google/wiki40b huggingface dataset:
Cesta III. triedy

Cesta III. triedy je cesta na Slovensku a v Česku, ktorá má význam najmä pre dopravu medzi menšími obcami a doplňuje cestnú sieť ekonomicky a dopravne zdôvodnenými cestnými prepojeniami. Zabezpečujú prepojenie obcí na cesty I., resp. II. triedy. Z hľadiska dĺžky cestnej siete predstavujú cesty III. triedy väčšinu (k 1. 1. 2016 bolo na Slovensku evidovaných 10 363 km ciest III. triedy z celkovej dĺžky 18 031 km všetkých cestných komunikácií, čo predstavuje 57,5 % dĺžky).
Na Slovensku podľa platnej legislatívy vlastnia cesty III. triedy samosprávne kraje, ktoré ich spravujú prostredníctvom svojich organizácií zriadených na tento účel. Jediné výnimky sú prejazdné úseky cez Bratislavu a Košice, kde ich vlastnia tieto mestá.
Podľa STN 736101 je základná kategória pre cesty III. triedy C7,5/70,60,50, ktorá vyhovuje väčšine ciest v tomto zatriedení. Nadväzne na požadovanú výkonnosť je v zmysle STN 736101 možné uvažovať i s kategóriou C11,5/80,70,60 alebo C9,5/80,70,60 a naopak výnimočne i s nižšou kategóriou C6,5/60,50.
Cesty III. triedy sa na Slovensku označujú od 1.5.2015 štvormiestnym číslom, pričom jednotlivým okresom je vyhradený interval, v rámci ktorého sú čísla priraďované. Predchádzajúci spôsob číslovania odvádzal čísla ciest III. triedy od najbližšej cesty I. alebo II. triedy, ku ktorej bolo pridané trojmiestne číslo. Staré čísla ciest III. triedy sa tak skladali až zo šiestich číslic.
Spolu sa na Slovensku k 1.5.2015 evidovalo 2106 ciest III. triedy.
Sainte-Marie-aux-Mines (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 45,23 km². Najvyšší bod je položený 1 210 m n. m. a najnižší bod 326 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 387 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Perečín

Dejiny

Prvá písomná zmienka o Perečíne pochádza z roku 1427, status mesta má však až od roku 2004. Perečín je centrom Perečínskeho rajónu a má okolo 7000 obyvateľov. Od roku 1894 tadiaľ vedie železnica Užhorod – Sianky - Ľvov. V rokoch 1919 – 1938 bolo mesto súčasťou Česko-Slovenska. Je to partnerské mesto slovenského mesta Humenné.
Brett Clark

Klubový hokej

Bol draftovaný v roku 1996 v druhom kole Montrealom Canadiens. V Montreal pôsobil do roku 1999, potom prestúpil do klubu Atlanta Thrashers. Väčšiu časť sezóny 2001/02 odohral na farme Atlanty v AHL za tím Chicago Wolves. Počas tejto sezóny prestúpil do Colorado, kde najskôr dostával šancu iba na farme v tíme Hershey Bears. V sezóne 2005/06 odohral za Colorado 80 zápasov. Nosí číslo 5.
Alexander Neckam

Alexander Neckam (* 8. september 1157 – † 1217) bol stredoveký anglický filozof, učiteľ a encyklopedista. Jeho meno sa niekedy uvádza ako Neckham alebo Necham.
Spracoval tri lexikóny (De naturi rerrum, De Laudibus divinae sapientiae, De nominibus utensilium), v ktorých zhrňuje najmä nové názory v oblasti teórie poznania a filozofie prírody.
Otec Goriot

