google/wiki40b huggingface dataset:
Holarktis

Holarktis (iné názvy: holarktída, v zoogeografii aj: holarktická oblasť) je rozlohou najväčšie zoogeografické a floristické územie, ktorá v sebe zahŕňa palearktickú a nearktickú oblasť. Palearktídou nazývame tú časť, ktorá sa rozprestiera v Eurázii a nearktickou oblasťou označujeme časť nachádzajúcu sa na území severnej Ameriky.
Počas období ľadových dôb, pri poklese hladina svetového oceánu boli obe časti spojené pevninským mostom v oblasti Beringovej úžiny. Pevninský most v tom čase umožňoval migráciu druhov medzi holarktickou a nearktickou oblasťou. Pri poslednej dobe ľadovej sa takto dostal aj človek do severnej Ameriky.
Allancastria cretica

Allancastria cretica je druh palearktického motýľa z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae).
Vyskytuje sa ako endemit na gréckom ostrove Kréta, kde žije v nominálnej rase. Druh ako prvý opísal v roku 1904 rakúsky entomológ Hans Rebel.
Učenie rgvédu

Učenie rgvédu obsahuje jednu z najstarších predstáv o praskutočnosti. Praskutočnosťou bolo „to jedno“ (tad ékam), ktoré nebolo ani bytím ani nebytím, ale imanentným, ničím neurčeným samopohybom, nazývaným Tad, ako čosi absolútne, nadčasové a nadpriestorové, zahrňujúce všeskutočno a zároveň jestvujúce mimo všeskutočna. Keďže toto jedno je v podstate každého javu, ale samo je nadjavové, nie je možné vysloviť o ňom akýkoľvek úsudok. Jeho jedinou vlastnosťou a zároveň prejavom jeho jestvovania je stotožňujúci sa s ním život. Jedno je nadjavové, nadčasové a mimopriestorové a zahrňuje v sebe hmotu, prejavujúcu sa v temnotách a v pravode. Pravoda večne sprevádza jedno a zároveň vypĺňa bezpriestorový priestor praskutočnosti. V jednej teda večne spočívajú tri súčasti materiálneho sveta: pravoda, nelokalizovaný priestor a temnoty. Všetky tri koexistujú s jednom.
Násadíja (kozmologický hymnus z mladších častí Rgvédu):
Nebytie (asat) nebolo vtedy, ani bytie (sat) nebolo.
Nebolo ani priestoru a neba vo výšinách -
Čo sa to dralo k životu? Kde? Pod ochranou koho?
Kde boli vody morské, priepasti hlboké?
Smrť nebola vtedy, ani nesmrteľnosť.
Nebolo rozdielu medzi dňom a nocou,
len to Jedno bez dychu oddychovalo, samo od seba,
a nič iné nikde okrem neho nebolo.
Temnota bola od počiatku temnotou prikrytá,
to všetko bolo morskou priepasťou beztvarou,
prázdnotou bol prameň bytia obklopený,
z nej Jedno vzniklo silou žiary.
Z toho sa zas túžba najskôr vzniesla
a stala sa najprvším zárodkom ducha.
Súvislosť bytia s nebytím odhalili mudrci,
silní rozumom, čo hľadali vo svojom srdci.
Pretiahli naprieč svoju mieru,
čo bolo tam vo výšinách a čo bolo dolu?
Bolo to, čo dalo zárodky, boli zoskupenia síl,
dolu prirodzené schopnosti, hore snaženie.
Ale kto to všetko vie, kto by mohol vysvetliť,
odkiaľ sa to všetko vzalo, odkiaľ to nové dielo?
Bohovia sú stvorení spolu so stvorením sveta,
a tak kto môže vedieť, odkiaľ sa to všetko vzalo?
A odkiaľ celá tá rôznorodosť vznikla v diele?
Ten, kto ho stvoril možno, alebo možno nestvoril,
ten, kto je veľkým vládcom v najvyšších nebesiach,
ten určite vie všetko, alebo azda tiež nevie?
KHTML

KHTML je renderovacie jadro vyvíjané v rámci projektu KDE. Je napísané v jazyku C ++, licencované pod LGPL a v KDE je od verzie 2. Je postavené na frameworku KPart a využíva ho webový prehliadač Konqueror, ktorý je súčasťou KDE. Na KHTML je tiež založený webový prehliadač Swift a RSS čítačka Akregator.

