššie hniezdne hustoty boli zistené v prírodných smrekových lesoch (NPR Zadná Poľana, 5 – 6,1 páru / 10 ha).

Hniezdenie

Hniezdo z konárikov, machov, lístia, trávy, peria a pavučiny stavajú obaja rodičia aj 12 dní. Umiestňuje ich 4 – 12 m na bočné konáre smrekov a jedlí. Tvar hniezda je pohárikovitý, je uzavreté a na boku ma malý otvor. Neleží na konároch ale visí zapletené do ihličia. Na to aký je malý, je dosť bojovný. Počas hniezdenia ochraňuje hniezdo tak, že keď sa mu ku hniezdu niekto priblíži, môže naňho zaútočiť, a to dokonca aj na človeka! 
Počet vajec je 8 – 10 (6 – 11), sú červenkasto škvrnité rôznej intenzity na bledom poklade. Sedí na nich iba samička 14 – 17 dní, obaha rodičia ich kŕmia, na hniezde ich chovajú 15 – 20 dní. Hniezdia 2 krát za rok, v období od konca apríla alebo od mája do konca júla.

Potrava

Vyhľadávajú rôzne štádiá malého hmyzu prezeraním konárikov,, hlavne drobné článkonožce z ktorých podstatnú časť tvoria aj v zime dostupné chvostoskoky obývajúce kôru. Na druhom mieste sú pavúky. Denne skonzumujú toľko čo vážia, s výnimkou obdobia pŕchnutia, obdobia znášania vajíčok (samica) a počas vývoja (mláďatá) – vtedy je ich denná spotreba dvojnásobná.

Ochrana

Je to užitočný hmyzožravý druh, ktorý je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 165,97 (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).
Kerské rybníčky

Opis lokality

Rybníčky boli umelo vybudované kvôli odvodneniu Kerského lesa. Vyskytuje sa tu jedna z najvýznamnejších populácií mloka hrebenatého v stredných Čechách. Pre svoj význam boli rybníčky zaradené do sústavy Európsky významných lokalít Natura 2000. Lokalita je tiež súčasťou rozsiahlejšieho Prírodného parku Kersko-Bory.
Cena Jeana Gabina

Cena Jeana Gabina bola francúzska filmová cena, udeľovaná v rokoch 1981-2006 každoročne francúzskemu, alebo frankofónnemu hercovi. Bola pomenovaná na počesť herca Jeana Gabina.
Z dôvodu nezhôd organizátorov s Gabinovou dcérou bola od roku 2008 nahradená Cenou Patricka Dewaere. Jej ženským ekvivalentom je Cena Romy Schneider.
Sombreffe

