google/wiki40b huggingface dataset:
Petr Nečas

Biografia

V rokoch 1979 až 1983 študoval na gymnáziu v Uherskom Hradišti. V roku 1988 ukončil štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity JE Purkyně v Brne, odbor fyzika, v tom istom roku získal titul doktor prírodných vied prác z oblasti plazmovej fyziky.
Po absolvovaní vojenskej služby v rokoch 1988 až 1989 pracoval v podniku Tesla Rožnov pod Radhoštěm.
Je ženatý, s manželkou Radkou má dvoch synov, Ondreja a Tomáša, a dve dcéry, Teréziu a Máriu.

Politická kariéra

Členom ODS je od roku 1991. Od roku 1992 je poslancom Parlamentu ČR. Od roku 1999 je podpredsedom ODS, v roku 2002 prehral súboj o post predsedu strany s Mirkom Topolánkom o 2 hlasy, medzi rokmi 2004 až 2006 vykonával funkciu 1 . podpredsedu ODS, ktorú na jeseň roku 2006 neobhájil v súboji s Pavlom Bémom. Vďaka svojim dlhým obštrukčným prejavom v Snemovni získal prezývku Fidel . Od roku 2006 je jedným z radových podpredsedov strany. Po odstúpení Mirka Topolánka v marci 2010 sa stal volebným lídrom ODS k parlamentným voľbám v roku 2010.  Na celoštátnom kongrese strany 19. a 20. júna 2010 bol zvolený za tretieho predsedu ODS.
Vo voľbách do Poslaneckej snemovne v júni 2010 získal mandát poslanca za ODS. Jeho strana začala rokovať s ostatnými stredopravými politickými stranami (TOP 09 a Veci verejné) o zostavení novej vlády so 118člennou podporou v 200člennej snemovni. 28. júna 2010 bol menovaný prezidentom Václavom Klausom za predsedu vlády Českej republiky a poverený zostavením novej vlády. Vo funkcii vystriedal Jana Fischera. Kompletný Nečasov kabinet vymenoval prezident 13. júla 2010.
V nedeľných večerných hodinách 16. júna 2013, po ukončení grémia ODS, predseda vlády Nečas oznámil, že v pondelok 17. júna podá demisiu do rúk prezidenta republiky a odstúpi tiež z čela strany. Udalosti v tzv. kauze Nagyová vyústili do pádu celej Nečasovej vlády. Premiér Nečas demisiu odovzdal 17. júna 2013 prezidentovi republiky Milošovi Zemanovi. Ten ho poveril výkonom funkcie do doby, pokiaľ nebude zostavený nový kabinet.
Internet Information Services

Využitie

IIS sa v súčasnosti predovšetkým využíva pre jeho podporu ASP.NET. A toto je hlavný dôvod prečo 37% serverov využíva jeho služby. Žiadna konkurencia nepodporuje ASP.NET.

Novinka vo verzii 7.0

Služby IIS 7.0 poskytujú dva moduly konzoly Microsoft Management Console (MMC). Použitie modulu Internet Information Services (IIS) Manager na správu webového servera, na ktorom je spustená aplikácia IIS 7.0. Použitie modulu Internet Information Services (IIS) 6.0 Manager na správu lokalít servera FTP na webovom serveri, na ktorom je spustená aplikácia IIS 7.0 alebo na vzdialenú správu webového servera služieb IIS 6.0.

História IIS

IIS bol prvýkrát vydaný ako doplnok internetových služieb k operačnému systému Windows NT 3.51. Nasledovala verzia 2.0 určená pre operačný systém Windows NT 4.0 a neskôr bola doplnená verzia IIS 3.0, ktorá už podporovala aj dynamické scriptovanie Active Server Pages.
Pre verziu IIS 4.0 bola vydaná podpora pre Gopher a bola nazvaná ako "Option Pack" CD-ROM ku Windows NT.
Terajšie verzie IIS sú 7.0 pre Windows Server 2008, Windows Vista, 6.0 pre Windows Server 2003 a IIS 5.1 pre Windows XP Professional. Vo verzii 6.0 už je obsiahnutá podpora IPv6. Ďalši doplnok pre IIS FastCGI je dostupný pre verzie IIS 5.1, IIS 6.0 a IIS 7.0.
Monay

Poloha

Obec má rozlohu 2,5 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sagy (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 34,21 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 212 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strategic Arms Limitation Talks

Strategic Arms Limitation Talks alebo rozhovory/rokovania o obmedzení strategických zbraní alebo skrátene SALT je názov rokovaní o obmedzení strategických zbraní medzi ZSSR a USA v 60. a 70. rokoch 20. storočia, ako aj bilaterálnych zmlúv, ktoré z nich vzišli.

Kontext

Vtedajší Sovietsky zväz a Spojené štáty boli v 70. rokoch dve najväčšie svetové superveľmoci, nevojenskými prostriedkami bojujúce o geopolitický vplyv v rámci Studenej vojny. Predchádzajúce obdobia (zhruba od konca vojny do začiatku 60. rokov) by sa dali označiť ako fázy vývoja a testovania ich jadrových zbraní - Spojené štáty vyvinuli prvú jadrovú zbraň na svete v Projekte Manhattan ešte za 2. svetovej vojny, Sovietsky zväz potom v roku 1949. Testovanie jadrových zbraní týchto veľmocí, najmä po teste mohutnej Cár bomby v roku 1961 rozvírilo medzinárodnú nevôľu k ďalšiemu smerovanie týmto smerom, spolu s obavami, že sila týchto zbraní by v prípade rozpútania jadrového konfliktu bola dostatočná na vyhladenie všetkého života na Zemi.

SALT I

Vyjednávania nad SALT I trvali od 17. novembra 1969 do mája 1972 v sérii stretnutí v Helsinkách a vo Viedni. Rokovania uviazli na mŕtvom bode. Výsledok sa dostavil až v máji 1971, kedy bola dosiahnutá zhoda v oblasti systémov ABM. Ďalšie rozhovory viedli k dohode a záveru rokovaní, keď 26. mája 1972 v Moskve prezident Richard Nixon a Leonid Brežnev podpísali Zmluvu o antibalistických raketách (Zmluva ABM), ktorá bola uzavretá na dobu nešpecifikovanú (so šesťmesačnou výpovednou lehotou) a zaväzovala Spojené štáty a Sovietsky zväz na obmedzenie počtu antibalistických raketových systémov. Ďalej podpísali dočasnú dohodu medzi Spojenými štátmi a Zväzom sovietskych socialistických republík o niektorých opatreniach s ohľadom na obmedzenie strategických útočných zbraní, skrátene nazývaná Zmluva SALT I, ktorá bola uzatvorená na dobu piatich rokov s platnosťou od 1. júla 1972 a zaväzovala obidve strany na obmedzenie medzikontinentálnych striel (ICBM), striel SLBM a ponoriek s týmito zbraňami na palube. Boli dosiahnuté aj ďalšie vzájomné dohody, čo pomohlo k rozšíreniu vzťahov medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom.

SALT II

Zmluva SALT II bola uzatvorená vo Viedni dňa 18. júna 1979. Rozhovory, ktoré viedli k jej podpisu sa však datujú od roku 1972. Hlavnou podstatou SALT II bolo obmedzenie alebo zakázanie vývoja niektorých druhov balistických rakiet s jadrovými hlavicami.
Crupies

Poloha

Obec má rozlohu 13,16 km². Najvyšší bod je položený 1 088 m n. m. a najnižší bod 429 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 91 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šizuoka (prefektúra)

Šizuoka (jap. 静岡県 – Šizuoka-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Čúbu na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Šizuoka.
Prefektúra má rozlohu 7 779,63 km² a k 1. októbru 2006 mala 3 793 153 obyvateľov.
Crézançay-sur-Cher

Poloha

Obec má rozlohu 7,65 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dôvera

Dôvera alebo dôverovanie je viera či spoliehanie, alebo presnejšie predpoklad, že vývoj (pri existencii alternatív konania) bude mať kladný alebo očakávaný vývoj, prípadne očakávanie od osoby alebo organizácie, že ich budúce konanie sa bude pohybovať v rámci spoločných hodnôt alebo morálnych predstáv.
Vec alebo osoba, ktorej sa dá dôverovať či veriť, sa označuje ako hodnoverná, vierohodná, kredibilná alebo dôveryhodná. Osoba, ktorá zradila dôveru či sľub, sa nazýva vierolomná.
Fierville-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 7,44 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 317 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bond Street (stanica metra)

História

Stanicu otvorili 24. septembra 1900, tri mesiace potom ako otvorili prvý úsek Central London Railway (dnešná Central Line). Povrchová budova, ako aj ostatné stanice Central London Railway, bola navrhnutá architektom Harrym Bell Measuresom.
V roku 1909, Harry Selfridge navrhol výstavbu podzemného tunelu, ktorý by prepojil stanicu so svojim novootvoreným obchodným domom Selfridges, na západ od stanice. Kvôli vtedajšej opozícii sa však idea nikdy neuskutočnila.
Stanica prešla niekoľkými významnými rekonštrukciami. Najprv, v roku 1926 boli výťahy vymenené za eskalátory a bol vybudovaný nový podpovrchový vestibul a budova získala novú fasádu. Autorom návrhov bol architekt Charles Holden. 1. mája 1979 na stanici pribudli nástupištia novovybudovanej Jubilee Line. Časť stanice, ktorá bola vybudovaná v 20. rokoch bola v 80. rokoch zbúraná, kvôli výstavbe nákupného centra West One. Napriek tomu, niektoré prvky pôvodnej fasády sa nachádzajú nad východným vstupom do stanice.
Panissage

Poloha

Obec má rozlohu 4,88 km². Najvyšší bod je položený 636 m n. m. a najnižší bod 381 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 435 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Košice – mestská časť Poľov

Časti obce

Pažiť, Pútny kopec, Studne, Nad záhradami, Prostredné tably, Gedeonský les, Pod Lapišom, Na Gedeonskom, ...

Ulice

Dolina, Kameničná, Kovaľská, Ku Gardu, Pažitná, Poľovská, Sadovnícka, Sklepárska

Symboly obce

Erb Poľova má červený podklad, na ktorom je v strede erbu umiestnená palma zlatej farby zobrazená aj s koreňmi. Z ľavej strany stojí k palme otočený zajac na zadných nohách a z pravej strany pes, rovnako stojaci na zadných nohách.

Parky

Detský park Lienka

Šport

V mestskej časti Košice-Poľov funguje miestny futbalový klub sponzorovaný mestskou časťou Košice-Poľov. Futbalový klub má červenú farbu dresu s náhradnými farbami: biela a fialová. FK Poľov hrá súťaž Košická 1.trieda.

Doprava

Priamo do Poľova zachádza len linka č. 25. Pri križovatke so štátnou cestou smerujúcou na Rožňavu zastavujú autobusové linky č. 21, 52 a všetky električkové linky R smerujúce do U. S. Steelu.
Rozmarín lekársky

Pôvod mena

Pomenovanie Rozmarín pochádza z latinského ros marinus v preklade ros - rosa, marinus - morský, čiže morská rosa.

Rozšírenie

Rastie v južnej a strednej Európe, ako divorastúca bylina. Na Slovensku sa zvykne pestovať v záhradách a kvetináčoch. Zimu neznáša.

Vzhľad

Je to krík s čiarkovitými, kožovitými a na vrchnej strane bieloplstnatými listami. V pazuchách listov sú nakopené do vidlíc bledomodré, pyskovité kvety, ktoré majú iba dve tyčinky. Plody sú tvrdky. Kvitne od júna do augusta.

Využitie

Zbiera sa list (Folium rosmarini, Folium roris marini), ktorý sa strhá z odrezaných konárov a suší sa. Vo farmácii sa z nej pripravujú galenické prípravky (nálevy, liečivé čaje, mastí, náplasti) a získava sa silica (Oleum rosmarini). Silica sa používa aj vo voňavkárskom a v kozmetickom priemysle (výroba kolínskej vody atď.) Čerstvé prúty bývajú odpradávna slávnostnou ozdobou svadobčanov. V príprave pokrmov sa používa ako korenina hlavne na ryby, pre svoju charakteristickú arómu.

Vlastnosti

Listy obsahujú až 2% silice, triesloviny, živicu, horčinu a iné. Má ostrú, gáforovú chuť a silnú aromatickú vôňu.
Bročkov potok

Bročkov potok je horský potok v Lúčanskej Malej Fatre na území okresu Žilina pri Fačkove a je to pravostranný prítok Rajčanky.
Tocqueville-en-Caux

Poloha

Obec má rozlohu 3,17 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Kirsteuer

Životopis

Ľudovú školu (1923-1927) a gymnázium (1927-1935) absolvoval v Banskej Bystrici. Študoval na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1935-1940), kde dosiahol titul JUDr.
Pracoval ako zamestnanec Ministerstva zahraničného obchodu v Prahe, Povereníctva financií, vedúci odboru Ministerstva obchodu SSR v Bratislave, pracovník PZO Technoexport a Technopol v Bratislave. V rokoch 1943-1944 ako kuriér v Turecku pracoval pre československú spravodajskú službu v Londýne, počas SNP v povstaleckom spravodajstve. Zúčastnil sa na prenesení vysielačky na Slovensko, spoluzakladal spojenie cez vysielačku Vít.
Digital Object Identifier

Digital Object Identifier, skratka DOI, je komerčný centralizovaný systém na identifikáciu autorsky chránených diel prístupných v digitalizovanej podobe, ako sú napríklad články z vedeckých zborníkov.
V roku 1966 ho založila Asociácia amerických nakladateľov s cieľom zabezpečiť ochranu autorských práv (intelektuálneho vlastníctva), od roku 1998 ho ďalej rozvíja nezisková organizácia International DOI Foundation (skr. IDF). Stará sa o bežné prevádzkové funkcie DOI, chráni všetky práva duševného vlastníctva vzťahujúce sa k systému DOI a podporuje rozvoj samotného systému.
Výhody DOI
Systém DOI bol navrhnutý, aby vykonával formu pretrvávajúcej identifikácie, v ktorom každý názov DOI jednoznačne a trvale identifikuje objekt, na ktorý je priradený. Združuje metadáta s objektmi, čo mu umožňuje poskytnúť používateľom príslušné informácie o objektoch a ich vzťahoch. Zahrnuté ako súčasť metadát sú tiež sieťové akcie, ktoré umožňujú systému byť jednoduchým premostením na webové lokality, kde môžu dané objekty, ktoré DOI popisujú nájsť.
Povinnou súčasťou DOI sú metadáta, čo je podstatná výhoda, pretože samotné dielo nemusí byť používateľom dostupné.
Príklad DOI
Tvorené predponou a príponou: DOI 10.1000/9780110002224, “10” je číslo pridelené identifikátorom digitálnych objektov, “1000” je číslo žiadateľa, “ 9780110002224” rad čísel za lomkou obsahuje čísla ISBN.
Monlong

Poloha

Obec má rozlohu 7,21 km². Najvyšší bod je položený 529 m n. m. a najnižší bod 372 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gina Rodriguezová

Detstvo

Gina Rodriguezová sa narodila v Chicagu, ako najmladšia dcéra portorickým rodičom, Genarovi Rodríguezovi a Magali. Je najmladšia z troch sestier. V siedmich rokoch vystupovala so salsa tancom v súťaži Fantasia Juvenil. Gina vyrastala ako katolíčka a chodila na školu St. Ignatius College Prep. V sedemnástich rokoch pokračovala v tancovaní salsy. Keď mala 16 rokov, bola jednou z trinástich tínedžerov, ktorí boli prijatí na Columbia University's Theatrical Collaboration. Študovala umenie na newyorskej univerzite NYU's Tisch School of the Arts. Štyri roky trénovala v Atlantic Theater Company a Experimental Theatre Wing, a v roku 2006 úspešne vyštudovala bakalára umenia. Stvárnila Fridu Kahlo na svetovej premiére v britskom Casa Blue, v hre s názvom The Last Moments in the Life of Frida Kahlo.
Heidenheim (krajinský okres)

Geografia

Väčšia časť okresu Heidenheim leží na východných planinách pohoria Švábska Jura (Schwäbische Alb), na juhu časť okresu ešte zasahuje do dunajskej nížiny. Cez okres preteká rieka Brenz, ktorá opúšťa okres pri obci Bächingen a ďalej, v meste Lauingen v Bavorsku sa vlieva do Dunaja.
La Tour-du-Pin

Poloha

La Tour-du-Pin má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 461 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

La Tour-du-Pin má 7793 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sainte-Tréphine

Poloha

Obec má rozlohu 12,52 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 216 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Christoph Martin Wieland

Život

Študoval filozofiu na univerzitách v Erfurte a Tübingene. Bol profesorom filozofie v Erfurte. V roku 1772 vychovávateľom na kniežacom dvore, neskôr úradníkom. Jeho počiatočná literárna tvorba bola ovplyvnená životným štýlom rokoka. V ďalšom diele hľadanie optimálneho systému pre rozvoj človeka. Je autor prvého románu zameraného na výchovu človeka k humanite ("Osudy Agathona"). Podobne ako napr. Condorcet presahoval vo svojom mierovom a zjednocovacom myslení európske hranice. On to bol, kto do nášho slovníka ešte v predvečer Veľkej francúzskej revolúcie vniesol pojmy "svetoobčan", "kozmopolitizmus" (spisy "Svetoobčan" a "Tajomstvo rádu kozmopolitov"). Pritom však neunikol istej miere zaslepenosti, keď pri oceňovaní hodnôt európskej kultúry a vzdelanosti predpokladal trvalú nadvládu Európy nad svetom. Snil o blahodárnej revolúcii, prevedenej nie „divokým povstaním a občianskymi vojnami“, ale pokojnou, „nežnou“, presvedčivou, na prevahe rozumu založenou cestou. Z tejto ilúzie sa nevymanil ani po jakobínskych hrôzach. Svoju predstavu zjednotenia európskych národov ďalej ozrejmil roku 1798 v "Rozhovoroch medzi štyrmi očami", kde nabádal národy, aby sa zriekli starého barbarstva, "kanibalskej" národnostnej nenávisti, predsudkov, závisti, úskokov a "kapsárskych trikov, ktoré sa skôr nazývali politikou". Navrhol trvalé európske spoločenstvo a európsky súdny dvor. Svoju nádej potom uprel k Napoleonovi, ale skoro zažil najhoršie sklamanie, pretože cisárova cesta bola priamou negáciou Wielandových predstáv.
La Chapelle-Saint-Quillain

Poloha

Obec má rozlohu 10,42 km². Najvyšší bod je položený 262 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 136 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sybotas

Sybotas (starogr. Συβότας – Sybotas) je v gréckej mytológii syn a nástupca messénskeho kráľa Dótada.
Podľa antického autora Pausania, Sybotas prevzal kráľovské žezlo v Messénii po otcovi Dótadovi. Sybotas počas svojej vlády zaviedol, aby sa každoročná výročná obeť messénskeho kráľa konala pri rieke Pamisos. Obeť sa konala na počesť hrdinu Euryta, syna Melanea z Oichalie a dovtedy sa vykonávala v meste Andania. Nástupcom Sybota sa stal jeho syn Fintas.
Varessia

Poloha

Obec má rozlohu 1,83 km². Najvyšší bod je položený 672 m n. m. a najnižší bod 473 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 38 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomáš Mauksch

Životopis

Pochádzal zo starej kežmarskej mäsiarskej rodiny - jeho otcom bol Tobiáš Mauksch. Jeho matka Anna Mária Toportzerová bola dcérou jedného z troch kežmarských rebelantských mučeníkov. Študoval v Kežmarku na evanjelickom gymnáziu a potom v Sárospataku a v Szikszó. V štúdiách pokračoval v rokoch 1772 – 1773 na univerzite v Lipsku, kde vyštudoval históriu, právo, hebrejčinu a prírodné vedy. V januári 1776 sa stal subrektorom kežmarského gymnázia a profesorom aritmetiky, latinčiny, zemepisu, náboženstva a histórie. Po ôsmych rokoch Mauksch zanechal učiteľovanie a začal sa venovať okolitej flóre. Prijal miesto ev. kazateľa v Bardejove. Tam sa dostal do konfliktu s kolegom, ktorý mu vyčítal jeho moderné a novátorské myslenie v kňazskom poslaní.
Po dvoch rokoch pôsobenia v Bardejove prijal miesto evanjelického farára vo Veľkom Slavkove pod Vysokými Tatrami. Chcel byť blízko tatranskej prírode, ktorej sa mohol naplno venovať. Vo Veľkom Slavkove za darované peniaze postavil faru a kostol. Vo voľnom čase navštevoval Tatry. V čase pobytu vo Veľkom Slavkove presvedčil zemepána Veľkého Slavkova iliašovského grófa Štefana Csákyho, majiteľa slavkovských pozemkov, aby dal pri prameni kyselky, ktorá vyvierala spod Slavkovského štítu, postaviť poľovnícku chatu. Neskôr mu navrhol, aby postavil ďalšie budovy, ktoré by mohli slúžiť kúpeľným hosťom a vtedajšej honorácii. Gróf Csáky ho poveril realizáciou projektu. A tak v roku 1793 v budúcom Smokovci vzrástli prvé budovy. Po rôznych nezhodách s grófom Csákym sa v roku 1802 vrátil do Kežmarku. Obchodoval s vínom, tabakom a kávou a suploval miestneho evanjelického kazateľa. Keď sa novým majiteľom Starého Smokovca stal Ján Juraj Reiner, začal s ním spolupracovať na ďalšom rozvoji osady. V tom čase sprevádzal po Tatrách prominentných hostí – Roberta Townsona, Görana Wahlenberga, P. Kitaibela, F. Waldsteina a mnohých iných.
Mauksch napísal pripravené, ale nevydané prírodno-sprievodcovské dielo Wegweiser durch die Zipser karpatischen Alpen (Sprievodca po spišských karpatských Alpách), dielo Über die Witterrungen der Zips... (O podnebí Spiša, menovite pod karpatskými Alpami, 1795) a ďalšie štúdie o flóre, klíme, vetroch, plesách, faune, mineráloch, geografii Vysokých Tatier vo vtedajších periodikách.
Severovýchodná stena Slavkovského štítu, jama medzi severovýchodnými ramenami Slavkovského štítu a Slavkovskej kopy, Čierne pleso v Doline Zeleného plesa a dolinka pod Prielomom niesli v 19. storočí jeho meno.
Klub vysokých

Kluby vysokých existujú najmenej v 14 štátoch sveta, okrem spoločenského vyžitia sa snažia vplývať na politikov, výrobcov, architektov, aby vysokí ľudia mali v bežnom živote čo najmenej problémov, vyplývajúcich z ich nadmernej výšky.

Česko-Slovensko

Prvý klub vysokých v Česko-Slovensku vznikol v roku 1946 v Prahe. Podmienky členstva boli oveľa prísnejšie, ako sú dnes. Členom sa mohol stať muž s výškou aspoň 200 cm a žena s výškou aspoň 190 cm. Po februárových udalostiach v roku 1948 klub zanikol.
V roku 1969 vznikol klub znova, po článku v časopise Mladý svět sa doň prihlásilo 350 členov, klub poriadal mnohé akcie aj s medzinárodnou účasťou. V roku 1976 klub zanikol. 
V roku 1983 zase po výzve v Mladom světe, vznikol klub nanovo, vtedajšia legislatíva však neumožňovala slobodné združovanie, fungoval preto pod hlavičkou Domu kultúry ČKD v Prahe. V zmenených spoločenských podmienkach v roku 1991 bol Klub vysokých založený a zaregistrovaný ako samostatná spoločenská organizácia.

Slovensko

Klub vysokých na Slovensku je neformálne združenie vysokých ľudí, ktorí sa pravidelne stretávajú, organizujú spoločné aktivity, zhromažďujú informácie užitočné pre vysokých ľudí (nadmerná obuv, šatstvo, nábytok a pod.).

Členstvo v Klube

Podmienkou členstva je u žien výška minimálne 180 cm a u mužov 193 cm. Klub je určený každej vekovej kategórii a nie je napojený na žiadnu politickú stranu.

Česko

Klub vysokých v Česku je občianske združenie registrované na ministerstve vnútra. Vznikol v roku 1991, ako pokračovateľ klubu, vzniknutého v roku 1983. Členmi môžu byť ženy vysoké aspoň 180 cm a muži aspoň 190 cm.

Kluby vysokých vo svete

V adresári Bratislavského klubu vysokých sú adresy podobných klubov v 14 štátoch sveta. V niektorých z nich existuje viacero klubov: Belgicko, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Holandsko, Nemecko, Nórsko, Poľsko, Rakúsko, Švédsko, Švajčiarsko, Veľká Británia, USA (Chicago), Kanada.
Kluby vysokých v Európe spolupracujú a každoročne organizujú celoeurópske stretnutie vysokých. V roku 2007 sa uskutočnilo 40. spoločné stretnutie .
Alžbeta Bonifácia

Alžbeta Bonifácia (* 22. jún 1399, † 13. júl 1399) bola jediná dcéra poľského kráľa Vladislava II. Jagela a Hedvigy I.
Meno Alžbeta dostala na počesť starej mamy Alžbety Kotromanićovej a Bonifácia na počesť pápeža Bonifáca IX. Zomrela necelý mesiac po narodení. Jej matka Hedviga zomrela o štyri dni neskôr.