Naďa Hrčková

Život

Narodená 11. 8. 1939 v Bratislave, kde momentálne aj žije. Medzinárodne uznávaná odborníčka v oblasti novšej hudobnej historiografie. Vysokoškolská pedagogička, vedecky a esejisticky činná v oblasti hudobnej vedy, tvorby a súčasnej, najmä slovenskej hudobnej kultúry.

Profesionálne pôsobenie

Takmer 40 rokov (1962 – 2004) pôsobila na odbore hudobná veda Filozofickej fakulty Univerzity Komenského, kde sa stala v humanitných akademických snaženiach, i keď v novej orientácii, nasledovníčkou známeho profesora hudobnej vedy Jozefa Kresánka. Rad jej absolventov zastáva významné miesto v oblasti hudobnej vedy a organizácie hudobnej kultúry.
Od roku 1968 do 1971 bola aj redaktorkou časopisu Slovenská hudba a Hudobný život. Ako kritička avantgardy 60. rokov bola počas normalizácie (1971), nasledujúcej po sovietskej invázii do ČSSR v auguste 1968, za tieto svoje „nesprávne estetické názory” vyškrtnutá zo Zväzu slovenských skladateľov a mala zákaz publikačnej činnosti.
V rokoch 2004 – 2008 bola vedeckou pracovníčkou v Centre výskumu HTF VŠMU v Bratislave. V súčasnosti pôsobí ako hudobná spisovateľka v slobodnom povolaní.

Vedecko-pedagogické tituly

V roku 1961 absolvovala štúdium odboru hudobná veda na Filozofickej fakulte UK v Bratislave s titulom promovaný historik. V roku 1969 získala titul PhDr, 1980 CSc, 1984 tzv. menovaciu docentúru na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. V roku 1999 získala riadnu docentúru na Masarykovej univerzite v Brne, na tej istej univerzite bola v roku 2001 inaugurovaná ako univerzitná profesorka v odbore muzikológia.

Vedecko-pedagogické a ďalšie aktivity

Po roku 1989 naplno rozvinula medzinárodné aktivity. Zúčastňovala sa na sympóziách v Brne, Ľubľane, Varšave, Krakove, Vilniuse a ďalších, vydala dlhý rad štúdií v prestížnych medzinárodných zborníkoch a publikáciách.
Bohatá a pestrá je prednášková činnosť Nade Hrčkovej nielen doma ale aj v zahraničí. Prednáša predovšetkým dejiny hudby- starú hudbu stredovekú, renesančnú a ranobarokovú, hudbu po 2. svetovej vojne a predovšetkým Novú hudbu na Slovensku. Prednášala napríklad vo Varšave, Krakove, Katoviciach, Viedni, Rheinsbergu, Hamburgu, Vilniuse, Brne a iné.
V roku 1991 stála pri zrode medzinárodného festivalu súčasnej hudby Melos-Étos. Stala sa vedeckým garantom Sympózia Melos-Étos a editorkou periodického nemecko-slovenského zborníka zo sympózia. V doposiaľ desiatich vydaných zborníkoch sú reflektované všetky kľúčové témy súčasnej (najmä Novej) hudby na Východe a Západe (Hudba a totalita/ Musik und Totalität, Melos-Étos Bratislava, 1991; Hudba ako posolstvo/ Musik als Botschaft, Melos-Étos Bratislava 1993; 'Staré' v 'novom'/ Das Alte im Neuen. Litera Bratislava, 1995; Súčasná hudba medzi Východom a Západom/ Zeitgenössische Musik zwischen Ost und West, Orman Bratislava, 1997; Koniec storočia, koniec tisícročia/ Ende des Jahrhunderts, Ende des Milleniums, 1999, Orman Bratislava 2000; Posledných 30. rokov: Idey, osobnosti, hodnoty/ Die letzten 30 Jahren Ideen, Persönlichkeiten, Orman, Bratislava, 2001; Od Perotina po Steva Reicha. Idey minimálneho v hudobných dejinách a súčasnosti/ Vom Perotin bis Steve Reich. Die Idee des Minimalen in Musikgeschichte und Gegenwart, Hudobné centrum, AEPress 2005; Na začiatku bolo slovo. Opera a iné texty v súčasnej hudbe/ Am Anfang war das Wort. Oper und andere Texte in der zeitgenössischen Musik, 2003, AEPress Bratislava 2005; Sacrum a profanum v hudbe 20. storočia/ Sacrum und Profanum in der Musik des 20. Jh., Orman Bratislava, 2007; Melos und Ethos: gestern, heute – morgen?/Melos a étos: včera, dnes – zajtra?,Orman Bratislava 2009).
Paralelne založila aj edičný rad Slovenskí skladatelia (doposiaľ I. – III.), ktoré obsahujú štúdie a portréty o súčasnej hudbe a popredných slovenských skladateľoch a sociologickú sondu o situácii skladateľského povolania na Slovensku.
Je aj editorkou internetovej revue Melos, texty o súčasnej hudobnej kultúre, (vyd. Webmag, Texty o súčasnej hudobnej kultúre, revue Medzinárodnej pracovnej skupiny Nová hudba, ISSN: 1337-5547).
Roky rozvíjala živú, často polemicky ladenú hudobno-publicistickú činnosť v časopisoch a novinách, ako Hudobný život, Slovenská hudba, Literárny týždenník, Dialóg, Kultúrny život, Hudební rozhledy, Opus musicum, Národná obroda, Nové slovo, SME a ďalšie.
Hlavnými pracovnými doménami Hrčkovej sú stará hudba, hudba 20. storočia, slovenská hudba, najmä jej avantgardná vetva, teória hudobnej kritiky, estetika. Udržuje veľmi úzke kontakty s českou, poľskou a nemeckou muzikologickou scénou, čo sa odráža aj v jej vedeckých a kritických názoroch a v jej postavení v medzinárodnom kontexte.
Po roku 2002 realizuje ako hlavná autorka a ako editorka rozsiahly viaczväzkový (7 dielov) projekt dejín jednotlivých epoch európskej hudby od stredoveku po súčasnosť (s CD s hudobnými ukážkami), na ktorom sa podieľajú, popri európskych kapacitách, aj českí autori a ktorý vychádza aj v češtine.