Obyvateľstvo

Obec má približne 7 994 obyvateľov (2010).
Bezozdobnosť

Bezozdobnosť je v architektúre vlastnosť byť bez ornamentu, strohosť, jednoduchosť, vlastnosť byť bez dekorácie.
Pomenúva určitý postoj v architektúre, ktorý odporuje prílišnému používaniu ornamentu. Objavuje sa hlavne v architektúre a dizajne. Začal sa používať na začiatku 20. storočia po napísaní eseje „Ornament a zločin“, ktorú sformuloval v roku 1908 rodák z Brna pôsobiaci vo Viedni Adolf Loos. Tu presadzuje architektúru zbavenú zbytočnej dekorácie.
Úryvok z eseje Ornament a zločin: “/ …/ potreba, ktorú pociťuje primitívny človek, aby pokrýva ornamentom svoju tvár a všetky predmety, ktoré používa, je vlastným pôvodom umenie, začiatočné ‘koktanie‘ maľby. Je to potreba pôvodu zmyselného- tá istá s ktorej vytryskujú Bethovenové symfónie. /.../ Avšak základ umenia zostáva rovnaký, mení sa výraz priebehom storočí a dnešný človek cítiaci potrebu maľovať po stenách je zločinec alebo zvrhlík. Takáto potreba je normálna u dieťaťa, ktoré začína uspokojovať svoj umelecký inštinkt, čmárajúc erotické symboly. U človeka moderného a dospelého je to príznak choroby. Vyslovujem a vyhlasujem tento zákon: Takou mierou akou sa rozvíja kultúra, ornament mizne z úžitkových predmetov.“
S týmto pojmom sa môžeme častejšie stretnúť najmä v purizme. V tomto období sa dospelo k čistým geometrickým formám. Jednoduchá forma symbolizovala jednoduchosť novej architektúry, ktorá sa zbavila dekoratérskych fasád a svojím vonkajší usporiadaním priamo sprostredkúvala prehľadný a racionálny vnútorný obsah.
Palcmanská Maša (Mlynky)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o osídlení Palcmanskej Maše pochádza z roku 1812. V roku 1800 dochádza k výstavbe vysokej pece a hámrov ako aj budovy správy závodu (kaštiel). Závod na spracovanie železnej rudy vlastní rodina Paltzmann, ktorá ho v roku 1842 predáva Ferdinandovi Jurajovi Coburgovi. Ten, aby posilnil postavenie svojich železiarni na Horehroní, postupne výrobu utlmuje a nakoniec zastavuje.
V roku 1900 má 39 obyvateľov, v roku 1950 86 obyvateľov, v roku 2000 45 obyvateľov.
Najväčší rozvoj miestnej časti je spojený s výstavbou vodného diela Dobšiná a jeho súčastí vodnej nádrže Palcmanská Maša, ktorá je situovaná nad miestnou časťou. V súvislosti so stavbu bolo v obci vystavaných 9 objektov slúžiacich na ubytovanie pre robotníkov, jedáleň, kancelárske priestory a garáže. Po skončení výstavby boli objekty odpredané podnikom, ktoré v nich zriadili podnikové rekreačné zariadenia.

Administratívne priestory získalo výrobné družstvo Vzorodev Spišské Podhradie, ktoré tu v rokoch 1954 - 2004 prevádzkovalo šicie dielne, zamerané spočiatku na doplnkovú výrobu, neskôr aj konfekciu.
V Palcmanskej Maši bol v prevádzke do roku 1991 pioniersky tábor Družstevník, jeho objekty boli VD Vzorodev odpredané a bola v nich zriadená turistická ubytovňa, poskytujúca v letných mesiacoch detské tábory.
Saint-Martin-d’Oydes

Poloha

Obec má rozlohu 11,64 km². Najvyšší bod je položený 381 m n. m. a najnižší bod 259 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
BP (ropný podnik)

BP plc je nadnárodná energetická spoločnosť so sídlom v Londýne. Patrí medzi tretiu najväčšiu energetickú spoločnosť na svete, štvrtú najväčšiu spoločnosť na svete a najväčšiu britskú spoločnosť. Je súčasťou supermajor, skupiny nazývanej aj International Oil Company (IOC), ktorá predstavuje 6 najväčších vertikálne integrovaných súkromných naftárskych spoločností na svete.

Dejiny

Spoločnosť bola založená v roku 1909 ako Anglo-Persian Oil Company. V roku 1954 bola premenovaná na The British Petroleum Company. V roku 1965 spoločnosť objavila v Severnom mori zemný plyn a od roku 1970 v tejto oblasti ťažila aj ropu. V roku 1977 začala britská vláda postupne predávať svoje podiely v spoločnosti a od 80. rokov bola spoločnosť plne v rukách súkromných investorov. V roku 1982 spoločnosť kúpila firmu British National Oil Company (BNOC) a v roku 1987 Britoil PLC.
Od roku 1998 je po zlúčení so spoločnosťou Amoco známa ako BP Amoco, respektíve BP plc.
V roku 2009 vytvorila na celom svete konsolidovaný obrat vo výške 239 miliárd dolárov a zamestnávala 80 300 ľudí.
Bowenova reakčná schéma

Bowenova reakčná schéma je zjednodušená petrologická koncepcia postupnej kryštalizácie alkalicko-vápenatých minerálov z taveniny, ktorá umožňuje lepšie pochopiť vznik vyvretých hornín. V obrátenom pohľade ju možno čiastočne použiť aj na pochopenie stability minerálov na zemskom povrchu.

