google/wiki40b huggingface dataset:
Petit-Auverné

Poloha

Obec má rozlohu 22,53 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 433 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Košický región

Dejiny od roku 1918

V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou r. 1920) sa severná časť Abovsko-turnianskej župy stala súčasťou Česko-Slovenska a južná časť Maďarska. Abovsko-turnianska župa na česko-slovenskom území ďalej existovala až do 31.12.1922, kedy sa stala súčasťou Košickej župy a niekoľko dedín Podtatranskej župy, ktoré zanikli r. 1928.
Počas 2. svetovej vojny bola väčšina česko-slovenskej časti Abova obsadená Maďarskom a pripojená k tamojšej župe Abaúj-Torna s centrom v Košiciach. Po skončení vojny boli obnovené predvojnové hranice. V súčasnosti je Abov súčasťou Košického kraja.

Ekonomika

Po ekonomickej stránke patrí región Abova v súčasnosti medzi bohatšie slovenské regióny, je to však najmä zásluhou Košíc.
Tchor svetlý

Opis

Celkovo svetlý, žltohnedý, tmavohnedé má len nohy, hruď, pozdĺžny pás na bruchu a koniec chvosta. Dôležitým rozlišovacím znakom je dvojfarebný chvost, ktorý je pri koreni svetlohnedý.

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 53 (12,3 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 30, 7 %) v nadmorských výškach 102 (Kráľovský Chlmec) – 1 020 m n. m. (Tatranská Javorina v Belianskych Tatrách).
Kária

Kária (gr. Καρία) je historická krajina v juhozápadnej Malej Ázii. Zaujímala približne rozlohu dnešných tureckých provincií Muğla, Aydın a Denizli, hraničila na severe s Lýdiou, na východe s Frýgiou a Pisidiou a na juhovýchode s Lykiou. Jej územie je hornaté, s členitým pobrežím, preteká ním rieka Büyük Menderes Nehri.
Názov je odvodzovaný z chetitského Karkisa - krajina zrázov. Podľa chetitských nápisov bola krajina súčasťou spolku Assuwa s ktorým Chetitská ríša bojovala na svojej západnej hranici. Obyvateľmi krajiny boli Károvia, ktorí odvodzovali svoj pôvod od mýtického hrdinu Kára, syna kráľa Atysa: jeho bratia Lýdus a Mýsus boli zakladateľmi národov Lýdov a Mýsov. Anglický historik John D. Ray rozborom zachovaných kárskych textov dokázal, že kárčina patrila medzi anatólske jazyky, obyvatelia teda boli Indoeurópania. Ako obyvatelia Kárie boli tiež uvádzaní Lelegovia; nie je isté, či išlo o iný názov Károv, alebo o úplne iné etnikum. Hérodotos súdi, že Lelegovia boli pôvodní obyvatelia oblasti, ktorých podrobili Károvia po príchode z Egejských ostrovov a časom s nimi splynuli. 
Homér zmieňuje v Iliade Káriu ako spojenca Trójanov. Zhruba od 11. storočia pred Kr. začali na pobreží Gréci zakladať mesta ako Milét, Priéné, alebo Halikarnassos (dnešný Bodrum). Vnútrozemie obývali naďalej Károvia, ich významnými sídlami boli Mylasa, Labrande a Harpasa. Károvia nikdy nevytvorili jednotný štátny útvar. Gréci ich pokladali za zaostalých barbarov (udržali sa tu dlho archaické zvyky ako matriarchát, preto niektorí autori kládli do Kárie vlasť Amazoniek), oblasť bola zdrojom lacných otrokov. Ekonomika bola založená na pastierstve oviec a kôz, pestovala sa vínna réva a figy. Existujú záznamy, že egyptskí faraóni využívali námezdnych vojakov z Kárie.
V polovici 6. storočí pred Kr. pripojil lýdský kráľ Kroisos Káriu k svojim dŕžavám. Neskôr ju ovládla Achajmenovská ríša, ale miestni satrapovia si udržali značnú mieru nezávislosti. Najznámejší je Mausólos, o ktorého moci a bohatstva svedčí mauzóleum v Halikarnasse, radené medzi sedem divov sveta.

Neskôr Káriu dobyl Alexander Veľký, Károvia postupne prijali jazyk a kultúru okupantov a zmizli z dejín ako samostatný národ ešte pred začiatkom nášho letopočtu. Kária potom bola súčasťou rímskej Ázie, byzantskej a Osmanskej ríše, po prvej svetovej vojne pripadla Turecku, čo viedlo k odchodu zostávajúcich po grécky hovoriacich obyvateľov.
V Halikarnasse sa narodil slávný historik Hérodotos, ďalšími rodákmi bola kráľovná a vojenská vodkyňa Artemisia či olympijský víťaz v pästnom zápase Melankomas.
Sekule

Polohopis

Obec Sekule leží v severozápadnej časti Borskej nížiny pri sútoku riek Moravy, Dyje a Myjavy. Ráz okolia obce je nížinatý.

Zaujímavosti

V roku 2018 sa v okolí tejto obce odohrávala reality show Farma 10.
Webová hra

Na strane klienta

Najjednoduchšie webové hry fungujú na čistom XHTML (s grafickou stránkou doplnenú o obrázky a kaskádové štýly). Keďže je HTML statické, je tento spôsob realizácie vhodný skôr pre strategické hry, v ktorých neprebieha akcia v reálnom čase. Rozšírenie funkcionality sa dá ľahko dosiahnuť s využitím klientskeho JavaScriptu, ktorý umožňuje pohodlnejšie ovládanie a lepšiu aktualizáciu niektorých informácií, najmä pri využití technológie AJAX.
Všetky doteraz uvedené technológie sú podporované už v základnej inštalácii všetkých moderných bežne používaných prehliadačov, takže je možné hrať takmer na každom počítači. Ako webové hry však možno označiť aj o niečo vyspelejšie hry, ktoré sa síce ovládajú prostredníctvom prehliadača, ale vyžadujú inštaláciu nejakého rozširujúceho programu. K týmto rozširujúcim technológiám patrí najmä Java alebo Flash.

Flashové hry

Flashové hry sú do stránky vložené ako interaktívny objekt, ktorý sa automaticky načíta a spustí pri otvorení stránky v prehliadači (za predpokladu, že je do prehliadača podpora pre Flash nainštalovaná). Flash hry sú spravidla pomerne jednoduché, časové nenáročné, ktorých veľká časť ani nepodporuje hru viacerých hráčov, nevyužíva možnosti komunikácie cez internet (alebo len veľmi obmedzene, napr. len ku udržiavaniu zoznamu najvyšších dosiahnutých skóre).
Tieto hry sa stali obľúbenými predovšetkým po roku 2003, kedy začalo ich masové šírenie. Najskôr šlo len o niekoľko zahraničných stránok, ktorých hry sa veľmi nelíšili od vtedy najväčšieho konkurenta – Javy. Neskôr však vznikajú ďalšie verzie Flashu a to umožnilo stále dokonalejšiu zábavu. Pôvodné "piškvorky" a "lode" tak vystriedali multimediálne strieľačky a stratégie.
Veľké množstvo flashových hier je k dispozícii zadarmo, existujú však aj servery, ktoré sa špecializujú na tieto hry (a zarábajú prostredníctvom internetovej reklamy). Technológia Flash v súčasnej dobe patrí k najobľúbenejším, v budúcnosti zrejme nájde širšie uplatnenie technológia Microsoft Silverlight.
Tvorba aplikácií vo Flashi sa vykonáva pomocou programu Macromedia Flash Professional. V tom sa vytvára ako grafická časť hry, tak samotný program. Pomocou časovej osi sa dajú optimálne naprogramovať animácie, akcie a pod.
V dnešnej dobe sa stáva z tvorby flash veľký biznis. Medzi najznámejších výrobcov hier patria Panel Monkey Games, Armor Games, 3games. Hry vo Flashi hrá stále viac a viac ľudí. Podľa štúdie Frankfurtského inštitútu prevalcovali denní hráči flashových hier hráčov klasických pc hier.

Na strane servera

Z hľadiska servera tvoria online hry normálne webové stránky s dynamickým obsahom. Používajú sa preto zvyčajne webové servery ako napr. Apache alebo IIS a technológie pre dynamické webové stránky ako PHP, ASP/ASP.NET a pod.
Mitsubishi Pajero

Mitsubishi Pajero je model osobného automobilu od spoločnosti Mitsubishi na cesty aj do terénu.
1982 - prvý model, 1991 - druhá generácia, facelift, 2001 - tretia generácia. Prvé modely boli relatívne spoľahlivé, strohá výbava, problémy s rôznymi netesnosťami. Ináč auto zo slušnou priechodnosťou v teréne. V druhej generácii sa objavila možnosť uzamknuť medzinápravový a zadný diferenciál, čím sa z auta stalo vozidlo, ktoré len maloktorý terén dokázal zastaviť. Posledná generácia dostala hlavne nezávislé zavesenie kolies, čo sa priaznivo prejavilo na pohodlí na cestách.
Veľmi prepracou vecou je systém voľby pohonu 4 × 4 Super Select 4WD (SS4-II), ktorý patrí k špičke už od svojho zavedenia v roku 1991. Prepínanie z režimu 2H (náhon iba na zadné kolesá) na 4WD je možné do rýchlosti 100 km/h, opačný postup nemá rýchlostné obmedzenie. V štvorkolesovom režime sú k dispozícii tri voľby. Poloha 4H bez uzamknutia stredového diferenciálu je vhodná pre jazdu vyššími rýchlosťami na rôznych povrchoch ciest. Systém pritom rozpoznáva podmienky na ceste, deteguje rozdiel v priľnavosti a automaticky delí náhon an predné a zadné kolesá v rozmedzí od 33:67 do 50:50. Potláča sa tým charakteristický sklon štvorkoliek k nedotáčavosti a súčasne odpadá potreba neustáleho preraďovania medzi dvoj- a štvorkolesovým náhonom podľa charakteru vozovky.
Dva vyššie režimy s uzamknutím stredového diferenciálu 4HLc 4LLc sú vhodné do náročných terénov. Prvý z nich nepripúšťa rozdiel v rýchlosti medzi prednou a zadnou nápravou a najlepšie sa uplatní v hlbokom snehu či blate. 4LLc, určený pre najťažší terén so svahmi, dvojnásobne redukuje prevody a prenáša viac sily na predné nápravu. Druhý, menej ekonomicky náročný systém náhonu na všetky kolesá nesie označenie Easy Select 4WD a v porovnaní s SS4-II má len tri jazdné režimy - náhon na zadné kolesá a režimy 4H a 4L, zodpovedajúce funkciám 4HLc, resp. 4LLc. Uzamykateľný diferenciál na zadnej náprave je možné objednať za príplatok s oboma verziami.
Školník (učebnica)

Školník bol typ učebnice používaný na slovenských ľudových školách v 19. storočí, obsahujúci náuku o reáliách, t. j. základné poznatky z prírodopisu, zemepisu a dejepisu.
Prvý školník bol vydaný v roku 1871 rímskokatolíckym kňazom Andrejom Radlinským pod názvom Školník obsahujúci hviezdovedu, zemepis, silozpyt, zemeznalstvo, prírodopis, domáce a poľné hospodárstvo, ovocinárstvo, včelárstvo, hodbabníctvo a nauku o právach a povinnostiach občanských pre katolícke elementárne školy. V roku 1872 vydal kolektív autorov zvolenského seniorátu pod vedením Jána Fuchsa Prostonárodný evanjelický školník, ktorý bol súborom šiestich učebníc (Dějepis církve křesťanské, Zemepis, Dějepis Uhorska, Prírodopis, Silozpyt čili fysika, Katechizmus hospodársky) v jednom zväzku. Pre jeho žiadanosť a obľúbenosť bolo publikovaných celkom päť vydaní (posledné roku 1897), pričom v neskorších vydaniach bol zväzok rozšírený o učebnicu Zdravoveda.
V roku 1929 bola vydaná obdobná Kniha reálií pre 6. – 8. postupný ročník slovenských ľudových škôl, zostavená Karlom Jelínkom a Rudolfom Kratochvílom.
Milión

Prírodné vedy

Analogicky k výrazom percento a promile existuje taktiež anglický výraz parts per million (ppm), ktorý sa používa pre označenie milióntiny.

Kultúra a spoločnosť

Výraz milión sa všeobecne používa pre označenie zvlášť veľkého počtu alebo čiastky. Výraz milionár sa teda používa ako označenie pre bohatého človeka (bez ohľadu na presnú veľkosť pomenovania), „ani za milión“ ako výraz pre „nikdy“ a pod. Čiastka jedného miliónu korún je niekedy v hovorovej reči označovaná ako „melón“.
Saint-Sauvant (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 7,05 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 514 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gerhard Mercator

Životopis

Narodil sa ako Gerard de Cremer (Gerhard De Kremer) vo flámskom Rupelmonde. Mercator je latinská podoba jeho mena - znamená "kupec" či "obchodník". Vzdelanie získal v meste ’s-Hertogenbosch a na univerzite v Leuvene. Hoci nikdy príliš necestoval, začal sa zaujímať o geografiu ako o spôsob obživy.
V Leuvene v rokoch 1535-1536 v spolupráci s Gemmom Frisiusom a Gasparom Myricom vytvoril zemský glóbus. V roku 1537 vytvoril mapu Palestíny, v roku 1538 mapu sveta a v roku 1540 mapu Flámska.
Roku 1544 bol obvinený z kacírstva, pretože bol stúpencom reformácie, a strávil sedem mesiacov vo väzení. Roku 1551 vytvoril nebeský glóbus. V roku 1552 sa odsťahoval do protestantského Duisburgu vo vojvodstva Kleve, kde založil kartografickú dielňu. Okrem toho tu učil matematiku. V roku 1554 vytvoril šesťdielnu mapu Európy (Europae descriptio). O desať rokov neskôr sa stal dvorným kozmografom vojvodu Viliama z Kleve. Toho istého roku vytvoril mapu Lotrinska a mapu Britských ostrovov.

Atlas

V roku 1569 vynašiel nový spôsob zobrazenia, ktoré dnes nesie jeho meno (Mercatorovo zobrazenie). Využil slovo "atlas" ako názov pre kolekciu máp a v roku 1570 presvedčil Abrahama Ortelia k zostaveniu prvého moderného atlasu - Theatrum Orbis Terrarum. Okrem toho začal po častiach vydávať svoj vlastný atlas. Prvý diel vyšiel roku 1578; bol tvorený opravenými verziami Ptolemaiovych máp. V roku 1585 boli pridané mapy Francúzska (Galliae tabulae geographicae), Nemecka (Germaniae tabulae geographicae) a Holandska (Belgii Inferioris Geographicae) a v roku 1589 mapa juhovýchodnej Európy (Italiae, Sclavoniae et Graeciae tabulae geographicae). Ďalšie mapy vydal v roku 1595 jeho syn Rumold.

Glóbus

Mercator vymyslel novú metódu výroby glóbusov (krajinských i nebeských), ktorá umožnila ich neskoršiu hromadnú produkciu. Kým dovtedy boli glóbusy vyrábané rytím do drevenej, alebo pozlátenej mosadznej gule, Mercator ich vyrábal nanášaním papieroviny a sadry na drevenú konštrukciu. Na vzniknutú guľu bola nalepená mapa sveta rozdelená na dvanásť podlhovastých zakrivených častí a dve kruhové polárne čiapočky. Potom boli glóbusy kolorované a zasadené do drevených stojanov. Zachovalo sa dvadsaťdva týchto Mercatorovych glóbusov.
Gerhard Mercator zomrel v Duisburgu a je pochovaný v miestnom kostole Najsvätejšieho Salvatora.
Jeho život a dielo približuje Mercatorovo múzeum v belgickom Sint-Niklaas a Kultúrne a historické múzeum v nemeckom Duisburgu.
1. Slovenská liga vo futsale

Reorganizácia súťaže

Do roku 1997 bol futsal (vtedy pod názvom malý futbal) na Slovensku zastrešovaný Úniou malého futbalu. Najvyššia ligová súťaž niesla názov I. liga v malom futbale. Od roku 1998 prešiel pod Slovenský futbalový zväz, kde ho riadi Komisia futsalu SFZ. V roku 2003 sa futsal a sálový futbal na Slovensku združili do jediného športu, ktorý mal riadiť Slovenský futbalový zväz. Keďže sa malo hrať podľa pravidiel FIFA, sálový futbal týmto na Slovensku zanikol. V prvej sezóne 2003/04 spoločnej súťaže nastúpilo 7 najlepších tímov z oboch najvyšších slovenských líg, I. ligy v malom futbale aj I. slovenskej ligy v sálovom futbale.
Dom Rajna Popoviča

Charakteristika

Budova v minulosti slúžila ako dom miestneho učiteľa a knihovníka Rajna Popoviča. Dom je úzko spojený s detstvom Vasiľa Levského, keďže práve na tomto mieste prebiehali jeho prvé hodiny staroslovienčiny. Malá modlitebná miestnosť, ktorá je súčasťou budovy bola zároveň prvým miestom, kde pôsobil ako cirkevný spevák. V budove sa dnes nachádza expozícia venovaná histórii domu samotného a slúži aj ako miesto, kde si návštevníci môžu vyskúšať, ako funguje tzv. vosková tlač ako aj výroba papiera špeciálne aromatizovaného miestnym ružovým olejom.
Voluntari

Geografia

Nachádza sa asi 1 km severne od hraníc mesta Bukurešť a je veľmi často vnímané ako bukurešťské predmestie. Mesto sa nachádza v centrálnej časti Rumunskej nížiny, a tak je jeho reliéf nepríliš zvlnený, a jeho klíma stála, pre Rumunskú nížinu typická. Nachádza sa na medzinárodnej diaľnici DN2, prechádza ním železnica, čo podstatne prispieva k jeho rozvoju. Medzi rokmi 2002 a 2011 stúpol počet obyvateľov z 30 016 na 42 944.
Orval (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 12,54 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Nicolas-des-Motets

Poloha

Obec má rozlohu 12,77 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Velogny

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 37 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Illiers-le-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 4,39 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 462 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Weitbruch

Poloha

Obec má rozlohu 15,11 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 143 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 672 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chios

Geografia

Ostrov pripomína svojím tvarom polmesiac alebo obličku. Rozprestiera sa na ploche 842,5 km². Po celej dĺžke ho pokrýva pásmo hôr, z ktorých tri najväčšie sú Pelineon (1 297 m) a Epos (1 188 m) na severe a Provatas v strede ostrova.

Východné pobrežie

Uprostred východného pobrežia sa nachádzajú najľudnatejšie centrá ostrova – mestá Chios, Vrontados a Kambos. Mesto Chios, s počtom obyvateľov 32 400, je postavené okolo najdôležitejšieho prístavu a stredovekého hradu. Jeho severné predmestie, mestečko Vrontados s 4 500 obyvateľmi, sa považuje za rodisko Homéra.

Južný región (Mastichochoria)

Na samom juhu ostrova sa nachádza oblasť Mastichochoria (gr. Μαστιχοχώρια), doslova mastické dediny. Tvoria ju sedem dedín, z ktorých najväčšie sú Pyrgi (1 044 obyv.), Kalamotí (718 obyv.) a Armólia (611 obyv.).

Vnútrozemie

Priamo v strede ostrova, medzi dedinami Avgonyma na západe a Karyes na východe, leží monastier z 11. stor. Nea Moni. Monastier bol postavený na náklady byzantského cisára Konštantína IX. po tom, čo mu traja miestni mnísi predpovedali, že jeho exil na ostrove Lesbos bude len dočasný a on sa vráti späť na trón.
Josemaría Escrivá de Balaguer

Mladosť

Josemaría mal päť súrodencov: staršiu sestru Carmen (1899 – 1957), tri mladšie sestry, ktoré zomreli v mladom veku a najmladšieho brata Santiaga (1919 – 1994). Jeho rodičia Jose a Dolores dali svojim deťom hlbokú kresťanskú výchovu.
V roku 1915 zbankrotoval podnik Jose Escrivu a celá rodina sa musela presťahovať do Logroña. Ako dospievajúci chlapec v Logroñe Josemaría po prvýkrát pocítil svoje povolanie. Pohnutý pohľadom na stopy bosého mnícha v snehu pocítil, že Boh po ňom niečo žiada, ale nevedel presne čo. Myslel si, že ako kňaz by mohol objaviť a splniť toto Božie volanie. Preto začal študovať v seminári najprv v Logroñe a potom v Zaragoze.

Založenie Opus Dei

Po smrti svojho otca v roku 1924 sa Josemaría stal hlavou rodiny. Po vysvätení v roku 1925 začal slúžiť v dedinskej farnosti, potom sa presťahoval do Zaragozy. V roku 1927 mu jeho biskup dal povolenie k presťahovaniu do Madridu, aby mohol získať doktorát práv.
Dňa 2. októbra 1928, počas duchovných cvičení, otec Josemaría uvidel to, čo po ňom Boh žiadal: aby založil Opus Dei, cestu posväcovania sa v každodennej práci plnením bežných kresťanských povinností. Od tejto chvíle pracoval na naplnení tejto úlohy. Počas týchto prvých rokov Opus Dei taktiež študoval na univerzite v Madride a vyučoval, aby finančne podporoval svoju rodinu.
Keď v Španielsku začala občianska vojna, náboženské prenasledovanie donútilo Josemariu vykonávať kňazskú službu tajne a skrývať sa neustálymi presunmi z miesta na miesto. Nakoniec sa mu podarilo opustiť Madrid a po neľahkom úteku cez Pyreneje sa usadil v Burgose. Po skončení vojny v roku 1939 sa vrátil do Madridu, kde získal doktorát práv. V nasledujúcich rokoch dával veľa duchovných cvičení pre laikov, kňazov a duchovenstvo a pracoval pre Opus Dei.

Rozšírenie Opus Dei

V roku 1946 sa Josemaría usídlil v Ríme. Počas pobytu v Ríme získal doktorát teológie na Lateránskej univerzite a pápežom Piom XII. bol menovaný konzultantom dvoch vatikánskych kongregácií, čestným členom Pontifikálnej teologickej akadémie a čestným prelátom.
Často z Ríma cestoval do mnohých ako európskych, tak aj zámorských krajín, aby podnietil šírenie Opus Dei do týchto miest. V rokoch 1974 a 1975 podnikol dve dlhé cesty do krajín Latinskej Ameriky, kde sa stretol s mnohými ľuďmi, s ktorými hovoril o kresťanskom povolaní k svätosti.
Mons. Escriva zomrel v Ríme 26. júna 1975. Do tej doby sa Opus Dei rozšírilo do mnohých krajín.

