google/wiki40b huggingface dataset:
Carcharhinus amblyrhynchos

Charakteristika

Do tejto čeľade patrí aj Carcharhinus albimarginatus, ktorý je Carcharhinus amblyrhynchos veľmi podobný. Carcharhinus amblyrhynchos sa vyskytuje najčastejšie v slaných vodách trópov a subtrópov, okolo atolov, koralových útesov a v lagúnach. Môže sa potopiť do hĺbky 280 metrov, ale jeho prítomnosť bola zaznamenaná aj v omnoho väčších hĺbkach (až 1000 metrov). Dosahuje dĺžky až 2,6 metrov a hmotnosti okolo 34 kilogramov. Pre človeka nie je príliš nebezpečný, pokiaľ sa však cíti ohrozený, môže dôjsť k obrannému útoku – uhryznutiu. Predtým nám ale tzv. exhibičným plávaním, pri ktorom sa nahrbí, dá najavo svoju agresivitu. Toto chovanie je typické skôr u jedincoch, v skupine sa príliš neprejavuje. Carcharhinus amblyrhynchos patrí medzi ohrozené druhy, čo je spôsobené jeho vysokým výlovom.

Výskyt

Carcharhinus amblyrhynchos je typický pre Indický a Tichý oceán, konkrétnejšie potom pre oblasť Madagaskaru, Maurícia a Seychel. Ďalej ho nájdeme v Červenom mori, pri pobreží Juhoafrickej republiky, kde je označovaný ako Carcharhinus wheeleri (žralok Wheelerov). Ďalšia dlhá oblasť jeho výskytu sa tiahne od južnej Číny po severnú Austráliu a súostrovie Tuamotu.

Opis

Aj keď môže Carcharhinus amblyrhynchos dosiahnuť dĺžky necelých 3 metrov (čo je maximum), jeho priemerná dĺžkaka činí len 2 metre. Chrbát má tmavo šedý, brucho bledé až biele. Chvostová plutva má okraj sfarbený do čierna, zadná strana prsných a panvových plutiev je čierna celá. Má veľké oči a pretiahnutý rypec. Jeho čeľuste sú opatrené trojuholníkovitými zubami. Carcharhinus amblyrhynchos býva občas zamieňaný so žralokom čiernohrotým (Carcharhinus melanopterus). Aktívny je hlavne v noci. Plutvy Carcharhinus amblyrhynchos sú veľmi cenené, jeho mäso je veľmi obľúbené. Je lákadlom pre turistov napríklad v oblasti Maldivy.

Potrava

Carcharhinus amblyrhynchos loví útesové ryby, väčšinou dlhé do 30 cm, ale aj malé žraloky, hlavonožce a kôrovce. Potravu si zháňa za šera a v noci. Keď loví, dokáže vyvinúť rýchlosť až 48 km/h.

Rozmnožovanie

Carcharhinus amblyrhynchos je živorodý. Samica je gravidná približne 12 mesiacov a v jednom vrhu sa narodí 1 až 6 mláďat. Mláďa meria po narodení asi 45 až 60 cm. Dospelosti dosahuje v 7 rokoch a dožíva sa až 25 rokov.
Gajdy

Gajdy sú prastarý ľudový hudobný nástroj, ktorý bol používaný už v starovekom Grécku. Pôvodne to bol jednoduchý dychový nástroj, ktorý pravdepodobne vznikol už pred 4 000 rokmi v Egypte a v prednej Ázii. Odtiaľ sa postupne šíril s pastiermi, ale predovšetkým s početnými arabsko-tureckými nájazdmi do Európy, kde nachádzame najviac ich foriem a druhov - veľa európskych národov má pre ne nielen vlastné meno, ale aj svoje vlastné modifikácie nástroja.
Funkcia nástroja je založená na vháňaní vzduchu pomocou mechu umiestneného v podpazuší hudobníka cez plátok (plátky) do píšťalky s otvormi. Rozochvievaním vzniká zvuk a tón je tvorený uzatváraním otvorov píšťaly prstami, podobne ako je to napríklad u zobcovej flauty (tak pracujú napríklad české gajdy). Najčastejšie sú ladené v tónine Es dur. Na trochu odlišnom princípe pracujú gajdy škótske, kde sa vzduch do nástroja nevháňa mechom, ale ústami.
Noisy-sur-École

Poloha

Obec má rozlohu 29,91 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 001 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ernst Kaltenbrunner

Životopis

Narodil sa v mestečku Ried im Innkreis v Rakúsku. Bol synom právnika, študoval na štátnom reálnom gymnáziu v Linzi a neskôr právo na univerzite v Gratzi, kde v roku 1926 získal diplom. Po skončení školy pracoval ako právnik v Linzi a Salzburgu. Bol vysoký okolo 201 cm. Výrazné jazvy na tvári mal pravdepodobne zo študentských rokov, keď sa zúčastňoval súbojov, iná verzia hovorí o následkoch dopravnej nehody, ktorú spôsobil pod vplyvom alkoholu.
V roku 1932 sa stal členom Nacionálne socialistickej strany a člen rakúskych oddielov SS. V roku 1934 sa dostal do väzenia za aktívnu účasť na sprisahaní proti Dollfussovej vláde a v roku 1935 mu ako jednému z vedúcich činiteľov rakúskej SS odobrali právo vykonávať právnickú prax. 13. marca 1938 bol na Hitlerov osobný pokyn vymenovaný za štátneho tajomníka pre otázky bezpečnosti Seyss-Inquartovej nacionálno socialistickej vlády v Rakúsku. V praxi to znamenalo, že sa stal šéfom jednotiek SS v Rakúsku.
Od januára 1943 do konca vojny bol náčelníkom Hlavného úradu ríšskej bezpečnosti Reichssicherheitshauptamt (RSHA), jemu bolo priamo podriadené gestapo, bezpečnostná služba Sicherheitsdienst (SD), kriminálna polícia (Kriminalpolizei) a zahraničná spravodajská služba. Hitler ho do tejto funkcie menoval osobne po tom, čo v Protektoráte Čechy a Morava spáchali československí výsadkári Slovák Jozef Gabčík a Čech Jan Kubiš atentát na jeho predchodcu v tejto funkcii a zároveň zastupujúceho Ríšskeho protektora pre Čechy a Moravu – Reinharda Heydricha. Táto funkcia zároveň znamenala, že Ernst Kaltenbrunner sa stal zástupcom Heinricha Himmlera.
V roku 1945 bol zajatý americkými jednotkami v Alpách a v Norimbergu postavený pred medzinárodný súd pre vojnových zločincov. Dňa 1. októbra 1946 bol odsúdený na trest smrti obesením. Rozsudok bol vykonaný 16. októbra 1946 o druhej hodine po polnoci.
Samsung Galaxy S

Samsung Galaxy S je smartfón firmy Samsung, pracujúci na operačnom systéme Android.

Neobsahuje/nepodporuje

Xenónový blesk, LED blesk, aktívny kryt objektívu,
Souffrignac

Poloha

Obec má rozlohu 9,37 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peirasos (syn Arga)

Peirasos alebo Peiras (starogr. Πείρασος, Πείρας – Peirasos, Peiras) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Arga a jeho manželky Euadné, dcéry riečneho boha Strymóna.
Antický autor Apollodoros uvádza, že Argov syn Peiras mal troch bratov Ekbasa, Epidaura, a Kriasa, ktorý po smrti otca nastúpil v Argu na trón. Podľa Pausania argejský kráľ Argos mal len dvoch synov, svojho nástupcu Forba a Peirasa. Pausanias videl v druhom storočí sochu z hruškového dreva, ktorú údajne kedysi vyhotovil Peirasos, syn Arga, pätnásť stadií od Mykén v chráme Héraion.
Le Roc

Poloha

Obec má rozlohu 6,95 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brouchy

Poloha

Obec má rozlohu 8,07 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 572 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coullons

Poloha

Obec má rozlohu 78,97 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 462 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazoches-en-Dunois

Poloha

Obec má rozlohu 18,68 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rakovina hrubého čreva

Rakovina hrubého čreva označuje nádorové ochorenie hrubého čreva. Najčastejšie ide o kolorektálny karcinóm, preto sa tieto pojmy často používajú ako synonymá. Vzácnejšie môže byť hrubé črevo postihnuté iným typom nádoru, napríklad lymfómom, hemangiómom, sarkómom alebo metastázami iných nádorov.
Komplikácie s názvoslovím sú ešte horšie kvôli slovu rakovina, ktoré niekedy označuje len karcinóm, inokedy akékoľvek nádorové ochorenie.

Vyšetrenie

Klasické vyšetrenie na prítomnosť rakoviny hrubého čreva prebieha kolonoskopiou, ktorá zisťuje polypy. Novú metódu vyšetrenia vyvinula izraelská spoločnosť Bio Mark, ktorá má spočívať v testovaní krvnej vzorky. Presnosť tohto nového vyšetrenia je 80% a spoločnosť vychádzala z výskumu profesora medicíny a gastroenterológie Nadira Arbera z Telavivskej univerzity. Vyšetrenie na základe krvnej vzorky je výrazne lacnejšie (50-100 amerických dolárov oproti 1500 dolárov).
Aiglemont

Poloha

Obec má rozlohu 8,85 km². Najvyšší bod je položený 327 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1560 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Andrej Kapustáš

Andrej Kapustáš (* 24. november 1757, Hlohovec – † december 1796, Vilnius) bol poľský ekonóm slovenského pôvodu.
Narodil sa ako prvé zo siedmich detí manželov Jozefa Kapustáša a Anny Furmanovej. V rodnom meste navštevoval školu, v ktorej sa naučil nemecky a hebrejsky.

Odchod do zahraničia

Po štúdiách odišiel do Postupimu a pracoval v ekonomickom sektore spolu so svojím spoločníkom Františkom Morinom. Okolo roku 1780 sa usadil vo Varšave a viedol tu banku. Po krachu ostatných bankových domov sa jeho banka stala jedinou v Poľsku a získala tak významné postavenie. Bol priateľom Ignáca Działyńského, člena vplyvnej rodiny Działyńskych, a tiež správcom jeho finančných transakcií. Działyński bol zástupcom Tadeusza Kościuszka v Najvyššej národnej rade a neskôr významný poľský diplomat. Kapustáš bol okrem iného členom illuminátskej slobodomurárskej lóže. Zaoberal sa svojským výkladom biblie a talmudu, veril v predpovede a kabalu. V decembri 1790 mu bol udelený poľský šľachtický titul a 17. decembra 1791 erb Odrowaž (pôvodne moravský erb Odřivous), ktorý mal v červenom štíte striebornú strelu na luku. Erb rodu Kapustášovcov mal v modrom štíte strieborného pelikána s červenou ranou na prsiach, kŕmiaceho mláďatá.
V roku 1789 vydal anonymne brožúru, v ktorej hovorí o potrebe založiť v Poľsku národnú banku. O rok neskôr prišiel s presnejším projektom, v ktorom rátal so základným kapitálom 40 miliónov zlotých. Z nich by vlastnil polovicu štát a druhú polovicu súkromní majitelia. V pláne ju rozdelil na dve oddelenia, prvé by sa venovalo emisii a druhé úveru na 7-percentný úrok. Zo ziskov by išli peniaze na výstavbu pevností ciest a kanalizácií. V ďalších svojich brožúrach sympatizoval s Francúzskou revolúciou. Od 3. mája 1792 bol členom magistrátu mesta Varšava.

Účasť v sprisahaní

Do sprisahania proti kráľovi ho zatiahol Działyński. Od júla 1793 pripravovali spolu plán povstania a Kapustáš venoval 27 000 zlotých do jeho prípravy, hoci chcel, aby povstanie vypuklo neskôr, ako bolo v pláne. Sprisahaniu však prišli úrady v marci 1794 na stopu a Kapustáš sa musel skrývať na okolí Krakova. Do Varšavy sa vrátil v máji a Kosciuszko ho vymenoval za člena poriadkovej komisie Najvyššej národnej rady. Kapustáš v nej neskôr zastupoval predsedu. Pracoval tiež ako gestor, organizátor a šéf finančného rezortu. Naprojektoval prvé poľské peniaze a venoval dostatok času aj ich typografickej realizácii. Počas povstania mal jeho rezort za úlohu aj opravu zbraní.
21. decembra 1794 zatkli Kapustáša a ďalších jeho spoločníkov. Deportovali ich do Petropavlovskej pevnosti a podrobili výsluchu. Väzenie mu nerobilo dobre, pretože bol vychudnutý a drobného vzrastu, navyše trpel častými epileptickými záchvatmi. Napriek zdravotným problémom sa venoval prekladu Biblie a rôznym filozofickým otázkam.
3. decembra 1796 ho prepustili z väzenia a odišiel do mesta Vilnius, kde o pár dní zomrel.
Seiko Group

Seiko Group (jap. セイコー・グループ – transkripcia: Seikó gurúpu) je japonská podniková skupina, združujúca tri nezávislé podniky: Seiko Holdings Corporation, Seiko Instruments Incorporated a Seiko Epson Corporation. Spoločnosti patriace do skupiny sa venujú okrem iného výrobe hodiniek a tlačiarní.
Cabanès (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 15,78 km². Najvyšší bod je položený 513 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaponost

Poloha

Obec má rozlohu 16,32 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 048 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Paulíny-Tóth

Životopis

Narodil sa v rodine Žigmunda Pauliny-Tótha a jeho manželky Margity Pauliny-Tóthovej. Mal troch bratov – Iľju, Platona a Viliama. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Dijone, neskôr na École libre des Sciences Politiques v Paríži a právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Po ukončení štúdií pôsobil ako advokát v Bratislave, v rokoch 1945 – 1948 ako československý veľvyslanec v Ríme. Bol popredným činiteľom Slovenskej národnej strany, členom ústredného výboru, v roku 1937 bol zodpovedným redaktorom Slovenských národných novín. Po smrti Martina Rázusa bol v roku 1938 zvolený za predsedu Slovenskej národnej strany. Bol tiež signatárom žilinskej dohody slovenských politických strán o autonómii 6. októbra 1938. Krátko na to Slovenská národná strana splynula s Hlinkovou slovenskou ľudovou stranou, no s ľudákmi sa rozišiel a po rozbití republiky emigroval do Francúzska. V roku 1941 bol odsúdený Hlavný súdom v Bratislave za protifašistickú činnosť na 15 rokov väzenia. Po porážke Francúzska prešiel do Benešovej odbojovej garnitúry v Spojenom kráľovstve. Stal sa podpredsedom londýnskej československej štátnej rady a po roku 1948 zostal v zahraničí ako hlásateľ BBC a spolupracovník slovenských organizácii a spolkov.
Tematangi

História

Prvú (spornú) zmienku o atole napísal Philip Carteret 11. júla 1767, ktorý ho zapísal ako ostrov biskupa Osnabrücka. Nie je však isté, či to bol presne tento atol alebo či na neho aj vystúpil. Britský kapitán William Bligh, plaviaci sa na lodi Providence nazval 5. apríla 1792 atol „Bligh's Lagoon Island“. O obyvateľoch sa Bligh nezmieňoval, ale keď atol navštívil britský moreplavec Frederick William Beechey 25. januára 1826, našiel ho obývaný. V roku 1857 kapitán lode Julia pri plavbe pozdĺž pobrežia atolu zapísal do lodného denníka, že videli ozbrojených domorodcov, plaviacich sa v kanoe súbežne so škunerom a "ovešaných mnohofarebnými vecami".
V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 20 obyvateľov.

Status atolu

Katolícky misionár Otec Victor Valleys, ktorý bol pridelený do oblasti Tuamotu, prispel aj s obyvateľmi susedných atolov Reao a Pukarua k obnove kokosových plantáží na mnohých atoloch oblasti – Maria Est, Matureivavao, Tenania, Vahaga, Tenararo, Vanavana, Tureia, Vairaatea či Vahitahi. V roku 1966 sa zmienil v liste biskupovi Mazemu, že celkový počet vysadených kokosovníkov presiahol počet 135 000. Tímy pracovníkov bežne strávili tri až štyri mesiace v roku na zber úrody kopry. Legálne atol Tematangi nepatrí do verejnej oblasti Polynézie. V oficiálnom dokumente sa uvádza, že tomuto atolu bola udelená licencia a patrí cirkevnému spoločenstvu SCI Tematangi Vanavana od roku 1974. Niektoré rodiny sa presťahovali do dediny Teakoro, ktorá bola postavená pre stálych obyvateľov. Boli vybudované aj pristávacie pontóny, kostol a administratívne budovy. Právny stav populácie nie je známy, pretože atol je stále vo vlastníctve SCI, pod správou katolíckej misie. V roku 1998 boli dokonca vykonané finančné a právne kroky medzi podpredsedom Francúzskej Polynézie a majiteľom perlových fariem Bruno Wan, ktorý využíval atol pre produkciu perál. V roku 2001 mala obec 36 obyvateľov, ktorí sa venujú zberu kopry a sú pomerne izolovaní od zvyšku sveta. Jedinou formou komunikácie je rádio.

Administratívne začlenenie

Atol patrí do komunity Tureia, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoa a Vanavana.
ISO 3166-2:BM

Kódy ISO 3166-2 pre Bermudy identifikujú 9 grófstiev a 2 mestá. Prvá časť (BM) je medzinárodný kód pre Bermudy, druhá časť pozostáva z dvoch alebo troch písmen identifikujúcich grófstvo alebo mesto.

Zoznam kódov

BM-DEV Devonshire
BM-HA  mesto Hamilton
BM-HAM Hamilton
BM-PAG Paget
BM-PEM Pembroke
BM-SAN Sandys
BM-SG  mesto Saint George
BM-SGE Saint George's
BM-SMI Smiths
BM-SOU Southampton
BM-WAR Warwick
Colombey-les-Deux-Églises

Poloha

Obec má rozlohu 73,63 km². Najvyšší bod je položený 395 m n. m. a najnižší bod 239 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 668 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bažantnice (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je cenný komplex zmiešaného lesa s bohatým bylinným podrastom vrátane potočnej nivy, nadväzujúci na systém rybníkov, kultúrne floristicky bohaté lúky a prameniská.
GNOME

Vývoj

Verzia 2.32, ktorá bola vydaná v septembri 2010 zahŕňa vylepšenia komunikátora Empathy, prehliadača dokumentov Evince a správcu súborov Nautilus. Táto verzia je zároveň posledná pred vydaním verzie 3.0. Verzia 3.0 bola vydaná 6. apríla 2011. Pôvodne bolo plánované vydať túto verziu v septembri 2010 avšak v júli sa vývojári rozhodli tento termín posunúť do ďalšieho roka a miesto toho vydať verziu 2.32.
Popri mnohých čiastkových vylepšeniach je hlavným bodom tejto verzie úplne nové pracovné prostredie GNOME Shell. Gnome ako pracovné prostredie používané v unixových systémoch sa vyznačuje hlavne svojou stabilitou a spoľahlivosťou systému. Gnome je jednoduchšie z hľadiska užívateľského. V KDE, ak to porovnám, často máte k dispozícii aj nastavenia, ktoré pri bežnej práci v domácnosti alebo kancelárii ani možno nevyužijete.

Vzhľad a ovládanie

GNOME je navrhnutý podľa tradičnej analógie pracovnej plochy. Jeho zobrazovanie a ovládanie okien, aplikácií a súborov je podobné moderným operačným systémom. Pri štandardnej konfigurácii pracovných plôch obsahuje štartovacie menu pre rýchly prístup k nainštalovaným programom a súborovým cestám, otvorené okná môžu byť zvolené pomocou lišty v spodnej časti pracovnej plochy a v pravom hornom rohu je umiestnená oznamovacia oblasť, ktorú môžu používať programy na zobrazovanie oznamov počas behu v pozadí. Tieto prvky sa ale dajú umiestniť takmer kdekoľvek si to používateľ želá, môžu byť nahradené inými funkciami, alebo úplne odstránené.
Výzor GNOME sa dá zmeniť použitím tém, čo sú množiny pozostávajúce zo sád ikon, okrajov okien, GTK+ témových strojov a parametrov. Obľúbené GTK+ témy sú napríklad Bluecurve a Clearlooks (momentálne štandardná téma).

Distribúcie

Prostredie GNOME sa veľmi rozšírilo hlavne vďaka linuxovej distribúcii Ubuntu. Jej zakladateľ, Mark Shuttleworth, odmietol návrh na použitie KDE ako hlavného prostredia pre Ubuntu. Ako hlavný dôvod uviedol stabilný čas vydávania nových verzií, a to každých 6 mesiacov, teda rovnako ako distribúcia Ubuntu. Ubuntu však časom niektoré komponenty GNOME nahradila vlastnými (napr. užívateľské rozhranie Unity).
Okrem Ubuntu a jeho oficiálnych a neoficiálnych derivácií je GNOME predvoleným prostredím tiež v distribúciách Fedora, Red Hat alebo Debian. 
Linus Torvalds a Patrick Volkerding sa výrazne postavili proti projektu GNOME. Linusovi vadí zameranie distribúcie, ktoré podľa jeho slov nie je práve najlepšie. Patrick Volkerding z podobného dôvodu vypustil kompletne prostredie GNOME zo Slackware Linuxu. Linus Torvalds sa v marci 2013 vrátil k používaniu GNOME 3 .
Myrikovka nemecká

Opis

Stálozelený ker so vzpriamenými metlovitými vetvami. Dorastá do veľkosti 50 až 250 cm. Listy sú šupinovité, veľmi malé, striedavé, na mladých výhonkoch strechovito sa prekrývajúce. Malé biele kvety sú usporiadané v strapcoch. Plodom sú približne 1 cm dlhé, zeleno fialové tobolky, ktoré obsahujú letu schopné semená veľkosti asi 1 mm. Rastlina kvitne v období od mája až do augusta.

Rozšírenie

Stredná Európa, Fínsko, Škandinávia, Irán. Na Slovensku pôvodný asi len v poriečí väčších tokov dunajskej sústavy, na severe po Kysucu a Oravu a v alúviu riek Poprad a Dunajec. Patrí k ohrozeným druhom našej flóry.

Ekológia

Myrikovka nemecká má veľmi špecifické nároky na stanovisko. Rastie na štrkových a piesčitých náplavách na brehoch potokov a riek. Je to absolútny heliofyt (neznáša akékoľvek tienenie) a táto skutočnosť je dôležitá aj pri klíčení semien. Jeho schopnosť konkurencie voči iným rastlinám je takmer nulová.
Melodie

Melodie bol český, odborne ladený, hudobný mesačník vychádzajúci v bývalom ČSSR (neskôr Česku) od roku 1963, podrobne mapujúci nielen domácu a zahraničnú populárnu hudbu, ale aj džez. Spočiatku ho vydávalo české vydavateľstvo Orbis. Bol jedným z mála periodík, ktorému sa darilo informovať o dianí v západnej hudobnej produkcii nezávisle a objektívne aj v časoch tzv. normalizácie. Každoročne mohli jeho čitatelia sa zapojiť do hlasovania v ankete Zlatý slavík. K pravidelným rubrikám periodika, okrem fundovaných profilov interpretov domácej i svetovej populárnej i džezovej scény boli prehľady svetových hitparád, "Jak to slyším" (rubrika, v ktorej osobnosť domácej hudobnej scény sa vyjadrovala k náhodne vybraným hudobným dielam), noty a texty aktuálnych piesní, nové platne a publikácie a hudobná inzercia.
V roku 1964 sa stal jeho šéfredaktorom muzikológ a hudobný publicista Lubomír Dorůžka.
Niektorí šéfredaktori: Stanislav Titzl (1971-1984), Miroslav Kratochvíl (1984-cca 1988), Jan Dobiáš (cca 1988-apríl 1990), Petr Zapletal (máj 1990 - máj 1991), Jaromír Tůma (jún 1991 - 1993), Jan Linka (cca január 1994 - cca október 1994), Miloš Skalka (cca november 1994 - cca 11/1996). Všetko renomovaní českí hudobní publicisti.
V období rokov 1969-70 sa stal jeho nezávislou, no aktualizovanou prílohou dvojtýždenník Aktuality Melodie so šéfredaktorom vedený Čestmírom Klosom.
Vydávanie časopisu bolo z politických dôvodov niekoľkokrát prerušené. Poslednými vydavateľmi a vlastníkmi časopisu boli Karel Gott a František Janeček – agentúra GoJa s.r.o . Posledné číslo bolo 11/1996.
Na Slovensku v období rokov 1969 – 1992 vychádzal hudobný mesačník  Populár (časopis).
Moyrazès

Poloha

Obec má rozlohu 48,67 km². Najvyšší bod je položený 773 m n. m. a najnižší bod 430 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1129 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Canal Grande

Canal Grande je hlavnou dopravnou tepnou Benátok. Je najhlbším z benátskych kanálov a je to bývalé koryto rieky Brenty. Napriek dĺžke viac ako 4 km ho preklenujú len tri mosty: Ponte degli Scalzi, Ponte di Rialto, Ponte dell'Accademia.

Cesta po Canal Grande

Kanál má tvar písmena S a pretína mesto od hlavnej železničnej stanice na severozápade k Punta della Salute v juhozápadnom výbežku Benátok. Tri mosty ktoré vedú ponad kanál, sú pri stanici, pri obrazovej galérii a v strednej časti most Rialto, najlepšie vidieť z vaporetta alebo aj vodného autobusu.

Pamiatky

Zlatý dom (taliansky Ca' d'Oro) pochádza z 15. storočia a patrí k najobdivovanejším palácom pri kanále. Je príkladom obdivuhodnej benátskej gotiky a v súčasnosti je v ňom verejnosti prístupná galéria.
Palazzo Dario je renesančná budova s rôznofarebnou mramorovou fasádou.
Kostol Santa Maria della Salute leží na juhovýchodnom konci kanálu Grande a bol dostavaný v roku 1682 v barokovom štýle, ako pamiatka na ústup epidémie moru. Každý rok 21. novembra je cez Canal Grande vytvorený most z člnov, po ktorom prichádzajú do kostola pútnici na slávnosť.
Popri Canale Grande leží veľa zaujímavých pamiatok a budov, napríklad Fondaco dei Turchi z 13. storočia, Ca' Guistinian z 15. storočia alebo Ca' Da Mosto z 13. storočia.