google/wiki40b huggingface dataset:
Mattias Öhlund

Klubový hokej

Mattias Öhlund je obranca. Je 191 cm vysoký a váži 100 kg (údaj z roku 2006). V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1994/95 za Lulea HF v švédskej Elitserien. V roku 1994 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo Vancouver Canucks už v prvom kole ako 13. v celkovom poradí. Na ľad NHL sa v drese Vancouveru s číslom 2 dostal po prvýkrát v sezóne 1997/98. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 odohral dva zápasy za Lulea HF. Na sezónu 2005/06 má uzavretú zmluvu na 3,5 milióna dolárov. V sezóne 2009 – 2010 prestúpil do klubu Tampa Bay Lightning, kde podpísal sedem ročnú zmluvu za 26,25 milióna dolárov.

Reprezentácia

Mattias Öhlund získal so švédskou reprezentáciou striebornú medailu na majstrovstvách sveta v roku 1997, zlatú medailu v roku 1999 a bronzovú medailu v roku 2001. Reprezentoval Švédsko aj na zimných olympiádach v roku 1998, 2002 a 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 2.

Zimné olympijské hry 2006

Švédsko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne zlaté olympijské medaily. Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2. Mattias Öhlund sa vo štvrťfinálovom zápase proti Švajčiarsku zranil a na posledné dva zápasy nenastúpil. Napriek tomu, že odohral za Švédsko na olympiáde 6 zápasov, nebola mu odovzdaná zlatá medaila.
Latour-de-France

Poloha

Obec má rozlohu 13,94 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 059 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sakristián

Podsakristiáni

Podsakristiáni, podkostolníci alebo custósi sú asistenti sakristiána. Malo by tiež ísť o kňazov, ale bežná prax je taká, že túto fuknciu väčšinou vykonávajú laici.
Quartier des Halles

Quartier des Halles (štvrť Hál) je 2. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 1. obvodu.
Má rozlohu 41,2 ha a je vymedzená ulicami Rue de Rivoli na juhu, Rue du Louvre na západe, Rue Étienne-Marcel na severe a Boulevard de Sébastopol na východe.
Štvrť bola pomenovaná po starej tržnici Les Halles (slovensky haly), na mieste ktorej vzniklo v 70. rokoch 20. storočia obchodné a kultúrne centrum Forum des Halles s rovnomenným parkom a rozsiahlou podzemnou stanicou RER Châtelet – Les Halles, ktoré sú prirodzeným stredom štvrte.
Chantyjsko-Mansijsko

Chantyjsko-Mansijsko, dlhý tvar Chantyjsko-mansijský autonómny okruh, je ruský autonómny okruh.
Má rozlohu 523 100 km² a žije tu 1 432 817 obyvateľov.
Administratívne centrum je Chanty-Mansijsk, kde žije 53 953 obyvateľov, nie je to však najväčšie mesto regiónu, čím je Surguť (285 027), ďalšími veľkými mestami sú Nižnevartosk (239 044) a Neftejugansk (107 830).
Pochádza odtiaľto väčšina ruskej ropy, čím je región ekonomicky pomerne dôležitý.
Jozef Wagner

Životopis

Základné vzdelanie získal v Trenčíne, študoval na evanjelický lýceu v Bratislave. Po štúdiách 1789 – 1817 učiteľ, od 1817 pokladník mestskej pokladnice, šk. inšpektor, od 1848 mestský radca v Brezne. Pozoruhodným v súvekom školstve bolo založenie konfesionálne zmiešanej dievčenskej triedy v Brezne, kt. založil v spolupráci s kat. učiteľom L. Bendíkom (škola existovala až do 1. októbra 1858). Autor príručky o správnom písaní listov a rozličných administratívnych spisov, slúžila ako učebnica, vyšla v 3 vyd. (1797, 1808, 1827).
Bressolles (Allier)

Poloha

Bressolles má rozlohu 23,38 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Bressolles má 1 034 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Châlons-sur-Vesle

Poloha

Obec má rozlohu 4,45 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-de-Buèges

Poloha

Obec má rozlohu 16,9 km². Najvyšší bod je položený 806 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lucy-sur-Yonne

Poloha

Obec má rozlohu 8,19 km². Najvyšší bod je položený 210 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-de-Daye

Poloha

Obec má rozlohu 4,24 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 603 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ekvatoriálna montáž

Ekvatoriálna montáž alebo paralaktická montáž, je montáž ďalekohľadu, pri ktorej je zvislá os sklonená tak, aby bola rovnobežná so zemskou osou. Namiesto azimutu sa nastavuje hodinový uhol a namiesto výšky deklinácia. Oproti azimutálnej montáži má táto montáž výhodu, že je pomerne ľahké zabezpečiť, aby ďalekohľad sám sledoval hviezdy a nestáča sa pritom obraz oblohy v okuláry ďalekohľadu.
Nultý stupeň

Nultý stupeň je sémantický stupeň, označovaný znakmi prvého sémantického stupňa. Jeho prvky samé nie sú teda znakmi. Nultý stupeň je stupeň objektov, ktoré tvoria poslednú vrstvu hierarchie sémantických stupňov.
Pojem nultého stupňa je relatívny, pretože pre sémantický stupeň n-tého rádu možno znaky n-1 rádu považovať za objekty (teda nie za znaky).
Mestská hromadná doprava v Trnave

Mestská hromadná doprava v Trnave je sieť liniek mestskej hromadnej dopravy v Trnave. Tvoria ju len autobusy. Liniek je celkovo 13 s číslovaním od 1 po 6, od 12 po 14, 16 a školské autobusové linky, ktoré premávajú dvakrát do dňa, s číslovaním od 21 po 23. Dopravcom je ARRIVA Trnava, a.s.

Tarify

Cestovné lístky sa kupujú priamo u vodiča, ďalej sa už neoznačujú a sú určené na všetky linky okrem linky 13 (Biely Kostol) lístok platí na 50 minút od zakúpenia. Cestujúci sú si povinní pri cestovaní do oblastí Zóny II (Biely Kostol zakúpiť lístok pre túto tarifnú zónu. Platiť je možno v hotovosti, alebo bezkontaktnou čipovou kartou na báze kreditu.
Rancourt (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 2,91 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 180 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretónci

Bretónci (bret. Brezhoned, franc. Bretons) sú keltský národ žijúci v regióne Bretónsko vo Francúzsku. V Bretónsku sa hovorí bretónčinou, ktorá je príbuzná s kornčinou a waleštinou. Bretónci sú jedným zo šiestich keltských národov na svete.

Náboženstvo

Bretónci sú väčšinou rímskokatolíckeho vierovyznania, menšia časť sú reformovaní. Bretónsko bolo jedným z najkatolíckejších regiónov vo Francúzsku. Dlhú tradíciu tu má náboženská púť zvaná Tro Breizh.
Filmografia Dana Heribana

Filmografiu Dana Heribana zastupujú v distribúcii dva celovečerné hrané filmy, z toho jeden v postprodukcii. Na poli krátkometrážnej kinematografie boli jeho príspevky zaznamenané v troch prípadoch. V rámci televízneho formátu bol bez ohľadu na metráž filmu obsadený do piatich hraných titulov, z toho jedného TV filmu, jednej minisérie, dvoch seriálov a jednej antológie.
Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale

Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale sú najvyššie európske medzinárodné podujatie národných družstiev v austrálskom futbale, ktoré riadi AFL Europe – strešná organizácia austrálskeho futbalu v Európe. Ich história sa začala v roku 2010, kedy sa spoločne v Dánsku a Švédsku konal prvý turnaj majstrovstiev Európy. Majstrovstvá prebiehajú s 3-ročnou periodicitou. V roku 2016 sa prvýkrát organizoval spolu s mužským aj ženský turnaj. V prvých dvoch edíciách zvíťazilo Írsko, na ďalšom turnaji zvíťazilo Spojené kráľovstvo.
Life on Mars?

Video

Fotograf a režisér Mick Rock natočil veľmi jednoduché, ale zároveň veľmi nápadité video. Bowie so svojim klasickým červeným učesom, výrazným modrým líčením, oblečený v modrom obleku zaspieval pieseň na bielom pozadí. Videoklip sa stal súčaťou koncertnej projekcie na Bowieho turné v roku 1990.
Vlajka Česka

Česká vlajka je vlajka štátu Česko. Je identická s bývalou vlajkou Česko-Slovenska (pozri k tomu aj Vlajka Slovenska). Farby na vlajke sú modrá, biela a červená.

Opis

Štátna vlajka sa skladá z horného bieleho a dolného červeného pruhu. Medzi nimi je vsunutý modrý žrďový klin do polovice dĺžky vlajky. Pomer šírky a dĺžky vlajky je 2:3.

Vznik vlajky

Od pradávna bola tradičnou českou vlajkou bielo-červená bikolóra. V roku 1918, po vzniku ČSR, sa stala jej vlajkou. Avšak súčasťou ČSR bolo aj Slovensko, ktoré malo svoju vlastnú trikolóru (biela, modrá, červená). Jediný rozdiel v českej a slovenskej tradičnej vlajke bol v existencii modrej farby práve v slovenskej trikolóre. Presadil sa názor spojiť vlajky štiepené v polovici, ako to bolo v prípade Rakúsko-Uhorska. Alternatívny návrh bol vsunúť do bikolóry modrý žrďový klin v jednej tretine dĺžky vlajky. Modifikáciou tohto návrhu vznikla podoba Česko-Slovenskej vlajky s klinom polovičnej dĺžky.
Táto vlajka sa stala na vyše 80 rokov (odhliadnuc od Druhej svetovej vojny) vlajkou Česko-Slovenska. Počas existencie ČSR mala ale každá krajina (1919/1928 – 1939) a každá republika (v rokoch 1990 – 1992) vlastnú trikolóru.
Serquigny

Poloha

Obec má rozlohu 11,4 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alkán

Alkány (starší názov parafíny) sú organické chemické zlúčeniny, ktoré pozostávajú iba z atómov uhlíka (C) a vodíka (H) (teda sú to uhľovodíky) spojených výlučne jednoduchou kovalentnou väzbou (čiže sú to nasýtené zlúčeniny) bez kruhovej štruktúry (bez cyklov). Alkány tvoria homologický rad, v ktorých sa členy líšia konštantnou relatívnou atómovou hmotnosťou 14.

Názvoslovie

Radikály alkánov voláme alkyly. Alkylová skupina je funkčná skupina alebo postranný reťazec, ktorý sa podobne ako alkán skladá iba z atómov uhlíka a vodíka pospájaných jednoduchými väzbami. Príkladmi alkylov sú metyl- alebo etyl-.

Zástupca

Najjednoduchším možným alkánom je metán, CH₄. Na počet uhlíkových atómov v molekule alkánu nie je kladené žiadne obmedzenie. Nasýtené oleje a vosky sú príklady väčších alkánov, v ktorých počet atómov uhlíka presahuje 10.
Julius Caesar (matematik)

Julius Caesar (* Padova v Taliansku) bol pseudonym autora elementárnych počtárskych tabuliek–násobiliek mimoriadne rozšírených v Uhorsku aj osobitne na Slovensku.
Ich prvé vydanie bolo debrecínske z r. 1614 a posledné pochádza z r. 1823. Len na Slovensku vyšli v 17. a 18. storočí takmer v 20 vydaniach, najčastejšie pod názvom Arithmetica practica… a obyčajne so sprievodným textom v rôznych národných jazykoch. Ich levočské vydanie s maďarským textom z r. 1647 bolo prvou matematickou prácou vydanou tlačou na Slovensku. Zaujímavé je aj ďalšie levočské vydanie z r. 1729, v ktorom sprievodným textom je slovakizovaná čeština: Practica arithmetica; to gest: Tabule početnj, v kteréž summa rozlyčnych wěcy, gak v kupowánj, též w prodáwánj, skrze snadný spusob spatriti a lehce se naleznauti muže… (prvý výskyt slovakizovanej češtiny v matematickej publikácii).
Dubovický potok

Prameň

Pramení v pohorí Bachureň na severnom svahu vrchu Žliabky (1 028,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m.

Opis toku

Najprv tečie severoseverovýchodným smerom, postupne sa stáča a pokračuje východoseverovýchodným smerom, pričom zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Predných Bandoviec (753,8 m n. m.), sprava najprv prítok zo severného úpätia Dlhých dielov (823,1 m n. m.), potom prítok zo severovýchodného svahu Dlhých dielov a zľava prítok z východného svahu Predných Bandoviec. Následne sa stáča smerom na sever, sprava priberá prítok spod Sedla pod Marduňou (751 m n. m.) a preteká obcou Dubovica. V obci priberá dva ďalšie prítoky: z pravej strany prítok z oblasti Kríčkov, z ľavej strany prítok zo severovýchodného svahu Bukovej (709,1 m n. m.) a vteká do Spišsko-šarišského medzihoria, do podcelku Šarišské podolie. Za obcou sa stáča viac na severoseverovýchod a vstupuje na územie mesta Lipany. Tu sa južne od centra mesta vlieva v nadmorskej výške cca 375,5 m n. m. do Torysy.
Nemecký krátkosrstý stavač

Vzhľad

Nemecký krátkosrstý stavač je ušľachtilý, harmonický pes so stavbou tela zodpovedajúcou požadovanému výkonu. Má dlhú, priestrannú a širokú tlamu uspôsobenú uchopiť a priniesť zver. Hlava nie je príliš ľahká ani ťažká, mohutnosťou zodpovedá veľkosti tela a pohlaviu. Oči strednej veľkosti majú tmavohnedú farbu. Pomerne vysoko nasadené, široké uši chránia zvukovod, špička ucha by mala siahať približne pri kútiku tlamy. Nemali by sa stáčať. Krk je úmerný stavbe tela. Má dlhý, v bedrovej časti sa zvažujúci chrbát. Telo je dostatočne osvalené. Chvost, ktorý sa vo väčšine krajín kupíruje , je široký pri koreni. V hustom poraste totiž ľahko dochádza k poraneniam chvostových stavcov, čo je pre psa veľmi nepríjemné. Pre krátkosrstého nemeckého stavača sú charakteristické svalnaté, dobre zauhlené končatiny, ktoré mu umožňujú plynulý a elegantný pohyb.
Krátka srsť chráni psa pred nepriaznivým počasím, ale aj pred drobnými poraneniami, ktoré by mohol spôsobiť pichľavý porast. Štandard povoľuje niekoľko kombinácií hnedej a bielej a čiernej a bielej farby.

Temperament

Nemecký krátkosrstý stavač je typický pracovný pes s vynikajúcimi loveckými vlohami a ochotou pracovať. Je to vyrovnané plemeno, dobre ovládateľné a cvičiteľné. Je to dôstojný a inteligentný pes. Keďže je to výlučne pracovné plemeno, nehodí sa na chov výlučne ako rodinný pes.

Pôvod

Nemecký krátkosrstý stavač bol vyšľachtený v Nemecku v 18. storočí zo starošpanielskeho stavača , ktorý sa do Nemecka dostal cez Holandsko v 17. storočí. Pri šľachtení tohto plemena boli zrejme použité aj rôzne duriče a farbiare ako foxhound a bloodhound. Prvé nemecké stavače sa však od dnešných značne líšili a to ako v exteriéri tak v temperamente. Boli to ťažšie psy, ktoré sa hodili pre prácu na stope a vo vode ako pre prácu na poli.
Koncom 19. storočia boli prikrížené elegantné anglické stavače, ktoré sa v tomto období dostali do Nemecka. Vďaka cieľavedomému výberu vznikol ľahší typ stavača s vynikajúcim nosom a schopnosťami zahrňujúcimi spoľahlivé prinášaním, rýchle dohľadávanie a pevné vystavovanie.
V roku 1879 zasadala v Hannoveri zvláštna komisia, ktorá vypracovala štandard plemena nemeckého krátkosrstého stavača. Tento štandard platí s drobnými zmenami dodnes. V roku 1880 vznikol prvý klub nemeckých krátkosrstých stavačov a o 17 rokov neskôr bola založená plemenná kniha.
Montreuil-sur-Epte

Poloha

Obec má rozlohu 7,15 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 443 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaussy (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 12,94 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 338 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anvar Čingizoglu

Životopis

Narodil sa v Cabrail. Vyštudoval Fakultu žurnalistiky v Baku. Od roku 1990 bol redaktorom denníka Araz. Od roku 1994 pracuje ako redaktor hranej tvorby v Azerbajdžanskej televízii. Za dokumentárne seriály s historickými témami získal množstvo ocenení, vrátane cien AzTV.
Napísal niekoľko básnických zbierok, divadelných, rádiových a televíznych hier, a taktiež napísal aj niekoľko diel literatúry faktu.
Slovenská asociácia jazdeckého póla

História

Slovenská asociácia jazdeckého póla vzniká súčasne so vznikom prvého pólo klubu na Slovensku, Polo Club Corporex Hrubá Borša v roku 2005.
Saint-Étienne-sur-Suippe

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 287 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sojuz T-1

Nový typ lode

Nový typ lode bol vyskúšaný už päťkrát pred týmto letom v rámci programu Kozmos. Prototypy stále vyvíjajúcej sa lode existovali pod označeniami Kozmos 772, Kozmos 869, Kozmos 1001 a Kozmos 1074.

Priebeh letu

Sojuz T-1 bol vynesený na obežnú dráhu raketou Sojuz U z kozmodrómu Bajkonur a bol to štvrtý nepilotovaný testovací let modifikovanej verzie lode Sojuz. Dva dni po štarte sa neúspešne pokúsil pripojiť k stanici, podarilo sa mu to až 19. decembra. Pripojený zostal 95 dní, počas ktorých bola stanica neobývaná. Odpojil sa 23. marca 1980, kedy vykonal niekoľkodňové testy a napokon 25. marca opustil orbitu stanice a zanikol v atmosfére.
Stredoeurópska liga vo volejbale

Systém súťaže

Po základnej časti, v ktorej sa stretnú družstvá raz doma a raz vonku, nasleduje final four pre 4 najlepšie umiestnené tímy.
Hans Urs von Balthasar

Životopis

Navštevoval jezuitské gymnázium Stella Matutina v rakúskom meste Feldkirch. Od roku 1923 študoval v Zürichu, Berlíne a Viedni germanistiku a filozofiu. V roku 1928 promoval v Zürichu s prácou Geschichte des eschatologischen Problems in der modernen deutschen Literatur (Dejiny eschatologického problému v modernej nemeckej literatúre). 
Dňa 31. októbra 1929 vstúpil do noviciátu Spoločnosti Ježišovej vo Feldkirchu. Po absolvovaní noviciátu pôsobil, v rokoch 1931 až 1932, v Pullachu. V rokoch 1932 až 1936 študoval v Lyone katolícku teológiu. Tzv. terciát absolvoval v Pullachu. 
Za kňaza bol vysvätený v Mníchove v roku 1936. V rokoch 1937 až 1939 bol redaktorom rádového časopisu Stimmen der Zeit. 
Od roku 1940 bol Balthasar študentským a akademickým kaplánom v Bazileji.
Spolu s Adrienne von Speyr založil 8. decembra 1944 sekulárny inštitút Johannesgemeinschaft. V Zürichu a Bazileji pôsobil potom ako spisovateľ a riaditeľ Johannesverlag („Jánovské vydavateľstvo“). Balthasarov konflikt so Spoločnosťou Ježišovou spôsobil, že v 50. rokoch bol v teológii postavený na vedľajšiu koľaj (theologischer Außenseiter). Istý čas bol dokonca kňazom bez akéhokoľvek cirkevného zaradenia.
V roku 1950 vystúpil zo Spoločnosti Ježišovej. 
Balthasar je autorom skutočne rozsiahleho teologického diela. Hoci bol jedným z najvzdelanejších teologických autorov 20. storočia, usilovne sa vyhýbal profesúre. V roku 1960 odmietol ponúkané miesto profesora fundamentálnej teológie na Katolíckej teologickej fakulte Eberhard Karls Univerität v Tübingene, toto miesto tak napokon prevzal Hans Küng. 
V roku 1956 bol vyznamenaný cenou Innerschweizer Kulturpreis. V roku 1971 obdržal Cenu Romana Guardiniho (Romano-Guardini-Preis).

Časopis Communio

V roku 1972 založili Hans Urs von Balthasar, Joseph Ratzinger, Karl Lehmann, Franz Greiner, Otto B. Roegele, Albert Görres und Hans Maier časopis Internationale Katholische Zeitschrift Communio. Vychádza (2017) v 17 jazykoch a je považovaný za jeden z najvýznamnejších katolíckych teologických časopisov.
Electronic body music

Charakteristika

Od svojho vzniku bol štýl charakterizovaný tvrdými a riedkymi elektronickými beatmi, čistým spevom, výkrikmi, vrčaním s dozvukmi a echo efektmi s opakujúcimi sa linkami sekvencera. V čase vzniku tohto žánru hrali dôležitú úlohu syntetizátory ako Korg MS-20, Emulator II, Oberheim Matrix a Yamaha DX7. Typické EBM rytmy sú založené na 4/4 beatoch, hlavne s niekoľkými menšími synkopáciami pripomínajúcimi štruktúru rockového rytmu.

Futurepop

Futurepop je derivačnou formou žánru EBM, ktorý sa vyvinul koncom 90-tych rokov s umelcami VNV Nation a Apoptygma Berzerk. Termín „futurepop“ bol vytvorený spevákom skupiny VNV Nation Ronanom Harrisom. Scéna rástla začiatkom 21. storočia vďaka umelcom ako And One, Assemblage 23, Ayria, Colony 5, Covenant, Icon of Coil, Neuroticfish, Rotersand, a Seabound, ktorí tvorili alebo začínali integrovať prvky žánru do svojej hudby.
Futurepop si zachováva niektoré prvky, ktoré sú známe z EBM a industriálnej hudby vrátane výrazných použití samplov a absencia vokálnych úprav, ktorá je populárna v iných formách elektronickej hudby. Okrem toho obsahuje tiež vplyvy synthpopu (napríklad štruktúra piesne a vokálny štýl) a uplifting trance (grandiózne syntetizátorové melódie) s cieľom vytvoriť riadené beaty, klubovo orientovanú hudbu, ktorá je považovaná za viac tanečnú a radostnú ako EBM.
Udržateľnosť (architektúra)

Udržatelnosť je vlastnosť výstavby budov spočívajúca v tom, že spĺňa požiadavky udržateľného rozvoja Zeme. Základom širokého uplatnenia princípov trvalo udržateľnej výstavby sú tepelnoizolačné a akumulačné vlastnosti budovy.
Ku koncu deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia sa z terminológie udržateľného rozvoja spoločnosti začínajú odvodzovať požiadavky na výstavbu a objavujú sa dosiaľ neznáme pojmy udržateľnej výstavby (sustainable construction).

Hodnotenie udržateľnosti stavby

Termín udržateľnosť (sustainability) je odvodený od požiadaviek zaistenia udržateľného rozvoja Zeme. Hodnotenie udržateľnosti budovy spočíva v hodnotení nárokov budovy na jej výrobu, prevádzku a aj jej zbúranie a likvidáciu vzniknutého odpadu. Existuje veľa pokusov, ako z tohto hľadiska hodnotiť a vyjadriť objektívne kvalitu budov. Poznáme príklady z Európy, USA a Kanady. Cesty znižovania environmentálneho zaťaženia v súvislosti s budovami sú veľmi rôznorodé. Spoločným znakom by mal byť súlad so všeobecne formulovanými požiadavkami udržateľnosti, kde je možné okrem kvalitného životného prostredia a nízkej produkcie škodlivín zaradiť aj sociálne a ekonomické otázky. Predpokladom zabezpečenia funkčnej, stavebno-fyzickej a kultúrnej udržateľnosti diel modernej architektúry je vytvorenie flexibilnej stratégie, ktorá by sa mohla uplatňovať vo vzťahu k ochrane a obnove diel. Východiskom pre takúto stratégiu bude identifikácia koncepcií časovosti a funkčnosti v modernej architektúre a kategorizácia technických a materiálových riešení využívaných v dielach modernej architektúry z hľadiska pôsobenia času, obnoviteľnosti a nahraditeľnosti.
Ciglianske predhorie

Polohopis

Územie sa nachádza na východnom okraji centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny a zaberá pás prechodného územia medzi pohorím Vtáčnik a rovinatou časťou podcelku Prievidzská kotlina. Tiahne sa od severu, približne od mestskej časti Prievidze, Hradec, južným smerom po Kamenec pod Vtáčnikom. Východný okraj lemuje Vysoký Vtáčnik, podcelok pohoria Vtáčnik, zvyšok Ciglianskeho predhoria obkolesujú podcelky Hornonitrianskej kotliny. V severnej časti je to Handlovská kotlina, západným smerom nadväzuje materská Prievidzská kotlina a juhozápadný okraj vymedzuje Oslianska kotlina. 
Územie patrí do povodia Nitry a všetky vodné toky smerujú do tejto rieky, hoci v severnej časti prostredníctvom Handlovky. Najvýznamnejšími vodnými tokmi sú Mraznica a Hradecký potok v severnej časti, Ciglianka v strednej časti a Lehotský potok v južnej časti.
Ciglianske predhorie je napriek skutočnosti, že ide z veľkej časti o poddolované územie (Hornonitrianske bane Prievidza), pomerne husto osídlenou oblasťou. V severnej časti zasahujú mestské časti Prievidza V. Štvrte (Hradec, Veľká Lehôtka a Malá Lehôtka), južným smerom nasledujú obce Sebedražie, Cigeľ, Lehota pod Vtáčnikom, Podhradie a na južnom okraji Kamenec pod Vtáčnikom. Všetky obslužné komunikácie, vedúce do týchto sídiel, sa napájajú na západne prechádzajúcu cestu I/64, smerujúcu Ponitrím z Partizánskeho do Prievidze.

Chránené územia

Okrajová oblasť Hornonitrianskej kotliny sa juhovýchodným okrajom dotýka Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, do ktorej však nepatrí. Osobitne chránené územia sa v tejto časti kotliny nenachádzajú, na východnom okraji leží prírodná pamiatka Sivý kameň.

Turizmus

Východná časť Hornonitrianskej kotliny je výrazne poznačená ťažbou hnedého uhlia, preto je toto územie mimo záujmu turistov. V rámci Ciglianskeho predhoria sa to týka jeho strednej časti, severná a južná časť nie je ťažbou poznačená a tvorí zázemie výstupov na hrebeň Vtáčnika. V časti Prievidza V. Štvrte sa nachádza niekoľko archeologických nálezísk, v Sebedraží je unikátny Hornonitriansky banský skanzen a nad Podhradím hrad Sivý kameň.
Sputnik 21

Sputnik-21 bol sovietsky neúspešný pokus programu Venera. Sputnik 21 bol vypustený 12. septembra 1962. Po explózii tretieho stupňa nosnej rakety bol Sputnik 21 zničený.