google/wiki40b huggingface dataset:
Sivé teleso

Sivé teleso je idealizované teleso, ktoré má na všetkých vlnových dĺžkach rovnaký absorpčný koeficient podob­ne ako čierne teleso, na rozdiel od neho však absorpčný koeficient sivého telesa k < 1.
Pri žiarení sivého telesa platí Wienov zákon posunu v rovnakej forme ako pre čierne teleso, Planckov zákon a Stefanov-Boltz­mannov zákon pri zriedenom žiarení sivého telesa s tou obmenou, že sa príslušná intenzita žiarenia čierneho telesa vynáso­bí koeficientom podľa množstva absorbovaného žiare­nia (faktor zriedenia). Zákony žiarenia sivého telesa sa využívajú napríklad pri štúdiu spojitého spektra hviezdnych atmosfér; hviezdna atmosféra, ktorá žiari ako sivé teleso, nazýva sa sivá atmosféra.
Bouyon

Poloha

Obec má rozlohu 12,29 km². Najvyšší bod je položený 1 260 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 473 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Billa

Značka Clever

Značka Clever je privátnou značkou spoločnosti Billa a vznikla už v roku 1999 v Rakúsku, kde sa nepredávala len v samotnom reťazci ale aj v supermarketoch Merkur. Výrobky tejto značky zožali veľký úspech a rozšírili sa aj do ďalších európskych krajín. Sortiment značky Clever obsahuje cestoviny, oleje, ryžu, konzervy, múku, ovocie a zeleninu, mrazené ale aj mliečne výrobky a krmivo pre domáce zvieratá.
Uzès

Poloha

Obec má rozlohu 25,41 km². Najvyšší bod je položený 274 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thoiry (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 17,75 km². Najvyšší bod je položený 1 780 m n. m. a najnižší bod 458 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 439 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rastúca funkcia

Rastúca funkcia je funkcia , pri ktorej pre každé  z definičného oboru funkcie platí .
Často býva nesprávne označovaná ako stúpajúca.
Lamezia Terme

Poloha

Mesto vzniklo spojením dvoch samostatných miest, menšieho Sambiasa v severnej časti a väčšieho Nicastra, ktoré tvorí centrum Lamezia. Pôvodná Lamezia tvorí len nepatrnú časť v horách. Leží na pobreží Tyrhénskeho mora v zálive Sant'Eufemia Lamezia v prudkej Apeninskej zníženine, z čoho vyplýva, že časť mesta leží v horách a časť priamo pri mori.
Mesto pretína diaľnica A3 (Salerno – Reggio di Calabria). Vďaka lamezijskému letisku je bránou do Kalábrie pre veľa turistov. V časti Nicastro je zrúcanina hradu (pre turistov uzavretý), ktorý bol súčasťou „ochranného pásma“ (reťazec pevností a hradov v smere sever – juh).
Okolie mesta okrem hôr a mora tvorí množstvo poľností s vinohradmi, olivovými hájmi a skleníkmi na pestovanie ovocia a zeleniny.
Obe časti mesta majú charakter starobylých sídiel, ktoré postupne prerastajú do jedného celku vďaka permanentnej výstavbe od šesťdesiatych rokov 20. storočia. Veľakrát veľmi necitlivo sú asanované starobylé uličky mesta v prospech novej, nijako architektonicky zaujímavej zástavby.
Hlavná obchodná trieda vedie od železničnej stanice smerom do hôr a končí pri päte hradu Nicastro. Je pomerne rozsiahla, s radom obchodov a reštaurácii. Medzi významné pamiatky patria početné kostoly, stará radnica alebo divadlo. V časti Sambiase dosiaľ stojí množstvo palácov. Medzi obyvateľmi oboch častí mesta panuje značná rivalita. Za zmienku stojí aj časť mesta stará Lamezia, ktorá svojimi krivolakými uličkami stúpajúcimi do hôr tvorí neuveriteľné, až pitoreskné zákutia. Pre miestnych obyvateľov je to len stará Lamezia, ktorá je pre všedný život nepraktická, pre turistov je to však veľmi zaujímavý cieľ.
Električková doprava v Nižnom Tagile

Električková doprava v ruskom meste Nižnij Tagil funguje od roku 1937. Spolu 11 liniek jazdí na sieti s rozchodom 1 524 m.
Larochemillay

Poloha

Obec má rozlohu 41,15 km². Najvyšší bod je položený 780 m n. m. a najnižší bod 282 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 285 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
PageRank

Dejiny

Pagerank bol vyvinutý na Stanfordovej univerzite Larrym Pagom (odtiaľ názov Page -Rank) a neskôr Sergom Brinom ako súčasťou tímy pre výskum ohľadne nového vyhľadávača. Spolupracovali s Rajeevom Motwanim a Terrym Winogradom. Prvá zmienka opisujúca Pagerank a prototyp nového vyhľadávača Google bola vydaná v roku 1998. Krátko potom, ako Page a Brin založili Google Inc., spoločnosť ohľadne vyhľadávača Google. Aj keď je Pagerank len jeden z mnohých faktorov, ktoré hodnotia pozície vo vyhľadávaní, Pagerank stále poskytuje základ pre všetky webové vyhľadávacie aplikácie Googlu.
PageRank bol ovplyvnený citačnou analýzou vyvinutou Eugenom Garfieldom v roku 1950 z University of Pennsylvania a technológiou Hyper Search vytvorenou Massimom Marchiorim na University of Padua. V rovnaký rok bol verejnosti predstavený Pagerank, Jon Kleinberg publikoval jeho dôležitosť algoritme HITS. Zakladatelia Googlu citovali Garfielda, Marchioriho a Kleinberga v ich originálnom vydaní.
Torsiac

Poloha

Obec má rozlohu 9,06 km². Najvyšší bod je položený 690 m n. m. a najnižší bod 460 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flemingovo pravidlo ľavej ruky

Flemingovo pravidlo ľavej ruky používame na určenie smeru magnetickej sily, ktorá pôsobí na vodič v magnetickom poli. Je pomenované po J. A. Flemingovi.

Text Flemingovho pravidla ľavej ruky

"Položíme otvorenú dlaň ľavej ruky na vodič, ktorým preteká prúd tak, aby prsty ukazovali smer prúdu a indukčné čiary vstupovali do dlane, natiahnutý palec ukazuje smer sily, ktorou pôsobí magnetické pole na vodič." (Pozri obrázok) alebo:
"Ak prsty ukazujú smer prúdu a indukčné siločiary vonkajšieho magnetického poľa vstupujú do dlane, potom palec ukazuje smer sily, ktorou pôsobí vonkajšie magnetické pole na vodič s prúdom."
Bruno Grandi

Životopis

Grandi sa venoval gymnastike a dostal sa až do juniorskej reprezentácie Talianska. Stal sa učiteľom telocviku, pôsobil ako gymnastický tréner (aj juniorského národného tímu) a gymnastický rozhodca a vydal sa aj na funkcionársku dráhu. V rokoch 1977 až 2000 bol prezidentom talianskej federácie gymnastiky.
Na 70. kongrese Medzinárodnej gymnastickej federácie (FIG) v Atlante bol zvolený predsedom. Za jeho nasledujúcej činnosti sa stali riadnymi gymnastickými disciplínami aj športová (gymnastická) akrobacia, gymnastický aerobik a skoky na trampolíne, ktoré sa dokonca v Sydney v roku 2000 presadili do olympijského programu. Neskôr, najmä po olympijských hrách v Aténach v roku 2004, kládol dôraz na reformu pravidiel. Gymnastika v nasledujúcom olympijskom cykle do roku 2008 opustila dlhoročnú prax známkovania maximálne do 10 bodov. Neskôr sa k téme vrátil a v roku 2011 nazval systém pravidiel „časovanou bombou“. Požadoval najmä jeho zjednodušenie a prestavbu tak, aby pravidlá pomáhali rozvoju športu. O rok neskôr, pripomenul, že pravidlá už nespĺňajú požiadavky publika.
V roku 2008 FIG pod jeho vedením rozhodla o svojom presídlení z Moutieru do Lausanne, kde je aj sídlo Medzinárodného olympijského výboru.
V októbri 2012 bol s prevahou potvrdený ako predseda FIG už na piate volebné obdobie.
Bol aj viceprezidentom talianskeho olympijského výboru a od roku 2000 je členom Medzinárodného olympijského výboru, tiež je členom jeho komisie športu pre všetkých.
V roku 2014 oznámil, že o dva roky neskôr už nebude post predsedu FIG obhajovať. Na kongrese FIG v Tokiu v októbri 2016 bol za jeho nástupcu zvolený Japonec Morinari Watanabe, Grandi bol posledný deň kongresu vymenovaný za čestného predsedu FIG.

Ocenenia

V roku 2001 bol uvedený do Medzinárodnej gymnastickej siene slávy. Grandimu boli udelené čestné doktoráty bulharskej Národnej športovej akadémie Vasila Levského v roku 1998 a japonskej Národnej univerzity športových vied v roku 2013. Je veľkodôstojníkom Rádu za zásluhy talianskej republiky. V roku 2010 prijal Grandi Medzinárodnú mecenášsku cenu fair-play za dlhoročný aktívny a vzdelávací prínos pre rozvoj športu a gymnastiky. V roku 2016 ho špeciálnou osobnou cenou vyznamenal prezident Medzinárodného olympijského výboru Thomas Bach.
Quai de la Marne

Quai de la Marne (nábrežie Marny) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 19. obvode. Nábrežie je pomenované podľa francúzskej rieky Marny.

Poloha

Nábrežie vedie pozdĺž celého ľavého, južného brehu kanála Ourcq. Začína pri ulici Rue de la Crimée a končí pri krížení kanálov Ourcq a Saint-Denis, kde naň nadväzuje Quai de Metz vedúce pozdĺž slepého kanála Rouvray.
Flangebouche

Poloha

Obec má rozlohu 23,27 km². Najvyšší bod je položený 1 056 m n. m. a najnižší bod 685 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 666 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Houssaye-Béranger

Poloha

Obec má rozlohu 8,06 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 535 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenskí športovci v reprezentáciach iných krajín

Slovenskí športovci v reprezentáciách iných krajín sú športovci, ktorí z rôznych dôvodov – politických, ekonomických, rodinných alebo osobných – odišli zo Slovenska prípadne z bývalého Česko-Slovenska žiť do inej krajiny a po získaní občianstva reprezentovali túto krajinu na vrcholných športových podujatiach.

História

V období totalitného režimu 1948 až 1989 opustilo Česko-Slovensko mnoho športovcov počas svojej aktívnej športovej kariéry, niektorí z nich reprezentovali Česko-Slovensko (napr. hokejista Peter Šťastný alebo plavec Marcel Géry) a po emigrácii sa stali reprezentantmi svojej novej domoviny. Ďalšou skupinou sú športovci, ktorí odišli so svojimi rodičmi ešte v detskom veku a svoju kariéru rozvíjali už v inej krajine (napr. tenistky Martina Hingisová a Miroslava Vavrincová). Po rozdelení Česko-Slovenska na dva samostatné štáty v roku 1993 sa mnoho slovenských športovcov rozhodlo, najmä z rodinných a osobných dôvodov, žiť v Česku a reprezentovať západnú časť bývalého spoločného štátu.
Les Ternes

Poloha

Obec má rozlohu 19,13 km². Najvyšší bod je položený 1 061 m n. m. a najnižší bod 896 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 560 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tiverci

Tiverci (ukr. Тиверці, rus. Тиверцы) sú východoslovanský kmeň, ktorý sa v 9. storočí usídlil v oblasti riek Dnester, Prut a Dunaj vrátane územia Budžaku na pobreží Čierneho mora a území dnešného Moldavska a Ukrajiny. Prvý raz sa tento kmeň v Povesti dávnych liet spomína spoločne s ostatnými slovanskými kmeňmi v 9. storočí v súvislosti s opisom kmeňov obývajúcich územie budúcej Besarábie:
„Улучи и тиверьцы седяху бо по Днестру, приседяху к Дунаеви. Бе множьство их; седяху по Днестру оли до моря, и суть гради их и до сего дне...“
Zo západu ich územie ohraničovali Valasi a z východu kočovné turko-tatárske kmene. Aktívne sa preto zúčastňovali na vojenských ťaženia Olega a Igora I. v rokoch 904 a 944. V polovici 10. storočia sa územie Tivercov stalo súčasťou Kyjevskej Rusi. Po rozmachu feudálnej rozdrobenosti Kyjevskej Rusi už čím ďalej tým ťažšie mohli obrániť svoje obývané územia od častých nájazdov Pečenehov a Polovcov, a preto sa pod ich tlakom postupne presunuli na sever k iným slovanským kmeňom.
V oblasti ich pôvodného osídlenia však pravdepodobne ostali stopy po niekoľkých slovanských kruhových osídleniach a hradiskách, ktoré sa spájajú s pôsobením slovanského kmeňa Tivercov, tých, ktorých spomínajú kroniky - Aľčedar, Jekimaucy, Carevka, Ruď a iné.
V 13. - 14. storočí pozostatky kultúry Tivercov prijali za svoje polokočovní obyvatelia románskeho pôvodu (Moldavčania) a tie sa potom odrazili v ich kultúre a každodennom živote. Na severe sa títo nasledovníci stali o niekoľko sto rokov súčasťou ukrajinského národa a ich najzápadnejšia časť Moldavska (Bukovina) sa postupne začala romanizovať.
Rozières-sur-Crise

Poloha

Rozières-sur-Crise má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Rozières-sur-Crise má 232 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Meditácia nahlas

Meditácia nahlas je druh cvičenia a technika interdisciplinárneho, interkulturálnozonálneho a interkulturálneho dialógu dvoch alebo viacerých účastníkov vyvinutý v rámci Stáleho seminára Integrácia na Komenského univerzite v Bratislave.
Cieľom meditácie nahlas je vyložiť svoje úvahy tak, aby ich pochopil čo najrýchlejšie, podľa možnosti hneď aj partner odborne či intelektuálne najvzdialenejší autorovi prednášaných úvah. V priebehu meditácie nahlas sa účastníci seminára môžu pýtať na význam ľubovoľného slova použitého autorom prednášanej úvahy, dokonca na významy bežných slov každodenného jazyka. Autor úvahy je povinný pokúsiť sa vysvetliť význam aj najtriviálnejších slov, tobôž technických terminov, ktoré používa v priebehu meditácie nahlas.
Z meditácie nahlas je vylúčená polemika, prípustné je prejaviť iba pozitívne hodnotenie vypočutej úvahy a zdržať sa komentára (účastník Stáleho seminára Integrácia má právo počas celého sedenia mlčať).
Soulages (Cantal)

Poloha

Obec má rozlohu 15,09 km². Najvyšší bod je položený 1 118 m n. m. a najnižší bod 840 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Proteosyntéza

Proteosyntéza je  proces, v ktorom sa tvoria bielkoviny. Skladá sa z dvoch krokov. V prvom dochádza k  prepisu (transkripcii) genetického  kódu DNA do m-RNA. V druhom dochádza k  prekladu (translácii) kódu z RNA a tvorbe bielkovín. Transkripcia prebieha v  bunkovom jadre a translácia na ribozómoch. 
Proteosyntéza je zahájená iniciačnou tRNA, teda tou, ktorá nesie metionín. Tá sa naviaže na malú ribozomálnu podjednotku a začne pomaly prechádzať molekulu mRNA od 5' konca. Hneď ako objaví iniciačnú  sekvenciu AUG - naviaže sa a translácia začína. Na ďalšie sekvencie (kodóny) nasadajú ďalšie tRNA podľa komplementarity báz (systém kodónu na mRNA - antikodón na tRNA). Medzi prinesenými aminokyselinami vznikajú peptidové väzby. Za túto časť translácie - elongáciu - je zodpovedná najmä veľká ribozomálna podjednotka. Hneď ako zostáva už len kodón bez zmyslu (terminačný), proteosyntéza je ukončená a vzniknuté polypeptidové vlákno môže byť ďalej v bunke upravované na požadovanú bielkovinu. 
Drsné endoplazmatické  retikulum (s ribozómami) sa špecializuje na tvorbu transmembránových  proteínov (rôzne iónové kanály alebo receptory) alebo bielkovín určených  "na zabalenie", ktoré sa zabudujú do vnútra membrán (sekrečné granuly, lyzozómy). Naopak voľné ribozómy sa podieľajú predovšetkým na tvorbe cytoplazmatických bielkovín (enzýmy, atď).
Étoges

Poloha

Obec má rozlohu 14,57 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 340 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blaslay

Poloha

Obec má rozlohu 19,67 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 81 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 525 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eduard Antal

Životopis

V rokoch 1949 - 1953 študoval na Pedagogickej fakulte SU v Bratislave u profesora G. Mallého a ďalších pedagógov B. Hoffstädtera, E. Nevana, E. Lehotského. Po ukončení štúdia v roku 1953 nastúpil na miesto asistenta na Fakulte architektúry a pozemného staviteľstva SVŠT v Bratislave. V roku 1978 bol menovaný za docenta pre predmet kreslenie a v roku 1988 za profesora pre odbor výtvarné umenie maliarstvo. Od roku 1955 bol členom Zväzu slovenských výtvarných umelcov. V období 1966 - 1972 bol členom Skupiny 66. Je jedným zo spoluzakladateľov Klubu konkrétistov (1968-1972). Tvorí v oblasti komornej maľby, grafiky a výtvarného dotvárania architektúry.

Tvorba

Východiskom jeho tvorby je príroda, architektúra a životné prostredie súčasnej doby, ktoré ďalej osobito interpretuje cez prizmu geometrickej tvarovej štylizácie. Bol členom Slovenskej výtvarnej únie ako aj Umeleckej besedy slovenskej. Jeho tvorba je známa nielen doma, ale i v zahraničí.Východiskom jeho tvorby je príroda, architektúra a životné prostredie súčasnej doby, ktoré ďalej osobito interpretuje cez prizmu geometrickej tvarovej štylizácie.Bol členom Slovenskej výtvarnej únie ako aj Umeleckej besedy slovenskej. Jeho tvorba je známa nielen doma ale i v zahraničí. Uvažoval nad zákonmi prírody,nad silami pohybu ako je rotácia,gravitácia, vlnenie a hľadá ich plošné-resp. plastické vyjadrenie.Výrok Eduarda Antala z roku 1969 : ,,Príroda-z nej sa učím,všetko je v nej odôvodnené,logické,v podstate jednoduché,má svoju zákonitosť. Snažím sa pochopiť,že som jej súčasťou, ona súčasťou vesmíru, toto všetko poznávať a v tom všetkom hľadať seba. Ako ona vo svojich premenách vytvára nové,pokúšam sa tiež hľadať,snívať,vytvárať. Cez všetky napätia hľadám pokoj, v stálej nespokojnosti vyrovnanosť."Autor vo svojich dielach pracoval s čistou, geometrickou alebo štruktúrovanou plochou a vyjadroval idey čistými výtvarnými prostriedkami. Obrazy nemajú príbeh, sú súčasťou nášho sveta a preto sa E. Antal snažil vyvarovať akéhokoľvek citového prejavu. Postupne sa zbavil i farebných akordov a sústredil sa iba na bielu farebnosť. Biela plocha na bielom podklade najviac vystihuje autorovu tvorbu. Z ostatných umeleckých druhov má Antalove maliarstvo najbližšie k architektúre, kde vyjadruje svoj silný vzťah ku geometrii a čistote.
Maria Grazia Cucinotta

Životopis

Jej filmový debut bol v roku 1990 v málo úspešnom filme Vacanze di Natale '90. V roku 1994 bola obsadená do, na Oscara nominovaného, filmu Il Postino, v ktorom hrala budúcu manželku hlavného hrdinu. Širšie medzinárodné publikum získala v roku 1999 za svoj ​​výkon v bondovke Jeden svet nestačí.
Cucinotta sa 8. októbra 1995 vydala za Giulia Violatiho. Majú spolu dcéru.
Sojuz TMA-02M

Priebeh letu

Sojuz TMA-02M úspešne vyštartoval dňa 7. júna 2011 o 20:12:44,924 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z Bajkonuru. Približne po deviatich minútach od štartu bola kozmická loď navedená na počiatočnú obežnú dráhu Zeme. Po dvoch dňoch letu, 9. júna o 21:17:49 UTC, sa loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 28.
Dňa 21. novembra 2011 o 23:00:17 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a 22. novembra o 02:24:50 UTC úspešne pristál v zasneženej kazašskej stepi neďaleko Arkalyku.
Cauna

Poloha

Obec má rozlohu 13,39 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 414 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Joussé

Poloha

Obec má rozlohu 7,59 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Reflex

Nepodmienený reflex

Nepodmienený reflex je vrodená reakcia organizmu, rovnaká u členov daného druhu. Nepodmienené reflexy sa vyznačujú trvalou a jednoznačnou súvislosťou medzi pôsobením na ten či onen receptor a určitou odpoveďou, zabezpečujúcou prispôsobenie sa organizmov stabilným podmienkam života. Nepodmienené reflexy sa spravidla uskutočňujú prostredníctvom miechy a nižších častí mozgu. Zložité komplexy a reťazce nepodmienených reflexov sa nazývajú inštinktmi.

Podmienený reflex

Podmienený reflex je reakcia, ktorú organizmus získava počas života a ktorou odpovedá na podráždenie receptorov. U človeka a vyšších živočíchov sa podmienené reflexy vypracúvajú tvorením dočasných spojov v mozgovej kôre a slúžia ako mechanizmy pri prispôsobovaní sa zložitým premenlivým podmienkam vonkajšieho prostredia. Podmienený reflex sa nekončí činnosťou, ale vnímaním a hodnotením jej výsledku (cf spätná väzba).
Analýza hlavných komponentov

Analýza hlavných komponentov (angl. principal component analysis, skrátene PCA) je matematická štatistická metóda, ktorá využíva ortogonálnu transformáciu na to, aby previedla prvky množiny pozorovaní, u ktorých je možné, že sú korelované, na prvky takej množiny hodnôt, ktoré sú lineárne nekorelované. Tieto sa potom označujú ako hlavné komponenty. Pri analýze hlavných komponentov ide teda o to, že hľadáme takú množinu lineárnych kombinácií pôvodných premenných (pozorovaní), ktorá zachováva čo najväčšie množstvo informácií o pôvodných premenných (pozorovaniach) a zároveň jej dimenzia bude menšia alebo nanajvýš rovná ako dimenzia pôvodnej množiny (počet prvkov novej množiny bude menší alebo nanajvýš rovný ako počet prvkov pôvodnej množiny). Týmto postupom sa docieli to, že bude možné študovať daný štatistický problém v podpriestore s menšou dimenziou, čo má veľký význam pri ďalšej analýze štatistického súboru (testovanie hypotéz, hľadanie oblastí spoľahlivosti, grafické znázorňovanie pozorovaní, a pod.).
Počet hlavných komponentov je teda vždy menší alebo nanajvýš rovný pôvodnému počtu prvkov. Ortogonálna transformácia, ktorá sa pri tejto metóde používa, je definovaná tak, aby mal prvý hlavný komponent najväčšiu varianciu spomedzi všetkých možných lineárnych kombinácii vektora pozorovaní.
Metódu analýzy hlavných komponentov navrhol v roku 1901 anglický matematik Karl Pearson a v roku 1933 ju zovšeobecnil americký matematik Harold Hotelling.
Bruce McCandless

Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole absolvoval akadémiu amerického vojenského námorníctva (U.S. Naval Academy), potom pokračoval v štúdiu na Stanfordovej univerzite, ktorú ukončil v roku 1965 s titulom inžiniera elektrotechniky. Bol vybraný do piatej skupiny amerických kozmonautov NASA v roku 1966. Po výcviku sa zaradil do záložnej posádky Skylabu 2 a potom sa zaškolil na lety s raketoplánmi. Vzdelanie si ešte doplnil na univerzite v Houstone. Je ženatý a má dve deti.

Po letoch

Pol roka po lete vo svojich 53 rokoch z NASA odišiel. V roku 1993 sa zamestnal vo firme Martin Marietta Astronautics Co. v Denveri.
Viriat (obec)

Polohopis

Viriat má rozlohu 45,03 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Viriat má 5924 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Peter Benedik

Životopis

Študoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Košiciach, 1965 – 1970 na Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave. V roku 1970 – 1973 pôsobil ako odborný asistent na VŠ veterinárnej, kat. telesnej výchovy, 1973 – 1998 bol futbalistom a neskôr trénerom v Dukle Banská Bystrica, 1998 – 1999 v Celticu Glasgow, šéftréner v športovej škole J. Vengloša, od 2000 športový manažér futbalu, tréner, 1981 – 1983 tréner mládeže slovenskej reprezentácie, 1982 – 1989 tréner mládeže československej reprezentácie, 1993 – 1995 tréner Slovensko 20, Slovensko "B". Prednášal na konferenciách FIFA a a UEFA, publikoval v novinách a odborných časopisoch (Tréner, Tip, Štart, Gól a i.) a v zborníkoch doma i v zahraničí. Člen Lions Clubu v Banskej Bystrici, člen rady časopisu Závislosť.
Alexandra do Nascimento

Osobný život

V júli 2011 sa vydala za čilského hádzanára Patricia Martíneza Cháveza.