Beatifikácia a kanonizácia

Po jeho smrti tisíce ľudí vrátane viac ako tretiny svetových biskupov poslalo do Ríma dopisy so žiadosťami, aby pápež začal proces jeho blahorečenia a kanonizácie.
Pápež Ján Pavol II. blahorečil Mons. Escrivu 17. mája 1992. O desať rokov neskôr, 6. októbra 2002, ho na Svätopeterskom námestí v Ríme pred veľkým zástupom svätorečil. Pri tejto príležitosti pápež povedal v homílii: „Pokračujte v jeho stopách a rozširujte v spoločnosti vedomie, že sme všetci povolaní k svätosti, bez rozdielu rasy, triedy, kultúry a veku.“
Espinchal

Poloha

Obec má rozlohu 8,85 km². Najvyšší bod je položený 1 230 m n. m. a najnižší bod 980 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nouainville

Poloha

Obec má rozlohu 3,81 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 459 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fibrinolytikum

Fibrinolytiká sú liečivá zo skupiny antitrombotík, používané na rozpustenie (lýzu) trombov v cievach (iný názov je trombolytiká). Ich účinok je založený na aktivácii procesu fibrinolýzy. Základom je aktivácia plazminogénu a jeho premena na plazmín, enzým zo skupiny proteáz, ktorý štiepi vláknitú bielkovinu fibrín v novo vznikajúcom trombe. Čím je trombus starší, stabilizovaný, tým je liečba fibrinolytikami menej účinná.

Používané fibrinolytiká

I. generácia – neselektívne: najrozšírenejšia bola streptokináza, ktorá vytvára aktivátorový komplex s plazminogénom, ktorý potom aktivuje zvyšný plazminogén. Spôsobuje depléciu fibrinogénu, plazminogénu aj koagulačných faktorov V. a VIII., čím vzniká hypokoagulačný stav so zvýšeným rizikom krvácania. Nakoľko ide o cudzorodú bielkovinu, častejšie boli aj alergické reakcie.
II.generácia – selektívne: predstaviteľom je altepláza, rekombinantnou technológiou vyrábaný tkanivový aktivátor plazminogénu (rTPA). Priamo aktivuje plazminogén, je o niečo účinnejšia v liečbe infarktu myokardu a nie je alergénna.
III. generácia zahrňuje modifikácie molekuly tkanivového aktivátora plazminogénu, napr. retepláza, tenektepláza s vylepšenými vlastnosťami, hlavne predĺženým účinkom, čo umožňuje podávanie jednorazovými injekciami oproti nutnosti vnútrožilovej infúzie fibrinolytík I. a II. generácie.
Le Bouchet-Mont-Charvin

Dejiny

Le Bouchet 5. novembra 2013 oficiálne zmenil svoj názov na Le Bouchet-Mont-Charvin.

Poloha

Obec má rozlohu 18,52 km². Najvyšší bod je položený 2 407 m n. m. a najnižší bod 745 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wolfgang Kempelen

Hovoriaci stroj

Hoci automat priniesol Kempelenovi slávu i peniaze, za najvýznamnejší jeho vynález sa dnes pokladá hovoriaci stroj. Hlasivky imitovala trubica, pľúca zasa mechy či gajdy a okrem toho mal stroj aj nosovú trubicu a ústa. Pri opise činnosti stroja sa Kempelen zaoberal mechanizmom ľudskej reči, rozborom hlasu, ale aj vznikom európskych jazykov a ich abecedou.

Ďalšie vynálezy

V tieni týchto veľkých objavov čiastočne zostali vynálezy významné pre prax: prototyp umelých končatín a špeciálny písací stroj pre slepcov.
Chasseneuil-sur-Bonnieure

Poloha

Obec má rozlohu 33,34 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 959 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE