google/wiki40b huggingface dataset:
Vodnopólová extraliga mužov 2015/16

Systém súťaže

Po odohraní základnej časti (ZČ) jedenkrát doma a vonku nasledovala pre družstvá na 1. – 4. mieste nadstavbová časť. Nadstavbová časť sa hrala dvojkolovým systémom zápasov doma a vonku. Body po základnej časti sa im nezapočítavali, ani tzv. bonifikačné body za umiestnenie. Za nadstavbovou časťou absolvovali družstvá play-off, hranú na 3 víťazné zápasy. Družstvá, ktoré skončili po ZČ na 5. a 6. mieste, odohrali dvojkolovým systémom zápasov doma a vonku spolu s dvojicou družstiev: VK Žraloci Žilina a KVP Kúpele Piešťany, tzv. B skupinu o dve postupové miesta v nasledujúcej sezóne extraligy.
Nomotetické

Nomotetické je týkajúce sa generalizačnej (zovšeobecňujúcej) metódy, ktorá sa používa v prírodných vedách a budujú sa ňou všeobecné pojmy a zákony . Proti nomotetickému sa kladie idiografické. Termín "nomotetické" zaviedla bádenská škola novokantovstva.
Vocoder

Vocoder (skratka z Voice encoder) je elektronický prístroj na syntézu zvuku a reči. Bol vynájdený americkým inžinierom Homerom Dudleym, ktorý pracoval pre Bell Laboratories.
Vocoder pracuje v dvoch režimoch – analyzujúcom a syntetizujúcom. Vocoder ako hardvér a softvér je používaný predovšetkým ako elektronický hudobný nástroj.
V hudbe ako prvá použila vocoder skupina Kraftwerk v roku 1974 na albume Autobahn. Použitím vocoderu je známa aj skupina Electric Light Orchestra, ktorá v roku 1977 použila vocoder v dvoch skladbách na svojom albume Out of the Blue.

Iní hudobníci, ktorí používali vokodér

Laurie Anderson, Wendy Carlos, Cynic, Daft Punk, Jean Ven Robert Hal, Herbie Hancock, Jean Michel Jarre, Giorgio Moroder, Tangerine Dream, Frank Zappa, Electric Light Orchestra, Matthias Jabs z Scorpions, Stevie Wonder, Afrika Bambaataa, Pink Floyd.
Loxodróma

Loxodróma je krivka na povrchu Zeme, ktorá pretína všetky poludníky pod rovnakým azimutom.
Pri navigácii podľa kompasu podľa pevného magnetického kurzu prebieha dráha práve po loxodróme. Výhodou takejto trasy je jednoduchá navigácia. So vzrastajúcou zemepisnou šírkou a dĺžkou trasy je však trasa po loxodróme dlhšia a zakrivenejšia, než priama trasa po veľkej kružnici (ortodróma).
Vidlochvost ovocný

Opis

Od podobného vidlochvosta feniklového sa odlišuje celkove svetlejším sfarbením, dlhšími ostruhovitými výbežkami a inými tvarmi čiernej kresby na krídlach.Je to jeden z európskych najväčších motýľov.

Výskyt

Vyhľadáva najmä vyslnené stráne s rozptýlenými porastmi trnky a hlohu, prípadne ovocné sady na podobných stanovištiach.

Rozmnožovanie

Samičky kladú vajíčka jednotlivo priamo na živé rastliny, ktorými sú trnka, hloh, čerešňa, hruška, jabloň a ďalšie dreviny z čeľade ružovitých. Húsenice majú zelenú farbu s malými hnedými škvrnami. Vidlochvost ovocný má u nás dve generácie, prezimuje v štádiu kukly. Dospelý motýľ saje nektár z farebných kvetov.

Príčiny ohrozenia

Príčinami jeho ohrozenia sú najmä nadmerná chemizácia, úbytok vhodných stanovíšť a likvidáciu rozptýlenej zelene v našej krajine.

Ochrana

Ochrana spočíva v zachovaní stávajúcich stanovíšť a obmedzení chemizácie v ich okolí.
Vaudoncourt (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tematínske vrchy

Opis

Geologické podložie tvoria karbonáty, najmä svetlé dolomity hronika, ktoré v tejto oblasti zastupuje považský príkrov. Prevažne južná expozícia, dolomitické podložie a nedostatok povrchových vodných tokov spôsobili, že toto územie predstavuje suchý a teplý „ostrov“ medzi karpatskými lesmi. Väčšina vôd v oblasti preniká priepustnými karbonátmi hlbšie do podložia a vyviera na západe pozdĺž považanských zlomov. Útočisko tu našlo xerotermné rastlinstvo a živočíšstvo, ktoré sem preniklo v medziľadových dobách z teplejších oblastí pri Stredozemnom a Čiernom mori. Niektoré druhy sa prispôsobili životu na svahoch pokrytých drobivým dolomitom, iné uprednostnili plytké pôdy, najmä rendziny, ďalšie osídlili spraše, ktoré sem naviali vetry vanúce v ľadových dobách od pevninského ľadovca. V poľadových dobách tu prevládali teplomilné druhy tvorené hlavne dubom plstnatým, iba na extrémnych svahoch prežili druhy typické pre tzv. skalné stepi. Od stredoveku tunajšie spoločenstvá výrazne formoval človek – poľnohospodár, ktorý časť lesov vyrúbal a ostatné využíval ako pastviny. Výrazne sa tak rozšírili otvorené plochy, tzv. holiny a posilnili spoločenstvá skalného bezlesia s mnohými sucho a teplomilnými druhmi rastlín a živočíchov.

Rastlinstvo

Medzi najvzácnejších vyslancov xerotermnej panónskej flóry tu patria kavyle, rumenica Vislaniho, jasenec biely i poniklec veľkokvetý. Severnú hranicu rozšírenia na Považí tu dosahujú lykovec voňavý a divozel červený. Spomedzi sedemnástich druhov vstavačovitých tu patria k najvzácnejším dva teplomilné druhy – modruška pošvatá a červenohlav ihlanovitý. V teplomilných dubinách dominuje dub plstnatý v podraste s drieňom obyčajným.

Živočíšstvo

K najvzácnejším bezstavovcom tu patria kobylka sága stepná a dva druhy veľkých cikád – cikáda jaseňová a cikáda Tibicen plebejus, ktoré v horúcom lete svojím „spevom“ navodzujú atmosféru Stredomoria. K zriedkavým zástupcom hmyzej ríše patria aj mravcolevy a askalafusy. Z množstva motýľov je významný modráčik slovenský, ktorý bol pre vedu objavený a popísaný práve odtiaľto. Zo stavovcov majú v Tematínskych vrchoch stabilné populácie teplomilné druhy plazov – jašterica zelená a užovka stromová, bohatú avifaunu reprezentuje napríklad aj symbol pravých stepí – orol kráľovský.

Súčasné pomery

Nadmerná pastva a odlesňovanie tejto časti Považského Inovca našimi predkami spôsobili eróziu najexponovanejších svahov. Na eróziou ohrozené plochy boli v druhej polovici 20. storočia vysádzané nepôvodné dreviny, ako sú borovica čierna a jaseň mannový, ktoré potláčali domáce dreviny a poškodili unikátne xerotermné biotopy. V súčasnosti spoločné úsilie ochrany prírody a majiteľov a užívateľov lesov vedie k postupnému odlesňovaniu nepôvodných drevín, ukončeniu zalesňovania holín a presadzovaniu výsadby pôvodných drevín, najmä dubov.
Chabournay

Poloha

Obec má rozlohu 5,84 km². Najvyšší bod je položený 110 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 901 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rouvres-la-Chétive

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 483 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 441 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
The Neverhood

Prijatie

The Neverhood dostal dobré recenzie, ale nestal sa komerčným hitom. Okolo 1995 začala adventúram pomaly klesať popularita. Niektoré ďalšie adventúry vytvorené v tomto období (napríklad Grim Fandango) tiež kritici ohodnotili veľmi dobre, ale nepredávali sa. The Neverhood je v Microsoftom vytvorenom rebríčku piatich najnedocenenejších hier sveta.

Pokračovanie

Ako pokračovanie The Neverhood bola v rokoch 1997 - 1998 vydaná pre PlayStation konzolová videohra nazývaná Skullmonkeys. Tá sa už neradí medzi adventúry.

Filmové spracovanie

Bolo zverejnené, že sa pripravuje film na základe The Neverhood v spolupráci s Frederator Films a Doug TenNapelovou réžiou. Jeho uvedenie bolo plánované na rok 2011, no tento projekt bol zrušený.

The Neverhood Hall of Records

The Neverhood Hall of Records (Neverhoodska Sieň záznamov) je 38 obrazoviek dlhá hala, ktorá sa dá nájsť v hre, zaplnená The Neverhood Chronicles (Letopisy Neverhoodu), biblickou náukou vesmíru, v ktorej Neverhood existuje. The Hall of Records je vytvorená zo samozapisujúcej sa modelíny, zapisujúcej históriu na stenu. Táto stena prináleží Quaterovi, ktorého stvoril Otec. Quater, na Otcov prikaz, zaznamenáva históriu. Existuje sedem takýchto stien, patriacich siedmim Quaterovym synom, menovite Ogdilla, Bertbert, Numeron, Ottoborg, Homen, Hoborg a Arven. Jedna z nich je v Neverhoode, v the Hall of Records. Stena prestala zapisovať, keď sa Klogg zmocnil vlády nad svetom.
V neoficiálom ruskom preklade hry boli tieto texty zamenené za humorné príbehy.
The Neverhood Chronicles (napísané Douglasom TenNapelom a Markom Lorenzenom) hovorí príbeh stvorenia vesmíru, v ktorom Neverhood existuje. To predstavuje 8 samostatných kníh na 38 obrazovkách. Kým čítanie textu nie je nevyhnutné na dokončenie hry, prejdenie celej chodby tam a späť nevyhnutné je.
Niektoré charaktery a príbehy nájdené v The Neverhood Chronicles sú nápadne podobné s tými v Biblii. Niektoré veľké časti The Neverhood Chronicles sú napísane v Biblickom štýle.
New Order

Hudobný štýl a odkaz

Hudba skupiny New Order v sebe spája prvky rocku a tanečnej hudby. Zakladajúci člen Peter Hook popísal, že "skupina sa odklonila z hrania chladných a temných skladieb okolo roku 1981 k hraniu elektronickorockových skladieb približne od roku 1982, pričom ich tvorbu inšpirovala nemecká skupina Kraftwerk, americká rocková skupina Sparks, ktorá spolupracovala s producentom Giorgiom Moroderom." Takisto ich ovplyvnila spolupráca Morodera a Donny Summer s názvom „I Feel Love“.
Podľa jedného textu portálu Allmusic, je skupina považovaná za "prvú alternative dance" hudobnú skupinu s ich spájaním "chadného a pochmúrneho post-punku so synthpopom podobným tvorbe skupiny Kraftwerk." Označovaná je tiež tvorbou v žánroch synthpop, post-punk, new wave, dance-rock a electronica.
Skupina silne ovplyvnila tvorbu techno, popových a rockových interpretov ako Pet Shop Boys, 808 State, The Chemical Brothers, The Killers, Arcade Fire či Moby. Sami však boli ovplyvnení interpretmi ako David Bowie, Neu!, Kraftwerk, Cabaret Voltaire či Giorgio Moroder.
Pontécoulant

Poloha

Obec má rozlohu 2,38 km². Najvyšší bod je položený 245 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Languevoisin-Quiquery

Poloha

Obec má rozlohu 4,83 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Gilles-de-la-Neuville

Poloha

Obec má rozlohu 7,09 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 646 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drée

Poloha

Obec má rozlohu 5,14 km². Najvyšší bod je položený 573 m n. m. a najnižší bod 445 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 52 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Éclaires

Poloha

Obec má rozlohu 10,96 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Rapoš

Životopis

Karol Rapoš študoval na učiteľskom ústave v Modre, 1920 vykonal skúšku zo slovenského jazyka na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, 1925 odbornú pre meštianske školy v Banskej Bystrici. Príslušník generácie národných učiteľov, po roku 1918 organizátor slovenského školstva, venoval sa aj publicistike a regionálnej histórii. Učiteľ, riaditeľ meštianskej školy a školský inšpektor v Brezne a v Piešťanoch. Spoluautor učebnice dejepisu, zemepisu a miestopisu Slovenska. Autor monografií, rozprávok, dramatických diel, pedagogických, historických a národopisných článkov. Prekladal z češtiny. Režíroval ochotnícke predstavenia v Banskej Bystrici a v Brezne. Člen a funkcionár kultúrnych a osvetových spoločností.
Toulaud

Poloha

Toulaud má rozlohu 34,73 km². Najvyšší bod je položený 631 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Toulaud má 1687 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Genesis (sonda)

Predchádzajúce výskumy

Sonda Genesis bola po sonde SOHO, satelite TRACE a sonde Ulysses v poradí štvrtá z poslednej doby, ktorá bola zameraná primárne na výskum Slnka. Ako prvá sa pokúsila o zber častíc slnečného vetra. Plánované náklady na projekt Genesis boli 216 miliónov dolárov. Čiastočné pokusy v tomto smere sa uskutočnili v USA a ZSSR 20 rokov predtým so sondami z programov Explorer a Kosmos.

Konštrukcia

Sonda obsahovala na diaľku riadené necelé tri stovky lapačov, ktoré dva roky zbierali častice slnečného vetra. Hmotnosť sondy pri štarte bola 636 kg.

Postup misie

Sonda odštartovala z kozmodrómu Eastern Test Range na Floride 8. augusta 2001 s pomocou nosnej rakety Delta II 7326. V katalógu COSPAR má označenie 2001-034A.
Pristávacie puzdro sondy malo v pláne pristáť v púšti v Utahu s padákmi, ale aby sa zamedzilo poškodeniu, bol pripravený vrtuľník s dlhým zavesenými hákom, ktorý mal sondu zachytiť. Plánované pristátie puzdra sondy sa odohralo 8. septembra 2004. Návratovému puzdru sondy Genesis sa podľa vyšetrovania vinou zlej inštalácie senzorov, poukazujúcich na vstup do atmosféry, neotvoril padák. Zariadenie sa po páde rýchlosťou 311 km/h rozbilo v púšti. Zvyšky puzdra a vzoriek boli prevezené do laboratórií NASA na ďalšie skúmanie. Muselo sa určiť, ku akej veľkej kontaminácii došlo a ako veľká hrúbka materiálu sa musela odstrániť, aby sa vedci dostali na vzorky slnečného vetra nekontaminované nečistotami z miesta dopadu.
Samotná sonda pokračuje ďalej v lete okolo Zeme.
La Varenne

Poloha

Obec má rozlohu 14,35 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 745 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Voillecomte

Poloha

Obec má rozlohu 14,44 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 467 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ibaraki (prefektúra)

Ibaraki (jap. 茨城県 – Ibaraki-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Mito.
Prefektúra má rozlohu 6 095,58 km² a k 1. októbru 2000 mala 2 985 424 obyvateľov.
Slash (žáner)

Slash  alebo tiež lomka (angl. Slash) je subžáner fan fiction. Opisuje romantický alebo sexuálny vzťah medzi predstaviteľmi rovnakého pohlavia, väčšinou mužmi, ktorí sú prevzatí z už známeho diela a v primárnom zdroji majú vzťah bez výslovnej homosexuálnej orientácie. Popis takéhoto vzťahu medzi dvoma hrdinkami sa nazýva aj femslash.
Rovnako ako u všetkých fan fiction aj slash sa delí podľa žánrov, ratingov a fandomu. Obyčajne je rating udelený slashu aspoň  PG-13 bez ohľadu na obsah. 
Prvé príbehy slashu sa stali populárne v kultúre fanúšikov Trekkie Star Trek (Kirk / Spock ). Slash v súčasnosti pokrýva širokú škálu filmov, kníh a televíznych seriálov. V niektorých fandomoch je slash jasne dominantnejší než v iných. Dôvodom je podtext, ktorý slúži ako inšpirácia pre fanúšikov. Slash hrá dôležitú úlohu napríklad v Star Trek: The Original Series (najpopulárnejšia dvojica Kirk / Spock), Star Trek: Voyager, Xena, Lord of the Rings (Pipin / Smieško, Frodo / Sam, ...) , Hercules, Highlander, M * A * S * H, Due South, Stargate - SG-1, Stargate Atlantis, House MD (najpopulárnejšie párovanie House / Wilson) a Harry Potter (najviac sú párovaní Harry / Draco, Harry / Snape, Remus / Sirius, ale počet fanúšikov je taký veľký, že všetky dvojice sú zastúpené často). 
Slash je veľmi dôležitý aj vo fan fiction (otaku) japonských manga a anime, kde je rozdelený do rôznych žánrov šónen-ai a jaoi. V Japonsku sú veľmi populárne mangy s homosexuálnymi prvkami. Veľa máng / anime, ktoré na prvý pohľad žiadne homosexuálne prvky neobsahujú sú urobené tak, že ak fanúšikovia chcú, tak si môžu dobre interpretovať homosexuálny podtext.
Existuje niekoľko špeciálnych označení pre určité druhy slashu, ktoré sú v zozname fan fiction terminológie.
Johannes Blaskowitz

Život

Narodil sa v meste Paterswalde vo Východnom Prusku ako syn luteránskeho pastora. V roku 1894 začal navštevovať vojenskú kadetskú školu. Bojoval v prvej svetovej vojne na východnom i západnom fronte, najprv ako veliteľ roty a práporu, neskôr ako štábny dôstojník. Po skončení vojny počas Weimarskej republiky zostal príslušníkom Reichswehru. Velil ďalej práporu, neskôr pluku. Následne zastával funkcie náčelníka štábu pešej divízie, bol inšpektorom vojenského školstva až do apríla 1935. Necelý rok potom pôsobil ako veliteľ pešej divízie a následne bol preložený do funkcie veliteľa II. armádneho zboru.
V predvečer druhej svetovej vojny v auguste 1939 sa stal veliteľom 8. armády Skupiny armád Juh, ktorá sa zúčastnila útoku na Poľsko, kde jeho jednotky zničili počas bojov na Bzure poľské armády Poznaň a Pomoransko. 20. októbra bol poverený vedením okupačnej armády v Poľsku v rámci Hlavného veliteľstva Východ. V tejto úlohe protestoval proti správaniu jednotiek Waffen-SS a Einsatzgruppen na Poľskom území, za čo znášal kritiku Hansa Franka ako aj „obvinenia“ z prílišnej jemnosti. 14. mája 1940 bol z tejto funkcie odvolaný a preložený k 9. armáde, ktorá bojovala vo Francúzsku. Od júna bol vojenským guvernátorom severného Francúzska. Od októbra 1940 potom až do 2. mája 1944 velil 1. armáde dislokovanej celú dobu v Francúzsku. Následne bol menovaný za veliteľa Skupiny armád G, ktorá sa nachádzala v južnom Francúzsku. Koncom januára 1945 bol poverený vedením Skupiny armád H, avšak už v apríli bol poverený velením nemeckých vojsk v Holandsku tam medzi 5. a 6. májom 1945 v hoteli de Wereld odovzdal kapituláciu nemeckých síl v krajine do rúk generála Charlesa Foulkesa.
Po vojne bol súdený za vojnové zločiny na súde v Norimbergu. Pred vynesením rozsudku spáchal 5. februára 1948 samovraždu tak, že skočil z okna svojej cely.
Simylos z Neapolisu

Simylos (starogr. Σιμύλος) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 248 pred Kr.
Simylos z Neapolisu si na 133. olympijských hrách v roku 248 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Simylos dal 133. olympiáde svoje meno, pretože menom víťazov jednotlivých pretekov tejto disciplíny sa označovali všetky olympiády.
Správu o olympijskom víťazstve Simyla zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Eusébios ešte dodáva, že počas tejto olympiády sa Parti vzbúrili proti Macedóncom; Ich prvým kráľom bol Arsakes, po ktorom nazvali dynastiu následných partských kráľov (Arsakovci). Eusebios zoznam olympijských víťazov vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Magické myslenie

Magické myslenie je myslenie vychádzajúce z možností mágie. Snaží sa použiť nadprirodzené sily na prirodzené účely; je to myslenie archaické, najčastejšie u detí a primitívnych etnických skupín, založené na fantázii a viere v nereálne možnosti. Prejavuje sa vierou v zázračných liečiteľov, amulety, fetiše, maskoty, talizmany a pretrváva v poverách a snároch.
Ports

Poloha

Obec má rozlohu 11,01 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 360 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mária Terézia Habsburská (1638 – 1683)

Pôvod

Mária Terézia sa narodila v prvom manželstve španielskeho kráľa Filipa IV. s Izabelou Bourbonskou. Jej otec bol synom kráľa Filipa III. a jeho manželky Margaréty Habsburskej. Obaja prarodičia z otcovej strany patrili do habsburskej dynastie a ich starí otcovia boli bratia, cisári Karol V. a Ferdinand I. Matka Izabela sa narodila v manželstve hugenotského kráľa Francúzska Henricha IV. a Márie Medicejskej. Jej bratom bol Ľudovít XIII., otec jej neskoršieho manžela.
Mária Terézia sa síce narodila ako ôsmy potomok kráľovského páru, ale mala iba jediného brata, ktorý prežil detstvo.
Nihiru

Geografia

Atol na dĺžku nepresahuje 15 km a na šírku má približne 10 km. Lagúna má celkovú rozlohu 79,5 km², pričom na mnohých miestach sa dvíha v podobe koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine. Voda sa do a z lagúny z okolitého oceánu dostáva ponad útes najmä z juhu a cez úzke a plytké prieplavy aj z ostatných strán. Podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Kaukura, Toau, Faaite, Tahanea a i.), je z južnej strany tvorený zväčša nízkym koralovým útesom, umiestneným iba tesne na úrovni hladiny oceánu a s väčším výskytom súše zo severnej strany.
Do lagúny vedie jediný, umelo prekopaný úzky prieplav pre menšie lode, situovaný na juhozápadnom cípe atolu pri ostrovčeku Niukia. Na tomto mieste je lagúna zároveň veľmi plytká, múr koralov siahajúcich až k hladine vytvára plytký bazén trojuholníkového pôdorysu s rozmerom hrany cca 1 km.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej 205 m pod morskú hladinu. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku 1,73 km a jej vek sa odhaduje na 47,6 až 48,4 mil. rokov.

Dejiny

Pozostatky starovekých sídiel a kultúr je možné nájsť na severných motu, napr. na motu Oneroa.
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol Faddej Faddejevič Bellinsgauzen 13. júla 1820. Atol pomenoval „Nigeri“.
V 19. storočí, keď sa Nihiru stal francúzskym územím, mal asi 50 obyvateľov.

Súčasnosť

Atol je veľmi nízko situovaný, bez výraznejších morfologických či prírodných zaujímavostí. Na väčšine súše, kde je vegetácia schopná rásť a udržať sa, je vysadený kokosovník.
V roku 2012 mal atol podľa sčítania iba 11 obyvateľov, ktorí žijú v jedinej osade atolu Tatake, situovanej na juhozápadnom cípe atolu na ostrovčeku Niukia. Z južného lagúnového bazéna je prekopaný úzky prieplav do zvyšku lagúny pre možnosť plavby člnmi na ostatné ostrovčeky atolu. Obyvatelia sa živia rybolovom a produkciou kopry.

Administratívne a geografické členenie

Geograficky patrí atol Nihiru k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Takume, Raroia a Taenga.
Podunajská rovina

Charakteristika

Je charakteristická minimálnou členitosťou terénu, pričom absolútne výšky sa pohybujú od 107 m n. m. na juhu po 160 m n. m. na severe. Relatívne výškové rozdiely neprekračujú 30 m. Podnebie je teplé a suché, zrážky dosahujú 500 – 600 mm za rok. Veľkú časť Podunajskej roviny zaberá Žitný ostrov.

Polohopis

Podunajská rovina zaberá Žitný ostrov a dolné toky Váhu a Nitry a na území Slovenska susedí na západe s pohorím Malé Karpaty, na severe a východe ju obklopuje Podunajská pahorkatina a južnú hranicu vymedzuje rieka Dunaj. Z miest sa tu nachádza Bratislava, Pezinok, Senec, Šamorín, Sládkovičovo, Galanta, Veľký Meder, Dunajská Streda, Sereď, Šaľa, Kolárovo, Nové Zámky, Hurbanovo a Komárno. Žije tu značná maďarská menšina.

Turizmus

Turisticky a rekreačne sa využívajú vodné toky (Dunaj, Malý Dunaj, Čierna voda, Váh), termálne vody (Senec, Veľký Meder, Sládkovičovo, Dunajská Streda) a lužné lesy. Nachádzajú sa tu viaceré národné prírodné rezervácie.
Stroj

Stroj je zariadenie premieňajúce jeden druh energie na iný druh.
Medzi jednoduché stroje patrí páka, kladka, koleso na hriadeli (všetky sú variantom páky), skrutka, naklonená rovina a klin (všetky sú variantom naklonenej roviny).
Komenského predstava stroja zahrnuje predstavu tvorcu i účelu, na ktorý je stroj skonštruovaný, t. j. predstavu hodinového stroja a hodinára, ktorá postupuje od okazionalistov až k Leibnizovi.
Villeneuve-la-Comtesse

Poloha

Obec má rozlohu 15,9 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 715 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bozkov

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1352.