google/wiki40b huggingface dataset:
Grapefruit

Grapefruit alebo hovorovo grep je plod citrónovníka rajského (lat. Citrus paradisi).

História

Grapefruit bol prvýkrát objavený na ostrove Barbados v Karibskom mori, odkiaľ bol odvezený do Ameriky. Ide o kríženca jamajskej odrody pomaranča (Citrus sinensis) a indonézskeho pomela (C. maxima). Grep sa potom pestoval ako okrasná rastlina, ako ovocie je však populárny až od 19. storočia. Dnes poznáme štyri farebné formy: biely, žltý, ružový a červený.

Opis

Grapefruity zvyčajne rastú do výšky 5-6 metrov, zriedkavo až 13-15 m. Listy sú tmavo zelené, dlhé až 150 mm, úzke a neopadávajú. Kvety majú 5 okvetných lístkov a sú veľké asi 5 cm. Plod - grapefruit - má žltú šupku (exokarp) a v priemere má 10-15 cm. Vnútorná dužina je delená na oddiely, jej farba je premenlivá, od bielej a ružovej až k červenej. Líšia sa aj sladkosťou. Grapefruitový strom ročne rodí až 700 kusov grepu. Pestuje sa v Brazílii, Izraeli, Texase, Kalifornii, na Floride alebo aj v Turecku a v Španielsku.

Zdravie

Grapefruit obsahuje vysoké množstvo vitamínu C, B1 a K, samotný plod je nabitý blahodárne pôsobiacimi prírodnými flavonoidmi. Grep zvyšuje obranyschopnosť organizmu, zlepšuje krvný obeh, znižuje hladinu cholesterolu v krvi a jeho častá konzumácia znižuje riziko rakoviny pľúc a žalúdka. Horká chuť grapefruitu zvádza na použitie cukru, ale toto spojenie nie je príliš vhodné, pretože grapefruit s cukrom v žalúdku kvasí.
Lempzours

Poloha

Obec má rozlohu 10,87 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chavannes-sur-Reyssouze

Polohopis

Chavannes-sur-Reyssouze má rozlohu 16,55 km². Najvyšší bod je položený 218 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Chavannes-sur-Reyssouze má 665 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vladimír Oleríny

Životopis

Detské roky prežil v Argentíne, kam sa po 1. svetovej vojne vysťahovali rodičia. R. 1940 maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1940-1945 študoval na Právnickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. 
Od roku 1945 pracoval na československom ministerstve zahraničných vecí v Prahe, 1947-1950 bol legačným tajomníkom na  veľvyslanectve v Buenos Aires, 1950-1954 tajomníkom Kruhu prekladateľov pri Zväze slovenských spisovateľov. Od roku 1955-1959 pôsobil ako odborný asistent na Filozofickej fakulte UK. Bol vedeckým pracovníkom Ústavu svetovej literatúry a jazykov SAV v Bratislave, od roku 1973 Literárnovedného ústavu SAV v Bratislave.
Popredný prekladateľ zo španielskej a portugalskej literatúry, priekopník literárnej hispanistiky na Slovensku. Preložil niekoľko desiatok básnických, prozaických a dramatických diel zo španielskej literatúry. Autor mnohých štúdií a článkov o tejto literatúre.
Bouillé-Courdault

Poloha

Obec má rozlohu 9,73 km². Najvyšší bod je položený 22 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 469 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:MV

Kódy ISO 3166-2 pre Maldivy identifikujú 20 atolov a 1 mesto. Prvá časť (MV) je medzinárodný kód pre Maldivy, druhá časť pozostáva z dvoch čísel alebo troch písmen identifikujúcich atol alebo mesto.

Zoznam kódov

MV-01  Sínu (Hitadú)
MV-02  Alif Alif (Rasdú)
MV-02  Alif Dál (Mahibadú)
MV-03  Lavijani (Naifaru)
MV-04  Vávu (Felidú)
MV-05  Lámu (Fonadú)
MV-07  Há Alif (Diddú)
MV-08  Tá (Vémandú)
MV-12  Mímu (Muli)
MV-13  Rá (Ungúfáru)
MV-14  Fáfu (Nilandú)
MV-17  Dálu (Kudahuvadú)
MV-20  Bá (Édafusi)
MV-23  Há Dálu (Kuluduffusi)
MV-24  Šavijani (Funadú)
MV-25  Núnu (Manadú)
MV-26  Káfu (Tulusdú), Male
MV-27  Gáfu Alif (Vilingili)
MV-28  Gáfu Dálu (Tinadú)
MV-29  Gnavijani (Fuvammulah)
MV-MLE Male (Male)
2005 TA

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba päť dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História

Planétku objavil 1. októbra 2005 okolo 14:15 svetového času (UTC) na Siding Spring Observatory blízko mestečka Coonabarabran v Novom Južnom Walese asi 400 km severozápadne od Sydney v Austrálii v rámci programu Siding Spring Survey polmetrovým ďalekohľadem Uppsala Schmidt s CCD kamerou astronóm R. H. McNaught. Dňa 3. októbra 2005 o 17:31 UTC preletela rýchlosťou 5,04 km/s v minimálnej vzdialenosti 763 tis. km od stredu Zeme.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 277 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 441,3 tis. km sa očakáva 4. októbra 2034. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2018, 2041, 2053, 2070 a 2088. Nebezpečnejšie priblíženie k Zemi sa očakáva 5. októbra 2099; ďalšie potom v rokoch 2100 a 2102, ale pravdepodobnosť zrážky so Zemou nie je príliš vysoká a jej kumulatívna hodnota v období do roku 2102 bola vyčíslená na 1,8×10⁻⁶ (tj. 1:556 000).  Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej -7,30. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne 12,14 km/s. Vzhľadom k odhadovaným rozmerom by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
Al-Džazíra ar-rijádíja

Al-Džazíra ar-rijádíja (angl. Al Jazeera Sports; (arab. الجزيرة الرياضية – al-Džazíra ar-rijádíja) je arabský televízny športový kanál, ktorý začal vysielať v novembri 2003. Kanál sa rýchlo začal rozrastať a stal sa populárnym na Blízkom východe. Vo svojom vysielacom programe mal už Majstrovstvá Európy vo futbale 2004 či Letné olympijské hry 2004.
Al-Džazíra ar-rijádíja bola založená v Katare, v súčasnosti je jej sídlom hlavné mesto tohto štátu, Dauha. Jej sesterské projekty sú: Al-Džazíra ar-rijádíja +1, Al-Džazíra ar-rijádíja +2, Al-Džazíra ar-rijádíja +3 a Al-Džazíra ar-rijádíja +4.
Communication Today

Communication Today je vedecký časopis z oblasti masmediálnej a marketingovej komunikácie zaoberajúci sa odbornou vedeckou reflexiou médií, mediálnych kompetencií, diskurzu hraníc reality, myslenia médií, nových médií, marketingu a vzťahov s médiami, nových trendov v marketingu, špecifík jednotlivých druhov marketingu, psychológie a sociológie marketingovej komunikácie a následne i štruktúrovania komunikátov, marketingových stratégií a komunikačných vied. Časopis vydáva Fakulta masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Od roku 2010 ponúka odbornej verejnosti interdisciplinárne zameranú diskusiu.
Communication Today vychádza s periodicitou dvakrát ročne a je recenzovaným periodikom. Sprostredkováva štúdie teoretického charakteru, teoreticko-empirického charakteru, výsledky výskumov a ich implementáciu do praxe ako i recenzie odborných publikácií.
ISSN: 1338-130X
Bisexualita

Bisexualita (bi = dvojitý, sexus = pohlavie) je typ sexuálnej orientácie jedinca (nazývaného bisexuál) k jedincom oboch pohlaví v približne rovnakej miere. Pojem označuje nevyhranenú pohlavnú orientáciu medzi homosexualitou a heterosexualitou. Oficiálne sa počet bisexuálne orientovaných ľudí odhaduje na 10 %.
Podľa výskumov známeho rakúskeho psychiatra Sigmunda Freuda ešte z roku 1905 má ľudská sexualita bisexuálny základ. Vychádzal z poznania, že v ženskom hormonálnom obraze síce dominujú hlavne ženské pohlavné hormóny (estrogén), ale nájdeme aj mužské (testosterón). V mužskom, naopak, hlavne mužské, ale aj ženské. Za ich reguláciu zodpovedá hypofýza. Na tento poznatok po niekoľkých desaťročiach nadviazal americký odborník Alfred Kinsey, ktorý zo vzorky 6000 žien a 5000 mužov všetkých vekových kategórií z rôznych kultúrnych a sociálnych vrstiev vytvoril sedemstupňovú škálu (prvým stupňom je nula a najvyšším číslo 6). Jednoznačná heterosexuálna orientácia dotyčného človeka reprezentovala 0 a číslo 6 výlučne homosexuálnu orientáciu. V pásme 2 - 4 sa teda nachádza bisexualita. Približne 13% mužov uviedlo, že za posledné 3 roky boli prevažne homosexuálne orientovaní. Keďže sa všeobecne odhaduje, že homosexuálnym životom žije približne do 4% ľudí, je výsledný odhad počtu bisexuálov približne 10%.

Všeobecná charakteristika

Bisexualita je sexuálna orientácia, za priaznivých okolností, sprevádzaná schopnosťou vytvárať plnohodnotný citový vzťah s osobou alebo osobami opačného alebo toho istého pohlavia. Bisexuálni jedinci môžu mať teda telesnú aj citovú náklonnosť k osobám oboch pohlaví.
Kathryn Dwyer Sullivanová

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole absolvovala kalifornskú univerzitu v Santa Cruz, odbor geofyzika. Na univerzite v Halifaxee v Kanade absolvovala postgraduál. Do tímu kozmonautov NASA bola doktorka Sullivanová vybraná v januári 1978 ako astronaut špecialista.

Po letoch

Po odchode z NASA po svojom poslednom lete sa stala vedeckou pracovníčkou v NOAA vo Washingtone a to do roku 1996. Potom nastúpila ako prezidentka vedeckej organizácie CEO v Ohiu, po roku 1999 bola v spoločnosti American Electric Power Co., Inc. a McDermott International, Inc., New Orleans.
Čierny Balog

Polohopis

Rozľahlá obec sa nachádza v srdci Veporských vrchov, asi 4 km južne od Brezna. Tvorí ju 13 osád, situovaných pozdĺž toku Čierneho Hrona a v priľahlých údoliach, obkolesených hustými lesmi. Rieka tvorí os územia a pokračuje severozápadným smerom k Hroncu, kde sa vlieva do Hrona. 
Z Hronca až po osadu Dobroč rieku lemuje úzkorozchodná Čiernohronská železnica, ktorá v čase najväčšieho rozmachu dosahovala dĺžku takmer 132 km. Obcou prechádza cestná spojnica II/529 z Brezna cez sedlo Tlstý javor do Hriňovej.

Osady

Obec má 13 osád: Krám, Jergov, Balog, Závodie, Vydrovo, Medveďovo, Dolina, Fajtov, Komov, Latky, Jánošovka, Pustô a Dobroč.

Dejiny

Osídľovanie okolia Čierneho Balogu vo väčšom rozsahu nastalo v 15. storočí, kedy do oblasti Horehronia prišli valašskí pastieri. O storočie neskôr sa tu začali usadzovať drevorubači, ktorí tu už okolo roku 1550 ťažili drevo pre potreby baní a hút. Prvá písomná zmienka o osade v údolí pochádza z 11. júna 1607. 
Najstaršou osadou obce je Krám (z nem. obchod, sklad), ktorá vznikla okolo roku 1563 ako základňa drevorubačov so sídlom ich majstra a skladmi náradia i potravín. Okrem ťažby dreva a jeho splavovania sa obyvatelia venovali i poľnohospodárstvu a chovu dobytka a oviec. Postupne začali vznikať nové pasienky a časom aj osady, ktoré využívali novovzniknuté plochy na vznik obydlí, bližšie pri zdrojoch dreva a železnej rudy. 
Osada Jergov v blízkostí štôlní na železnú rudu sa spomína v roku 1615, následne vznikla osada Balog, ktorá sa časom stala centrom drevorubačov. Rozširovanie pokračovalo Závodím, Medveďovom, Fajtovom, Komovom a ďalšími. Podľa tmavých usadenín v rieke dostala názov Čierny Hron a osadám sa v 18. storočí začalo podľa vtedy najväčšej osady hovoriť Čiernohronský Balog. Postupne s rozmachom drevorubačstva, ťažby rudy, no a poľnohospodárstva, pastierstva a remesiel rástol aj počet obyvateľov a v 70. rokoch minulého storočia dosahoval 6400. Populácia Čierneho Balogu poklesom ťažby a zánikom pracovných príležitostí postupne klesla na terajších približne 5100 obyvateľov.
Andrej Anatolievič Mezin

Klubový hokej

Sezónu 2003/2004 dohral v drese posledného tímu českej extraligy HC České Budějovice, po nasledujúcej baráži (proti HC Dukla Jihlava 0:4 na zápasy) jeho klub spadol do nižšej súťaže. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu ruskej najvyššej súťaže Salavat Julajev Ufa.

Reprezentácia

Vďaka skvelým výkonom na Majstrovstvách sveta 2005 bol novinármi zaradený do All Star tímu. Tréner Glen Hanlon ho nominoval aj na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige a bol znovu významnou oporou, keď zaznamenal úspešnosť 94,14 %. Na drese nosil číslo 31
Unitárny priestor

Unitárny priestor (tiež priestor so skalárnym súčinom, predhilbertovský priestor alebo nesprávne euklidovský priestor) je lineárny priestor, na ktorom je definovaný skalárny súčin (v cudzích jazykoch nazývaný aj vnútorný súčin). Pomocou skalárneho súčinu sa na priestore dajú rozumne definovať geometrické pojmy uhol a vzdialenosť, čím na priestore vzniká dodatočná geometrická štruktúra. Pomenovanie predhilbertovský priestor poukazuje na skutočnosť, že ľubovolné jeho zúplnenie je Hilbertov priestor.

Alternatívna definícia

Vlastnosť 4 z definície skalárneho súčinu hovorí, že skalárny súčin je aditívna funkcia svojho prvého argumentu. Vlastnosť 5 zase hovorí, že skalárny súčin je vo svojom prvom argumente homogénny vzhľadom k násobeniu prvkami z F. Z toho okamžite vyplýva, že skalárny súčin je vo svojom prvom argumente lineárny. Ďalej, z vlastnosti 3 okamžite vyplynie, že skalárny súčin je lineárny aj vo svojom druhom argumente a teda je to bilineárna forma.
Každá bilineárna forma prirodzeným sposobom indukuje kvadratickú formu. V reči foriem sa dajú vlastnosti 1 a 2 formulovať tak, že kvadratická forma indukovaná skalárnym súčinom je kladne definitná.
Tieto úvahy umožňujú reformulovať definíciu skalárneho súčinu. Skalárny súčin je potom akákoľvek bilineárna forma ktorá indukuje kladne definitnú kvadratickú formu.
Vulkanizácia

Vulkanizácia kaučuku je fyzikálno-chemický proces pri ktorom pôsobením vulkanizačného činidla prebiehajú štruktúrne zmeny, ktoré menia kaučuk s prevažne plastickým charakterom na gumu s prevažne elastickým charakterom.Vytvára sa disulfidová väzba.Zvyšuje sa pružnosť a trvácnosť gumy.
Svižníky

Morfológia

Svižníky sú kovovo sfarbené chrobáky s tenkými tykadlami a veľkými hryzadlami, ktoré sú pre ne typické. Sú dobre prispôsobené na dravý spôsob života.

Potrava

Svižníky sú mäsožravé chrobáky. Lovia rôzne drobné živočíchy (napr. pavúky, menšie chrobáky a malé mäkkýše). Svoju korisť držia v hryzadlách a vylučujú na ňu tráviace šťavy, ktoré ju začnú rozkladať na tekutú kašu, ktorú potom nasajú. Ich larvy sú tiež dravé a budujú si v piesčitej pôde chodbičky, ktoré môžu byť dlhé aj 50 cm. Larva potom číha na korisť, ktorá spadne do chodbičky.

Výskyt

Niektoré svižníky žijú aj na stromoch, ale drvivá väčšina ich žije na zemi. Žijú na pobrežiach morí a jazier, v piesčitých dunách, na poliach, lesných cestách, preslnených lesných stráňach a v piesčitých brehoch potokov. Čo sa týka svižníkov žijúcich na území Slovenska, najčastejšie na ne môžme natrafiť práve na lesných alebo poľných cestách s piesčitou pôdou od nížin až po podhorské a horské oblasti (napr. Pohorie Vtáčnik)
Saint-Étienne-de-Brillouet

Poloha

Obec má rozlohu 18,93 km². Najvyšší bod je položený 60 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 542 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bailleval

Poloha

Obec má rozlohu 8,01 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 471 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carl Clauberg

Biografia

Carl Clauberg sa narodil 28.septembra 1898 vo Wupperhhoffe (dnes časť mesta Solingen) v remeselníckej rodine. Počas prvej svetovej vojny slúžil v Nemeckej armáde ako člen pechoty. Po skončení vojny roku 1918, začal študovať medicínu a napokon po skončení štúdia dosiahol úroveň vedúceho Univerzity gynekologickej kliniky v nemeckom meste Kiel. Roku 1933 vstúpil do NSDAP a bol menovaný za profesora gynekológie na Könisbergskej Univerzite vo východnom Prusku.

Činnosť v Osvienčime

V roku 1942 nadviazal kontakty s Heinrichom Himmlerom a opýtal sa ho, či mu nedá možnosť podieľať sa na sterilizácií a sterilizačných experimentoch väčšieho množstva žien v koncentračných táboroch. Himmler súhlasil a v decembri 1942 vyslal Clauberga do Koncentračného tábora Auschwit I, pri poľskom meste Osvienčim. Jeho laboratórium sa nachádzalo v Bloku 10. Clauberg hľadal jednoduchý a lacný spôsob sterilizácie žien, ktoré podľa myšlienok nacizmu boli považované za príslušníčky menejcenných rás. Clauberg svoje drastické experimenty a pokusy vykonával na väzeňkyniach koncentračného tábora. Svojim obetiam vstrekoval kyselinu do pohlavných orgánov bez anestetika. Svoje pokusy realizoval zväčša na židovských ženách, ktoré tak trpeli neznesiteľnými bolesťami a ťažkými infekciami. Niektoré ženy umreli už počas experimentov. Viac ako 700 ich tieto experimenty prežilo, ale ostali trvalo sterilizované.

Roky po vojne

Potom ako Červená armáda oslobodila Osvienčim, Clauberg sa presunul do koncentračného tábora Ravensbrück, kde pokračovali jeho experimenty na rómskych väzeňkyniach. V roku 1945 ho tu zatkla sovietska Červená armáda.
V roku 1948 bol postavený pred súd v ZSSR a odsúdený na 25 rokov väzenia. O 7 rokov neskôr bol v rámci výmeny väzňov medzi ZSSR a Západným Nemeckom deportovaný späť do Západného Nemecka, kde sa prezentoval svojimi "vedeckými úspechmi". Roku 1955 na základe hromadných protestov bývalých väzňov koncentračných táborov a verejnosti bol Clauberg zatknutý a postavený pred súd. Zomrel roku 1957 na srdcový infarkt vo svojej cele, skôr ako sa súd začal.
Dieuze (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 9,35 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 614 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albrecht Kossel

Životopis

Narodil sa v rodine pruského diplomata. V roku 1872 začal študovať medicínu v Štrasburgu a v roku 1878 promoval v Rostocku.
V roku 1883 bol menovaný riaditeľom Fyziologického ústavu v Berlíne, kde sa stal aj mimoriadnym profesorom. Od roku 1895 bol riadnym profesorem fyziológie na univerzite v Marburgu a od roku 1901 v Heidelbergu, kde prednášal až do roku 1924. 
Bol ženatý, s manželkou mali dcéru a syna, známeho fyzika Walthera Kossela (* 1888 –  † 1956).
Melz-sur-Seine

Poloha

Obec má rozlohu 18,5 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Écardenville-la-Campagne

Poloha

Obec má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 401 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luna 14

Popis sondy

Typ E-6LS bol vyrobený ako všetky Luny v konštrukčnom stredisku OKB-1, čo je dnešný RKK Energija v Koroljove.
Hmotnosť sondy bola 1 700 kg, výrobné číslo 113.

Priebeh misie

Štart nosnej rakety Molnija-M so sondou prebehol dopoludnia 7. apríla 1968 z kozmodrómu Bajkonur. Najprv bola vynesená na nízku obežnú dráhu 189-242 km nad Zemou (tiež uvádzaná ako parkovacia). Večer toho istého dňa bola prevedená prvá úprava (korekcie) dráhy, ktorá sa zmenila na viac výstrednú 160-270 km a z nej pokračovala ďalej k Mesiacu rýchlosťou 2,1 km/sec.
K Mesiacu sa dostala po troch dňoch letu večer, brzdiaci motor sa zapol automaticky a sonda zmenšila svoju rýchlosť na 1,2 km za sekundu. Tým sa z nej stala obežnica Mesiaca a začala plniť svoje úlohy z výšky 160-870 km. Do 30. apríla previedla 176 obehov a na Zem odoslala 97 rádiových relácií obsahujúcich namerané hodnoty, ktoré sa týkali mi. gravitačných zmien dráhy, meranie prúdov slnečného a kozmického žiarenia. Po vyčerpaní batérií sonda prestala vysielať.
Montaigut-sur-Save

Poloha

Obec má rozlohu 12,65 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 559 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vilosnes-Haraumont

Poloha

Obec má rozlohu 15,41 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Edinburgh

Vysoké školy

V Edinburghu sa nachádzajú 3 univerzity: Heriot-Watt University, University of Edinburgh, Edinburgh Napier University.
University of Edinburgh (často zvaná v kontexte univerzít len Edinburgh) bola založená v roku 1583 a patrí k najstarším univerzitám v Škótsku po St Andrews, Glasgow, a Aberdeen. 
Heriot-Watt University sa nachádza v západnom Edinburghu, pôvodne založená v roku 1821 ako prvý inšitút pre mechanikov, dostala štatúť univerzity v roku 1996. Je pomenovaná po škótskom vynálezcovi Jamesovi Wattovi a škótskom zlatníkovi Georgovi Heriotovi.
Edinburgh Napier University dostala univerzitný štatút v roku 1992 a bola pomenovaná po Johnovi Napierovi, škótskom vynálezcovi logaritmov. Hlavný campus je Merchiston, ktorý sa nachádza okolo Merchiston Tower, kde žil John Napier. Edinburgh Napier spolu s University of Edinburgh vedú Screen Academy Scotland.

Doprava

Veľká väčšina pamiatok sa v Edinburgu nachádza blízko seba. Hlavné turistické atrakcie Starého a Nového Mesta (Old Town a New Town) pokojne obídete pešo.
Hromadnú dopravu tvorí prevažne autobusová doprava, najväčšími poskytovateľmi sú spoločnosti Lothian a First. Ide o dve nezávisle spoločnosti a teda pre každú si treba kúpiť cestovný lístok samostatne.
V ponuke je však celodenný lístok, ktorý stojí 4 libry (lístok na jednu jazdu výjde na 1,70 libry) a môžete s ním cestovať akýmkoľvek autobusom v meste. (Neplatí na výhliadkové jazdy, autobus na letisko a nočné spoje.)
Výhliadkové autobusy majú rôzne trasy, začínajú a končia však na rovnakom mieste, na Waverley Bridge, ktorá sa nachádza v blízkosti železničnej stanice Waverley na Princes Street.
Čo sa týka taxíkov, najčastejšie ich nájdete pri hypermarketoch, pri železničných staniciach, veľkých námestiach a turistických atrakciách, či pred známymi hotelmi.
Medzinárodné letisko sa nachádza necelých 10 kilometrov západne od mesta.
Bracigovo

Geografia

Mesto leží v kotline v severnej časti Západných Rodop na východe Pazardžickej oblasti približne 6 kilometrov východne od mesta Peštera a 21 kilometrov juhovýchodne od oblastného centra Pazardžiku. Mesto je rozložené na obidvoch brehoch malej riečky Umiška.

História mesta

Pri vykopávkach v meste a okolí sa našli dôkazy osídlenia Trákmi aj prvými Slovanmi. Samotné mesto vzniklo v 16. storočí ako následník Turkami vypáleného a zbúraného mesta Prevren. V priebehu 17. storočia pribudli k pôvodným obyvateľom presídlenci z oblasti pirinského Macedónska (z nevrokopského regiónu) a v priebehu 18. storočia aj presídlenci z egejského Macedónska (z kosturského regiónu).
V priebehu bulharského národného obrodenia v roku 1831 bola otvorená cirkevná škola, v roku 1848 bola otvorená škola so svetským zameraním a neskôr pribudla aj dievčenská škola. Pod vedením Vasila Petleškova bola v roku 1874 otvorená aj národná čitáreň „Trendafil“ a mesto sa tak stalo významným bulharským rodopským kultúrnym centrom.
Bracigovo bolo jedným z najaktívnejších miest v priebehu Aprílového povstania, ktoré sa začalo 21. apríla roku 1876. Napriek relatívne dobrej pripravenosti a vojenskej organizácii, boli bracigovčania po 18 dňoch vzdorovania nútení z dôvodu absolútnej nerovnosti síl pristúpiť na prímerie. Turci nedodržali slovo dané pri dohodnutí prímeria a po odovzdaní zbraní vtrhli do mesta. Zabitých bolo 141 obyvateľov mesta a 252 bolo poslaných do núteného exilu v Anatólii. Vodca povstania v Bracigove, Vasil Petleškov bol dopadnutý a zabitý. Bracigovo bolo oslobodené na začiatku januára roku 1878.

Bracigovská architektonicko-staviteľská škola

Bracigovo bolo v období bulharského národného obrodená známe množstvom významných staviteľských majstrov, ktorí boli pozývaní do mnohých častí Bulharska a postavili množstvo významných stavieb. Typickému štýlu sa začalo hovoriť bracigovská architektonicko-staviteľská škola a je jej venovaná aj najväčšia expozícia bracigovského etnografického múzea.
Medzi najvýznamnejšie stavby postavené bracigovskými majstrami patria napríklad: metropolitný chrám svätej Maríny v Plovdive, katedrála svätej Nedele v Sofii, chrám svätého Jána Krstiteľa v Bracigove, chrám svätého Mikuláša v Karlove, katolícka katedrála svätého Ľudovíta v Plovdive a mnoho ďalších.
Architektonicko-staviteľská tradícia mesta pokračovala aj po oslobodení Bulharska a v roku 1912 tu bola založená architektonicko-staviteľská odborná škola, ktorá funguje dodnes.