google/wiki40b huggingface dataset:
Čítanie s porozumením

Čítanie s porozumením je v analógii "človek - počítač" súbežné spracovanie dvoch procesov:

Technický proces

Proces optického rozpoznávania a prvotného spracovania grafických prvkov - alfanumerických znakov a ich spájania do správnych, taxatívne definovaných skupín (slovo). Okrem alfanumerických znakov je nutné aby jednotka optického rozpoznávania správne rozoznala a interpretovala i množstvo ďalších prvkov, delimitačných znakov (interpunkcia, verzálky/kapitálky, medzery). Želaným technickým výstupom jednotky optického rozpoznávania teda nie sú len samotné alfanumerické a delimitačné znaky, ale aj ich spojenia do vyšších celkov (vety, odstavce, kapitoly a pod.)

Kognitívny proces

Údaje získané z autonómneho modulu optického rozpoznávania znakov sú vyhodnotené a spracované na úrovni vyššej a/alebo centrálnej výpočtovej jednotky. Proces analýzy a spracovania (a následného ukladania do dlhodobej pamäte) nie je v čase nemenný, jeho efektivita a teda časová a energetická úspora sa zvyšuje neustálym aplikovaním adaptívno komparatívnych operácií na jeho jednotlivé sekvencie. Opakovaný výskyt konkrétnych prvkov textu (slov/výrazov/viet atď.) v špecifickom poradí postupne, s rastúcim počtom opakovaní, eliminuje nutnosť ich spracovania na nižších úrovniach, e.g.: prvotná analýza rozpoznania znakov "z", "l", "o", "d", "e" a "j" (v tomto poradí) ich prakticky len porovná s jestvujúcou databázou taxatívnych skupín znakov a bez zmeny tento výsledok uloží do operačnej, prípadne aj do trvalej pamäte v podobe: "z", "l", "o", "d", "e", "j" = "zlodej"; (príznak výskytu v taxatívnej databáze skupín = pravda); použilo sa minimálne 8 pracovných cyklov výpočtovej jednotky (jednotlivé znaky, slovo, porovnanie na prítomnosť v databáze); ďalšie rovnaké rozpoznania rovnakej sekvencie už budú výpočtovou jednotkou analyzované na úrovni skupiny znakov - "zlodej", teda ušetrí sa minimálne 6 pracovných cyklov. Tento princíp sa analogicky uplatňuje na každý ďalší vyšší celok. Súbežne s týmto adaptívnym konceptom spracovania vstupných údajov prebieha aj automatické vylučovanie redundantných surových dát, ale aj prípadných redundantných výsledkov ich spracovania na nižších úrovniach z procesu výsledného spracovania. Do databázy sa dáta ukladajú už komprimované a preindexované tak aby v prípade ich opakovaného výskytu mohli byť spracovávané priamo na úrovni príslušnej výpočtovej podjednotky, bez potreby opätovne vykonávať ich komplexné prepočty na úrovni hlavného procesora.
Finálnym produktom procesu čítania s porozumením nie je samotný text, ale informácia, ktorú text v danej podobe obsahuje.
Noé (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,55 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 448 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Indexovanie

Indexovanie je pripisovanie indexu do zátvorky za predpočítačovojazykový názov entity, napríklad výraz "(Aristoteles)" za výrazom "sloboda" vo výraze "sloboda (Aristoteles)".
Peugeot 306

Verzia S16

Bola predstavená v roku 1994 a vo výrobe sa udržala do roku 2002. Ako jedej z mála vozidiel mala riaditeľnú zadnú nápravu. Na výber bola klasická verzia s výkonom 150 koní, a silnejšia verzia Premium s výkonom 167 koní a 6-rýchlostnou manuálnou prevodovkou. Oproti sériovej 306-ke mala verzia S16 15-palcové kolesá, rozšírené blatníky, hlbšiu čelnú masku, spojler, spätné zrkadlá, kľučky dverí a nárazníky vo farbe karosérie. Po facelifte v roku 1997 dostalo vozidlo výraznejšie svetlomety, ktoré v roku 2000 dostali číre kryty. V tom istom roku sa v interiéri objavila imitácia hliníka. Štandardne bolo vozidlo vybavené anatomickými sedačkami.
Étreux

Poloha

Obec má rozlohu 10,36 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 479 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Heussé

Poloha

Obec má rozlohu 14,57 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lespinoy

Poloha

Obec má rozlohu 3,96 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 214 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nedeľná škola

Nedeľná škola bol druh výchovno-vzdelávacieho zariadenia, ktorý fungoval v Uhorsku v 19. storočí. Jeho cieľom zvyšovať gramotnosť a vzdelanostnú úroveň ľudu, najmä chudobnejších sociálnych vrstiev. Existovali dva typy – nižší sa zameriaval na odstraňovanie negramotnosti, vyšší poskytoval už základné poznatky z prírodovedy, zdravotníctva, techniky, poľnohospodárstva, dejín a vyšších počtov. Nedeľné školy zakladali a viedli farári, učitelia či študenti a navštevovali ich predovšetkým dospelí, hlavne remeselníci, obchodníci a roľníci.
Prvú nedeľnú školu na území Slovenska založil rímskokatolícky farár Michal Rešetka v Hornej Súči v roku 1834. Veľkú pozornosť nedeľným školám venovali štúrovci (najmä Ľudovít Štúr a Jozef Miloslav Hurban), ktorí ich funkciu spájali so šírením slovenského národného hnutia (pozri formovanie moderného slovenského národa) a abstinentizmu (pozri spolok miernosti). Hlavne ich pričinením už v roku 1842 v slovenskom etnickom prostredí pôsobila široká sieť nedeľných škôl (Hlboké, Veľká Divina, Zemianske Podhradie, Pešť a i.). Počas revolúcie v rokoch 1848 – 1849 väčšina z nich zanikla a po revolúcii sa obnovila len malá časť. V tomto období sa vo sfére nedeľných škôl najviac angažovali Ivan Branislav Zoch, Samuel Ormis a Daniel Gabriel Lichard, ktorý sa snažil o rozvoj hospodárskych nedeľných škôl. Postupný zánik nedeľných škôl súvisel s tým, že štát na seba prevzal väčšie právomoci v oblasti vzdelávania.
Saint-Léonard (Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,04 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marek Jędraszewski

Životopis

V roku 1967 maturoval na Gymnáziu Karola Marcinkowskiego v Poznani. V rokoch 1967 – 1973 študoval na Pápežskej teologickej fakulte v Poznani a zároveň sa pripravoval kňazstvo v Arcibiskupskom kňazskom seminári. Kňazskú vysviacku prijal 24. mája 1973 v Poznani z rúk diecézneho biskupa Antoniego Baraniaka SDB Do roku 1975 pôsobil vo farnosti sv. Marcina v Odolanowie.
V roku 1974 získal licenciát z katolíckej teológie prácou Problematika osoby vo filozofií Gabriela Marcela. Od roku 1975 študoval filozofiu na Gregoriánskej pápežskej univerzite v Ríme, kde získal v roku 1977 licenciát z filozofie prácou Filozofia ako symbol náboženstva od Paula Ricoeura. V roku 1979 získal doktorát z filozofie prácou Medziľudské vzťahy vo filozofií Levinasa, ktorá bola ocenená zlatou medailou Svätého Otca sv. Jána Pavla II. V roku 1991 získal habilitáciu z filozofie na Pápežskej teologickej akadémií v Krakove prácou Jean-Paul Sartre i Emmanuel Levinas – v hľadaní nového humanizmu. Analytické a komparatívne štúdium. V rokoch 1980 – 1996 prednášal na Pápežskej teologickej fakulte v Poznani, kde v rokoch 1996 – 1998 bol docentom. V rokoch 1980 – 1987 bol prefektom Arcibiskupského kňazského seminára v Poznani. V rokoch 1987 – 1996 pracoval v redakcií Przewodnika Katolickiego – Katolícky sprievodca. V roku 1996 bol menovaný za hosťujúceho profesora na Pápežskej lateránskej univerzite v Ríme. V roku 1998 po vzniku Teologickej fakulty na Univerzite Adama Mickiewicza v Poznani bol menovaný za mimoriadneho profesora. V roku 2002 bol menovaný za riadneho profesora katolíckej teológie.

Biskup

Za pomocného biskupa v Poznani bol menovaný pápežom sv. Jánom Pavlom II. 17. mája 1997. Biskupské svätenie prijal na Slávnosť sv. Petra a Pavla 29. júna 1997. Za biskupské motto si zvolil Poznať Krista.
Dňa 11. júla 2012 bol pápežom Benediktom XVI. vymenovaný za arcibiskupa metropolitu v Lodži a 8. septembra na sviatok Narodenia Panny Márie prebral nový úrad. Arcibiskupské pálium obdržal 29. júna 2013 na Slávnosť sv. Petra a Pavla vo Vatikáne od pápeža Františka.
Od 30. septembra 2012 je predsedom Komisie pre katechézy, školy a univerzity v rámci Rady európskych biskupských konferencií. Dňa 30. novembra 2013 bol pápežom Františkom menovaný za člena Kongregácie pre katolícku výchovu v Ríme. Od roku 2014 pôsobí ako podpredseda Poľskej biskupskej konferencie. V rámci Biskupskej konferencie pôsobil aj v Stálej rade, Sekcií náuky filozofie a viery, Komisií katolíckej výchovy, Rade pastorácie mládeže a pastorácie na akademickej pôde.
Dňa 8. decembra 2016 bol pápežom Františkom menovaný za arcibiskupa metropolita Krakovskej arcidiecézy po prijatí rezignácie z úradu dovtedajšieho arcibiskupa metropolitu a kardinála Stanislawa Dziwisza. Dňa 28. januára 2017 bol slávnostné uvedený do nového úradu v Katedrále sv. Stanislava a Václava na Waweli.
Antonín Bečvář

Život

Narodil sa v Starej Boleslavi. Vyštudoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde získal doktorát prírodných vied. Na Slovensku pôsobil od roku 1937 ako klimatológ Štátnych kúpeľov na Štrbskom Plese. Inicioval postavenie astronomického observatória na Skalnatom plese a bol jeho prvým riaditeľom (1943–1950). Založil tu tradíciu výskumu Slnka a medziplanetárnej hmoty. Už od vzniku Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave prednášal astronómiu. V roku 1944 sa stal prednostom novozriadeného Astronomického ústavu PFSU a viedol ho až do roku 1952, keď sa ústav stal súčasťou novovytvorenej Katedry astronómie, geofyziky a meteorológie, ktorú viedol prof. Mikuláš Konček.

Práca

A. Bečvář vykonal dlhoročné systematické pozorovania slnečnej fotosféry, komét a meteoritov. Objavil kométy 1942 IV a 1947 III, viedol pozorovania meteorického roja Ursíd. Je autorom viacerých prác z meteorickej astronómie a hydrológie, filmov o vývoji oblakov, obrazových publikácií Vysoké Tatry (1948) a Atlas horských mrakov (1953). Najvýznamnejším jeho dielom sú štyri veľké astronomické atlasy vychádzajúce z originálnej koncepcie: Atlas Coeli Skalnaté Pleso (1948) s katalógom (1951), Atlas Eclipticalis (1958), Atlas Borealis (1962) a Atlas Australis (1964). Boli to najmodernejšie diela svojho druhu a vyšli aj v zahraničí. Stali sa základnou pomôckou vo hvezdárňach na celom svete a používajú sa dodnes. Medzinárodná astronomická únia na jeho pamiatku nazvala jeden z kráterov na odvrátenej strane Mesiaca Bečvář (1970) a je po ňom pomenovaná planétka (4567) Bečvář.
Saint-M’Hervé

Poloha

Obec má rozlohu 29,68 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 372 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Twenty-five Year Award

Twenty-five Year Award je cena Amerického inštitútu architektov (The American Institute of Architects), udeľovaná projektom dokončeným pred 25 až 35 rokmi. Podmienkou je, aby architekt projektu mal v čase vzniku stavby pracovnú licenciu na území Spojených štátov amerických.
Horská chata

Horská chata je budova určená pre potreby turistického ruchu, a to na poskytnutie odpočinku alebo ochrany proti nepriaznivému počasiu, v prípade väčších chát aj poskytnutie nocľahu a stravy, turistických informácií, výnimočne aj požičiavanie turistického a športového náradia. V niektorých, najmä väčších chatách je aj sídlo Horskej záchrannej služby.

Dejiny

S výstavbou turistických útulní a chát sa začalo v 19. storočí. Prvou chatou na slovenskej strane Tatier bola Rainerova chata (útulňa), ktorú roku 1863 postavil Ján Juraj Rainer na Starolesnianskej poľane. V Poľsku už od roku 1836 stála chata pri Morskom oku. Chaty vznikali najskôr živelne, neskôr ich stavali aj nadšenci z Uhorského karpatského spolku (Magyarországi Kárpátegyesület) založeného 10. augusta 1873 v Starom Smokovci. Najznámejšími spomedzi jeho zakladateľov boli levočskí a kežmarskí profesori gymnázií František Dénes a Samuel Roth, smokovecký lekár Mikuláš Szontágh, banskoštiavnický lekár Edmund Téry. Neskôr sa však v jeho čele presadili spišskí Nemci a tak v roku 1891 bol v Budapešti založený Uhorský turistický spolok (Magyar turista egyesület). Po vzniku Česko-Slovenska v ich údržbe pokračoval Klub československých turistov (na Slovensku pred rozpadom Uhorska existoval aj Tatranský spolok turistický, ktorý sa po vzniku ČSR včlenil do KČST).
Na území Tatier vyrástlo niekoľko chát a útulní, z ktorých však mnoho zaniklo či vyhorelo (napríklad Egidova chata v Predných Meďodoloch, Kežmarská chata pri Bielych plesách, Blásyho chata a Hunfalvyho chata vo Velickej doline a iné). V súčasnosti vysokohorské chaty nemajú jednotného vlastníka či správcu.
Toros Toramanjan

Životopis

Toros Toramanian sa narodil v roku 1864 v meste Şebinkarahisar na západe Arménska, vo vtedajšej Osmanskej ríši. Vo veku 14 rokov prišiel o oboch rodičov. Študoval architektúru v Konštantínopole a neskôr v Paríži, potom sa sústredil na detailné štúdium pozostatkov stredovekých arménskych architektonických pamiatok, najmä na území starovekého mesta Ani.
Toramanianova vedecká práca pripravila pôdu pre prácu významného vedca Josefa Strzygowského, ktorý po dlhom a detailnom štúdiu kresťanskej architektúry dospel k názoru, že arménska architektúra hrala významnú úlohu v rozvoji byzantskej a neskôr západoeurópskej architektúry. V roku 1920, počas turecko-arménskej vojny, prišiel Toramanian o veľkú časť svojej nepublikovanej práce, vrátane porovnávacej štúdie byzantskej a arménskej architektúry a štúdie o histórii arménskych pohrebných pamiatok. Bol tiež donútený aj s rodinou utiecť z Alexandropolu do Tbilisi.
V roku 1923 sa v arménskej SSR stal jedným zo zakladajúcich členov výboru pre ochranu historických pamiatok, ktorého sa stal riaditeľom. Výbor sa podieľal na rekonštrukcii katedrály v Ečmiadzine. Bol aj členom Celosvetového kongresu Arménov.
Toros Toramanjan zomrel v roku 1934 v Jerevane a bol pochovaný na brehu rieky Hrazdan.
Kubická funkcia

Kubická funkcia je polynomická funkcia tretieho stupňa, ktorej predpis je
f:\mathbb{R}\mapsto\mathbb{R},x\mapsto f(x)=a_0+a_1x+a_2x^2+a_3x^3
Koeficienty pri mocninách premenných sú ľubovoľné reálne čísla, ale a_3\ne0.

Vlastnosti

Definičný obor kubickej funkcie je množina reálnych čísel. Obor hodnôt je tá istá množina.

Špeciálny prípad kubickej funkcie je funkcia
f(x)=a_3x^3
ktorá sa zaraďuje do skupiny mocninových funkcií.
Courmont (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 9,86 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montigny (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 7,83 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 151 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podžalúdková žľaza

Podžalúdková žľaza alebo pankreas alebo zastarano slinivka (brušná) je tubuloalveolárna žľaza všetkých stavovcov nachádzajúca sa v žalúdočno-pečeňovej oblasti a ústiaca cez jeden alebo viacero vývodov (ductus pancreaticus) vedľa alebo cez žlčovod do prednej časti tenkého čreva.

Podžalúdková žľaza človeka

Patrí medzi veľké žľazy tráviacej sústavy.

Funkcia

Je žľazou s vonkajším aj vnútorným vylučovaním. Vytvára sa v nej pankreatická šťava, ktorá sa vylučuje do tenkého čreva, kde napomáha pri trávení potravy. Nachádzajú sa tu aj skupiny buniek, tzv. Langerhansove ostrovčeky, ktoré majú endokrinnú funkciu. Produkujú antagonistické hormóny (hormóny s opačným účinkom) – inzulín a glukagón, ktoré ovplyvňujú hladinu glukózy v krvi. Inzulín podporuje premenu glukózy na glykogén, a tým znižuje jej množstvo v krvi. Glukagón pôsobí opačne, tj. zvyšuje hladinu glukózy v krvi a urýchľuje rozklad glykogénu v svaloch.
Hrá rozhodujúcu úlohu pri spracovaní a trávení potravy. Vylučuje hormón inzulín produkovaný v tzv. Langerhansových ostrovčekoch, ktorý má kľúčový význam pre rovnováhu cukru v krvi a jeho metabolizmus vo svaloch, látkovú výmenu uhľohydrátov. Slinivkou vylučované enzýmy sú dôležité pre látkovú výmenu tukov a proteínov.
Ernest Rutherford

Životopis

Narodil sa v Spring Grove, (dnes Brightwater), blízko Nelsonu. Študoval na Nelson College, kde vyhral štipendium pre štúdium na univerzite v Canterbury. Tu získal tri tituly a pracoval tu dva roky najmä na výskume elektrickej technológie.
V roku 1895 odcestoval do Anglicka na postgraduálne štúdium v Cavendishových laboratóriách na Cambridge University. Tu sa stal na krátku dobu držiteľom rekordu v diaľke, na ktorú bol schopný detegovať bezdrôtové vlny. Počas výskumu rádioaktivity zaviedol termíny alfa lúč, beta lúč a gama lúč.
V roku 1898 bol menovaný vedúcim fyzikálneho oddelenia na McGillovej univerzite v Montreale. V roku 1900 získal titul doktora vied na Novozélandskej univerzite.
Za prácu na McGillovej univerzite v roku 1908 získal Nobelovu cenu za chémiu. Dokázal, že rádioaktivita je spontánny rozpad atómu. Toto je ironicky spomenuté v jeho poznámke „Z vied je len fyzika; všetko ostatné je zbieranie známok.“. Všimol si, že vzorke rádioaktívneho materiálu trvalo nemenne rovnakú dobu, kým sa polovica z nej rozpadla – jej polčas rozpadu – a vyvinul praktické použitie tohto javu ako hodiny, ktoré potom mohli byť použité na určenie skutočného veku Zeme, ktorý sa ukázal byť oveľa vyšší ako vedci v tej dobe predpokladali.
V roku 1907 bol menovaný vedúcim fyzikálneho oddelenia na univerzite Manchesteri. Tam objavil jadrovú podstatu atómov a bol prvým úspešným „alchymistom“ na svete: zmenil dusík na kyslík. Počas spolupráce s Nielsom Bohrom (ktorý zistil, že elektróny sa pohybujú na špecifických orbitáloch) Rutherford teoretizoval o existencii neutrónov, ktoré by istým spôsobom kompenzovali odpudivý efekt kladného náboja protónov pôsobením príťažlivej jadrovej sily a tak zabraňovali rozpadu jadra.
V roku 1917 sa vrátil na Cavendish ako riaditeľ. Pod jeho vedením získal Nobelovu cenu James Chadwick za objav neutrónu (v roku 1932), John Cockcroft a Ernest Walton za rozbitie atómu použitím urýchľovača častíc a Edward Victor Appleton za preukázanie existencie ionosféry.
Jeho výskum spolu s výskumom jeho študenta a nasledovníka sira Marka Oliphanta boli kľúčové pri zvolaní Projektu Manhattan.
Bol povýšený do rytierskeho stavu v roku 1914, v roku 1925 mu bol udelený rád za zásluhy a v roku 1931 mu bol udelený titul barón Rutherford z Nelsonu z Cambridge v County of Cambridge. Objavil sa na novozélandskej stodolárovej bankovke a na poštových známkach Sovietskeho zväzu (1971), Kanady (1971), Švédska (1968) a Nového Zélandu (1971 a 1999). V roku 1997 bol na jeho počesť pomenovaný chemický prvok rutherfordium. Boli po ňom pomenované aj krátery na Marse a Mesiaci. Asteroid bol pomenovaný podľa miesta jeho narodenia.
Mauressargues

Poloha

Obec má rozlohu 5,85 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dijon

Poloha

Obec má rozlohu 40,41 km². Najvyšší bod je položený 410 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 151 672 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národný front pre oslobodenie Angoly

Politické voľby

FNLA sa stalo politickou stranou v roku 1992.
V prvých voľbách získali 2,4% zo všetkých hlasov a tým pádom aj 5 kresiel v parlamente. Vo voľbách 2008 získali už len 3 parlamentné miesta za 1,11% hlasov.
Bréhéville

Poloha

Obec má rozlohu 18,33 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dina Štěrbová

RNDr. Dina Štěrbová (* 1940), rod. Margita Schochmannová, je popredná výšková horolezkyňa slovenského pôvodu. V čase svojich dvoch úspešných výstupov na osemtisícovky už mala bydlisko v manželovom Olomouci, takže figuruje v českých prehľadoch osemtisícovkárov.

Lezenie

Asi 300 výstupov v Tatrách. V Alpách Civetta a Torre Venezia, Piz Badile. Účastníčka výpravy Haramoš 1970, Pamír - Leninov štít 1976. V r. 1977 stanovila čs. ženský výškový rekord výstupom na hindukúšsky Nošak (7492). V r. 1978 na Pamíre vystúpila v ženskom družstve na štít Korženevskej. V r. 1980 viedla ženskú expedíciu na Manaslu, dve účastníčky vystúpili na sev. vrchol (7056 m). V r. 1984 spolu s Američankou čs. pôvodu V. Komárkovou vystúpili na Čho Oju, čím posunula čs. výškový rekord, bol to zároveň prvý čs. a prvý ženský výstup na túto horu vôbec. Nie však čisto ženský, s nimi vystúpili šerpovia Norbu a Ang Rita (ten bol celkovo 10-krát na Mt. Evereste). V r. 1988 s Líviou Klembarovou vystúpili na Gašerbrum II, hoci výprava vedená R. Gálfym naň nemala povolenie a vedúci s touto zmenou plánu nesúhlasil. D. Štěrbová sa háji tým, že získala povolenie od francúzskej výpravy, dvoch pakistanských styčných dôstojníkov a výstup sa podarilo legalizovať dodatočne. V rokoch 1991 a 1992 sa neúspešne pokúšala o Mount Everest. V r. 1994 viedla expedíciu na Broad Peak. Najprv na pľúcny edém zomrel B. Bílek a kým vybavovala formality v Islamabade, na hore zahynul A. Himer, s ktorým sa odtrhol prevej a výprava definitívne skončila. Naposledy sa ešte pokúsila o Nanga Parbat.
V ďalšom období ešte absolvovala niekoľko trekov a spoluorganizovala humanitárnu akciu (česká nemocnica v Pakistane). Jej manžel je známy vodák a cestovateľ Otakar Štěrba.
Rosoy (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 4,95 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 616 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ralsko (okres Česká Lípa)

Dejiny

Malé mesto Kuřívody z 13. storočia a dediny v jeho okolí boli od 17. storočia až do druhej svetovej vojny osídlené prevažne nemeckým obyvateľstvom. V roku 1938 bolo územie ako súčasť Sudet zabrané Nemeckom a po vojne výrazne zasiahnuté vysídlením Nemcov.
Už v rokoch 1942 – 1943 vznikol na neosídlenej časti územia výcvikový priestor Wehrmachtu a v apríli 1945 tu vznikli dve letiská. Koncom roku 1946 rozhodla československá vláda o zriadení vojenského tábora (vojenského priestoru) Ralsko, následkom čoho boli niektoré obce zlikvidované a iné využité pre vojenské účely. V rokoch 1968 – 1991 vojenský priestor využívali okupačné sovietske vojská, po ktorých odchode začala postupná revitalizácia územia, poškodeného následkami pôsobenia vojsk.

Súčasnosť

Novodobá história mestečka začala 1. januára 1992, kedy došlo k zlúčeniu deviatich osád na území bývalého vojenského výcvikového priestoru do jedného správneho celku s rozlohou 171 km². Prvé novodobé obecné zastupiteľstvo vzišlo z komunálnych volieb v roku 1992. V tej dobe mala obec 630 obyvateľov, ktorých počet sa zvýšil prisťahovaním 170. Volyňských Čechov z ukrajinských obcí Malá Zubovština a Malinovka, postihnutých černobyľskou jadrovou katastrofou.
Ďalší významný príliv obyvateľov nastal koncom 90. rokov, kedy sa do prvých zrekonštruovaných domov po sovietskej armáde v Ploužnici a Kuřívodoch začali sťahovať nové rodiny prakticky zo všetkých kútov republiky.

Letisko Ralsko

V bývalom vojenskom priestore sa nachádza pristávacia dráha už nepoužívaného letiska (pri osade Hradčany), ktorá bola záložnou pristávacou dráhou pre sovietsky raketoplán Buran. Práve tu mal v prípade nepriaznivého počasia v okolí kozmického strediska Bajkonur v Kazachstane raketoplán pristáť.
Bats Bratislava Lacrosse

História

História klubu Bats Bratislava začala v januári roku 2007, keď založilo niekoľko nadšencov športový klub s názvom Bats Bratislava Lacrosse Team. Myšlienka založiť nový lakrosový klub vznikla už v apríli roku 2006. Medzi zakladateľov klubu patria Patrik Pytel, Martin Čulman, Milan Zifčák a Alex Majkrak. Prvé oficiálne stretnutie sa uskutočnilo 11. januára 2007.
Klub v súčasnosti trénuje aj mladé talenty na internátnej škole na Vlasteneckom námestí.