Dassault Rafale

Vznik a vývoj

V roku 1975 začali francúzske vzdušné sily a námorníctvo hľadať jediného nástupcu za svoje rôznorodé letky, ktoré v tej dobe zastupovali napr. stroje typu Sepecat Jaguar alebo Super Étendard. S cieľom znížiť náklady na vývoj a zvýšiť šance pri predaji do zahraničia, zahajuje Francúzsko v roku 1983 spolu s ďalšími krajinami program FEFA (Future European Fighter Aircraft). Na programe vývoja budúceho európskeho stíhacieho lietadla začalo okrem Francúzska pracovať ešte Taliansko, Nemecko, Británia a Španielsko. V roku 1984 sa Francúzsko chcelo ujať vedúcej úlohy pri realizácii projektu. Predložilo taktiež požiadavku, skonštruovať lietadlo tak, aby bolo možné jeho nasadenie aj na lietadlovej lodi. Keďže sa Francúzsko nedokázalo s partnermi dohodnúť na uvedených požiadavkách, opúšťa v roku 1985 program FEFA, z ktorého neskôr vzišiel Eurofighter Typhoon. 
Francúzi začínajú pracovať na vývoji lietadla samostatne a už v júli 1986 vzlieta prvý prototyp od firmy Dassault. Spočiatku bol prototyp vybavený motorom General Electric F404-GE-400 z lietadla F/A-18 Hornet. Až v máji 1990 bol nahradený francúzskym motorom Snecma M88, ktorý sa stal pohonnou jednotkou aj sériovo vyrábaných strojov. 
Po skončení studenej vojny dochádza vo Francúzsku, tak ako i v mnohých iných západoeurópskych krajinách, ku škrtom výdavkov na zbrojný priemysel. Táto situácia sa síce podpísala na časovom sklze vo vývoji, ale i napriek tomu je Rafale v roku 2001 úspešne dokončený a zaradený do francúzskej armády.

Drak

Konštrukcia s delta krídlom a kačacími plochami robí Rafale veľmi obratným lietadlom, schopným zniesť preťaženie od -3.6g až do 9 g. Lietadlo je navrhnuté ako prirodzene nestabilné, avšak vďaka systému fly-by-wire dosahuje vynikajúcich letových schopností.
Hoci nepatrí do kategórie „stealth“ stíhačiek, bol Rafal navrhnutý s ohľadom na čo najväčšie zníženie radarového odrazu a tepelnej stopy. Radarový odraz stroja sa podarilo redukovať hlavne špeciálnym tvarovaním draku a použitím kompozitných materiálov (70% plochy lietadla).

Kokpit

V kokpite je využitý koncept HOTAS (Hands-On-Throttle-And-Stick), t.j. najdôležitejšie ovládacie prvky sú umiestnené na plynovej a riadiacej páke.
Sedadlo je naklonené smerom dozadu pod uhlom 29°, aby bol pilot schopný lepšie znášať vysoké preťaženia pri náročnom manévrovaní. 
Informácie, získané zo senzorov lietadla, sú zobrazované prostredníctvom HUD displeja (head-up display) a troch multifunkčných farebných displejov. V závislosti na preferencii pilota môže byť využitý taktiež displej integrovaný do prilby, určený na zameranie cieľa.

Avionika

Zhruba prvých 100 sériovo vyrobených stíhačiek Rafale bolo vybavených radarom RBE2 od firmy Thales. V októbri 2012 sa však Rafale stal prvou európskou stíhačkou, vybavenou radarom typu AESA (Active Electronically Scanned Array). Je to moderný radar s aktívnym elektronickým vychylovaním lúča a nesie označenie RBE2 AA. Radar by mal byť schopný vyhľadať cieľ s radarovým odrazom 3m² až na 200 km a sledovať ho na 167 km. Systém RBE2 AA by mal byť schopný navádzať rakety až na 8 cieľov súčasne a má mať horizontálne uhlové pokrytie +/- 70ᵒ. 
Okrem radaru pomáha lietadlu Rafale pri vybojovaní vzdušnej nadvlády ešte systém pasívnych senzorov. Je nazvaný OSF (Optronique Secteur Frontal) a bol vyvinutý taktiež spoločnosťou Thales. Ako už z názvu vyplýva, ide o elektro-optický systém, integrovaný v prednej časti lietadla. Môže pracovať buď na viditeľnej  alebo na infračervenej vlnovej dĺžke. To umožňuje pilotovi identifikáciu vzdušných cieľov a nasadenie tepelne navádzaných striel aj mimo vizuálnu vzdialenosť.
Rafale má integrovaný obranný systém s názvom SPECTRA, ktorý je spoločným produktom firiem Thales a MBDA. Ide o komplexný systém ochrany pred vzdušnými a pozemnými hrozbami. SPECTRA dokáže spoľahlivo detegovať, identifikovať a lokalizovať hrozbu na dlhú vzdialenosť. To umožňuje pilotovi okamžite vybrať najúčinnejšie obranné opatrenie založené na kombinácii radarového rušenia, vypúšťaní infračervených alebo radarových klamných cieľov, prípadne vykonať únikový manéver.

Intervencia v Afganistane

Prvá misia prebehla 12. marca 2007 a už 28. marca došlo k bombardovaniu pozemných cieľov bombami GBU-12.

Intervencia v Líbyi

Dňa 19. marca 2011 zahájili francúzske Rafale prieskumné operácie a ich prvými cieľmi sa stalo delostrelectvo v okolí mesta Bengázi. Dňa 24. marca 2011 zničil jeden Rafale ľahké útočné lietadlo G-2 Galeb, stojace na pristávacej dráhe. Raz boli použité taktiež strely Storm Shadow a to proti líbyjskej leteckej základni Al Jufra.

Intervencia v Mali

Dňa 13. januára 2013 bombardovali štyri lietadlá Rafale výcvikové tábory, sklady a zariadenie povstalcov v meste Gao.

Intervencia v Iraku

Dňa 18. septembra sa lietadlá Rafale pripojili k americkým útokom na logistický sklad a pozície bojovníkov Islamského štátu v blízkosti mesta Zuma.

Intervencia v Sýrii

Dňa 8. septembra 2015 začali francúzske Rafale podnikať prieskumné lety nad Sýriou, s cieľom zhromaždiť informácie o Islamskom štáte. 19. septembra zahájilo francúzske letectvo v Iraku operáciu Chammal, čo je súhrnný názov pre boj proti Islamskému štátu v Iraku a Sýrii. 27. septembra podniklo päť lietadiel Rafale prvý nálet v Sýrii, kde zničili tréningový tábor neďaleko mesta Džaláa. O život prišlo 30 príslušníkov extrémistickej organizácie Islamský štát. Francúzsko podniklo 9. októbra ďalšie nálety na tréningový tábor ISIL, počas ktorých zahynulo šesť militantov. Francúzske lietadlá zničili 3.1.2016 v Sýrii ďalší objekt východne od mesta Aleppo. Štyri stíhačky Rafale vzlietli zo základne Al Dhafrah v Spojených arabských emirátoch a terčom ich náletov bola budova, ktorú extrémisti zo skupiny IS využívali na výrobu rakiet a skladovanie zbraní. Pri bombardovaní boli použité strely s plochou dráhou letu SCALP, známe tiež pod názvom Storm Shadow.