Ľubotín

Polohopis

Obec leží na križovatke ciest medzi Prešovom, Bardejovom a Starou Ľubovňou. Je vzdialená asi 40 km severozápadne od Prešova.

Časti obce

Jarková, Železničiarska, Hlavná, Kapacká, Majne, Hliník, Školská, Na rovni,

Vodné toky

Obcou preteká rieka Ľubotínka, ktorá sa pár kilometrov ďalej vlieva do rieky Poprad.

Dejiny

Najstaršia správa o dedine je z r. 1330, keď jej farárom bol Štefan de Lubentin. Sídlisko však jestvovalo dávno predtým. Svedčí o tom skutočnosť, že potok Ľubotín /Lybicin, Lybethin, Lubetin/, ktorý bol odvodený od názvu sídliska, sa uvádza pri vymedzení majetkov šľachtica Rikolfa a jeho syna Spišskou kapitulou v rokoch 1287, 1296, 1302 a v listine kráľa Karola Róberta z r. 1312, ktorou daroval západnú časť doliny Ľubotínky Rikolfovi. Listiny však dedinu menovite neuvádzajú. Stará dedina jestvovala už pri donácii majetku Kamenica. Podľa metácie ľubotínsky majetok východne od potoka konc. 13. st. patril panstvu Kamenica. V písomnostiach zo 14. – 16. st. sa vyskytuje vo viacerých fonetických obmenách pod názvom Ľubotín. Staroslovenský názov /od Ľubota/ a rozvinutosť dediny svedčia o tom, že Ľubotín patrí k najstarším slovenským dedinám na okolí jestvujúcim pred 11. st. Umiestnenie strážnej družiny Polovcov konc. 11. st. a vznik Plavča predpokladá staršie dediny, akými v jeho susedstve boli Ľubotín a Plavnica. Dedina zač. 14. st. zrejme spustla. V 1. pol. 14. st. z iniciatívy feudálnych pánov sa usadili noví usadlíci so šoltýsom /dokladá to jeho existencia v r.1349/ na základe zákupného-nemeckého práva. Šoltýsi v dedine pôsobili do polovice 16. st. V dedine bol zač. 14. st. kostol, ktorý jestvoval v 15. a pravdepodobne aj v 16. st. Od 13. st. do polovice 16. st. bola nepretržite vo vlastníctve šľachticov z Kamenice, neskôr Dežofiovcov ako majetková súčasť kamenického panstva. R. 1427 boli sedliacke domácnosti zdanené od 17 port. Neskôr sa časť sedliakov odsťahovala, ďalší stratili pozemky a stali sa želiarmi. V r. 1600 sídlisko pozostávalo z 12 poddanských domov, mlyna, školy, kostola a fary. Koncom 16. st. Ľubotín bol stredne veľkou dedinou výlučne s poddanským obyvateľstvom. R. 1787 mala 59 a r. 1828 75 domov. Bol tu soľný sklad a prístavište pre plte. 1. 5.1873 obec získala železničné spojenie otvorením prevádzky na železnici Prešov-Orlov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom, chovom dobytka, tkaním, furmankou a obchodovali s obilím. Aj po r. 1918 zostali pri tradičných zamestnaniach. V obci boli píly a vyhne. 17. augusta 1944 partizáni vyhodili do povetria železničný most. Obec bola oslobodená 22. 1.1945. Revolučný národný výbor bol utvorený 9. 2.1945 – predseda Michal Diňa, podpredseda Ján Dvorščák, tajomník Jozef Hoclár. Vo voľbách 1946 zvíťazila DS, z 393 hlasov získala 358, KSS 33, Strana práce 1. JRD založené r.1951, prešlo k ŠM Lipany, od 1970 hospodárstvo patrilo k ŠM Stará Ľubovňa, po delimitácii ŠM 31.12.1975 JRD Ľubotín. R. 1969 bola k obci pričlenená osada Podpila, vyčlenená z obce Plaveč. Po oslobodení postavená základná škola /1958/, materská škola /1974/, zdravotné a obchodné stredisko, budova obecného úradu /1990/, športový štadión /1992/, pošta, budova VEZ, Vzorodev, budova polície, nové komunikácie, autobusové nástupište, bytové jednotky, rodinné domy, uskutočnená regulácia potoka a ďalšie stavby.

Obyvateľstvo

Obec má 1377 obyvateľov.

Doprava

V dedine sa nachádza veľká autobusová zastávka a železničná stanica na trati Plaveč – Prešov.