KHTML a Apple

Renderovacie jadro KHTML bolo v roku 2002 prevzaté firmou Apple pre jeho webový prehliadač Safari. Renderovacie jadro Safari je známe ako WebCore a WebKit. Vývoj jadra pre Safari však znemožňoval efektívne zahŕňať modifikácie späť do KHTML, čo sa hlavne prejavilo pri backporte zmien, ktoré Safari umožnili prejsť Acid2 testom. Po vzájomnej diskusii vývojárov bol tento problém vyriešený.
DJ Mag

DJ Mag (DJ Magazine) je britský mesačník, zaoberajúci sa elektronickou tanečnou hudbou a dídžejmi. Časopis bol založený dňa 31. januára 1991 a je prekladaný do portugalčiny, poľštiny (od júna 2010), ukrajinčiny, litovčiny, čínštiny, bulharčiny, španielčiny, francúzštiny, nemčiny a taliančiny.

DJ Mag Top 100 Polls

Časopis publikuje ročne dva "top 100" zoznamy, jeden pre DJov a jeden pre nočné kluby. Od roku 2010 oba zoznamy sú zostavované na základe verejného hlasovania. DJ zoznam je braný ako veľmi významný pre DJské odvetvie.
Zámok Tupadly

Zámok Tupadly leží uprostred obce Tupadly, približne 5 km južne od Čáslavi v Stredočeskom kraji.

Dejiny

Zámok vznikal postupným rozširovaním od prvej stavby ranorenesančnej stavby až po dostavbu vrcholného baroka.
V prvej polovici 14. storočia sa v Tupadloch pripomína tvrdza, ktorú vlastnili vladykovia z Tupadel. Na jej mieste začal v roku 1530 Bernard Žehušický z Nestajova budovať ranorenesančný zámok. Zámok bol pôvodne jednokrídlová budova s hranolovitou obytnou vežou. Táto stavba tvorí východné krídlo dnešného zámku.
Po konfiškáciach meštianskeho aj panského majetku nasledujúcich po bitke na Bielej hore sa Tupadly dostali do rúk Arnošta de Suy, cisárskeho generála. Ten v roku 1633 dal rozšíriť zámok o južné priečelné krídlo so strednou vežou a počas štyroch rokov ho prestaval v neskororenesančných tvaroch s použitím sgrafitovou rustikou na priečelí dvojtraktu.
Po požiari v roku 1676 predal Arnoštov syn Ferdinand panstvo Marii Barbore z Pöttingu (tiež uvádzaná z Petynku). Tá pristavala západné krídlo a vytvorila tak zámocký komplex o troch krídlach, od záhrady oddelený múrom so slepou arkádou. Priečelie nového traktu získalo ranobarokové červenobiele členenie, zatiaľ čo ostatné fasády boli aj naďalej pokryté sgrafitami. Marie Barbora z Pöttingu prenechala tupadelské panstvo svojmu synovi Františkovi Karolovi, ten ho však v roku 1739 kvôli dlhom predal v dražbe.
Ďalšia majiteľka, grófka Kateřina Auerspergová zo Schönfeldu, spojila Tupadly so žlebským panstvom, napriek tomu na zámku pokračovali stavebné úpravy. Kateřina Auerspergová dala okolo roku 1739 zjednotiť zámok barokovými priečeliami. Novobarokové korektúry, nasledujúce po požiari v roku 1865, sa pridŕžali starších barokových foriem. Vtedy bola pri zámku zriadená dnes už neexistujúce zámocká kaplnka a záhrada s balkónom. Auerspergovci vlastnili zámok až do roku 1924, od druhej polovice 18. storočia stratil však svoj význam a bola v ňom len hospodárska správa.
Po roku 1924 vlastnil zámok cukrovar v Hostačove (zámok bol adaptovaný na bytové účely) a následne ho získal do vlastníctva poslanec za agrárnu stranu Jaroslav Hálek. Po roku 1948 bol zámok zoštátnený.

Súčasnosť

Zámok patrí od roku 1958 k chráneným kultúrnym pamiatkam. V súčasnej dobe je v súkromnom vlastníctve a verejnosti nie je prístupný.
Johan Cruijff Schaal

Johan Cruijff Schaal (angl. Johan Cruyff Shield, slov. Holandský superpohár) je holandská futbalová trofej pomenovaná po známom futbalistovi Johanovi Cruijffovi.
O víťazovi sa rozhoduje medzi víťazom ligy Eredivisie a KNVB Cupu. Zápas sa už tradične koná týždeň pred začiatkom ligy v auguste. V prípade, že nejaký klub vyhral obe súťaže (Eredivisie aj KNVB Cup), zápas sa odohrá medzi víťazom pohára a klubom, ktorý sa umiestnil na druhom mieste v lige.

Superpohár

Prvý zápas Superpohára sa odohral 25. júna 1949 na Stadion de Goffert v Nijmegene. Trofej si domov odviezol tím víťaza ligy SVV, ktorý porazil víťaza pohára Quick Nijmegen 2–0.
Holandská kráľovská futbalová asociácia obnovila trofej v roku 1991 pod názvom PTT Telecom Cup. Do 1996 sa zápasy odohrávali na štadióne De Kuip v Rotterdame, v 1994 na Olympijskom štadióne v Amsterdame. Po troch rokoch, kedy odstúpil sponzor PTT Telecom, sa trofej opäť premenovala na Superpohár.

Johan Cruijff Schaal

V roku 1996 sa formát trofeje zmenil a platí doteraz. Trofej sa premenovala na Johan Cruijff Schaal, zápasy sa odohrávajú v Amsterdam Aréne a časť výťažkov zo zápasu putuje do Johan Cruyff Foundation, ktorá podporuje športové projekty pre postihnutých, deti a mládež a výstavbu moderných futbalových ihrísk (tzv. Cruyff Court).
Od roku 2014 sa v prípade remízového stavu v riadnom hracom čase rozhoduje zápas v penaltovom rozstrele. KNVB k tomuto kroku pristúpila, aby sa hráči vyhli prílišnej únave po zápase.
Forceville

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 169 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Girecourt-sur-Durbion

Poloha

Obec má rozlohu 6,92 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 330 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 310 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wolfsschanze

Wolfsschanze (slov. Vlčia hradba / Vlčí obranný val; nesprávny preklad Vlčí brloh) je označenie komplexu budov a bunkrov, nachádzajúceho sa blízko mesta Kętrzyn vo vtedajšom Východnom Prusku (dnes v Poľsku), slúžiaceho ako jeden z hlavných stanov Adolfa Hitlera počas druhej svetovej vojny. Bol miestom posledného pokusu o atentát na Hitlera. Komplex sa nachádzal v husto zalesnenej oblasti a pozostával z niekoľkých bunkrov a opevnených budov, obklopených niekoľkými prstencami zákopov obohnaných ostnatým drôtom. Súčasťou komplexu Wolfsschanze bolo aj letisko.
Wolfsschanze bol daný do užívania v roku 1941 a poslední nemeckí vojaci ho opustili 25. januára 1945 z dôvodu postupu Červenej armády. Nemeckí vojaci komplex čiastočne zničili, nakoľko Hitler ho považoval za príliš hodnotný na to, aby sa dostal do rúk sovietskym vojskám. V súčasnosti je Wolfsschanze celoročne otvorené múzeum.
Formálna príčina

Formálna príčina (lat. causa formalis) je podľa Aristotela jedna z dvoch vnútorných príčin; idea alebo vzor, ktorému zodpovedá predmet.
La Comté

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 830 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Gué-de-Longroi

Poloha

Obec má rozlohu 6,9 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 865 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Kalafus

Vzostup

V januári 2009 sa stal desiatym Slovákom, ktorý skočil 220 cm a viac. O mesiac neskôr na Halových majstrovstvách Slovenska vyhral výkonom 224 cm. V tejto súťaži vyhral aj nad Petrom Horákom, ktorý bol považovaný za najlepšieho výškara na Slovensku.

Turín 2009

Zúčastnil sa Halových majstrovstiev Európy 2009 v Turíne. V disciplíne skok do výšky nepostúpil z kvalifikácie; výkonom 217 cm skončil celkovo na 27. mieste.
Ranchy

Poloha

Obec má rozlohu 5,14 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Leroy Chiao

Mladosť

Leroy Chiao sa narodil v Milwaukee v štáte Wisconsin, detstvo prežil v Danville v Kalifornii. Tu tiež roku 1978 ukončil strednú školu. Roku 1983 získal bakalársky titul v odbore chemické inžinierstvo na Kalifornskej univerzite v Berkeley. Potom študoval rovnaký odbor na Kalifornskej univerzite v Santa Barbare, magistrom sa stal v roku 1985, doktorom v roku 1987.
Od roku 1987 pracoval v spoločnosti Hexcel, kalifornského dodávateľa NASA, v oblasti vývoja a výskumu materiálov. Podieľal sa na vývoji kompozitných polymérov určených pre budúce vesmírne teleskopy. Od roku 1989 bol zamestnaný v Národnom laboratóriu Lawrence Livermore (angl. Lawrence Livermore National Laboratory).

Astronaut

Roku 1989 sa prihlásil do 13. náboru astronautov NASA a k 17. januáru 1990 bol prijatý do oddielu astronautov NASA. Absolvoval ročnú všeobecnú kozmickú prípravu, v ktorej získal kvalifikáciu letový špecialista.
Po skončení základného výcviku bol zaradený do posádky letu STS-65. Do vesmíru odštartoval na palube raketoplánu Columbia 8. júla 1994. Raketoplán pristál po 14 dňoch, 17 hodinách a 56 minútach letu dňa 23. júla 1994.
V dňoch 11. - 20. januára 1996 sa zdržiaval vo vesmíre druhýkrát. V priebehu letu STS-72 dvakrát vystúpil do kozmického priestoru, výstupy trvali 6 hodín 9 minút a 6 hodín 53 minút. Misia raketoplánu Endeavour trvala 8 dní, 22 hodín a 2 minúty. 
Tretíkrát vzlietol do vesmíru na palube raketoplánu Discovery pri lete STS-92 v dňoch 11. až 24. októbra 2000. Misia pokračovala vo výstavbe Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS). Počas letu opäť dvakrát vystúpil do vesmíru, spolu na 13 hodín a 16 minút.
V marci 2001 bol vymenovaný za veliteľa záložnej posádky Expedície 8 na ISS. Koncom roka 2002 sa súčasne stal veliteľom Expedície 10. Po havárii Columbie boli sa plány zmenili. Nakoniec od novembra 2003 začal výcvik ako veliteľ záložnej posádky Expedície 9 a hlavnej posádky Expedície 10, v páre s palubným inžinierom Saližanom Šaripovom.
Štvrtýkrát vzlietol do vesmíru 14. októbra 2004 v ruskom Sojuze TMA-5. Na ISS pracoval spoločne s Šaripovom. Počas pobytu na ISS dvakrát vystúpil do vesmíru, celkovo na rovných 10 hodín. Dvojica Chiao, Šaripov pristála 25. apríla 2005 po 192 dňoch, 19 hodinách a 2 minútach letu.

Po letoch

V októbri 2005 odišiel z NASA i oddielu astronautov. Pracoval v spoločnosti Sachi Koto Communications. Roku 2006 sa stal viceprezidentom spoločnosti Excalibur Almaz, pripravujúcej kozmické lety lodí odvodených od sovietskej lode TKS.
Chiao je skúsený pilot s náletom 2600 hodín.
Kordillery

Kordillery [kordyljery], zo španielskeho výrazu cordillera označujúceho „pohoria“, v Južnej Amerike nazývané Andy, je treťohorné pásmové pohorie na západe Severnej a Južnej Ameriky. Svojou dĺžkou zo severu na juh 15 500 km predstavujú najdlhšie pásmové pohorie na Zemi.
V Severnej Amerike siahajú z Aljašky až k Tehuantepeckej šiji v južnom Mexiku. Delia sa na dve pásma, uzatvárajúce medzi sebou rozľahlé náhorné plošiny a kotliny.
Reťaz pohoria pri tichomorskom pobreží prebieha čiastočne na Aljaške a priľahlých ostrovoch a na pevnine (Prímorské hory, pohorie sv. Eliáša s Mount Loganom, 6 050 m n. m.). K juhu prechádza v Pobrežné pásmo, sprevádzané Kaskádovými pohorím (Mount Rainier, 4 391 m n. m.) a Sierra Nevada (Mount Whitney, 4 418 m n. m.), v Mexiku ako Sierra Madre Occidental.
Východné pásmo dosahuje najväčších výšok na Aljaške (najvyššia hora Severnej Ameriky Mount McKinley, 6 194 m n. m.), odkiaľ pokračuje ako Skalnaté hory (Mount Elbert, 4 399 m n. m.) a ďalej v Mexiku ako Sierra Madre Oriental. Z náhorných plošín, uzavretých oboma pásmami Kordillier, je najvyššia Kolumbijská plošina, Veľká panva s Veľkým soľným jazerom a plošiny Koloradská a Mexická. V južnom Mexiku sú horské pásma Kordillier prerušené pruhom sopiek dlhým 1 000 kilometrov (Citlaltépetl, 5 700 m n. m.; Popocatépetl, 5 452 m n. m.). Ďalej k juhu prebiehajú Kordillery svojou západno vetvou stredoamerickými republikami a východnou vetvou cez Veľké a Malé Antily. Len zriedka presahujú 3 000 m n. m.
Na juhoamerickej pevnine sa Kordillery nazývajú Andy. Tvoria na severe tri pásma: Kordillery Západné, Centrálne a Východné o výške 4 000 až 5 000 m n. m. V Ekvádore dosahuje Chimborazo 6 267 m n. m. a Cotopaxi 5 897 m n. m. Tam už majú len dve pásma, uzatvárajúce medzi sebou v Peru a Bolívii náhornú rovinu zvanú puna. Západné Kordillery tu dosahujú Huascaránom 6 768 m n. m. a Východné Kordillery Ancohumou 6 550 m. Na hraniciach Čile a Argentíny sa obe pásma spájajú. Tu je tiež najvyššia hora Ameriky Aconcagua (6 959 m n. m.). Ďalej k juhu sa Kordillery znižujú na 2 000 až 3 000 m n. m. (Patagónske Andy) a cez Ohňovú zem pokračujú do Antarktídy.
Oxythemis z Koróneie

Oxythemis (starogr. Ὀξύθεμις – Oxythemis) bol v roku 732 pred Kr. víťaz olympijských hier behu na jedno stadion.
Oxythemis z Koróneie zvíťazil v behu na jedno stadion na 12. olympijských hrách. Od založenia hier v roku 776 pred Kr. bol beh na jedno stadion jedinou disciplínou. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos), rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.
Bellechassagne

Poloha

Obec má rozlohu 13,34 km². Najvyšší bod je položený 804 m n. m. a najnižší bod 665 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rubikova kocka

Rubikova kocka je mechanický hlavolam, ktorý v roku 1974 vynašiel maďarský sochár a architekt Ernő Rubik. Bol výnimočne obľúbený v 70. a 80. rokoch 20. storočia, keď sa vyrábal v miliónových sériách.
Má podobu plastovej kocky, ktorá sa skladá z menších rôznofarebných kociek, štandardne ich má 3×3×3. Existujú však aj ďalšie varianty: 2×2×2 ("vrecková"), 4×4×4 (tzv."Rubikova pomsta"), 5×5×5 a iné. Malé kocky sú prepojené pohyblivým mechanizmom, ktorý umožňuje ľubovoľnú vrstvu 9 kociek otočiť o násobok 90°. V zloženom stave má každá stena veľkej kocky jednu farbu. Úlohou je poskladať po zamiešaní jednotlivých farieb kocku do pôvodného stavu. Pre kocku s rozmermi 3×3×3 pritom existuje (8! × 38−1) × (12! × 212−1)/2 = 43 252 003 274 489 856 000 (= 43 triliónov) možných stavov.
Existuje viacero spôsobov skladania Rubikovej kocky. Kocka nikdy nemôže byť premiešaná tak, aby sa nedala vyriešiť. Rubikova kocka je aj založená na matematickom princípe, ktorý sa hlavne využíva na matematické úkony a využíva sa aj v Gaussovej krivke.

Súťaže a rekordy

Prvé svetové majstrovstvá v skladaní Rubikovej kocky organizovala Guinnessova kniha rekordov 13. marca 1981 v Mníchove. Oficiálnym víťazom sa stal Jury Froeschl z Mníchova najrýchlejším časom 38 sekúnd. Prvé oficiálne majstrovstvá sveta sa konali 5. júna 1982 v Budapešti, a vyhral ich vietnamský študent Minh Thai časom 22,95 sekundy.
Svetový rekord v poskladaní Rubikovej kocky rozmerov 3×3×3 drží Yusheng Du, ktorý dosiahol čas 3,47 sekundy.
Klečové louky

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie porastov, kveteny a krajinných útvarov.
Biniville

Poloha

Obec má rozlohu 2,98 km². Najvyšší bod je položený 40 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 8601

História štandardu

Prvé vydanie štandardu ISO 8601 bolo publikované roku 1988. Vzniklo zjednotením niekoľkých starších štandardov. Boli to štandardy ISO 2014, ISO 2015, ISO 2711, ISO 3307 a ISO 4031.
Nasledovala druhá verzia vydaná roku 2000 a terajšia tretia verzia ISO 8601:2004 vydaná 3. decembra 2004.
ISO 2014 bol štandard, ktorý pôvodne uvádzal iba celočíselný zápis dátumu vo formáte [YYYY]-[MM]-[DD]. Číselný systém zápisu týždňov bol zavedený v štandarde ISO 2015 a identifikácia radovým dátumom bola pôvodne definovaná v štandarde ISO 2711.

Základné princípy

Hodnoty dátumu a času sú zoradené od významnejších po menej významné. Každá hodnota (rok, mesiac, deň, čas) má pevný počet číslic. Číslo sa zľava zarovnáva nulou na počet týchto číslic (napr. 4:30 je zarovnané na 04:30). Zápis dátumu je možné vykonať dvoma spôsobmi. V základnom formáte s minimom znakov, alebo v 'rozšírenom formáte s oddeľovačmi pre zlepšenie čitateľnosti. Štandardným oddeľovačom je spojovník medzi rokom, mesiacom a dňom a dvojbodka medzi hodinami, minútami a sekundami. Napríklad 6. januára 2007 je možné napísať ako 2007-01-06, alebo bez použitia oddeľovačov ako 20070106.
Pri zápise dátumu je tiež možné vynechať niektoré elementárne prvky. Napríklad 2006-01 je korektný zápis pre január 2006. V prípade tohto zápisu musia byť ale vždy vynechané menej dôležité elementárne prvky. Nie je možné zapísať 2006-06 pre šiesty deň neznámeho mesiaca roku 2006!
Harry Stack Sullivan

Harry Stack Sullivan (* 21. február 1892, Norwich, štát New York – † 14. január 1949, Paríž) bol americký psychiater, predstaviteľ interpersonálnej teórie psychiatrie.

Život

Narodil sa írskym rodičom na farme v štáte New York. Po absolvovaní strednej skoly bol prijatý na Chicagskú lekársku fakultu, ktorú ukončil v roku 1917. Počas štúdia sa oboznámil s Freudovou psychoanalýzou, absolvoval asi 75 hodín psychoanalýzy. Po promócii slúžil v armáde, neskôr pracoval na rôznych klinikách vo Washingtone a učil tiež na Marylandskej universite. Po druhej svetovej vojne pracoval pre UNESCO a pre WHO. Zomrel v roku 1949 počas pracovnej cesty do Európy.

Názory

Sullivan vyložil osobnosť ako výsledok interpesonálnych vzťahov. Tieto vzťahy sa formujú v detstve a trvajú po celý život človeka. Interpersonálny model osobnosti je základom Sullivanovej teórie. Predpokladal, že vývoj osobnosti prebieha v štádiach. Jeho dôraz na sexuálnu dimenziu osobnosti zrejme ovplyvnila Freudova psychoanalýza.

Dynamizmy

Pojem dynamismus sa dá chápať ako hlavná stavebná jednotka interpersonálnej dimenzie osobnosti. Je to špecifický, opakujúci sa vzorec správania charakterizujúci konkrétnu osobu. Napríklad dynamismus jedenia sa týka úst, dynamismus sexuálnej túžby hlavne genitálií.
Štefan Beniač

Biografia

Narodil sa 27. marca 1869 v Žiline rodičom Štefanovi, ktorý bol mestský mäsiar a Juliáne, rod. Piovarčiovej. Teologické štúdiá absolvoval v Biskupskom kňazskom seminári svätého Ladislava kráľa v Nitre, kde mu 6. augusta 1891 udelili kňazské svätenie. Keď v roku 1892 na oltár sv. Anny vo Farskom kostole sv. Bartolomeja v Čadci umiestnil sochu Panny Márie Lurdskej, ktorú za 250 zlatých zhotovila firma Mayer z Mníchova, Štefan Beniač, ktorý tu vtedy pôsobil ako kaplán tieto prostriedky vyzbieral medzi veriacimi. V roku 1900 sa stal v Čadci predsedom Gazdovsko-remeselníckeho spolku. Od roku 1901 bol kaplánom v Rakovej a Rosine. Od roku 1902 bol správcom farnosti v Bytčici a zakrátko v Oščadnici, kde sa zaslúžil o opravu a vymaľovanie kostola. Od roku 1904 bol správca fary v Čadci, kde od roku 1909 pôsobil ako farár. Bol účastinárom Čadčianskej súkennej továrne, úč. spol. v Čadci, ktorá po Prvej svetovej vojne skrachovala, čo pripisovali jemu. V dôsledku týchto udalostí odišiel 1920 do penzie, od roku 1922 však ešte pôsobil ako pomocný duchovný v Bánovciach nad Bebravou. Potom žil v Budapešti a zomrel v Spišskej Sobote. Pochovaný je na Starom cintoríne v Žiline. Bol tiež politicky činný. Keď bola v Čadci 3. novembra 1918 zriadená revolučná Slovenská národná rada, Štefan Beniač sa stal jedným z jej podpredsedov. Jeho osobným heslom bolo „Constantia virtus mea“.

Dielo

Štefan Beniač bol vynikajúcim kňazom a kazateľom. Viaceré svoje kázne publikoval v rokoch 1893 - 1900 v časopise Kazateľňa. Články s náboženskou tematikou publikoval tiež v ďalších slovenských periodikách – Kresťan, Naša nádej, Katolícke noviny, Ľudové noviny, Posol Božského Srdca Ježišovho a Pútnik svätovojtešský. V novinách Nyitramegyei szemle publikoval článok „Z minulosti Čadce a jej kostola“ (v maďarčine). V roku 1896 sa stal správcom spolku Presbyterorum adorationis, ktorý pracoval v rámci Nitrianskej diecézy.
Saint-Sylvestre (Haute-Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 5,34 km². Najvyšší bod je položený 688 m n. m. a najnižší bod 355 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 599 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Dubnička (moderátor)

STV

Začínal v STV, kde bol jedným z moderátorov detskej relácie Crn crn. Predtým však pôsobil na dohodu o pracovnej činnosti ako asistent na obchodnom oddelení Telexim v STV, kde sa zoznámil s Majstrom N a modderátormi relácie Crn, crn.

Markíza

Neskôr pôsobil 8 rokov v televízii Markíza, spočiatku uvádzal raňajší program Teleráno. Následne moderovial aj Cestoviny a stal sa jednou z tvárí poobedňajšieho Doma s Markízou, po zrušení tejto relácie neprijal ponuku znovu moderovať Teleráno a v septembri 2006 prešiel do konkurenčnej televízie JOJ.

TV JOJ

V Televízii JOJ spolu s Petrom Kočišom uvádzal súťažnú reláciu Veľký hráč. O niekoľko mesiacov mu vedenie navrhlo preradenie na nižšiu pozíciu - moderovanie vstupov zo zákulisia, čo však odmietol a v decembri ukončil svoje pôsobenie v relácii i televízii.
Podľa vlastných slov sa plánuje venovať reklame a marketingu. Bol mediálnym poradcom Diany Štrofovej.

Súčasné pôsobenie

Aktuálne pôsobí v oblasti koučingu ako certifikovaný kouč vo svojej vlastnej firme SATISFACTORY s.r.o. .
Vielleségure

Poloha

Obec má rozlohu 14,31 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 409 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE