Whistler (Britská Kolumbia)

Dejiny mesta

Údolie Whistler Valley bolo tradičnou obchodnou cestou Indiánov z kmeňa Squamish už dávno pred príchodom Európanov. Prvý prieskum, ktorý uskutočnila britská Royal Navy sa datuje do obdobia 60. rokov 19. storočia. Pomenovali túto oblasť ako London Mountain, no neoficiálne sa začala nazývať Whistler, kvôli hvízdaniu miestneho druhu svišťa. Koncom 19. storočia bola skrz údolie presekaná cesta, ktorá spojila Lillooet skrz Pemberton s fjordom Burrard Inlet skrz priesmyk zo Squamishu ku rieke Seymour. Cesta bola dokončená v roku 1877, no kvôli jej náročnému terénu bola len raz využitá pre účel, pre ktorý bola postavená – ako cesta pre hnanie dobytka. Okolie Whistleru začalo priťahovať lovcov kožušín a prospektorov (ako napríklad Johna Millara a Henryho Horstmana), ktorí na počiatku 20. storočia v oblasti založili malé tábory. S príchodom Myrtle a Alexa Philipovcov, ktorí v roku 1914 kúpili 4 hektáre pôdy pri jazere Alta Lake a postavili chatu Rainbow Lodge, sa oblasť v okolí Whistleru stala známejšou. Philipovci sa presťahovali z amerického štátu Maine do Vancouveru v roku 1910 a počuli zvesti o prírodnej kráse tejto oblasti od Johna Millara. Po prieskumnej ceste sa sem rozhodli presťahovať.
Dokončenie výstavby železnice Pacific Great Eastern Railway (ako sa pred rokom 1972 nazývala BC Rail) v tom istom roku skrátilo cestovnú dobu z vtedajších troch dní a ponúklo jednoduchší prístup do oblasti z Vancouveru. Rainbow Lodge získala reputáciu najpopulárnejšej dovolenkovej destinácie na západ od Skalnatých vrchov. Chata slúžila hlavne v lete, kedy člnkovanie, rybolov a turistika patrili medzi najčastejšie dovolenkové aktivity. Čoskoro boli postavené ďalšie chaty a to nielen pri jazere Alta Lake, ale aj pri ďalších jazerách v údolí. Turistika nebola jedinou činnosťou, ktorá zaznamenala prudký rozvoj, v údolí sa tiež výrazne zvýšila ťažba dreva a počas prvej polovice 20. storočia bola väčšina nižších svahov okolitých hôr bez pôvodného lesného porastu. V hornej časti údolia, na okolí jazera Green Lake boli štyri píly. Prebiehali tu aj pokusy o hľadanie zlata a chytanie zvierat do pascí, no z týchto aktivít nevyplynul žiaden veľký zisk.
Až do konca 60. rokov bola táto tichá oblasť bez základnej infraštruktúry, nebola tu žiadna kanalizácia, voda, či elektrina a žiadna cesta zo Squamishu, či Vancouveru. V roku 1962 preskúmali túto oblasť štyria obchodníci z Vancouveru, ktorí mali záujem o vybudovanie lyžiarskeho strediska a športovísk pre zimnú olympiádu v roku 1968. Bola založená spoločnosť Garibaldi Lift Company, ktorej akcie sa predali na burze a v roku 1966 sa lyžiarske stredisko na Whistler Mountain otvorilo verejnosti.

Príprava na Olympijské hry v roku 2010

Mesto sa spolupodieľalo na príprave športovísk pre zimné olympijské a paraolympijské hry, ktoré sa konali v roku 2010 vo Vancouveri a vo Whistleri. Whistler hostil súťaže v alpskom rýchlostnom a technickom lyžovaní a v zjazdoch v neďalekom údolí Callaghan Valley a všetky paraolympijské súťaže, s výnimkou otváracieho ceremoniálu, hokeja na saniach a hraniu curlingu v kolieskovom kresle. Olympijská a paraolympijská dedina vo Whistleri sa nachádza v údolí Cheakamus Valley, vzdialenom 20 minút od všetkých športovísk vo Whistleri. Hostila vyše 2 400 atlétov, trénerov a zamestnancov olympijského výboru. Po skončení olympijských hier bude prerobená na novú obytnú štvrť.