google/wiki40b huggingface dataset:
Vasilij Grigorievič Zajcev

Život

Vasilij Zajcev sa narodil ako syn roľníka, v obci Jelininka v Orenburskej gubernii (dnes Čeľabinská oblasť), nachádzajúcej sa na úpätí Uralu. So zbraňou sa naučil zaobchádzať už ako mladý pri poľovačkách so svojim starým otcom. Bol zručný pri zachádzaní so zbraňami. Svoju prvú loveckú pušku dostal ako 12-ročný. Strednú priemyselnú školu absolvoval v Magnitogorsku so špecializáciou montér. Následne absolvoval kurzy účtovníctva. V roku 1936 vstúpil do armády a vyštudoval armádnu hospodársku školu. Na začiatku druhej svetovej vojny pracoval na finančnom oddelení sovietskej Tichomorskej vojnovej flotily.
Neskôr sa dobrovoľne prihlásil na front. V poddôstojníckej hodnosti starešinu prvého stupňa (približne ekvivalent čatára, resp. seržanta) slúžil v 1047. streleckom pluku 284. streleckej divízie 62. armády, ktorý bol na front nasadený priamo v Stalingrade. Celá jednotka prekročila rieku v noci z 21. na 22. septembra 1942  a čoskoro sa zapojila do bojov. Počas bojov sa Zajcev ukázal ako vynikajúci strelec. So štandardnou pechotnou puškou Mosin-Nagant 1891/30 zlikvidoval 32 nepriateľských vojakov. Neskôr bol vyznamenaný a prevelený k ostreľovačskej jednotke. Od 10. novembra do 17. decembra 1942 zlikvidoval 225 nepriateľských vojakov a dôstojníkov, z toho 11 ostreľovačov. V súčasnosti je presnosť tejto štatistiky niektorými spochybňovaná. Zajcev sa podieľal na výcviku ďalších ostreľovačov. Niektoré praktiky, ktoré zaviedol, ako napríklad nasadenie šestíc, keď sa v jednej operačnej zóne nachádzajú traja ostreľovači a traja pozorovatelia, sa používajú dodnes. Je autorom dvoch učebníc pre ostreľovačov.
V januári 1943 bol Zajcev ťažko ranený črepinami míny do tváre. Zrak mu zachránil známy oftalmológ V.P. Filatov. 22. februára 1943 bol Zajcev vyznamenaný Radom Lenina a zlatou hviezdou hrdinu ZSSR. Po doliečení znovu pôsobil na fronte v 8. gardovej armáde, na ktorú po bitke o Stalingrad premenovali Čujkovovu 62. armádu. Účastnil sa bojov o Donbas, bojov na Dnepri, oslobodzovania Odesy. Dosiahol hodnosť kapitána, pôsobil ďalej aj ako veliteľ guľometnej a protilietadlovej roty. Na konci vojny bol hospitalizovaný a neskôr demobilizovaný. Po vojne sa usadil v Kyjeve, kde vyštudoval vysokú školu a pracoval ako riaditeľ textilnej továrne. Zomrel 15. decembra 1991 v Kyjeve, kde bol aj pochovaný. 31. januára 2006 bolo Zajcevovo telo pochované podľa jeho poslednej vôle na vojenskom cintoríne na Mamajovej mohyle vo Volgograde (bývalom Stalingrade).

Filmy

Zajcevom sa nechali inšpirovať viacerí filmoví režiséri. Jeho účinkovanie na Stalingradskom bojisku umelecky stvárňuje film J. Ozerova Anjeli smrti z roku 1992 a film J.J. Annauda Nepriateľ pred bránami z roku 2001.
Aubilly

Poloha

Obec má rozlohu 3,16 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 48 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Ľudovít Habsbursko-lotrinský

Výstavný arcivojvoda

Mladší brat cisára Františka Jozefa I. nemal zvláštne ambície pre politiku ani vojenské remeslo. Ani jeho neminula vojenská dráha ako ostatných habsburských arcivojvodov. Dotiahol to až na generála jazdectva. Jeho obľubou bolo reprezentovanie cisárskeho dvora pri otváraní škôl, múzeí, mostov, expozícií (napr. v r. 1873 otváral svetovú výstavu vo Viedni a v r. 1891 Jubilejnú výstavu v Prahe) a pod., čím si vyslúžil prezývku „výstavný arcivojvoda“. Po smrti korunného princa Rudolfa v r. 1889 sa stal novým následníkom trónu.

