Železničná trať Čermeľ – Alpinka

Od plánov, stavby až po koniec parnej trakcie

Úvahy o stavbe železnice v Čermeľskom údolí boli už skôr – ešte pred 2. svetovou vojnou sa plánovala výstavba úzkorozchodnej železnice Gelnica – Košická Belá – Košice, po ktorej sa malo prepravovať najmä drevo. Keďže sa v tom čase začali v lesnom hospodárstve čoraz viac využívať traktory a nákladné automobily, táto železnica sa nakoniec nerealizovala.
Nápad postaviť železnicu pre pionierov – žiakov základných škôl sa zrodil potom, čo náčelník vtedajšej Košickej dráhy Vojtech Janík navštívil podobnú železnicu v Sovietskom zväze. Po viacerých zmenách v jej trase a umiestnení sa rozhodlo viesť ju od (dnes už neexistujúcej) konečnej zastávky električky v Čermeli do miest, kde sa plánovala výstavba pionierskeho tábora na Alpinke.
Stavba železnice začala 17. apríla 1955 a bola dokončená 1. mája 1956. Výstavba prebehla v dvoch etapách a postavená bola ručne s minimálnym použitím stavebných mechanizmov. Túto stavbu vyhlásil Česko-slovenský zväz mládeže za Stavbu mládeže, keďže na stavbe sa okrem pracovníkov ČSD podieľali aj mladí ľudia, hlavne učni zo železničných učilíšť v Košiciach a vo Zvolene. Pri výstavbe sa použili niektoré koľajnice a výhybky z bývalej úzkorozchodnej trate Hronská Breznica (dnes Hronská Dúbrava) – Banská Štiavnica, ktorú v rokoch 1948 – 1949 prestavali na normálny rozchod. Niektoré z týchto koľají a výhybiek sa dodnes nachádzajú v stanici Čermeľ.
Po dokončení prvého úseku Čermeľ – Vpred a skúšobných jazdách vlaku ťahaného parným rušňom U 35.104 nazvaným Anička sa 20. septembra 1955 slávnostne začala prevádzka na tejto železnici. O necelý rok neskôr, 1. mája 1956 bol daný do prevádzky aj druhý úsek Vpred – Pionier (dnes Alpinka). Prevádzku na tejto železnici začínal aj rušeň U 36.004, ktorý pochádzal z trate Gelnica – Mníšek nad Hnilcom – Smolník, ktorý na Čermeľskej železnici jazdil len krátko, do 16. októbra 1956, kedy sa vrátil na svoju pôvodnú trať, kde jazdil až do jej zrušenia v roku 1965. Ale krátko predtým, 10. septembra toho istého roku došlo k posilneniu prevádzky parným rušňom U 35.103, ktorý dostal meno Katka a rovnako, ako rušeň U 35.104 pochádzal z trate Hronská Breznica – Banská Štiavnica. (z tohto pochádzala ich prezývka „Štiavnická Anča“).
Oba rušne tu vydržali v premávke do roku 1961, kedy boli zrušené. Ich nasadenie na Čermeľskej železnici bolo zároveň ich posledným nasadením v prevádzke. Rušeň U 35.103 bol krátko nato odovzdaný Technickému múzeu Košice, kde ho napriek jeho historickej hodnote nechali zošrotovať.

Nástup motorovej trakcie

Od roku 1962 prevádzku na Čermeľskej železnici zabezpečovali dva motorové rušne TU 29.2002 (Janka) a TU 29.2003 (Danka). Vyrobené boli na prelome 50. a 60. rokov 20. storočia v ČKD Praha na normálny rozchod s označeniami T 211.0057 (TU 29.2002) a T 211.0071 (TU 29.2003). Začiatkom roka 1962 prešli v Nymburku rekonštrukciou na rozchod 1 000 mm. Pôvodne boli pomenované Katka a Anička, no rušeň T 211.0071 krátky čas niesol meno Vlasta. Začiatkom roka 1983 prešli výmenou pôvodných motorov Tatra 111 A za novšie motory Tatra 930, pričom sa ich označenie zmenilo na TU 29.2002 a TU 29.2003. Zmenili sa im aj mená na Janka a Danka, ktoré dostali podľa dvojičiek z knihy Márie Ďuríčkovej Danka a Janka. Vzhľadom na zmenu číselného označovania železničných hnacích vozidiel v roku 1988 došlo k ich preznačeniu na 701.952-4 (Janka) a 701.953-2 (Danka), ale mená Janka a Danka im zostali. V roku 2010 im bolo pridelené historizujúce označenie TU 29.002 (Janka) a TU 29.003 (Danka), ktoré sa však v súčasnosti nepoužíva a prešlo sa naspäť k označeniu platnému od roku 1983.

Ťažké časy po roku 1970

V roku 1973 bola premávka na Čermeľskej železnici zastavená z dôvodu havarijného stavu trate, kvôli čomu jej hrozilo zrušenie, ale nakoniec pre veľký záujem verejnosti túto trať rekonštruovali. Vymenená bola časť podvalov, koľajníc a štrkového lôžka. Prevádzka na zrekonštruovanej trati bola znova spustená o dva roky neskôr.
Ďalšia rekonštrukcia trate prebehla v rokoch 1986 – 1987, kedy bola vymenená veľká časť koľajníc medzi stanicami. Pri tejto rekonštrukcii použili aj podbíjačku zapožičanú z Tatranskej elektrickej železnice.
Okrem údržby trate si táto železnica vyžadovala aj často náročnú údržbu oboch motorových rušňov v záujme zachovania sezónnej prevádzky. Stávalo sa, že kvôli závažným poruchám oboch rušňov musela byť sezóna na Pionierskej železnici buď prerušená, alebo dokonca predčasne ukončená. Rušne sa vždy po ukončení sezóny prevážali na trajleroch do rušňového depa v Košiciach, kde sa podrobovali pravidelnej údržbe.

Zmeny a stagnácia po roku 1990, návrat pary

Vzhľadom na politické zmeny koncom roka 1989 sa zmenil názov Čermeľskej železnice na Mládežnícka železnica a neskôr na Detská železnica. Z rovnakého dôvodu sa premenovala stanica Pionier na Alpinka. Tento názov bol pre tamojšiu oblasť zaužívaný aj v minulosti.
Vzhľadom na zánik pionierskej organizácie a prísne železničné predpisy sa prestali na prevádzke podieľať deti v železničiarskych profesiách. Odvtedy bola prevádzka zabezpečovaná zamestnancami ČSD, po rozdelení Česko-Slovenska ŽSR.
V rokoch 1990 – 1991 prebehla ďalšia rekonštrukcia trate, pri ktorej bolo upravené koľajisko stanice Alpinka, pričom v nej boli vymenené výhybky. Pri tejto rekonštrukcii sa pre nepotrebnosť zrušili výhybky a druhá koľaj v stanici Vpred, z ktorej sa takto stala zastávka. Približne v rovnakom období boli zrušené a zbúrané pôvodné staničné budovy vo všetkých troch staniciach pre ich havarijný stav, ktoré v staniciach Vpred a Alpinka nahradili prístrešky.
V roku 1991 bol do prevádzky zavedený parný rušeň U 36.003 ktorý dostal meno Katka. V tom istom roku bol pre nadbytočnosť z trate do depa ŽSR v Košiciach prevezený motorový rušeň TU 29.2002 Janka a rušeň TU 29.2003 Danka slúžil ako prevádzková záloha v prípade poruchy parného rušňa Katka.
Odvtedy Detská železnica stagnovala, viackrát jej v tomto období hrozilo zrušenie. V roku 2001 nastala zmena v prevádzkovaní Detskej železnice v súvislosti s rozdelením ŽSR na tri samostatné prevádzky. Trať odvtedy patrila pod správu ŽSR, prevádzku zabezpečovala Železničná spoločnosť Slovensko a bežnú údržbu trate a tarifné úkony vykonával z poverenia mesta Košice Dopravný podnik mesta Košice.
V roku 2006 musela byť trať znovu rekonštruovaná z dôvodu rozsiahleho poškodenia jarnou povodňou. Pre túto opravu musela byť znovu použitá podbíjačka dovezená z TEŽ. Začiatok sezóny to ale nenarušilo a tak Detská železnica oslávila svoje 50. výročie. Pri tejto príležitosti bola odhalená pamätná tabuľka pripomínajúca toto výročie.

Súčasnosť

V roku 2012 prevádzku železnice prevzalo občianske združenie Detská železnica Košice, ktoré plánuje trať revitalizovať a zároveň v rámci projektu Košice – Európske hlavné mesto kultúry 2013 premeniť na nový kultúrny bod Košíc. Vzhľadom na to sa znova zmenil jej oficiálny názov na Košická detská historická železnica. Vďaka tomuto združeniu sa napríklad podarilo vrátiť detskú obsluhu, predĺžiť sezónnu prevádzku do neskorej jesene a zorganizovať množstvo kultúrnych podujatí, ktoré sa v roku 2012 konali na železničke vôbec po prvýkrát, napríklad Divadelné soboty v júli, Letné kino na Alpinke, či podujatia konané v jeseni. V rámci Mikulášskych jázd, ktoré sa taktiež konali po prvýkrát v histórii Čermeľskej železnice, sa na trať vrátil motorový rušeň TU 29.002 Janka.
V súčasnosti jazdí železnička od posledného aprílového víkendu do začiatku novembra, ale plánuje sa celoročná prevádzka. Slávnostné začatie sezóny sa koná 1. mája, kedy sa okrem samotného slávnostného začatia sezóny primátorom mesta Košice koná westernový prepad vlaku. Začatie sezóny je každoročne súčasťou osláv Dňa mesta Košice. V posledný aprílový týždeň pred prvou jazdou v Čermeli sa v depe ŽSR v Košiciach pravidelne od roku 2001 koná Prebúdzanie Katky. Okrem slávnostného zapálenia ohňa pod kotlom parného rušňa U 36.003 je jeho súčasťou výstava historických aj súčasných rušňov a vozňov, Rušňoparáda – predstavenie rušňov na točni, jazdy historických vlakov, či výstava nevšedných modelov a obrazov z prostredia železnice.