Obsah

Jedným z najkrajších príbehov lásky je práve osud otca Goriota, ktorý nadovšetko miluje svoje dve dcéry. Aby boli šťastné a aby im nič nechýbalo je bez váhania ochotný kradnúť, zabiť i zomrieť, miluje ich prítomnosť, úsmev, pohľad... Miluje aj bolesť a utrpenie, ktoré mu neraz spôsobili. Celý život zhŕňal majetok, aby im zabezpečil budúcnosť. Vychoval ich ako šľachtičné, hoci nemali šľachtický pôvod. Anastasia sa po vydaji stala šľachtičnou de Restaud a Delphinu vydal za baróna de Nucingen. Obe žijú v prepychu a otec im rozdá celý majetok. Sám si odloží len toľko, aby mohol v pokoji dožiť a utiahne sa do biedneho penziónu pani Vauqerovej. Ako sa však ukázalo, v manželstvách oboch dcér hrali rozhodujúcu úlohu peniaze a postavenie a nie ľudské city.
Champagné-les-Marais

Poloha

Obec má rozlohu 49,82 km². Najvyšší bod je položený 6 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 664 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eurymenes (syn Nélea)

Eurymenes alebo Eurymenés (starogr. Εὐρυμένης – Eurymenes/iný prepis Eurymenés, lat. Eurymenes) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Eurymenes mal dvanásť súrodencov, sestru Péro a bratov, Taura, Asteria, Pylaóna, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Déimacha, Euagora, Periklymena a Nestora.
Eurymenes sa s otcom a so svojimi desiatimi bratmi vypravili na strane élidskeho kráľa Augeia do vojny proti najväčšiemu gréckemu hrdinovi Heraklovi a v boji s ním zahynuli. Ich rod však nevyhynul, lebo Eurymenov najmladší brat Nestor, pretože bol ešte veľmi mladý, vojenskej výpravy nezúčastnil. Nestor sa potom stal v Pyle kráľom. Po mnohých rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Bedford (Virgínia)

Bedford je mesto v americkom štáte Virgínia. V Bedforde sa nachádza Národný Memoriál Dňa D.

Demografické údaje

Podľa cenzu z roku 2000 je počet obyvateľov 6 299. Hustota obyvateľstva je 353 obyv./km².
Lempire

Poloha

Lempire má rozlohu 2,62 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Lempire má 107 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Talianske futbalové majstrovstvá 1909

Benátsko

Jediným prihláseným tímom bola Venezia
Hippolytos (syn Aigypta)

Hippolytos (starogr. Ἱππόλυτος – Hippolytos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho arabskej manželky.
Hippolytos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Hippolytovi potom za manželku vybrali Rhodu, dcéru Danaa a jednej z jeho manželiek Hamadryád, podľa antického autora Apollodora z Atén, Foiby, alebo Atlanteie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Dom bábik

Dom bábik (nór. Et dukkehjem) je hra nórskeho spisovateľa a dramatika Henrika Ibsena napísaná v roku 1879. V tom istom roku bola prvýkrát uvedená v Kráľovskom divadle v Kodani. Ibsen napísal Domov bábik dva roky po hre Opory spoločnosti. Svojou kritikou viktoriánskej morálky a manželských noriem hra svojho času spôsobila v nórskej spoločnosti obrovský škandál. V súčasnosti je jednou z najznámejších a najuvádzanejších Ibsenových hier.
Hra je v novodobom prevedení označovaná za feministickú hru, avšak Ibsen toto označenie odmietal, v tom čase poukazoval len na manželský boj.
Na Slovensku bola hra uvádzaná pod rôznymi menami ako Dom pre bábiky, Domov bábik, Domov bábok, Bábkový domov, avšak najčastejšie sa používa názov Nora.

Vznik hry

Hra bola inšpirovaná reálnym príbehom jednej z Ibsenových obdivovateliek, ktorá sa neskôr stála aj jeho blízkou priateľkou, Laury Kielerovej (vl. menom Laura Smith Petersenová), hoci Ibsen nikdy spojitosť medzi Norou a Laurou nepotvrdil. Laurin manžel Victor ochorel na tuberkulózu a dostal naordinovanú liečbu odísť na juh, do teplých krajín. Aby si to mohli dovoliť, vzala si Laura pôžičku bez manželovho vedomia. Neskôr sa vyskytli problémy s veriteľmi a Laura bola nútená sfalšovať smenku. Po vyplynutí pravdy na povrch sa s ňou manžel rozviedol, bolo jej odoprené ostať s dieťaťom a nakoniec sa nervovo zrútila a skončila na liečení.
V porovaní s Ibsenovou hrou badať len určité podobné črty, ktorými sa pravdepodobne inšpiroval. Jeho hra však smeruje k inému posolstvu a k úplne odlišnému vyústeniu.

Charakteristika hry

Hra patrí k Ibsenovým realistickým drámam. Počas písania tejto hry sa Ibsenova tvorba vyznačovala určitými znakmi. Hra sa preto skladá z troch dejstiev, vystupuje v nej málo, tj. 5 hlavných postáv, a hra sa odohráva v krátkom časovom úseku, tj. 3 dni v priebehu Vianoc. Ďalej využíva Ibsen výhradne dialógy, ktoré v hre vytvárajú ilúziu reality. Ako aj v jeho ďalších hrách využíva naďalej analytickú techniku, tzn. hra pojednáva už len o dôsledkoch činov, ktoré sa odohrali v minulosti.
Vyústenie hry je tragické a nie všetci diváci a umelci sa s ním dokázali stotožniť. Aj z toho dôvodu Ibsen pre nemecké publikum dopísal koniec, ktorý je šťastný a Nora pri pohľade na svoje deti ostáva.
Paraganglióm

Paraganglióm alebo tumor glomus caroticum je vzácny neuroendokrinný nádor, ktorý vyrastá z paraganglionického tkaniva, nachádzajúceho sa pozdĺž chrbtice od bázy lebky až po panvové dno. Viac ako 80% týchto nádorov vyrastá z drene nadobličky. 2 až 4% sa nachádzajú v oblasti krku, kde je najčastejším miestom glomus caroticum. Najvyšší výskyt je vo vekovej kategórii 50-60 rokov. Je 4-krát častejší u žien.
Paraganglióm sa podobá feochromocytómu a približne 5% nádorov je hormonálne aktívnych - vylučuje noradrenalín, zriedkavejšie dopamín. Môže sa vyskytovať v 20% i mnohopočetne, najmä v prípadoch dedičných ochorení ako MEN a syndrómoch postihnutia neuroektodermu. Veľká väčšina paragangliómov je benígnych (nezhubných), malígne zvrhnutie sa popisuje v 2 až 10% prípadov.
Nádor v oblasti krku sa pri fyzikálnom vyšetrení javí ako tuhá nebolestivá masa pod uhlom sánky, ktorá je pohyblivá do strán, ale nie v kranio-kaudálnom smere.

Zobrazovacia diagnostika

Typický CT obraz má charakter ostro ohraničenej, oválnej, expanzívne sa chovajúcej a hypervaskularizovanej nádorovej expanzie v mieste vetvenia a.carotis communis na a.carotis interna a a.carotis externa. Tieto tepny nebývajú zúžené ani infiltrované.
Barzan

Poloha

Obec má rozlohu 8,07 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 461 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aleksander Kaczorowski

Životopis

V roku 1998 absolvoval českú a slovenskú filológiu na univerzite vo Varšave, kde pracuje.
Pracoval ako korešpondent a novinár vo viacerých poľských novinách a periodikách. Bol zástupcom šéfredaktora poľského vydania Newsweeku a šéfredaktorom publicistiky Gazety Wyborczej. Zastáva funkciu šéfredaktora časopisu Aspen Review Central Europe vydávaného v Prahe.
Okrem vlastných publicistických textov a prekladov českých kníh (napr. Egon Bondy, Bohumil Hrabal, Josef Škvorecký), je autorom románu a životopisu Bohumila Hrabala, Otu Pavla, Václava Havla. Je členom Združenia poľských spisovateľov.
Renault 4

Opis

Oproti predchodcovi bol priestornejší. Design bol modernejší. Vozidlo malo karosériu typu hatchback. Spočiatku bol dodávaný s motorom o objemu 603 cm³. Ten neskôr vystriedali objemy 747 cm³, 845 cm³, 956 cm³ a 1 108 cm³. Z vozidla bola odvodená úžitková verzia Furgonette. Renault 4 sa stal hlavným konkurentom pre vozidlo Citroën 2CV.
Saverio Mercadante

Život

Narodil sa v Altamure v Apúlii, mestečku blízko Bari. V rokoch 1816 až 1820 študoval v Neapole u Niccolò Zingarelliho. Začínal ako skladateľ symfonickej a inštrumentálnej hudby, ale Gioacchino Rossini vycítil jeho operný talent a priviedol ho ku kompozícii opier. Pozornosť talianskeho publika na seba upútal najmä svojou siedmou operou Elisa e Claudio (1820), ktorú napísal v Rossiniho štýle.
V rokoch 1829 a 1830 žil vo Viedni, Madride, Cádize a Lisabone. Nezískal však trvalý angažmán, preto sa vrátil do Talianska. Stal sa kapelníkom katedrály v Novare, a toto postavenie zastával až do roku 1839. Na Rossiniho pozvanie strávil krátky čas aj v Paríži, kde uviedol niekoľko svojich opier. Tam spoznal diela Giacoma Meyerbeera a Halévyho, čo podnietilo jeho úvahy o zmysle opery. Na základe týchto úvah celkom zmenil svoj kompozičný štýl. Rozhodol sa zbaviť operu veľkooperných manierov a sústrediť sa viac na dramatickú zložku operného diela. Prvou operou, ktorú napísal v tomto "reformovanom" štýlu bola opera Il giurnamento uvedená roku 1837 vo vychýrenom Teatro alla Scala v Miláne. Tomuto spôsobu opernej skladby zostal verný až do konca svojho života.
V roku 1839 sa Mercadante stal riaditeľom Liceo musicale v Bologni a o rok neskôr vystriedal svojho učiteľa Zingarelliho vo funkcii riaditeľa konzervatória v Neapole, ktorú zastával až do konca svojej životnej dráhy.
V priebehu šesťdesiatych rokov mu postupne slabol zrak a roku 1863 celkom oslepol. Jeho opery, ktoré v čase svojho vzniku úspešne súťažili s operami Gaetana Donizettiho, Vincenza Belliniho a Giuseppe Verdiho sú dnes takmer zabudnuté. Občasné realizácie alebo nahrávky sú však veľmi úspešné.
Mercadante bol aj plodný skladateľ chrámovej hudby a jeho skladby boli veľmi obľúbené kvôli svojmu jemnému a elegantnému štýlu.
AKSM-213

AKSM-213 je model kĺbového trolejbusu, vyrábaného bieloruskou spoločnosťou Belkommunmaš. Spolu 149 vozidiel bolo vyrobených v rokoch 2002 až 2007. 144 vozidiel bolo dodaných do Minsku, 2 vozidlá do Kišiňova a iba jeden trolejbus do Gomeľu.
Crowdtesting

Crowdtesting (z angl. crowd - dav, testing - testovanie) alebo crowdsource testing je spôsob testovania softvérov, ktorý využíva prednosti a efektívnosť metódy crowdsourcing. Základom crowdtestingu je, že testovanie nerobia profesionálni testeri, ale testeri mimo organizácie, pracujúci vo vlastnom prostredí a cez jeden online distribučný systém úloh. Softvéry sa dajú takto testovať v reálnych podmienkach, na rôznych platformách a zapojením reálnych koncových užívateľov. Výhody sa prejavujú najmä vtedy, ak je testovaný softvér silne zameraný na užívateľov.
Technologická moderna

Technologická moderna je architektonický smer, ktorý sa začal vyvíjať v 60. rokoch 20. storočia v Anglicku.

Definícia

Tento architektonický smer sa podrobne venuje technologickému budovaniu stavieb, vyjadrovaniu konštrukcie a pravdivej práci s materiálom. Nemá jedno základné východisko či typické charakteristické formy - je omnoho rôznorodejší ako vtedajšie architektonické smery. Viac sa vyznačuje hľadaním nových priestorových foriem a tvarov s bohatou štrukturálnosťou a väčšou výrazovosťou, pričom pre ne hľadá racionálnu konštrukciu.
Prvým charakteristickým typom takejto architektúry bola budova Inžinierskej fakulty Univerzity v Leicestri od architektov Jamesa Stirlinga a Jamesa Gowana.
Tadeáš Mikuláš Král

Štúdium a zamestnanie

Mikuláš Král po skončení základnej školy pre kádrové neodporúčanie riaditeľom základnej školy musel odísť z SVŠ v Čadci. Zamestnal sa ako brigádnik v OSP v Ružomberku a od roku 1962 nastúpil na Stredné odborné učilište Československých státních dráh Dielňa SNP vo Vrútkach. Po záverečnej skúške pokračoval ako pracujúci na SVŠP v Martine kde zmaturoval v roku 1969. Hneď v tom istom roku sa prihlásil na štúdium na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského (RKCMBF UK) v Bratislave.

Kňazské povolanie a akademická činnosť

Po skončení teologických štúdií bol v roku 1974 vysvätený za kňaza. Na svoje prvé pôsobisko kaplána v Spišskej diecéze nastúpil v Kežmarku (1974 — 1976), neskôr pokračoval v Poprade (1976 — 1978), kde po varovaní stratou štátneho súhlasu pre vykonávanie kňazskej činnosti odchádza za správcu farnosti do Mníška nad Popradom (1978). Po 20 mesiacoch bol preložený do Dovalova a excurrendo Malužiná (1979 — 1986). Nakoniec bol ešte správcom farnosti Chrasť nad Hornádom (1986 — 1990).
V roku 1986 tajne vstúpil do rehole františkánov — Rádu menších bratov a po roku 1990, ako tajomník provinciála odišiel za správcu farnosti Trnava — Tulipán (1990 — 1997) v Trnavskej arcidiecéze), kde v tom istom roku na sviatok sv. Františka zložil slávnostné služby a prijal rehoľné meno Tadeáš.
Keď sa v roku 1997 františkáni zriekli farnosti Trnava — Tulipán, prišiel do Prešova ako vikár domu, a zároveň pokračoval v štúdiu na RKCMBF UK  v Bratislave, ktoré ukončil 17. marca 2004 licenčnou prácou Postavenie Cirkvi v Spišskej diecéze v rokoch 1945 až 1960.
Nakoniec, od roku 2004 pôsobí ako pastoračný kňaz v kláštore františkánov v Nových Zámkoch s určením pre pastoráciu v nemocnici.
Odtiaľ, už ako dôchodca, odišiel do charitného Domu Charitas sv. Jána Bosca v Spišskej Kapitule, kde sa prihlásil na rigoróznu skúšku v študijnom programe Sociálna filozofia. Po úspešnej obhajobe rigoróznej práce Koncepcia demokratického kapitalizmu Michaela Novaka mu 5. októbra 2018 na Katolíckej univerzite v Ružomberku bol udelený titul doktor filozofie — PhDr.

Spoločenské dielo

Okrem kňazského a akademického pôsobenia sa Tadeáš Mikuláš Král, OFM zaslúžil o osadenie viacerých sôch alebo reliéfov patrónky slovenských železničiarov sv. Kataríny Alexandrijskej na železničných staniciach po Slovensku, a to napr. v Nových Zámkoch či Poprade. Zároveň, duchovne doprevádza na národných púťach slovenských železničiarov, ako aj na ich púťach na Jasnú Horu v poľskom meste Čenstochová, kde táto pútnická tradícia železničiarov vznikla.
V spolupráci s Konfederáciou politických väzňov Slovenska posvätil viacero tabúľ pripomínajúcich obete komunistického režimu akou bol napr. Fidél Ambróz Jurčovič, OFM.
Pressigny-les-Pins

Poloha

Obec má rozlohu 11,91 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 471 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Online katalóg

Online katalóg (angl. skratka OPAC) je sprístupnenie informácií o fonde knižnice prostredníctvom počítača. Online katalóg môže byť sprístupnený iba v knižnici pre čitateľov knižnice na intranete, alebo verejne pre všetkých na internete.
Prápor podpory velenia Pozemných síl

Dejiny

Prápor svoju históriu odvodzuje od Cisárskeho a kráľovského pešieho pluku č. 71 známeho tiež ako 71. trenčiansky pluk. Tento vznikol v roku 1860, od roku 1982 sídlil v Trenčíne. Pluk bojoval v Prvej svetovej vojne. V rámci Česko-Slovenska bol premenovaný na 17. peší pluk a v rokoch 1921 až 1938 sídli v Štefánikových kasárňach v Trenčíne. Medzi rokmi 1922 a 1937 pluk patril do 18. pešej brigády 9. pešej divízie, neskôr bol reorganizovaný do 15. pešej divízie až do jeho zrušenia 15. marca 1939. Niektoré jeho časti však boli včlenené do Armády Slovenského štátu. Obnovený bol koncom mája 1945, k 1. októbru 1949 bol opäť zrušený. K 1. okt´obru 1963 bol vytvorený 2. prevádzkový prápor (VÚ 6767), k nemu bola pripojená finančná, proviantná a výstrojná skupina VVO. K 1. januáru 1992 bol premenovaný na 3. prevádzkový prápor a k 1. januáru 1993 na 3. prevádzkový pluk. Od 1. októbra 2000 bol prevádzkovým práporom Veliteľstva Pozemných síl (a VÚ 4650). K 1. aprílu 2004 prápor zmenil názov z Prápor zabezpečenia velenia na Prápor podpory velenia pozemných síl OS SR. Medzi 31. decembrom 2005 a 1. novembrom 2007 bol prápor dislokovaný v Novom Meste nad Váhom.
Katedrála svätého Petra a Pavla (Petrohrad)

Katedrála svätého Petra a svätého Pavla (rus. Петропа́вловский собо́р /oficiálny názov – собор во имя первоверховных апостолов Петра и Павла) je jednou z dominánt ruského mesta Petrohrad. Nachádza sa v Petropavlovskej pevnosti na Zajačom ostrove. Je známa hlavne tým, že sa v nej nachádzajú hrobky ruských imperátorov, ich manželiek a príbuzných.

História

Chrám svätého Petra a svätého Pavla sa začal budovať v roku 1712 a dokončený bol v roku 1733. Jeho hlavným architektom bol švajčiarsky majster Domenico Trezzini. V chráme sú pochovaní ruskí imperátori od Petra I. až po Mikuláša II. Kostol bol do roku 1859 aj katedrálnym chrámom. Pozoruhodná je pozlátená veža chrámu, na vrchole ktorej stojí pozlátený letiaci anjel, ktorý drží v ruke kríž. Veža má výšku 122,5 m a je najvyššou katedrálou v Rusku. Podľa niektorých prameňov je to najvyššia zvonica pravoslávneho chrámu na svete. V súčasnosti je po televíznej veži druhá najvyššia stavba v meste. Po roku 1917 bol chrám pravoslávnej cirkvi odobratý a využívaný na iné účely. Komunisti ho využívali ako múzeum mesta.

Súčasnosť

V roku 1998 tu boli slávnostne pochované pozostatky Mikuláša II. (Nikolaja II) a zavraždenej cárskej rodiny. Od roku 2000 sa v chráme konajú pravoslávne bohoslužby a v roku 2008 sa tu po prvýkrát od roku 1917 konala prvá veľkonočná liturgia. Okrem toho chrám slúži ako múzeum a turisti obdivujú nielen krásny ikonostas, ale aj hrobky ruských imperátorov (Peter I., Peter III., Katarína II., Mikuláš I., Alexander I., Alexander II., Alexander III., Mikuláš II. a ďalších panovníkov z dynastie Romanovcov).
Milétska škola

Milétska škola je najstaršia grécka filozofická a vedecká škola. Vznikla v 1. polovici 6. storočia pred Kr. v Miléte. Jej predstavitelia sa zaoberali najmä prírodnou filozofiou a hľadaním počiatku (arché) všetkého bytia.

Charakteristika

Milétska škola vedome postavila ako základnú svetonázorovú otázku pátranie po pralátky (arché). Z Tálesovej odpovede na otázku pralátky a z jej porovnania so staršími mytologickými názormi je zrejmé, že pri samom zrode filozofie je problém súcna chápaný ešte veľmi primitívne, a to ako problém vzniku súčasného štádia bytia zo štádia predchádzajúceho, teda podobne, ako už stará mytológia vykladala vznik nových božstiev z božstiev starších. Raná grécka filozofia už síce vysvetľovala problematiku súcna v predstavách a pojmoch, ktoré sú materiálnej realite adekvátnejšie, ale naivnosť, s akou Táles a jeho pokračovatelia odkladali problém bytia do lona bytia skoršieho, predchádzajúceho, je podobná ako naivnosť pohľadov starej mytológie.
Hoci názorové obdoby mytológie a ranej filozofie sú nepopierateľné, bolo by chybou vyvodzovať z nich, že raná filozofia je čírou pokračovateľkou starého myslenia. Milétski filozofi v zásade opustili a prekonali mytológiu.
Škola zanikla po strate politickej samostatnosti Miléta, začiatkom 5. storočia pred Kr., avšak jej učenie sa odrazilo v rozvoji filozofického bádania v iných gréckych mestách.

Učenie milétskej školy

Nadväzuje na staré náboženské tradície, a to grécke i orientálne, pričom ich pretvára v kvalitativne odlišný obraz sveta – vznik sveta, jeho usporiadanie a celé kozmické dianie je prirodzené, bez zasahovania božských síl. Všetky časti vesmíru sú rôzne formy jedinej, a to živej pralátky. Pralátka je počiatkom (arché), z ktorého sa usporiadaný svet vyvinul.
Napalm

Napalm je bojová zápalná látka. Tvorí ju zmes bežne dostupného benzínu a niektorých ďalších látok, ktoré túto zmes zahusťujú. Zahusťovanie zvyšuje priľnavosť napalmu a znižuje vysokú rýchlosť horenia celej zmesi. Táto úprava výrazne zvyšuje účinnosť horľaviny. Ako zahusťovadlo sa môžu používať rôzne látky – bežný motorový olej, mydlo, polystyrén, dentakryl či nafteláty a palmáty hliníka, ktoré dali napalmu aj svoj názov.

Použitie

Napalm nie je výbušnina, jeho explóziu zaisťuje vnútorná nálož. Bol vyvinutý v USA počas druhej svetovej vojny tímom chemikov Harvardovej univerzity pod vedením Luisa Fiesera. Používal sa ako munícia pre plameňomety aj ako náplň zápalných bômb. Prvýkrát bol použitý americkou armádou počas 2. svetovej vojny na západnom fronte aj v tichomorí.
Neuhaeusel

Poloha

Obec má rozlohu 3,05 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 362 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE