google/wiki40b huggingface dataset:
Mobilizácia (vojenstvo)

Mobilizácia (z lat. rozhýbanie) je príprava armády, obyvateľstva alebo celého štátu (najmä ekonomiky) na vojnový konflikt príp. inú mimoriadnu udalosť, teda ich uvedenie do vojenskej pohotovosti. Najčastejšie zahŕňa najmä hromadné povolávanie veľkej časti (čiastočná mobilizácia) alebo všetkých vojakov (všeobecná mobilizácia) v zálohe do armády.
Mobilizuje sa armáda, logistika a ekonomika na zaistenie potrieb a zdrojov pre vedenie ozbrojeného boja.
Kluknava

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1304, kedy sa spomína ako „CLICHNO“. V roku 1316 sa už spomína ako CLUCHNOW-CLYCHNOW,v roku 1336 ako KLUKNOW,v roku 1786 ako KLUKNAWA a v roku 1920 ako KLUKNAVA.
Slovenské meno má podľa kľuky Hornádu, ktorá je zavinená Dolinským potokom, ktorý obcou preteká. Kluknava ako samostatná obec vznikla na základoch staršej Richnavy.

Turistika

Okolité lesy ponúkajú návštevníkom možnosť oddýchnuť si v peknom príjemnom prostredí. Z obce je možnosť výstupu na Roháčku (1 028 m n. m.), kde je postavená poľovnícka chata, v ktorej je možnosť ukrytia pred nepriazňou počasia. Každoročne sa organizuje výstup na tento vrch Čiernej hory.
Malé Heraltice

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1377.
Alkménor

Alkménor (iné názvy: Alkménór, Alkmenor; starogr. Ἀλκμήνωρ – Alkménor/iný prepis Alkménór, lat. Alcmenor) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho arabskej manželky.
Alkménor bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Alkménorovi potom za manželku vybrali Hippomedousu, dcéru Danaa a jednej z jeho manželiek Hamadryád, podľa antického autora Apollodora z Atén, Foiby, alebo Atlanteie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Anakreón z Teosu

Biografia

Anakreón pochádzal z maloázijského iónskeho mesta Teos. Okolo roku 540 pred Kr. pred blížiacimi sa Peržanmi volil ako väčšina obyvateľov Teosu odchod do Abdéry, mesta v Trákii, kde sa usadil. Abdéru založenú v 7. storočí gréckymi usadlíkmi z Klazomenai, neskôr dobytú Trákmi, tak opäť ovládli Gréci. Anakreón sa vo svojej novej vlasti dal na vojenskú kariéru, ale ako vojak nebol úspešný, preto odišiel na ostrov Samos, na dvor tyrana Polykrata a po jeho zavraždení (522 pred Kr.) do Atén, kde žil a tvoril pod záštitou tyrana Hipparcha.
Dokonca aj po Hipparchovej vražde v roku 514 pred Kr. sa básnik tešil popularite v Aténach, čo dokazovala aj prítomnosť jeho sochy na aténskej Akropole. Písomnú správu o jeho soche nám zanechal staroveký cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „Ale Periklova socha stojí inde a blízko sochy Xanthipovej stojí Anakreón z Teosu, ktorý prvý po lesboskej Sapfó skladal básne väčšinou s milostným obsahom. Stvárnený je ako človek, spievajúci vo vínnom opojení.“ Po Hipparchovej smrti sa Anakreón zrejme vrátil do svojho rodného mesta Teos, kde podľa epitafu pripísanému jeho priateľovi Simónidesovi zomrel a bol pochovaný. Podľa iných zdrojov zomrel vo vysokom veku v Abdére.

Odraz v kultúre

Post-klasickí grécki spisovatelia v rôznych obdobiach zo zachovanej básnickej tvorby Anakreóna vytvorili Anakreontiu, zbierku asi 60 krátkych básní, ktorú po prvýkrát publikoval francúzsky hellenista Henri Estienne ako dielo od Anakreóna v roku 1554. To malo veľký vplyv na renesančnú francúzsku poéziu (neskôr i na celoeurópsku poéziu). Slovo Anakreontický (Anacreontics) bolo po prvýkrát použité v Anglicku v roku 1656 anglickým básnikom a esejistom Abrahamom Cowleym, aby ním označil metrum veršov, ktoré údajne starogrécky básnik používal (grécky verš sa neopieral o prízvuk, ale o dĺžku - počet dlhých a krátkych slabík. Napr. existovalo dlhé é (éta), ktoré tvorilo dlhé slabiky, a krátke e (epsilon), ktoré bolo súčasťou krátkych slabík.). Anakreon sám, treba poznamenať, používal i iné lyrické metrá (napr. jamb).
Montpinier

Polohopis

Montpinier má rozlohu 7,6 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Montpinier má 172 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kostol svätého Štefana Kráľa (Rudiny)

Dejiny

Kostol sa po prvýkrát spomína v roku 1429 v Žilinskej knihe. Podľa archeologických výskumov (v roku 1995 a 2000) bol kostol postavený začiatkom 13. storočia a v jeho okolí sa nachádzalo šesť alebo sedem stredovekých osád, známych ako terra de Selinan.
V roku 1762 zmenila vzhľad kostola rozsiahla baroková prestavba, ktorá premiestnila pôvodný vstup z južnej strany na západnú, strop bol nahradený klenbami a malé románske okná boli zamurované a nahradili ich veľké, barokové.
Unikátne sú aj maľby apoštolov v interiéri, datované približne do roku 1260, podobné tým, aké môžeme nájsť v inkubániách z 12. storočia. Mladšie maľby predstavujú uhorských kráľov, sv. Ladislava, sv. Imricha, sv. Štefana a sv. Alžbetu. Pri výskumoch bolo objavených aj 15 kostrových hrobov zo 17. – 18. storočia.
V areáli kostola sa nachádza aj Kaplnka Božieho Tela z konca 14. a začiatku 15. storočia, ktorá slúžila ako kostnica. V jej okolí a interiéri sa našlo až 80 kostrových hrobov datovaných od 12. do konca 19. storočia (najmladšia minca je z roku 1899). V nich sa našlo viacero mincí, dva železné kosáky, hlavica richtárskej palice a bronzový prsteň s nápisom IOACIVE z približne 12. – 13. storočia. Nápis môže byť skratkou latinského Ioannes cives (občan Ján).
Kostolík aj areál sú v pomerne dobrom stave. Sú prístupné počas bohoslužieb a kultúrnych podujatí, alebo na objednávku. V noci je osvetlený.
Wang Ja-pching

Životopis

Narodila sa v meste Jen-tchaj vo východočínskej provincii Šan-tung. V roku 1997 sa stala vojenskou pilotkou a v Leteckých silách čínskej ľudovej armády dosiahla hodnosti kapitána, má nalietaných vyše 1 600 hodín.
V rokoch 2009 – 2010 sa zúčastnila 5. výberu čínskych kozmonautov, ktorým v marci 2010 úspešne prešla a spolu s Liou Jang tak prvýkrát rozšírili oddiel čínskych kozmonautov o ženy. V roku 2012 bola menovaná ako Liouovej náhradníčka pre let Šen-čou 9.
Vlastného letu do vesmíru sa dočkala už nasledujúci rok, keď sa v júni 2013 na lodi Šen-čou 10 zúčastnila spolu s kozmonautmi Nie Chaj-šengom a Čang Siao-kuangom vyše 14 dňovej expedície na stanicu Tchien-kung 1. Počas letu sa stala známa hlavne tým, že z jej paluby viedla unikátnu naživo vysielanú edukačnú prednášku pre žiakov základných a stredných škôl.
Arthur B. McDonald

Životopis

V roku 1965 absolvoval štúdium fyziky na Dalhousie University, doktorát získal na Kalifornskom technologickom inštitúte. V rokoch 1970 až 1982 pôsobil ako výskumný pracovník v nukleárnych laboratóriách Chalk River severozápadne od Ottawy. Potom bol až do roku 1989 profesorom fyziky na Princetonskej univerzite. Od tej doby vedie oddelenie výskumu na kráľovninej univerzite v Kingstone. V roku 2011 mu Kanadská kráľovská spoločnosť udelila Medailu Henryho Marshalla Toryho za výnimočný vedecký prínos.
Lajo

Poloha

Obec má rozlohu 18,58 km². Najvyšší bod je položený 1 436 m n. m. a najnižší bod 1 064 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cuiry-Housse

Poloha

Obec má rozlohu 8,54 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sassenay

Poloha

Obec má rozlohu 18,91 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 532 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemecký drôtosrstý stavač

Vzhľad

Nemecký drôtosrstý stavač je ušľachtilý, harmonický pes so stavbou tela zodpovedajúcou požadovanému výkonu.

Temperament

Nemecký drôtosrstý stavač je typický pracovný pes s vynikajúcimi loveckými vlohami a ochotou pracovať. Je to vyrovnané plemeno, dobre ovládateľné a cvičiteľné. Je to dôstojný a inteligentný pes. Keďže je to výlučne pracovné plemeno, nehodí sa na chov výlučne ako rodinný pes.

Pôvod

Nemecký drôtosrstý stavač bol vyšľachtený v Nemecku v 19. storočí z nemeckého ostrosrstého stavača, pudelpoitra a francúzskeho drsnosrstého stavača.
La Flèche (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 74,21 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 15 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liouc

Poloha

Obec má rozlohu 9,64 km². Najvyšší bod je položený 443 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcq-en-Ostrevent

Poloha

Obec má rozlohu 6,27 km². Najvyšší bod je položený 69 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 543 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Germ

Poloha

Obec má rozlohu 12,55 km². Najvyšší bod je položený 2 683 m n. m. a najnižší bod 1 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 48 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Medziansky potok (prítok Paťovského potoka)

Prameň

Pramení na styku geomorfologických celkov Šarišská vrchovina a Spišsko-šarišské medzihorie, juhozápadne od obce Medzany, na severovýchodnom svahu Hložia (442,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 370 m n. m.
Hikueru

Geografia atolu

Jeho lagúnu spájajú vonkajším oceánom, s výnimkou jedného umelo vytvoreného prieplavu pre lode, iba plytké a nesplavné útesové prieplavy, prerušované piesočnými presypmi a malými "motu". Prstenec atolu je najmä zo severovýchodnej menej zaoblenej časti tvorený takmer súvislým pásom zeme s vegetáciou, ktorého výška nepresahuje 2,5 m nad hladinou oceánu.
Z geologického hľadiska je to koralový atol na vrchole podmorskej sopky, ktorá je iba tesne pod hladinou. Tá má z oceánskeho dna na výšku 1,66 km a jej vek sa odhaduje na 47,6 až 48,6 mil. rokov.

História

Prvá písomná zmienka je od Louisa Antoine de Bougainville z roku 1768. Atol pomenoval Melville Island. Neskôr ho navštívil aj Domingo Boenechea, záznam je datovaný na 31. októbra 1774 a atol pomenoval San Juan. Za ním 3. marca 1826 nasledoval britský kapitán Frederick William Beechey a napokon 29. marca 1837 atol dosiahol aj britský objaviteľ Edward Belcher.
V 19. storočí sa ostrov stal francúzskym územím. Vtedy (okolo roku 1850) tu žilo cca 30 domorodých obyvateľov.
V roku 1903 sa oblasťou prehnal hurikán a celý atol spustošil. Atol zaliali 12-metrové vlny a pripravili o život 377 obyvateľov.

Ekonomika

Vegetáciu tvoria zväčša kokosové palmy, ktoré tam boli po hurikáne v 1903 vysadené zámerne kvôli zalesneniu atolu a ťažbe kopry.
Ekonomika atolu v súčasnosti okrem produkcie kopry profituje z perlových fariem a turizmu kvôli a prirodzenému výskytu perlorodiek. Atol je známym centrom pre prístrojové potápanie.

Administratívne začlenenie

Atol je centrom rovnomennej komunity, spoločne s atolmi Reitoru, Marokau, Ravahere a Tekokota.
Tresques

Poloha

Obec má rozlohu 17,9 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 789 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seigny

Poloha

Obec má rozlohu 7,99 km². Najvyšší bod je položený 395 m n. m. a najnižší bod 221 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Cellette (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 803 m n. m. a najnižší bod 538 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 161 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pustá Ves

História

Počas 2. svetovej vojny sa v obci a jej okolí usadili vojnoví utečenci českého a židovského pôvodu. Od 29. augusta 1944 sa práve Pustá Ves stala centrom združenia partizánov. Miestni obyvatelia sa starali o obživu, uniformy a pomáhali pri prevozoch zbraní pre partizánov. Po skončení vojny obec získala uznanie hrdinstva „červenej hviezdy“.
Kopanica Pustá Ves bola do roku 1958 súčasťou mestečka Vrbové – rodiska slávneho cestovateľa a bádateľa Mórica Beňovského. Od roku 1958 sa stala súčasťou obce Prašník.
V Pustej Vsi na kopci nad rovnomenným rybníkom sa nachádza cintorín povstalcov obkolesený rozľahlým amfiteátrom. V amfiteátri je možné navštíviť malé múzeum protifašistického odboja. Každoročne sa 29. augusta konajú oslavy s cieľom pripomenúť históriu a pamiatku na toto obdobie. Súčasťou osláv sú exhibičné ukážky bojov, kladenie vencov na pamätník odboja, zapálenie vatry či rôzne folklórne vystúpenia.

Okolie

V okolí obce je množstvo turistických trás. Vyhľadávanou turistickou doménou je prírodná pamiatka Veľká pec, 15 metrov dlhá jaskyňa z obdobia paleolitu), a jej sestra – Malá Pec, ktorú tvorí skalná brána vytvorená v pieskovci.
Černovický hájek

Geológia

Podložie tvoria treťohorné bádenské íly, na ktorých sú uložené naplaveniny nivy rieky Svitavy a Černovického potoka (štrkopiesky pleistocénneho veku a hliny holocénneho veku). Pôdy reprezentujú pseudoglejový glej a typická fluvizem.

Flóra

Z drevín je dominantná jelša lepkavá, ďalej sú zastúpené dub letný, jaseň štíhly, brest väzový alebo topoľ biely, cudzorodým prvkom je javorovec jaseňolistý, medzi kríkmi je rozšírená najmä baza čierna. Mokraďové rastlinstvo zastupuje záružlie močiarne, kosatec žltý, ostrica ostrá, praslička močiarna, na suchších miestach cesnak medvedí, chochlačka dutá, áron karpatský, kruštík širokolistý. Z priestoru výstavby tretej Novomlynskej nádrže bola do hájika presadená bleduľa letná.

Fauna

Z mokraďových druhov je to vijačka prúžkovaná (Cryptoblabes bistriga), kvetnatka čerkáčová a kôrovka jelšová, hniezdi tu kúdeľníčka lužná, slávik, muchár sivý, vlha obyčajná, žlna zelená alebo krutohlav hnedý.
Beaulieu (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 3,15 km². Najvyšší bod je položený 175 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Porúbka (okres Žilina)

Polohopis

Obec leží v Žilinskej kotline na terasovitých náplavoch rieky Rajčianky v nadmorskej výške okolo 350 m n. m.. Rozkladá sa po oboch stranách cesty I/64 (smer Prievidza) a jej katastrálne územie má rozlohu 376 ha. Nachádza sa asi 10 km južne od krajského mesta Žilina, najbližším mestom sú Rajecké Teplice, vzdialené 5,5 km juhozápadne. 
Západným okrajom preteká rieka Rajčanka a jej ľavým nábrežím vedie aj železničná trať Žilina – Rajec. Nad traťou strmo vystupujú Skalky, podcelok Súľovských skál, východne sa terén dvíha miernejšie a pokračuje Žilinskou pahorkatinou. Severným i južným smerom pokračuje málo zvlnený terén riečnej nivy. Južne od obce sa pri Turskej skale začína Rajecká kotlina.
V okolí je povrch väčšinou tvorený z mäkkých, málo odolných súvrstviacich ílovcov a pieskovcov centrálneho karpatského plyšu. V okolí obce rastie niekoľko druhov vzácnych a chránených druhov rastlín, z drevín prevláda smrek a buk.

Symboly obce

Erb obce má podobu modrého štítu s vyobrazením striebro-krídleho anjela v zlatej tunike so zlatou prilbicou, zdobenou červeným chocholom so sklopeným mečom v pravej ruke a štítom s červeným krížom v ľavej ruke, víťazne stojacom na hadovitom drakovi.
Vlajka pozostáva s 9-tich pozdĺžnych pruhov vo farbách (v postupnosti) - modrá, biela, žltá, modrá, červená, modrá, žltá, biela, modrá. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t.j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Dejiny

Prvá písomná správa o osídlení obce je z roku 1362, keď bola Porúbka zahrnutá do Lietavského panstva. Obec patrila zemianskym rodinám Praznovských a Egresyovcov a od roku 1439 panstvu Strečno až do 18. storočia. Osídlenie sa formovalo pozdĺž vodného toku Rajčianky a cesty, neskôr sa zástavba rozširovala okolo miestnych ciest a potoka Ušianky. 
V roku 1598 bol v obci postavený mlyn a 7 domov, v roku 1720 v nej žilo 8 daňovníkov. V roku 1784 mala Porúbka 20 domov, 22 rodín a 175 obyvateľov a k obci patril majer Podhradek. V roku 1828 to bolo 23 domov a 255 obyvateľov, ktorí sa zaoberali chovom oviec, rožného statku, spracovaním dreva a prácou na píle. 
V roku 1899 vzhľad krajiny zmenila vystavaná železničná trať Žilina – Rajec a v Porúbke bola vybudovaná železničná zastávka. V roku 1930 mala obec už 59 domov a 402 obyvateľov a populačné maximum dosiahla v roku 1961, keď dosiahla počet 504 obyvateľov v 126 obývaných domoch.
V roku 1936 bola obec plne elektrifikovaná a súčasne vybudovaná cesta zo Žiliny do Rajca. Po druhej svetovej vojne občania svojpomocne postavili kultúrny dom a prestavali zvonicu, ktorá slúži ako kaplnka. Obec bola v roku 1960 pričlenená k Lietavskej Lúčke, neskôr bola súčasťou Žiliny. Od roku 1990 je samostatnou obcou.
Les Menus

Poloha

Obec má rozlohu 11,81 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Livré-sur-Changeon

Poloha

Obec má rozlohu 26,37 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 612 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Serres-Sainte-Marie

Poloha

Obec má rozlohu 9,49 km². Najvyšší bod je položený 252 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 451 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Nicolas-de-la-Taille

Poloha

Obec má rozlohu 9,25 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 376 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barrettali

Poloha

Obec má rozlohu 18,07 km². Najvyšší bod je položený 1 160 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Gostoni

Životopis

Ľud. a strednú školu navštevoval v Banskej Bystrici, študoval na Učiteľskom ústave v Lučenci. Učiteľ v Očovej, 1877-1914 v Ľubietovej. V roku 1901-1904 uverejnil v Horňanského Slov. novinách okolo 50 prekladov, najmä z maď., rus., nem., portugal. a srb. literatúry od autorov rozličnej kvality.
Loučka (okres Olomouc)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1300.
Chatignonville

Poloha

Obec má rozlohu 5,13 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kopičácký rybník

Ochrana

Predmetom ochrany sú biotopy a populácie vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Je súčasťou Vtáčej oblasti Žehuňský rybník - Obora Kněžický.

Popis oblasti

Najvzácnejšou rastlinou, ktorá v lokalite rastie, je červenavec trávolistý, ktorý rastie v Česku na menej ako 10 miestach. V roku 2008 bol pre Česko v biotope znovuobjavený európsky významný mäkkýš kotúľka štíhla.
Quesito

Quesito (výslovnosť /kesíto/) je sladké syrové pečivo z Portorika. Základom je sladké lístkové cesto. Z neho sa vytvarujú bochníky, ktoré sú naplnené syrom zmiešaným s vanilkou, cukrom a vajcami. Syrová zmes tiež môže obsahovať tropické ovocie, najčastejšie guajavu a papáju. Pečivo je potom obalené v karameli a pečené. Quesita sú najčastejšie predávaná v pekárstve a v špeciálnych obchodoch nazývaných "bomboneras".
Eynesse

Poloha

Obec má rozlohu 7,59 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 575 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sigale

Poloha

Obec má rozlohu 5,62 km². Najvyšší bod je položený 1 108 m n. m. a najnižší bod 327 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Simon Newcomb

Životopis

Simon Newcomb sa ako 19-ročný presťahoval do USA a autodidaktickou formou si osvojil znalosti vyššej matematiky a astronómie. V roku 1858 urobil skúšku na Lawrence Scientific School na Harvardovej univerzite. V roku 1861 sa stal astronómom a profesorom na observatóriu námorníctva vo Washington D.C., kde sa zaoberal pohybom planét a orientáciou podľa nich. Je po ňom pomenovaný mesačný kráter Newcomb a kráter na Marse Newcomb. V roku 1881 prvýkrát sformuloval Benfordov zákon.
Žáner (umelecký druh)

Žáner (franc. genre – druh ← starogr. γένος – genos) je skupina umeleckých diel či spôsobov vyjadrovania, ktoré majú určité rovnaké znaky (kompozičné, tematické, formové a iné).
Literárne žánre skúma genológia. V umení mávajú žánre neurčité kategórie bez pevných hraníc a sú určené predovšetkým zažitými konvenciami. Veľa diel pritom spadá do viacerých žánrov a kombinuje tieto konvencie.
Chrám Narodenia Pána

Vznik

Predstavuje jedno z najsvätejších miest kresťanov. Je to najdlhšie neprestajne fungujúci kresťanský kostol na svete.
Výstavbu kostola začal Konštantín Veľký s matkou Svätou Helenou v roku 327. Kostol sa postavil v blízkosti jaskyne, ktorá je podľa tradícií považovaná za miesto narodenia Ježiša Nazaretského. Kostol dokončili v 339 ale počas samaritánskeho povstania v 6. storočí vyhorel. V roku 565 Byzantská ríša postavila nový kostol, ktorý rešpektoval architektúru toho prvého. Od dokončenia sa kostol viackrát rozšíril. Boli k nemu dostavané aj výrazné
V roku 2012 bol kostol zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO (spolu s ostatnými pamiatkami v lokalite). Zároveň patrí medzi dedičstvo v ohrození, pretože budovu narúša prienik vody.
Saint-Étienne-de-Serre

Poloha

Saint-Étienne-de-Serre má rozlohu 16,52 km². Najvyšší bod je položený 974 m n. m. a najnižší bod 271 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Étienne-de-Serre má 210 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sost

Poloha

Obec má rozlohu 32,05 km². Najvyšší bod je položený 1 958 m n. m. a najnižší bod 710 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kyselina maslová

Chemické vlastnosti

Kyselina maslová je mastná kyselina, ktorá sa vo forme esterov vyskytuje v živočíšnych tukoch a rastlinných olejoch. Triacylglycerol kyseliny maslovej tvorí 3 až 4% masla. Pri žltnutí masla sa kyselina maslová hydrolýzou uvoľňuje z väzby na glycerole a spôsobuje nepríjemný zápach takého masla.
Kyselina maslová je dôležitým členom podskupiny mastných kyselín nazvanej mastné kyseliny s krátkym reťazcom (ide o najnižšiu mastnú kyselinu vyskytujúcu sa v tukoch). Je to slabá kyselina s pKa 4,82, podobnou kyseline octovej s pKa 4,76. Podobná sila týchto kyselín vychádza z ich spoločnej koncovej štruktúry -CH₂COOH. Čistá kyselina maslová má molaritu 10,9.
Kyselina maslová je olejovitá bezfarebná kvapalina ľahko rozpustná vo vode, etanole a dietylétere. Možno ju oddeliť z vodnej fázy saturáciou soľami (vysolovaním), napríklad chloridom vápenatým. Dichróman draselný a kyselina sírová ju oxidujú na oxid uhličitý a kyselinu octovú, zásaditý manganistan draselný ju oxiduje na oxid uhličitý. Vápenatá soľ, butyrát vápenatý Ca(C₄H₇O₂)₂·H₂O, je ako jedna z mála pevných látok menej rozpustná v horúcej vode ako v studenej, túto vlastnosť má napríklad ešte hydroxid vápenatý.
Kyselina maslová má štrukturálny izomér nazvaný kyselina izomaslová (2-metylpropanová).
Neuvy-Saint-Sépulchre (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 35,11 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 677 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE