google/wiki40b huggingface dataset:
Juraj Haulik

Životopis

Pochádzal zo slovenskej rodiny, jeho otec Juraj Haulik pracoval ako hospodársky úradník na arcibiskupských majetkoch. Matka sa volala Klára Repkajová.
Základné vzdelanie získal v Trnave, tam následne študoval aj na nižšom gymnáziu. V štúdiu pokračoval v Ostrihome a následne vyštudoval filozofiu opäť v Trnave. V roku 1804 vstúpil do ostrihomského seminára. Teológiu študoval vo viedenskom Pázmáneu, ukončil ju v roku 1807. V roku 1811 bol v Trnave vysvätený na kňaza. Po vysvätení pôsobil ako kaplán v Komárne. Z Komárna bol preložený do Budína, kde pôsobil na arcibiskupskom vikariáte ako archivár. V roku 1819 získal na peštianskej univerzite titul doktora teológie. V roku 1820 ho ostrihomský arcibiskup Alexander Rudnay vymenoval za svojho tajomníka. V roku 1825 sa stal ostrihomským kanonikom. V roku 1830 sa stal aj členom Uhorskej kráľovskej miestodržiteľskej rady  a od roku 1831 bol aj radcom Uhorskej dvorskej kancelárie vo Viedni. V roku 1832 sa stal prepoštom Záhrebskej kapituly a zároveň vranským priorom. 
Po smrti záhrebského biskupa Alexandra Alagoviča v roku 1837 sa Haulik stal jeho nástupcom. Vysvätený bol 10. decembra roku 1837 pápežským nunciom vo Viedni. Slávnostné uvedenie do funkcie sa uskutočnilo v záhrebskej katedrále na sviatok Zjavenia Pána v roku 1838. Haulik pri tejto príležitosti predniesol kázeň, ktorá vyšla aj tlačou. V roku 1838 sa stal aj námestníkom chorvátskeho bána Franja Vlašića. V tomto postavení sa zúčastnil na spoločnom uhorsko-chorvátskom sneme v Bratislave v roku 1839. Po smrti bána Vlašića v roku 1840 sa stal zastupujúcim bánom. Zaslúžil sa o to, že sa chorvátčina stala úradným jazykom. V roku 1842 bol odvolaný z postu zastupujúceho bána, vo funkcii ho nahradil Franz (Franjo) Haller. 
V revolučných rokoch 1848 a 1849 Haulik odmietal snahu Maďarov získať v Uhorsku politickú dominanciu a pomaďarčiť slovanské národy. Prispel finančne sumou 2000 zlatých na výstroj chorvátskeho revolučného vojska, ktoré viedol bán Josip Jelačić. 
V auguste 1850 rakúsky cisár František Jozef I. povýšil záhrebské biskupstvo na arcibiskupstvo, čo schválil dňa 11. 12. 1852 aj pápež Pius IX. Tým sa Juraj Haulik stal prvým záhrebským arcibiskupom. V roku 1856 bol Piom IX. vymenovaný za kardinála.

Charakteristika aktivít

Bol veľmi dobre jazykovo vybavený – ovládal slovenčinu, maďarčinu, chorvátčinu, nemčinu, latinčinu, francúzštinu a taliančinu. Mal živý záujem o klasickú i modernú literatúru, o dejiny, výtvarné umenie a hudbu. V Chorvátsku zakladal cirkevné i svetské spolky (napr. Hospodársku spoločnosť, chorv. Gospodarsko društvo), ľudové školy a vydavateľské spolky (v roku 1868 Književno društvo sv. Jeronima). Dal tiež postaviť početné kostoly. Založil tiež prvý chorvátsky učiteľský ústav. V roku 1848 založil Katolički list zagrebački, ktorého redaktorom bol Štefan Moyzes.  V roku 1840 boli najmä jeho zásluhou položené základy chorvátskeho národného divadla. 
V uhorskom katolicizme prvej polovice 19. storočia bol Haulik príslušníkom konzervatívneho prúdu. 
Tlačou vyšla jeho dizertácia, príležitostné kázne a prejavy. 
V roku 1849 mu bol udelený rad sv. Štefana a veľký Leopoldov kríž.
Oizé

Poloha

Obec má rozlohu 16,91 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 135 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neoptolemos (mytológia)

Neoptolemos (starogr. Νεοπτόλεμος – Neoptolemos, latinsky Neoptolemus) je v gréckej mytológii syn hrdinu Achillea a jeho manželky Déidameie.
Neoptolemos sa narodil na ostrove Skiros, kde vládol kráľ Lykomédes, otec jeho matky Déidameie. Tam pred odchodom do trójskej vojny žil aj jeho otec, preslávený Achilles. Keď Achilles pred Trójou padol, priplával na Skiros ithacký kráľ Odysseus a vyzval Neoptolema, aby sa pripojil k achájskemu vojsku. Neoptolemos ochotne súhlasil a s Odysseom do Tróje odišiel. Keďže mladý Neoptolemos vynikal silou i odvahou čoskoro v achájskom vojsku zaujal miesto svojho otca.
Keď sa Achájci v útrobách trójskeho koňa postaveného z dreva dostali ľsťou za brány mesta, Neoptolemos so svojím oddielom dobyl kráľovský hrad. Zabil starého kráľa Priama pred očami jeho manželky a detí. Zmocnil sa Andromachy, vdovy po trójskom hrdinovi Hektorovi, ktorý bol zabitý v súboji s Achilleom.
Po návrate z vojny sa Neoptolemos usadil vo Fthii, kde zdedil vládu po svojom dedovi Péleovi. Potom sa oženil s Hermionou, dcérou spartského kráľa Menelaa a jeho manželky Heleny. Hermiona bola predtým snúbenicou Oresta, syna vrchného veliteľa gréckych vojsk, mykénskeho kráľa Agamemnóna. Orestes preto neskôr Neoptolema zo žiarlivosti zabil a stal sa sám Hermioniným manželom.
Neoptolemos sa nestal taký slávny ako jeho otec, práve naopak. Býva označovaný ako "horší syn lepšieho otca". Vojna ho zmenila na surového zabijaka a násilníka.

Odraz v umení

Starovekými umelcami nebol veľmi obľúbený a zachovalo sa len málo jeho vyobrazení. Najznámejšia je vázová maľba z 5. stor. pred Kr., zvaná Dobytie Tróje je v múzeu v Aténach.
Les Olmes

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 399 m n. m. a najnižší bod 319 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 780 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flushing Meadows-Corona Park

Flushing Meadows-Corona Park (iné názvy: Flushing Meadow Park, Flushing Meadows Park či Flushing Meadows) je park v štvrti Queens mesta New York medzi diaľnicami Van Wyck Expressway a Grand Central Parkway, ohraničený zátokou Flushing a na južnom cípe letiskom LaGuardia, smerujúcom k hlavnej triede Union Turnpike.
Predstavuje tretí najväčší verejný park v New Yorku (po Pelham Bay Park v Bronxe a Greenbelt Park na Staten Islande), ktorý bol vytvorený ako miesto pre svetové výstavy konané v rokoch 1939 – 1940 a 1964 – 1965. Je najvýchodnejším územím spadajúcim pod miestnu samosprávu Queens Community Board 4.
Parku s rozlohou 508 hektárov dominuje dvanásťposchodová sféra Unisphere, ktorá tu bola postavená, keď sa tu po roku 1945 v budovách, čo ostali po výstavách z rokov 1939 až 1940, usídlila OSN. Dnes sa jej centrála nachádza na Manhattane. Ďalej sa tu nachádza Národné tenisové centrum Billie Jean Kingovej, dejisko septembrového grandslamu US Open, domovský štadión bejzbalového klubu New York Mets nazvaný Citi Field, divadlo Queens Theatre, centrum vedy a technológií New York Hall of Science a umelecké múzeum Queens Museum of Art.
V roku 2008 tu bolo otvorené Vodné centrum zahrňujúce dlhý krytý bazén a hokejové ihrisko.
Dave Mustaine

Životopis

Vyrastal na rôznych predmestiach južnej Kalifornie. Ako hlavná figúra skupiny Megadeth, bývalý gitarista a spoluskladateľ Metallicy je jeden z hŕstky ľudí, považovaných za priekopníkov thrash a speed metalu.
Pred Metallicou hral v kapele Panic. K Metallice sa pripojil po inzeráte, ktorý dal do miestnych novín The Recycler bubeník Lars Ulrich. Najznámejší počas jeho činnosti v Metallice je skladba „The Four Horsemen“ z albumu Kill ’Em All, ktorý sám napísal a neskôr s pôvodným textom vydal na prvom albume Megadeth ako „Mechanix“. S Metallicou ale vydržal len do roku 1983, kedy bol kvôli problémom s alkoholom a drogami vyhodený. Potom si dal za cieľ založiť skupinu ešte úspešnejšiu ako Metallica. Ešte v roku 1983 založil skupinu Fallen Angels, ktorá však netrvala dlho. V lete stretol basistu Dava Ellefsona a založil Megadeth; vtedy s gitaristom Gregom Handevidtom a bubeníkom Dijonom Carruthersom.
Knife Party

História

Predtým, ako bol bočný projekt oznámený, Rob Swire prízvukoval, že projekt nie je podobný skupine Pendulum. Ich prvé vydanie nieslo názov 100% No Modern Talking a bolo vydané v digitálnej podobe cez vydavateľstvo skupiny Pendulum, EarStorm dňa 12. decembra 2011 na bezplatné stiahnutie z ich oficiálnej webstránky a Facebooku, a takisto v podobe kúpy na iTunes a Beatport. EP obsahoalo 4 skladby: „Internet Friends“, „Destroy Them With Lazers“, „Tourniquet“ a „Fire Hive“. EP pôvodne obsahovalo skladbu „Back to the Z-List“, ale tá bola nahradená skladbou „Destroy Them With Lazers“. Knife Party robili remix s názvom „Unison“ od Portera Robinsona, ktorý bol vydaný dňa 19. októbra 2011 na jeho debutovom EP, Spitfire. Knife Party tiež remixovali singel „Save the World“ skupiny Swedish House Mafia, ktorý bol vydaný dňa 10. júna 2011 a singel „Crush on You“ dvojice Nero, ktorý bol vydaný dňa 13. októbra 2011. Dňa 16. decembra 2011 Knife Party vyhlásili na Twitteri, že začali pracovať na ďalšom EP.
V piatok 23. decembra 2011 bolo oznámené, že Knife Party bude hrať v tretí deň trojdňového festivalu Ultra Music Festival na Miami.
Troësnes

Poloha

Troësnes má rozlohu 2,65 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Troësnes má 232 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Eliášovský les

Fauna

Obojživelníky: V dostupných zdrojoch je uvádzaný len jeden druh, skokan štíhly (Rana dalmatina). Vzhľadom na blízkosť rieky Malý Dunaj a rybníkov Rybáreň sv.Petra je možné predpokladať väčší počet druhov.
Vtáky:
Staršie lužné lesy rieky Malý Dunaj s veľkým podielom pôvodných druhov stromov poskytujú vhodné prostredie pre viaceré druhy ďatlov. Bol tu zistený najmenší druh ďateľ malý (Dendrocopos minor), ďateľ veľký (Dendrocopos major), žlna zelená (Picus viridis), žlna sivá (Picus canus) a tesár čierny (Dryocopus martius).
Hrotokrídlovcovité

Hrotokrídlovcovité (lat.: Hepialidae) je čeľaď motýľov z taxónu uzdokrídle (Frenata). Sú to motýle, ktoré sú aktívne v noci, ale aj cez deň - zvyčajne večer pred zotmením. Priraďujeme ich k jednoduchším a vývojovo nižším skupinám motýľov. Na svete žije takmer 600 druhov tejto čeľade, ktoré sú systematicky zatriedené do cca. 60 rodov. S výnimkou Madagaskaru a západnej Afriky sú rozšírené po celom svete. Najviac druhov sa vyskytuje na území Austrálie.

Všeobecná charakteristika

Ide o menšie až stredne veľké druhy motýľov. Vyskytujú sa takmer po celom svete. Motýle sú zvyčajne nenápadne sfarbené. Majú malú hlavu a krátke tykadlá, ktoré bývajú u samčekov jemne zúbkované. Oči sú hladké a cuciak je zakrpatený a zvyčajne nefunkčný. Rozpätie krídel býva od 23 do 60 mm. Niektoré exotické druhy majú aj viac ako 10 cm. Oba páry krídel sú navzájom podobné veľkosťou a tvarom primitívnej žilnatiny. Na vnútornom okraji predných krídel je viditeľná uzdička - frenulum, z čoho pochádza aj odborný názov tejto časti motýľov - uzdokrídle (Frenata). Hepialidae sa vyznačujú pohlavným dimorfizmom. Samičky nekladú vajíčka na živné rastliny, ale ich vypúšťajú voľne za letu do vegetácie, preto ich počet býva niekedy obrovský - rádove viac ako 1000 kusov. Húsenice žijú na koreňoch, alebo priamo v koreňoch živných rastlín. Niektoré druhy môžu ojedinele pri svojom premnožení aj lokálne škodiť.
Dick Parry

Kariéra

Dick Parry začal svoju kariéru v prvej polovici 60. rokov v skupine Joker's Wild, v ktorej hral aj jeho kamarát a neskorší líder skupiny Pink Floyd, David Gilmour. Vďaka tejto známosti hral Parry na albumoch Dark Side of the Moon (1973), Wish You Were Here (1975) a The Division Bell (1994). Taktiež sa zúčastnil všetkých koncertov skupiny v 1973 a 1977 ako aj v roku 1994. V 1979 a 1980 hral na koncertoch The Who ako člen dychovej sekcie.
V roku 1997 Parry hral v skladbe „Celestine“ na albume Big Men Cry od Banco de Gaia.
Objavil sa aj na Gilmourovom poloakustickom turné (2001 – 2002), existuje aj záznam z koncertu – David Gilmour in Concert. Taktiež hral aj na jeho ďalšom turné On an Island Tour (2006), konkrétne v skladbách „Shine On You Crazy Diamond“, „Wearing the Inside Out“ a „Then I Close My Eyes“. Koncerty z Royal Albert Hall (Londýn) a lodeníc (Gdańsk) boli vydané ako DVD – Remember That Night a Live in Gdańsk.
Dick Parry sa taktiež objavil aj na poslednom spoločnom vystúpení skupiny Pink Floyd, a to počas koncertu Live 8 v roku 2005, kde si zahral v skladbe „Money“. V roku 2009 sa zúčastnil turné so skupinou Violent Femmes.
Pelikán ružový

Opis

Pelikán ružový je veľmi veľký druh vtáka: má rozpätie krídel až 280 cm a dĺžku 160 cm. Na rozdiel od pelikána kučeravého má čisto biele a nie bielosivé perie, ružovú záplatu okolo oka a ružovkasté nohy. Nedospelé jedince sú sivé a majú čierne špičky krídel. Pri lete je to elegantný vták s hlavou blízko tela a s ohnutým krkom. Pelikány ružové chytajú ryby do vaku pod zobákom pri plávaní na hladine.

Výskyt a stav na Slovensku

Vzácne sa zatúla aj na Slovensko, najmä východné Slovensko. Viaceré pozorovania sú zo Senianskych rybníkov (pri Iňačovciach), prvý údaj je z roku 1979, kedy sa 1 jedinec zdržiaval od 4. do 12. mája 1979, vyskytol sa tu ešte v rokoch 1985, 1986, 1991, 1997 a posledné známe pozorovanie jedného nedospelého jedinca na tejto lokalite bolo 21. júna 2011, detaily posledného pozorovania sú aj v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia aj v zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii.
Na západnom Slovensku sa objavil len v roku 1995 na rieke Dunaj a boli pozorované dva jedince 6. mája pri Dobrohošti a jeden jedinec na rybníkoch pri obci Číčov 16. novembra.
Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia R - vzácny druh.

Hniezdenie

Stromové hniezda týchto vtákov sú hrubé kopy vegetácie.
Frixos

Frixos (starogr. Φρίξος, lat. Phrixus) bol syn orchomenského kráľa Athamanta a bohyne oblakov Nefely. Jeho sestrou bola Hellé.
Ich detstvo bolo šťastné až do chvíle, kedy Athamas opustil ich matku Nefelé a oženil sa s Inó, dcérou tébskeho kráľa Kadma. Inó deti od začiatku nenávidela a pripravovala plán, ako sa ich natrvalo zbaviť a bola ešte krutejšia, keď sa jej narodili vlastné deti, synovia Learchos a Melikertes.
Najprv naviedla ženy z kráľovstva, aby upražili osivo obilia, to samozrejme po zasiatí nevyklíčilo, nebola žiadna úroda a nastal hlad. Ľud sa búril. Do Delf boli vyslaní poslovia a podľa nariadenia kráľovnej priniesli odpoveď bohov: za všetko nesie vinu Frixos a musí byť obetovaný bohom. Kráľ Athamas sa bál ľudu, ale syna obetovať nechcel. Intrigy manželky Inó viedli nakoniec k tomu, že súhlasil s obetovaním oboch detí. Večer pred určeným dňom priviedla ich pravá matka Nefelé do paláca zlatého barana, ktorý deti odniesol cez more.
Hellé sa cestou neudržala, spadla do mora a utopila sa. Po nej bola nazvaná morská úžina Hellespont, dnešné Dardanely. Frixa baran šťastne doniesol do ďalekej Kolchidy, tamojší kráľ Aiétes ho prijal. Z vďačnosti obetoval zlatého barana najvyššiemu bohu Diovi. Dal zlatú kožu pribiť na rozložitý dub a nechal ju strážiť strašnému stále bdiacemu drakovi a stráž posilnil dvomi býkmi s kovovými nohami. Dávna veštba stanovila, že bude vládnuť len dovtedy, kým bude mať zlaté rúno.
Frixov otec Athamas bol z vôle bohyne Héry postihnutý šialenstvom, v ktorom zabil syna Learcha. Druhého syna mu Inó vytrhla z rúk a na úteku sa s ním vrhla z vysokého útesu do mora. Prijali ju nymfy, Zeus z nej urobil morskú bohyňu. Potom si Inó zmenila meno na Leukothea a synove meno Melikertes na Palaimón.
Frixovi sa v novej vlasti Kolchide najprv darilo dobre, bol obľúbený a stal sa dokonca zaťom kráľa Aiéta, ktorý mu dal za ženu svoju dcéru Chalkiopé. Mali štyroch synov, po Frixovej smrti ich však Aiétes týral tak kruto, že neskôr vedení najstarším bratom Argom chceli utiecť na malej lodi do vlasti svojho otca, do Orchomenu. Pri plavbe po mori sa však dostali do búrky a stroskotali pri ostrove Arétie. Tam ich našli Argonauti a vzali ich späť do Kolchidy na svojej ceste za zlatým rúnom. Vodca Argonautov, Iasón, si od tohto dobrého skutku sľuboval, že mu Frixovi synovia pomôžu získať zlaté rúno. Argos potom Iasóna varoval pred úskočnosťou a krutosťou kráľa Aiéta.
Za pomoci Médeii, ale aj Chalkiopé sa Iasón zmocnil zlatého rúna a rýchlo opustili Kolchidu. Synovia Frixa, Argos, Melas, Kitysoros a najmladší Frontis sa pripojili k Argonautom na ich spiatočnej ceste do Iólku.
Ouranos

Ouranos (iné názvy: Úranos, Uranos, Urán; starogr. Ουρανός – Ouranos/iný prepis:Úranos, latiniz. Uranus, lat. Caelus) je prvý starogrécky boh nebies, otec Titanov, manžel Gaie.
Keď Gaia, matka Zem zrodila Ourana - nebo, Ouranos „zaviedol“ Slnko, hviezdy a Mesiac. Potom nekonečnou náručou objal Gaiu a zrodili sa im Titani: Ókeanos, Koios, Krios, Hyperíón, Íapetos a najmladší Kronos a Titánky Theia, Rheia, Mnémosyné, Foibé, Themis a Téthys. Okrem titánov splodili spolu troch storukých obrov Hekatocheiry a jednookých Kyklopov. Ouranos nemal rád svoje deti. Titanov, ktorí boli škaredí a násilnícki, Uranos ukrýval v hlbinách zeme Tartaros. Napokon na naliehanie Gaie najmladší z Titanov, Kronos, zvrhol otca Ourana a sám sa zmocnil vlády nad svetom.
Saint-Martin-de-Cenilly

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 194 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biding

Poloha

Obec má rozlohu 6,72 km². Najvyšší bod je položený 296 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Správanie ľudí

Správanie ľudí je súbor vonkajšie pozorovateľných a objektívne registrovateľných prejavov ľudí. Podľa psychológie je to jedna z dvoch základných dimenzií psychiky. (popri prežívaní).
Jacques Prévert

Životopis

Jacques Prévert trávil svoje detstvo v Paríži. S otcom, divadelným kritikom, často navštevoval divadlo. Matka ho už od malička viedla k čítaniu. V roku 1918 bol nútený nastúpiť do vojenskej služby a bol odvelený na Blízky východ. Po návrate spolupracoval so surrealistickým hnutím, po boku Raymonda Queneaua alebo Marcela Duhamela. Jacques mal však až príliš slobodného a nezávislého ducha, aby sa mohol stať členom organizovanej skupiny. V roku 1928 založil s bratom Pierrom produkčný dom a stal sa scenáristom. V roku 1932 začal písať texty prevažne k chansónom. Bol taktiež autorom mnohých divadelných hier. Prvý veľký úspech sa dostavil s vydaním zbierky Slová (Paroles). V roku 1948 vypadol z okna a zranenie mu spôsobilo vážne neurologické problémy. 
Jacques miloval Paríž, denný aj nočný, žil na plné obrátky, mal veľa priateľov a bol neuveriteľne spoločenský. Vášnivo miloval život a vášnivo protestoval proti všetkému, čo život ničí a devalvuje. Detská predstavivosť, hravosť, vplyv surrealizmu, búranie jazykových klišé a fráz – to sú charakteristické prvky jeho tvorby. Na počkanie bezstarostne rozdával svoje básne načmárané na útržkoch papiera. Vydanie jeho zbierky Slová bolo práve preto veľmi ťažké. Vďaka Slovám sa stal nesmierne populárnym a bol hojne citovaný a recitovaný. Jeho nevšedná poézia obsahuje hravé a vtipné verše, príbehy o parížskej láske, biede, priateľstve a kráse každodenných dní. Pre charakter svojej poézie získal označenie „básnik lásky”.
Prevažnú časť svojho života prežil v Paríži. Zomrel na následky rakoviny pľúc.

Tvorba

Jeho dielo má obrovskú zásluhu hlavne na rozšírení spievanej poézie. Zastával názor, že poézia je reč, ktorá spieva. Motívy čerpal predovšetkým zo života prostých ľudí. V jeho poézii sa často objavuje (často čierny) humor.
Scenáristicky sa podieľal na vzniku hraných aj animovaných filmov (napr. Milenci z Verony, Chrám Matky Božej v Paríži, Návšteva z temnôt, Cínový vojačik a mnohé ďalšie).
OpenLDAP

História projektu

OpenLDAP Project bol založený v roku 1998 Kurtom Zeilenganom. Projekt odštartoval vytvorením klonu referenčného zdrojového kódu LDAP od Michiganskej Univerzity, ktorá dlho podporovala vývoj tohto projektu a tiež vývoj samotného LDAP protokolu.
V apríli, 2006, mal OpenLDAP Project troch hlavných členov: Howarda Chu (hlavný architekt), Pierangela Masaratiho a Kurta Zeilenga. Do projektu prispievalo aj viacero významných aktívnych prispievateľov vrátane Luka Howarda, Hallvarda Furusetha, Quanaha Gibson-Mounta a Gavina Henryho.
Columbia University in the City of New York

Columbia University in the City of New York alebo skrátene Columbia University alebo po slovensky Kolumbijská univerzita patrí medzi najstaršie univerzity USA. 
Táto inštitúcia je staršia ako samotné Spojené štáty. Nachádza sa v Morningside Heights, priamo severne od Upper West Side v newyorskej mestskej časti Manhattan. Je časťou takzvanej Ivy League a členom Asociácie amerických univerzít. V rebríčkoch sa Columbijská univerzita umiestňuje pravidelne medzi desiatimi najlepšími univerzitami na svete. V súčasnosti ju navštevuje okolo 25 000 študentov (2009). Motto univerzity je "in lumine tuo videbimus lumen" (35:10 žalm z Vulgáty; slovensky "v Tvojom svetle uvidíme svetlo").
Boston Bruins

História

V roku 1924 sa rozhodla Národná hokejová liga expandovať do Spojených štátov. Vtedajší generálny manažér klubu Art Ross sa rozhodol dať klubu názov "Bruins" po medveďovi, spolu s názvom vznikli aj klubové farby: hnedá a žltá.
V ich tretej sezóne 1926-27 sa klubu podarilo výraznejšie polepšiť, Ross sa rozhodol kúpiť viacerých hráčov zo skrachovanej Western Hockey League vrátane obrancu Eddieho Shora. Bruins sa prebojovali do finále Stanley Cupu, no tam podľahli Ottawe Senators. Boston vyhral svoj prvý Stanley Cup o dva roky neskôr, keď vo finále zdolal New York Rangers, pričom Boston mal v zostave také hviezdy ako Eddie Shore, Harry Oliver, Dit Clapper, Dutch Gainor, alebo brankára Tinyho Thompsona. Táto sezóna bola tiež ich prvá na štadióne Boston Garden.

Moderná história

V sezóne 2005/06 skončil Boston Bruins na poslednom, piatom mieste v Severovýchodnej divízii Východnej konferencie. Vo Východnej konferencii sa umiestnil na 13. mieste z 15. mužstiev a nepostúpil do play-off.
V sezóne  2010/2011 sa Boston Bruins podarilo vyhrať Stanley Cup, vyhrali Severovýchodnú divíziu Východnej konferencie. Brankár Tim Thomas získal 3 Trofeje - Conn Smythe Trophy,Roger Crozier Saving Grace Award a Vezina Trophy. Slovenský kapitán tímu získal NHL Plus/Minus Award ktorá sa udeľuje  hráčovi, ktorý má najlepšie štatistiky plus/mínus v základnej časti danej sezóny.V boji o Stanley Cup vyhrali 4:3 na sériu proti tímu Vancouver Canucks.
 Pozri aj: Káder Boston Bruins v sezóne 2005/06
Authezat

Poloha

Obec má rozlohu 5,79 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 650 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Radio-televizija Srbije

Rozhlas

Rozhlas vysiela od 24. marca 1929. Rozhlas prvýkrát vysielal pod názvom Radio Beograd. Bola to prvá rozhlasová stanica v Srbsku a jej signál sa ozval aj v Chorvátsku a Slovinsku. Rozhlas sa skladá z hudby, spravodajstva, rádio-drám a iného. Počas bombardovania Belehradu v roku 1941 prestal s vysielaním. Po okupácii Belehradu sa rozhlas stal rádio-stanicou nemeckého vojenstva s menom Soldatensender Belgrad, ktorý mal príjem v celej Európe a Stredomorí. Dňa 10. novembra 1944 pokračoval s vysielaním.

Televízia

Televízia vysiela od 23. augusta 1958 pod menom Radiotelevizija Beograd (RTB). Bola demonštrovaná v roku 1956 ako pamätník na smrť Nikolu Teslu. Prvý kanál RTS-a bol prvýkrát odvysielaný 23. augusta 1958. Druhý kanál RTS-a začal s vysielaním 31. decembra 1971, ako RTB2. Tretiemu programu RTS-a bola odobratá licencia v roku 2006 a na uvoľnených frekvenciách začala vysielať TV Avala. Meno Radiotelevizija Beograd bolo zmenené na Radiotelevizija Srbije koncom 20. storočia.

Relácie

Najstaršia a prvá spravodajská relácia, ktorá začala vysielať na RTS je Dnevnik RTS-a, o 20h. Tento denník skutočne už vysiela od 28. augusta 1958, teda 55 rokov. Bola to prvá spravodajská relácia v Srbsku a jej prvým moderátorom bol Miloje Orlović. Od 1. októbra 1974 sa vysiela o 19:30h. Správy vysiela okolo 17 ľudí.
Iné relácie sú: Ranný program RTS-a, Toto je Srbsko, Ja mám talent, Belehradská chronika, Eurovision Song Contest, športové relácie, rôzne seriály, filmy a iné.