Vznik teórie

Je výsledkom práce kanadského petrológa Normana Bowena, ktorý pomocou nej vysvetlil prečo sa niektoré typy minerálov zvyknú vyskytovať v spoločnej asociácii, zatiaľ čo s inými sa prakticky vôbec nenachádzajú. Na začiatku 20. storočia experimentoval s tavením práškových vzoriek vyvretých hornín a pri následnom ochladzovaní sledoval pri akých teplotách kryštalizujú jednotlivé druhy minerálov. Postupne opakoval proces chladnutia a prechádzal do čoraz nižších teplôt, podľa získaných výsledkov formuloval reakčnú schému, ktorá je s určitými obmenami akceptovaná dodnes ako idealizovaný proces chladnutia magmy. Na základe Bowenovej schémy, možno pri pozorovaní horniny dospieť k pomerne presnému záveru za akých teplotných podmienok hornina vznikala.

Popis

Schéma je rozdelená na dve časti, ktoré sú pri vyšších teplotách nezávislé a až pri nižších teplotách sa spájajú do jednotného radu. V zjednodušenom pohľade možno sledovať, že najprv kryštalizujú bázické, neskôr intermediárne až nakoniec kyslé minerály. Pravá časť je označovaná ako kontinuitná séria (vznikajú postupné tuhé roztoky živcov) a ľavá ako diskontinuitná (Fe-Mg) séria (zloženie sa mení po prekročení kritických hodnôt skokmi). Prvý minerál kryštalizujúci z diskontinuitnej schémy je na Mg bohatý olivín. Ten vzniká za vysokých teplôt a tlakov. Ako teplota klesá vznikajú náhle Fe-olivíny a Fe-pyroxény, amfiboly a biotit. V kontinuitnej schéme je najvyššie postavený bázický na vápnik živec anotrit, ktorý tiež vzniká pri vysokých teplotách a tlakoch. Pri pokračovaní kryštalizácie počas chladnutia postupne kryštalizujú bytownit, labradorit, andezín, oligoklas a až nakoniec sodný živec albit, ktorý je už celkom svetlý. Zvyškové taveniny oboch sérií už majú porovnateľné zloženie. Všeobecne možno povedať, že je bohatá na kremík, ale aj draslík a hliník. Tieto prvky môžu pri klesajúcej teplote vytvárať draselný živec ortoklas, za dostatočnej prítomnosti fluíd vzniká aj muskovit. Následne je tavenina tak ochudobnená o iné prvky, že pri najnižšej teplote okolo 570 °C vzniká prevažne už iba kremeň.
Zemský povrch je v porovnaní so spodnokôrovými alebo plášťovými podmienkami oblastí vzniku hornín, zónou nízkych tlakov a teplôt. V tejto oblasti nie je väčšina minerálov stabilná a rozpadá sa alebo premieňa na iné. Pri pohľade na Bowenovu schému možno sledovať, že minerály, ktoré sú najstabilnejšie na zemskom povrchu sa nachádzajú v jej spodnej časti, zatiaľ čo menej stabilné minerály obvykle vo vrchnej časti. Spôsobené je to faktom, že na povrchu nestabilné minerály, obyvkle kryštalizujú za vysokých tlakov a teplôt, len čo sa dostanú do iných podmienok je ich kryštálová štruktúra nestabilná a premieňajú sa na inú, v daných podmienkach stabilnejšiu formu.
Champmotteux

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montharville

Poloha

Obec má rozlohu 6,34 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 107 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Faerské ostrovy

Dejiny

Okolo roku 700 boli ostrovy osídlené írskymi mníchmi, v 8. – 9. storočí ich získali nórski Vikingovia a potom boli roku 1035 pripojené k Nórsku. V jeho rámci - resp. v rámci dánsko-nórskej personálnej únie - sa stali roku 1380 súčasťou Dánska. Dánsku potom ostrovy zostali aj po odtrhnutí Nórska v roku 1814. 
Dňa 12. apríla 1940 krátko po nemeckej invázii do Dánska 9. apríla 1940 obsadili Faerské ostrovy britské jednotky. V rokoch 1942 - 1943 britské oddiely Royal Engineers pod vedením Williama Lawa postavil jediné letisko na Faerských ostrovoch, letisko Vágar. Kontrola ostrovov sa po vojne vrátila Dánsku, ale dánska vláda bola oslabená. Nezávislosť Islandu slúžila ako precedens pre mnohých obyvateľov Faerských ostrovov.
Od roku 1948 disponujú pomerne rozsiahlou vnútornou autonómiou (vlastný zákonodárny zbor, vlajka atď.).

Geografia

Súostrovie je tvorené 18 ostrovmi, 11 ostrovčekmi a 779 malými skalnatými ostrovčekmi o celkovej rozlohe 1 395,74 km². Je 113 km dlhé a 75 km široké a jeho tvar pripomína hrot šípu obrátený špičkou k juhu. Celková dĺžka pobrežia je 1 117 km. Ostrovy sú skalnaté a pobrežie tvoria prevažne útesy.
Najvyšší vrch, Slættaratindur, má výšku 882 m a priemerná nadmorská výška ostrovov je 300 m. Na Faerských ostrovoch je viac ako 300 vrchov.
Faerské ostrovy sa administratívne delia na 6 krajov.

Podnebie

Počasie na ostrovoch je prímorské a veľmi premenlivé. Zásadný ráz počasia najviac ovplyvňuje Golfský prúd. Prístavy v zime nikdy nezamŕzajú a zimy sú mierne. Priemerná teplota sa pohybuje od 3 °C v zime do 11 °C v lete. Na Faerských ostrovoch je v priemere 283 dažďových dní do roka. Priemerný ročný úhrn zrážok je 1 501 mm, snehové zrážky sú na ostrovoch malé. Priemerná rýchlosť vetra je 7 m/s.

Vláda

Faerské ostrovy sú samosprávnym územím Dánska. Majú vlastný parlament a vlajku.
Faerský parlament má 33 poslancov. V posledných voľbách (19. január 2008) kandidovalo sedem politických zoskupení, z ktorých šesť sa dostalo do parlamentu (na zisk jedného poslaneckého mandátu bolo treba asi 1 000 hlasov). Najsilnejšou parlamentnou stranou je Republikánska strana, ktorá má 8 poslancov. Nasledujú ju Unionisti a Konzervatívci so siedmimi a Sociálny demokrati so šiestimi poslancami. Troch poslancov má Strana stredu a dvoch poslancov Autonómna strana.

Hospodárstvo

Najdôležitejším odvetvím na ostrovoch je rybárstvo. To predstavuje celých 97 % exportu. Ročne faerskí rybári ulovia cez 600 000 ton rýb. V prepočte na obyvateľa to v roku 2003 činilo 12,7 ton rýb na osobu, čo stavia Faerské ostrovy na popredné miesta v relatívnej produkcii rýb na svete. Každý rok sa v zátoke pri meste Torshavn stretne množstvo mladých ľudí, ktorí práve dovŕšili dospelosť a zabíjaním delfínov majú dokázať svoju „zrelosť“. 
Ďalšou významnou aktivitou je chov oviec, ktorých je na Faerských ostrovoch chovaných cca 80 000. Ďalším dôležitým zdrojom príjmu je turizmus. V súčasnosti sa vykonáva intenzívny prieskum v mori okolo ostrovov pre potencionálny výskyt ropy.
Úradné noviny

Úradné noviny boli noviny, ktoré vychádzali na Slovensku od roku 1919 do roku 1945.
Úradné noviny vychádzali najprv v Žiline, neskôr v Bratislave raz za týždeň vždy s pondelňajším dátumom. Noviny sa tlačili v Bratislave, Ružomberku, Prahe. V rokoch 1922 až 1924 mal prílohu s názvom Príloha Úradných novín.

Obsahové zameranie novín

Noviny obsahujú rôzne vyhlášky, oznámenia o voľných pracovných miestach na úradoch (vtedy: súbeh), zatykače, predvolania k súdu, rôzne oznamy inštitucionálno-právneho charakteru, pozvánky na valné zhromaždenia, ohlásenie stanného práva alebo nariadenia ministrov vlády Československej republiky, (napr. o úprave obchodu s kukuricou, o ochrane prenájomníkov, o zmenkách a obchodných poukážkach a i.).
Malá československá encyklopedie

Malá československá encyklopedie (skr. MČSE) je tlačená všeobecná encyklopédia vydaná v rokoch 1984 - 1987.

Autori

Hlavná redakcia pracovala na encyklopédii v tomto zložení:
Predsedovia: Bohumil Kvasil pri prvých dvoch dieloch, následne Josef Riman.
Ostatní členovia redakcie: Zdeněk Bakovský, Vlastimil Baruš, Zdeněk Bažant, Oldřich Benda, Jiří Beneš, Josef Blahož, Antonín Brůžek, Ladislav Burlas, Milan Burša, Samuel Cambel, Jaroslav Cesar, Vladimír Cirbes, Stanislav Čelikovský, Zdeněk Čeřovský, Zdeněk Češka, Ján Dekan, Antonín Dolejší, Jiří Dvorský, Jiří Dvořák, Božena Filová, Jan O. Fisher, Emanuel Gramiš, Jiří Hájek, Vladimír Hajko, Eduard Hála, Miroslav Havel, František Havlíček, Slavomil Hejný, Vlastimil Herout, Hana Hrzánová, Bohuslav Chropnický, Václav Chvalovský, Jiří Klíma, †Josef Kočí, Miloslav Nikodým, Ivan Krejzlík, Vladimír Kubánek, Stanislav Kubík, Karel Kudrna, Vladimír Kunohlávek, Jaroslav Lichtenberg, Milan Lukeš, †Michal Lukniš, Emil Mazúr, Miroslav Mucha, František Mužík, Miloš Nebeský, Miroslav Nechleba, Jaroslav Němec, Josef Novák, Jaromír Obzina, Pavel Oliva, Jan Petr, Viliam Plevza, Vladimír Pokorný, Josef Poulík, Jaroslav Purš, Miroslav Richter, Antonín Robek, Karol Rosenbaum, Bohumír Rosický, Jarmila Skalková, Jan Slouka, †Zdeněk Snítil, Josef Starý, Vojtěch Sýkora, Gustav Šebor, Zdeněk Štábla, Miroslav Štěpánek, Radoslav Švec, Miloš Tomčík, Karel Vacek, František Valenta, Jozef Vladár, Miroslav Vyskot, Slavomír Wollman, Jozef Zachar, Jindřich Zelený
Výkonná redakcia pracovala na encyklopédii v tomto zložení: Miroslav Štěpánek, Václav Chrobáčik, Věra Hončíková, Václav Hubinger, Zdeněk Kos, Ladislav Krehl, Ivana Rybáková, Marcela Skuhravý, Jan Stehlík, Jana Svobodová, Jiří Vašíček, Josef Zima.

Politické vplyvy

V článkoch súvisiacich s politikou je encyklopédia miestami badateľne poplatná svojej dobe, t.j. rozhodujúcemu vplyvu KSČ v štáte. Napr. Waldemar Matuška a Ota Šik nemajú v encyklopédii heslá a encyklopédia miestami neobsahuje informácie nezlučiteľné s ideovými názormi socializmu. Ostatné heslá sú však štandardne a kvalitne odborne spracované.
Boux-sous-Salmaise

Poloha

Obec má rozlohu 14,64 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 296 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villers-sur-Bonnières

Poloha

Obec má rozlohu 4,02 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akropola (starogrécke návršie)

Akropola či akropolis (z gréckeho akros vysoký a polis obec, prekladá sa tiež ako horné mesto) pôvodným významom označuje opevnené návršie starovekých gréckych miest s posvätným okrskom a sídlom vládcu. Prenesene sa výraz používa v archeológii pre centrálnu, spravidla silne opevnenú časť pravekého alebo ranostarovekého hradiska. Antické mestské akropoly boli vďaka geomorfologickým podmienkam (strmým stenám, stiesnenému prístupu) najľahšie brániteľné pred nepriateľmi.
Najznámejšia akropola - Akropola v Aténach bola vybudovaná uprostred mesta a mala Atény reprezentovať.
Literárny noviny všeslovanské

Literárny noviny všeslovanské je označenie slovanských novín, o ktorých vydávanie sa neúspešne pokúsil Frano Kurelac v 30-tych rokoch 19. stor..

Predohra

Kurelac bývalý študent ev. lýcea v Bratislave a chorvátsky mladík a veľký stúpenec štúrovcov dobre ovládajal všetky slovanské jazyky a osvojil si aj učenie Jána Kollára o slovanskej vzájomnosti. Preto sa aj snažil novinárstvo postaviť do jej služieb. Kurelac, ktorý v Pešti bol v úzkych priateľských stykoch s uvedomelým Slovákom Alexandrom Vrchovským, chcel tu založiť Literárny noviny všeslovanské, napriek tomu, že si uvedomoval, že ide o veľmi rozsiahle podujatie, ktoré by si vyžadovalo podporu a spoluprácu mnohých vzdelaných Slovanov.

Podoba novín

Kurelac predložil Alexanderovi Vrchovskému náčrt svojich nádejných novín, ako aj ich zameranie: 1. Spis tento musel by mať charakter novín a nie časopisu.

2. V každom nárečí, bez ohľadu na úzkosť, alebo širokosť kmeňovú (kmeň tu Kurelac používal miesto pomenovania národ), bolo by potrebné písať.

3. Iba hlavní spisovatelia by mali právo vládnuť nad týmto spisom a svoje príspevky doň posielať.

4. Čokoľvek prospechu literárneho Slovanstva môže poslúžiť, mohlo by tu mať miesto, hlavne však posudok, alebo kritika, mluvospit ( jazykoveda) a dejepis…
Kurelac sa na tomto istom mieste zmieňuje aj o nádejných dopisovateľoch a podporovateľoch novín všeslovanských, medzi ktorými by podľa neho, nemali chýbať predstavitelia poľských emigrantov vo Francúzsku (Mickiewicz) , z Bruselu (Lelevel). Z Rusov by tu mali byť významní učenci (Koppen, Pogodin, Gnědič, Venelin, Jazygov) , pričom počíta aj s osobnosťami slovenskými, českými a chorvátskymi. Tvrdí, že J. Kollár mu už dávnejšie sľúbil pomoc pri tomto medzinárodnom podujatí.
Ako vidieť v Literárnych novinách všeslovanských chcel Kurelac uverejňovať príspevky vo všetkých slovanských jazykoch. Ich ťažiskom mali byť úvahy o slovanskej vzájomnosti, historické, jazykovedné články i recenzie a kritiky odbornej i umeleckej literatúry.
Nevieme, prečo sa tento Kurelacov návrh nestretol medzi slovenskými národovcami s väčším ohlasom, ako ani to, že Kurelac nepodal na nadriadený úrad žiadosť o vydávanie spomínaných novín. Podľa všetkého aj tento návrh zapadol, pretože zmienky o jeho ďalších osudoch sa v súdobej korešpondencii nenachádzajú.
Ján Priesol

Životopis

Študoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole (1963-1966) a slovenský jazyk a výtvarnú výchovu na Pedagogickej fakulte (1972-1977) v Banskej Bystrici. V rokoch 1960-1983 pracoval ako spojový mechanik na Okresnej správe spojov, 1983-1985 bol učiteľom v Banskej Bystrici, 1985-1993 výtvarníkom v slobodnom povolaní, od 1993 učiteľom výtvarnej výchovy na Základnej škole v Brusne.
Vo svojich básnických zbierkach reaguje na podoby každodennej reality a ľudských problémov. Samizdatový rukopis kriticky reflektuje politickú situáciu za totality, vyšiel až v roku 1996.