Isten, áldd meg a magyart

Dejiny

Text hymny napísal v roku 1823 maďarský básnik Ferenc Kölcsey. Bola to báseň v ôsmich slohách z dejín Maďarska – pripomínala hrdinstvo kniežaťa Árpáda, víťazstvo kráľa Mateja Korvína nad Rakúskom, tatárske a turecké nájazdy.
Hudbu zložil v roku 1844 tvorca maďarskej národnej opery Ferenc Erkel.
Keď vzniklo Rakúsko-Uhorsko, Himnusz (Isten áldd meg a magyart) sa stal oficiálnou hymnou Uhorska. Je zaujímavým svedectvom maďarizačnej politiky v Uhorsku. Kým v rakúskej časti monarchie vytvorili pre hymnu Gott erhalte Franz den Kaiser oficiálne jazykové mutácie pre jednotlivé národnosti, v Uhorsku museli hymnu všetci bez výnimky spievať po maďarsky.
Pretože sa hymna obracia k Bohu, hrala sa podľa rozhodnutia komunistickej vlády od roku 1949 len v inštrumentálnej verzii. Po povstaní v roku 1956 text hymny vrátili. Ako štátna hymna sa spieva prvá sloha.

Pôvodný text

Isten, áldd meg a magyart

Jó kedvvel, bőséggel,

Nyújts feléje védő kart,

Ha küzd ellenséggel;

Bal sors akit régen tép,

Hozz rá víg esztendőt,

Megbűnhődte már e nép

A múltat s jövendőt!
Őseinket felhozád

Kárpát szent bércére,

Általad nyert szép hazát

Bendegúznak vére.

S merre zúgnak habjai

Tiszának, Dunának,

Árpád hős magzatjai

Felvirágozának.
Értünk Kunság mezein

Ért kalászt lengettél,

Tokaj szőlővesszein

Nektárt csepegtettél.

Zászlónk gyakran plántálád

Vad török sáncára,

S nyögte Mátyás bús hadát

Bécsnek büszke vára.
Hajh, de bűneink miatt

Gyúlt harag kebledben,

S elsújtád villámidat

Dörgő fellegedben,

Most rabló mongol nyilát

Zúgattad felettünk,

Majd töröktől rabigát

Vállainkra vettünk.
Hányszor zengett ajkain

Ozman vad népének

Vert hadunk csonthalmain

Győzedelmi ének!

Hányszor támadt tenfiad

Szép hazám, kebledre,

S lettél magzatod miatt

Magzatod hamvvedre!
Bújt az üldözött, s felé

Kard nyúlt barlangjában,

Szerte nézett s nem lelé

Honját e hazában,

Bércre hág és völgybe száll,

Bú s kétség mellette,

Vérözön lábainál,

S lángtenger fölette.
Vár állott, most kőhalom,

Kedv s öröm röpkedtek,

Halálhörgés, siralom

Zajlik már helyettek.

S ah, szabadság nem virul

A holtnak véréből,

Kínzó rabság könnye hull

Árvák hő szeméből!
Szánd meg Isten a magyart

Kit vészek hányának,

Nyújts feléje védő kart

Tengerén kínjának.

Bal sors akit régen tép,

Hozz rá víg esztendőt,

Megbűnhődte már e nép

A múltat s jövendőt!

Doslovný preklad

Bože, požehnaj Maďara

dobrou náladou a blahobytom,

Vystri k nemu svoju ochrannú ruku,

Keď bojuje s nepriateľom;

Jemu, ktorého zlý osud dlho kváril,

Dopraj mu veselý rok (roky),

Tento národ si už odpykal

Svoju minulosť aj budúcnosť!
Našich predkov priviedol si

Hore na sväté vrchy Karpát.

Skrz teba bola získaná krásna domovina

Pre krv (=potomkov) Bendegúzovu.

A (všade) kade zurčia peny

Tisy, Dunaja,

Potomkovia hrdinu Árpáda

Rozkvitnú.
Kvôli nám na pláni Kumánska

Si nechal klasy trepotať (sa vo vetre),

Na hroznových poliach Tokaja

Nektár si nechal kvapkať.

Našu zástavu si často zapichol

Na poli divokého Turka,

A pod Matejovou tmavou armádou

Zavzdychala viedenská pyšná pevnosť.
Beda, ale pre naše hriechy

Zozbieral sa hnev v tvojej hrudi,

A udrel si svojim bleskom

V tvojich hrmiacich mrakoch,

Teraz šíp plieniaceho Mongola

Si nechal svišťať na nás,

Potom sme turecké jarmo

Na svoje plecia vzali (=zakúsili).
Koľkokrát zaznel z úst

Osmanských divokých ľudov

Nad telami našej porazenej armády

Víťazný spev!

Koľkokrát zaútočil tvoj vlastný syn

Na moju krásnu domovinu, na tvojej hrudi,

A stal si sa kvôli plodu tvojho tela (=tvojim synom)

Pohrebnou urnou plodu tela svojho!
Skryl sa utečenec, a smerom k nemu

Meč sa natiahol do jeho jaskyne,

Pozeral sa dookola a nemohol nájsť

Svoj domov vo svojej domovine,

Šplhá sa na horu a zostupuje do doliny,

Smútok a pochybnosť (beznádej) vedľa neho,

Prúd krvi pod jeho nohami,

A oceán plameňov nad ním.
Hrad stál, teraz halda kameňov,

dobrá nálada a radosť sa zatrepotali,

Chrčanie smrti, bedákanie

Znie už namiesto neho.

A aaa, sloboda nekvitne

Z krvi mŕtvych,

Slza mučivého otroctva padá

Zo studených očí sirôt!
Zľutuj sa, Bože, nad Maďarom

Ktorého zmietajú vlny hnevu,

Otvor k nemu svoju ochrannú ruku

Na mori jeho utrpenia.

Prines mu veselý rok (roky),

Tento ľud si už odpykal

minulosť aj budúcnosť!