Rodinné pomery

Karol Ľudovít bol trikrát ženatý. Prvé manželstvo uzavreté v roku 1856 s Margitou Saskou (* 1840 – † 1858) trvalo iba dva roky a ostalo bezdetné.
Jeho druhou manželkou sa v roku 1862 stala dcéra kráľa Oboch Sicílii Ferdinanda II. Mária Annunciata Neapolsko-Sicílska (* 1843 – † 1871). Vo svojich devätnástich rokoch porodila prvé dieťa, syna Františka Ferdinanda. Lekári jej po tomto pôrode radili, aby sa uspokojila s jedným potomkom, pretože ďalšie tehotenstvá by pre ňu boli riskantnými. Mária Annunciata si ale nebola istá budúcnosťou neduživého Františka Ferdinanda a čoskoro otehotnela opäť. Na jar 1865 priviedla na svet druhého syna, ktorý dostal meno Otto František Jozef. O dva roky nato sa narodil tretí syn, Ferdinand Karol Ľudovít a v r. 1870 dcéra Margita Žofia († 1902). To už Mária Annunciata bola veľmi vyčerpaná a chorľavá. Bodavý kašeľ, bledosť a vychudnutosť prezrádzali zákernú diagnózu – tuberkulózu. 4. mája 1871 dvadsaťosemročná žena zomrela.
Treťou Karolovou manželkou sa v roku 1873 stala Mária Terézia (* 1855 – † 1944), dcéra portugalského kráľa Michala I. Ako osemnásťročná, krásna a zdravá mladá žena vstúpila do rodiny štyridsaťročného vdovca. Do budovania rodiny a domácnosti sa pustila s mladíckym elánom, no súčasne s takou ohľaduplnosťou a taktom, že arcivojvodovi potomkovia poznali skutočný domov až s ňou. Najmä najstarší František Ferdinand, vždy rezervovaný a odmeraný, sa k Márii Terézii upol natoľko, že ju v listoch i v dospelosti oslovoval „drahá mamička!“ Mária Terézia bola dobrou matkou nielen nevlastným deťom z predošlého Karolovho manželstva, ale i svojim dvom dcéram, ktoré sa jej narodili, Márii Annunciate (* 1876 – † 1961) a Alžbete (* 1878 – † 1960).
Karol Ľudovít bol hlboko veriacim človekom, no na svoj niekedy čudný ba až fanatický prejav zbožnosti doplatil životom. V marci 1896 sa pri svojej ceste do Palestíny napil vody z posvätnej rieky Jordán a ochorel vážnou infekciou týfusu. O dva mesiace po návrate domov na jeho následky zomrel.
Ludwig von Bertalanffy

Ludwig von Bertalanffy (* 19. september 1901, Atzgersdorf, Rakúsko-Uhorsko – † 12. jún 1972, Buffalo, USA) bol rakúsky biológ, autor všeobecnej teórie života a jeden zo zakladateľov všeobecnej teórie systémov.
Bertalanffy zovšeobecnil princípy celostnosti, organizovanosti, ekvifinality a izomorfizmu.
Pierremande

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 276 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pousthomy

Poloha

Obec má rozlohu 17,33 km². Najvyšší bod je položený 807 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frances Walshová

Životopis

Narodila sa vo Wellingtone, kde navštevovala školu s úmyslom stať sa módnou návrhárkou, no začala sa zaujímať o hudbu. Hrala v punkovej kapele The Wallsockets, medzitým navštevovala Victoria University vo Wellingtone, ktorú skončila v roku 1981. Po škole písala scenáre pre televízne show ako Shark in the Park a Worzel Gummidge Down Under.
Fran je partnerkou Petera Jacksona a matkou ich dvoch detí Billyho (* 1995) a Katie (* 1996). Petera Jacksona stretla počas jeho práce na filme Bad Taste a zobrali sa v roku 1987. Odvtedy sa podieľala na každom jeho scenári od Meet the Feebles (1989). Potom sa spolu podieľali (so Stephenom Sinclairom) na hororovej komédii Braindead (1992).
Walshová a Jackson napísali aj scenár k dráme Heavenly Creatures (1994), za ktorý obdržali svoju prvú nomináciu na Oscara. 
Jackson sa pokúsil získať šéfov štúdia Miramax na riskantný podnik - sfilmovanie fantasy trilógie Pán prsteňov. No tento risk pristúpila spoločnosť New Line Cinema, ktorá mu zabezpečila financie v roku 1998.
Walshová, Jackson a Philippa Boyens adaptovali tri knihy do formy scenárov pre filmové plátno (2001–2003). Fran bola zároveň producentkou a napísala dve piesne pre soundtrack Návrat kráľa.
Trio pokračuje v práci aj po skončení filmovania Pána prsteňov, momentálne pracujú na filme King Kong  (2005) a nadávno získali práva na sfilmovanie The Lovely Bones.
Fran na rozdiel od Petera uprednostňuje anonymitu, narada poskytuje rozhovory (preto sa aj na DVD neobjavil žiaden rozhovor s ňou, napriek tomu, že audiokomentáre nahrala).
500 bytov

500 bytov je miestna časť katastrálneho územia Nivy, ktoré je miestnou časťou mestskej časti Ružinov v Bratislave.
Je to najstaršia sídlisková časť v Bratislave. S jej výstavbou sa začalo v 50. rokoch 20. storočia.
Charakterizujú ju tehlové trojposchodové stavby, ktoré vytvárajú samostatnú kolóniu domov, pôvodne vymedzenú ulicami Revúcka, Velehradská, Pavlovova, Súťažná, Azovská, Svätoplukova a časťou Budovateľskej ulice.
Ján Képszély

Životopis

Husliar v Banskej Belej a v Maďarsku. Husle vystavoval v Budapešti (1885). Väčšinu života strávil v Banskej Bystrici.
Světnovské údolí

Ochrana

Predmetom ochrany je alúvium meandrujúceho Sklenského potoka, ktorý je prítokom Stržského potoka.
Villers-Sire-Nicole

Poloha

Obec má rozlohu 8,45 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 991 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ať žijí duchové!

Dej

Partia detí z blízkej obce by potrebovala svoju vlastnú klubovňu a preto si vyberie pre svoj zámer tunajší opustený hrad Brtník, na ktorom straší starý rytier (Jiří Sovák) a jeho dcéra Leontínka (Dana Vávrová). Najskôr sú proti aj miestni radní, avšak deti ich nakoniec prehovoria, aj s pomocou rytiera Brtníka a ďalších nadprirodzených bytostí (trpaslíkov). Jeho dcéra Leontýnka v závere príbehu zlomí svoje strašidelné prekliatie a stane sa opäť človekom.
Oto Tomeček

Životopis

Základnú a strednú školu navštevoval vo svojom rodisku v Banskej Bystrici. Po absolvovaní gymnázia v roku 1992 študoval v rokoch 1992 – 1997 na Fakulte prírodných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici dvojodbor geografia – história.
Od roku 1997 pracuje ako vysokoškolský pedagóg na Katedre histórie Fakulty humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, kde vedie nasledovné kurzy: historická geografia, historická demografia, dejiny správy a dejiny umenia. Od roku 2008 prednáša tiež na Katedre európskych kultúrnych štúdií Fakulty humanitných vied Univerzity Mateja Bela predmet politická historická geografia strednej Európy.
Je členom Slovenskej historickej spoločnosti pri SAV v Bratislave a členom redakcie vedeckého časopisu pre historické vedy Acta historica Neosoliensia.
Vo svojej vedeckovýskumnej činnosti sa zameriava na historickú geografiu Slovenska, predovšetkým na vývoj odboru, humánnu historickú geografiu Slovenska (vývoj osídlenia, obyvateľstva a cestnej siete), politickú historickú geografiu (historické hranice menších územných celkov), regionálne dejiny mesta Banská Bystrica a jeho zázemia do polovice 19. storočia a dejiny uhliarstva na Slovensku. Je úspešným riešiteľom viacerých grantových úloh a autorom viac ako 50 publikačných výstupov vydaných na Slovensku a v zahraničí. Autorsky sa podieľal na príprave monografií obcí Donovaly (2002), Brusno (2004) a Slovenská Ľupča (2010).
Theodoros Pangalos (mladší)

Životopis a kariéra

Vyštudoval ekonómiu v Aténach a bol proti vojenskej diktatúre Jeorja Papadopulosa (1967 – 1974). Vstúpil do komunistickej strany Grécka, neskôr však prešiel do strany PASOK. V roku 2000 pôsobil ako minister kultúry vo vláde Konstantinosa Simitisa, od roku 2004 do roku 2009, počas vlády stredopravej strany Nea Dimokratia pôsobil ako opozičný poslanec. Od roku 2009 po volebnej výhre strany PASOK pôsobil až do roku 2011 ako prvý podpredseda vlády Jeorja Papandreua, neskôr bol nahradený súčasným prvým podpredsedom a ministrom financii Evangelosom Venizelosom. Pôsobil však na poste druhého podpredsedu a v poradnej rade premiéra.
Pangalos je známy svojimi tvrdými výrokmi, ktoré často adresoval svojim oponentom zo strany Nea Dimokratia. Tvrdo kritizuje tiež tureckú vládu a je proti vstupu Turecka do EU. Kritizuje aj postoj Nemecka voči Grécku, nedávno poukázal na dosiaľ nevyplatené škody spáchané Nemeckom počas druhej svetovej vojny.
Vodopád Skok

Vodopád Skok je asi 30 m vysoký vodopád v Mlynickej doline. 
Jeden z najkrajších tatranských vodopádov, ktorého krása vynikne pri zvýšených prietokoch. Vodopád padá zo skalného prahu vo výške 1 789 m n. m. Výstup okolo vodopádu je zaistený reťazami a vedie po klzkých žulových platniach. Sezónna uzávera je od 1. novembra do 15. júna. Vedie k nemu žltá značka zo Štrbského Plesa.
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2015

Výber organizátora

Zámer hostiť ME 2015 prejavilo pôvodne 6 krajín: Bielorusko spoločne s Litvou, Izrael, Maďarsko, Srbsko a Španielsko. Litva neskôr plán spoločnej kandidatúry odmietla. Oficiálnu kanditatúru podali iba Bielorusko a Maďarsko. V decembri 2011 FIBA Europe rozhodla udeliť organizáciu šampionátu Maďarsku, no v máji 2012 nakoniec udelila organizáciu aj dvom rumunským mestám Kluž a Oradea. Maďarsko je organizátorom európskeho šampionátu žien piatykrát, predtým hostilo toto podujatie rokoch 1950, 1964, 1983 a 1997; Rumunsko hostí po roku 1966 turnaj žien druhýkrát.

Play-off

Budapešť
Crowne Plaza (Bratislava)

Hotel Crowne Plaza (pôvodne Hotel Forum) je hotel, ktorý sa nachádza na Hodžovom námestí v centre Bratislavy. Hotel bol postavený v roku 1989 v štýle postmodernizmu.
Stavba je dielom architektov: Julián Hauskrecht a kol. (Boris Džadoň, Štefan Ďurkovič, Juraj Herman, Dušan Krepop, Ján Poláček, Pavol Suchánek, spolupráca na interiéri: Alain Marcot, Slobodanka Dragovičová)

Architektúra

Základná hmota v tvare U je orientovaná hlavným vstupom do námestia, k Poštovej ulici je orientovaný parter hotela, k Obchodnej ulici malé námestie - fórum, k Drevenej pochôdzne átrium. Medzi základné tvaroslovné prvky, ktoré zabezpečujú jednotnosť architektonického výrazu patrí manzardová strecha a plochý pásmový raster fasády ubytovacej časti spolu so štvorcovým rastrom členenia okien. Ostatné prvky majú skôr pôdorysnú príbuznosť (kruhy a kruhové výseče), ale rôzny charakter spracovania motívu. Na objekte môžeme vidieť niekoľko postmoderných historizujúcich motívov, dopĺňajúcich celkovú architektúru. Na námestí hotela sa nachádzajú torzá štylizovaných stĺpov vychádzajúcich z antiky, ktorá pripomínajú antické fórum. Z toho bol odvodený pôvodný názov hotela. Dôležitým faktorom podporujúcim mestskosť hotela je prepojenie parteru zo strany Poštovej a Obchodnej ulice do okolitých významných a živých peších ťahov. Pozitívom je tiež dotvorenie mestských mikropriestorov, urbanistických interiérov, čo súvisí aj s dosiahnutím a prakticky rovnocenným postavením všetkých fasád hotela.

Interiér

Hlavným výtvarným akcentom priestoru je dvojica fontány a lustru vo vstupnom vestibule. Niektoré interiéry majú tematickú architektonickú úpravu (Café Paris na francúzsky spôsob, slovenská reštaurácia a pod.), čo bolo prirodzenou požiadavkou vyplývajúcou z ducha turizmu. Hotel sa zaraďuje medzi štvorhviezdičkové a ponúka ubytovanie v 224 hosťovských izbách vrátane 15-tich apartmánov. Nachádza sa tu tiež 14 konferenčných miestností, fitnescentrum, bazén, sauna, solárium, reštaurácie, Night Club a pod.
Cleurie

Poloha

Obec má rozlohu 11,04 km². Najvyšší bod je položený 819 m n. m. a najnižší bod 416 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 631 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Organizovaná kriminalita

Organizovaná kriminalita je taktické označenie špecifickej skupiny trestných činov, ktoré sú páchané, resp. boli spáchané, členmi organizovaných alebo zločineckých skupín.

Organizovaná kriminalita a organizovaný zločin

V súvislosti s častým zamieňaním pojmov organizovaná kriminalita a organizovaný zločin uvádza Jaroslav Ivor: „V mnohých prameňoch sa používajú súčasne a pokladajú sa za identické, v americkej literatúre sa však pojem „organized crime“ používa predsa len užšie na vysoko štruktúrované formy zločinu páchané skupinami mafiánskeho typu. U nás ako aj v iných európskych krajinách sa viac využíva pojem organizovaná kriminalita.“
Obdobne v publikácii Bezpečnostnoprávna terminológia (2007), z ktorej je prebratá definícia v úvode článku, je k organizovanej kriminalite zahrnuté aj pôsobenie organizovaných skupín, zatiaľ čo k organizovaného zločinu autori zaraďujú výlučne činnosť zločineckých skupín, ktoré sú zložitejšími a dlhodobejšími zoskupeniami.
Ľudovít Kováčik

Životopis

V roku 1919 – 1924 navštevoval ľudovú školu v Čiernom Balogu, 1924 – 1927 meštiansku školu v Brezne, 1927 – 1932 študoval na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici. V roku 1962 získal titul docent. Pracoval v bankovníctve na viacerých miestach na Slovensku a v Česku. Pôsobil ako riaditeľ devízového dohľadu Štátnej banky československa v Prahe. Zakladateľ ČSOB, jej generálny riaditeľ (1965 – 1975)
Externe prednášal na Fakulte politickej ekonómie a Fakulte financií a úveru VŠE v Prahe. Člen Československej ekonomickej spoločnosti ČSAV, medzinárodných rád a spoločností. Autor kníh z histórie bankovníctva, odborných štúdií a článkov. Účastník protinacistického odboja, počas SNP poverený odvozom drahých kovov z Banskej Bystrice do Moskvy. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Šakalí léta

Dej

Do pokojného malomestského života nečakane zasiahne „muž odnikadiaľ“, mladý chuligán Bejby, ktorý svojim výstredným oblečením, gitarou a vášňou pre rock'n'roll rozbúri stojaté vody nielen chlapčenského sveta, ale aj sveta dospelých, snažiacich sa nemyslieť na neľahkú dobu, v ktorej musia žiť. Bejby svojím príchodom zasiahne do života čašníckeho pomocníka Edyho Drábka, okrskára Prokopa a jeho syna, prezývaného Kšanda, a svojím spôsobom aj do života barovej speváčky Milady a jej manžela, arogantného eštebáka Přemka.
Jaulnay

Poloha

Obec má rozlohu 14,76 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tlačová agentúra Slovenskej republiky

Správna rada

Správna rada ako dozorný orgán verejnoprávneho média dohliada na plnenie úloh, ktoré tlačovej agentúre vyplývajú zo zákona. Rada volí a odvoláva generálneho riaditeľa. Okrem iného tiež schvaľuje dlhodobé plány a koncepcie rozvoja, návrh rozpočtu či účtovnej uzávierky, výročnú správu o činnosti a hospodárení, návrhy na podnikateľské zámery, kontroluje hospodárenie agentúry a nakladanie s jej majetkom. Prerokúva tiež sťažnosti týkajúce sa činnosti agentúry.
Správna rada má päť členov a je zložená z odborníka v oblasti práva, odborníka v oblasti ekonómie, odborníka v oblasti žurnalistiky a odborníka v oblasti informačných technológií, ktorých volí a odvoláva Národná rada Slovenskej republiky. Piateho člena volia a odvolávajú zamestnanci agentúry zo zamestnancov tlačovej agentúry v pracovnom pomere. Ćlenom správnej rady nemôže byť generálny riaditeľ. Funkčné obdobie člena správnej rady je päť rokov a možnosťou opätovného zvolenia, najviac na dve po sebe nasledujúce funkčné obdobia.

2019 –

Predsedom Správnej rady TASR je Jozef Tuhovčák (odborník v oblasti práva), podpredsedom Ladislav Mikuš (odborník v oblasti informačných technológií) a členovia Peter Mestický (odborník v oblasti ekonómie) a Árpád Korpás (odborník v oblasti žurnalistiky), ktorých zvolili poslanci NRSR 8. februára 2019 v tajnom hlasovaní. Piatym členom Správnej rady je editorka domácej redakcie Alena Klepochová, ktorú zamestnanci TASR zvolili v tajnom hlasovaní 20. februára 2019.

2014 – 2019

Radu tvoril predseda Vladimír Masár (ekonómia), podpredseda Boris Chovanec (právo), Peter Alakša (informačné technológie), Ján Sand (žurnalistika) a Richard Kvasňovský.
Kéfisodotos Starší

Kéfisodotos (starogr. Κηφισόδοτος) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
Aténsky sochár Kéfisodotos bol žiakom svojho otca Praxitela, ktorý spolu s Feidiom pracoval na Akropole. Antika si ho cenila ako vynikajúceho umelca. Vyzdvihovala najmä jeho sochu Atény v Pireu, súsošie Múz a výzdobu jedného z Diových oltárov. Starovekého cestovateľa Pausania upútalo v Tébach súsošie bohyne Tychy a malého Pluta, ktoré porovnával s podobným Kéfisodotovým dielom: „Vložiť Pluta do rúk Tychy (Náhody) ako matky alebo opatrovateľky považujem za múdry nápad, rovnako vhodný, ako ho spodobňuje Kéfisodotos. Tento muž vytvoril Aténčanom sochu Eirény, držiacu na rukách Pluta.“
Súsošie Eirény a Pluta (zosobnenie Mieru, prinášajúceho Hojnosť) je jediné zachovalé dielo (v kópii), ktoré sa mu môže s istotou pripísať. Vytvoril ho na pamiatku mieru medzi Aténami a Spartou roku 374 pred Kr., a bezpochyby vyjadrovalo nádej na šťastnejšie časy. Socha sa zachovala v mnohých kópiách. Originál sa nachádzal na agore v Aténach.
V tomto majstrovskom diele poznať typickú grécku (aténsku) sochársku školu 4. storočia pred Kr., ako je dokonalé stvárňovanie drapérie i grandiózna technika, zachycujúca tie najjemnejšie detaily, ale v porovnaní s inými prácami badať v ňom už nový prvok, a to nežný materinský výraz bohyne, hladkajúci pohľadom malého Pluta, ktorého drží na rukách.
Ozajstnú umeleckú revolúciu do aténskej sochárskej školy po veľkých majstroch druhej generácie (po Feidiovi) však priniesol jeho syn, ktorý sa po starom otcovi volal Praxiteles.
Encyklopédia dramatických umení Slovenska

Encyklopédia dramatických umení Slovenska je dvojdielna slovenská odborová encyklopédia, ktorá „predstavuje históriu dramatických umení (divadlo, film, rozhlas a televízia) na Slovensku v ich vývinových etapách a v kontexte celej národnej kultúry“. Vyšla v rokoch 1989 – 1990 vo vydavateľstve Veda.
Zodpovedný redaktor bol Richard Blech. Práce trvali od roku 1982 do 1987 (zv. II. s. 710.). Náklad 25 000 výtlačkov (každý diel). Autorský kolektív mal vyše 80 členov.
Súborné 80-224-0184-6, okrem toho má aj každý zväzok vlastné ISBN.
Saint-Sornin-la-Marche

Poloha

Obec má rozlohu 24,39 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 258 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nikita Sergejevič Michalkov

Životopis

Pochádza z umeleckej rodiny, jeho starý otec a pradedo boli známymi ruskými maliarmi, otec Sergej Michalkov bol ruský spisovateľ, dramatik a prekladateľ, matka Natalia Končalovská bola poetka a prekladateľka, brat Andrej Končalovskij pôsobí v USA ako úspešný a uznávaný filmový režisér.
Jedná sa o jedného z najoriginálnejších ruských filmových tvorcov súčasnosti, ktorého filmy často vyvolávajú veľké debaty a často pôsobí kontroverzným dojmom.
Od roku 1984 je držiteľom titulu národný umelec Ruskej federácie, od roku 1991 tiež aj francúzskeho Radu čestnej légie. Za vlády Borisa Jeľcina vykonával funkciu prezidenta Fondu pre podporu ruskej kultúry.
Na 45. ročníku MFF v Karlovych Varoch 10. júla 2010 obdržal cenu Krištáľový glóbus za svoj celoživotný prínos v obore kinematografia.
Bévenais

Poloha

Obec má rozlohu 14,08 km². Najvyšší bod je položený 705 m n. m. a najnižší bod 426 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 853 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vynohradiv

Dejiny

Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1262. V histórii patrilo striedavo Sedmohradsku a Uhorsku. Po rozpade Rakúsko-Uhorska sa stalo súčasťou Československa, kde pod názvom Sevľuš zotrvalo až do roku 1938, keď ho obsadila maďarská armáda. Po obsadení Podkarpatskej Rusi Sovietskou armádou počas druhej svetovej vojny vládu v oblasti de facto prevzali prosovietske národné výbory, ktoré v roku 1945 dosiahli pripojenie oblasti k Sovietskemu zväzu. V roku 1946 došlo k zmene názvu Sevľuš na súčasný Vynohradiv (Виноградів). Od roku 1991 je mesto súčasťou Ukrajiny.
Châteauredon

Poloha

Châteauredon má rozlohu 10,53 km². Najvyšší bod je položený 1 507 m n. m. a najnižší bod 573 m n. m.

Obyvateľstvo

Châteauredon má 94 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE