google/wiki40b huggingface dataset:
Železničná trať Nové Zámky – Prievidza

Dejiny

Prvé plány prepojenia Komárna, Nitry a Trenčína Ponitrím sa objavili v projekte grófa Keglevicha už v roku 1865. Projekt sa nerealizoval pre nedostatok financií a po opakovaných neúspešných pokusoch ju vybudovala až Rakúska spoločnosť štátnej dráhy (StEG) v rokoch 1874 – 1884. 
Vtedajšia trať však končila vo Veľkých Bieliciach a úsek do Prievidze sa dostaval až neskôr. 1.11.1876 bol otvorený úsek Šurany – Ivánka pri Nitre a  19.11.1876 úsek Ivánka pri Nitre – Nitra. Z Nitry do Topoľčian bola železnica otvorená 16.9.1881.

Súčasnosť

V úseku Nové Zámky – Šurany je trať elektrifikovaná. Úsek Nové Zámky - Jelšovce je využívaný výlučne regionálnou dopravou a nachádza sa na ňom aj najväčšie mesto celej trate Nitra. V úseku Jelšovce - Prievidza je trať využívaná aj na rýchlikové spojenie Bratislava - Prievidza. Nákladnú prepravu na trati využívajú najmä priemyselné podniky na Hornej Nitre.

Budúcnosť

V roku 2018 sa mala začať modernizácia a elektrifikácia trate 140 v úseku Lužianky – Šurany, ktorej súčasťou je aj dlho zanedbávaný úsek vedený cez mesto Nitra.
V lete 2013 bola vybraná firma, ktorá uskutoční Technicko-ekonomickú štúdiu pre Elektrifikáciu a optimalizáciu trate Leopoldov - Nitra - Šurany.
Plánované úpravy majú „pripraviť podmienky pre moderný dopravný systém integrovanej koľajovej dopravy.“ a tiež prepojenie s Bratislavou. Štúdia určila zvýšenie rýchlosti na celej trati do výšky 120 km/h. Súčasťou úprav trate by malo byť umožnenie bezbariérového prístupu na nástupištia, rekonštrukcia osvetlenia, inštalácia vizuálneho informačného systému na staniciach a zastávkach a na staniciach rozhlas pre cestujúcich. Projekt má tiež vziať do úvahy prípadné zdvojkoľajnenie úseku Leopoldov - Nitra. Najviac koľají, osem, bude elektrifikovaných v Nitre a v Lužiankach. Záverečná správa by mala byť hotová v marci 2015, po nej bude nasledovať projektová dokumentácia. Podľa údajov ŽSR z roku 2015 by sa mal projekt realizovať v rokoch 2019 až 2022.' V januári 2016 sa s elektrifikáciou už nepočítalo. Štúdia mala preukázať, že investícia by nebola účelná.
Súčasťou projektu je aj výstavba novej železničnej trate Nitra – Trnovec nad Váhom, ktorá je plánovaná ako jednokoľajná elektrifikovaná s max. rýchlosťou do 160 km/h.

Vozidlový park

Na celej dĺžke trate premávajú moderné jednotky 861, jednotky 813 a jedna súprava s rušňom typu 757. V prípade mimoriadností sa v prevádzke vyskytujú aj rušne typu 736, 750 a 754. Na úseku Šurany - Nové Zámky aj nové súpravy typu 671 a 951 (Push-Pull).
Glukometer

Glukometer alebo glukomer je prenosný prístroj na meranie koncentrácie glukózy v krvi - glykémie. Slúži pacientom s diabetes mellitus - cukrovkou, hlavne s diabetes mellitus 1. typu na intenzifikovanom liečebnom režime inzulínom na opakované stanovovanie glykémie v domácich podmienkach - tzv. self-monitoring,  aby si mohli priebežne upravovať dávky podávaného inzulínu.

Princíp

Glukometre prvej generácie sú založené na fotometrickom stanovení množstva peroxidu vodíka, ktorý vzniká oxidáciou glukózy zo vzorky krvi za prítomnosti enzýmu glukozooxidázy a s reagenciami v indikačnom prúžku dáva farebný produkt, ktorého množstvo potom glukometer stanovuje fotometricky.
Glukometre druhej generácie pracujú na princípe priameho merania elektrického prúdu, ktorý vzniká elektrochemickou redukciou peroxidu vodíka, vznikajúceho pri uvednej reakcii.

Použitie

Pacient si z kožného vpichu, vykonaného špeciálnou lancetou alebo lancetovým perom nanesie malé množstvo krvi (menej ako mikroliter - mm³) na indikačný prúžok, ktorý vloží do prístroja. Prístroj vzorku automaticky vyhodnotí a výsledok - koncentráciu glukózy v krvi zobrazí na displeji.
Glukometre pravidelne poskytujú ďalšie funkcie - ukladanie nameraných hodnôt do pamäti spolu s časovými údajmi, ďalej kalkulácie, týkajúce sa kompenzácie diabetu a prípadne dávkovania inzulínu. Niektoré dokážu spolupracovať s mobilnými zariadeniami alebo inzulínovou pumpou.

Perspektíva

Vo vývoji sú neinvazívne glukometre, ktoré merajú glykémiu spektroskopicky  v krvi alebo v živom tkanive. Využívajú väčšinou absorpčnú spektroskopiu v blízkom alebo strednom infračervenom pásme alebo  Ramanovu rozptylovú spektroskopiu. Niektoré prístroje sa už vyrábajú (rok 2017), ale majú problémy s presnosťou a kalibráciou.
Ďalším smerom vo vývoji sú glukózové senzory, ktoré kontinuálne monitorujú koncentráciu glukózy v intersticiálnej tekutine podkožného tkaniva. Tieto zariadenia sa už niekoľko rokov používajú v praxi, hlavne u detských pacientov a u pacientov s veľmi nestabilným diabetom 1. typu, ale v súčasnosti (rok 2017) stále trpia krátkou životnosťou a sú potrebné ich časté kalibrácie (min. 1-2 denne).
Ľudovít Babilon

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, v Bratislave. Na lýceu v Bratislave sa podieľal na činnosti štúrovskej mládeže, bol aktívnym členom Slovanského ústavu. V marci 1844 po odvolaní Ľudovíta Štúra z katedry, odišiel z Bratislavy do Levoče. Pôsobil ako evanjelický kaplán v Hložanoch, od roku 1847 v Báčskom Petrovci, od 1849 farár v Bajši. Bol literárne činný. Pastoračne pôsobil medzi dolnozemskými Slovákmi. Podporoval národno-kultúrne podujatia. Udržiaval kontakty s poprednými slovenskými dejateľmi ako bol Andrej Sládkovič, Karol Kuzmány, Michal Godra a iní. Bol členom MS.
Neurochirurgia

Neurochirurgia je špecializačný odbor chirurgie, ktorý zabezpečuje prevenciu, diagnostiku, chirurgickú liečbu a rehabilitáciu ochorení, ktoré postihujú nervový systém zahŕňajúci mozog, miechu, periférne nervy a extra-kraniálny cerebrovaskulárny systém.

Slovensko

Podmienkou pre zariadenie do špecializovaného štúdia v odbore neurochirurgia je absolvovanie vysokoškolského štúdia všeobecné medicíny (MUDr.).

Teoretická znalosť

Rozsah teoretických vedomostí a znalostí na výkon špecializovaných činností sú znalosti anatómie mozgu, miechy, periférnych nervov, podporných štruktúr ako lebka, chrbtica a okolitých útvarov vrátane mikrochirurgickej anatómie. Tiež treba poznať neurofyziológiu (normálnu aj patologickú) centrálneho aj periférneho nervstva, patofyziológiu krvného prietoku mozgu a miechy, intrakraniálneho tlaku, neurofyziologické podklady pre funkčné neurochirurgické operácie. Patologicko-anatomická a patofyziologická podstata jednotlivých ochorení nervovej sústavy s praktickým zvládnutím histologického obrazu najdôležitejších ochorení, farmakoterapia pri ochoreniach nervovej sústavy, rehabilitácia pri neurochirurgických ochoreniach, osobitosti liečebných postupov u pacientov z rozličných vekových skupín, príslušné právne predpisy týkajúcich sa oblasti poskytovania liečebnej starostlivosti.

Prax

54 mesiacov klinickej neurochirurgie na neurochirurgickom pracovisku výučbového zdravotníckeho zariadenia, 3 mesiace neurointenzívnej starostlivosti na pracovisku anestéziológie a intenzívnej medicíny, 6 mesiacov všeobecnej chirurgie, 3 mesiace úrazovej chirurgie alebo ortopédie, 3 mesiace iných chirurgických odborov hraničných s neurochirurgiou (ORL, stomatochirurgia, plastická chirurgia), 3 mesiace klinickej neurológie, 3 mesiace iných disciplín zameraných na diagnostiku ochorení nervového systému (neurofyziológia, neurorádiológia, neuropatológia), 1 mesiac gynekológie a pôrodníctva, 2 mesiace vnútorného lekárstva.

Neurochirurgické metódy

Neurorádiológia nehrá významnú roľu v diagnostike choroby ale aj operatívnej části neurochirurgie.
Neorrádiové metody sa v modernej neurochirurgii používajú na diagnostiku a péči. Zahŕňajú predstavovani počítačovej tomografie, Predstavovanie magnetickou rezonací a magnetoencefalografie.
Pri konvenčnej otvornej operácii neurochirurg otvorí lebku aby mal dostatočne veľkú dieru aby mohol operovať mozog. Techniky s oveľa menšiemi dierami na operovani kde sa používajú mikroskopy sa v modernej medicíne zaužívajú tiež. Metody s malou kranotomií ve spojení s mikroskopickou vizualizáciou nervovej tkáne s dokonalou jasností podávajú neskutočné výsledky napriek tomu sa najviac používajú otvorená metóda a hlavne pri traumu alebo pri naléhavých situáciach.
Zeuxippé (manželka Pandióna)

Zeuxippé alebo Zeuxippa (starogr. Ζευξίππη – Zeuxippé, lat. Zeuxippe) je v gréckej mytológii sestra najády Praxithey, manželka aténskeho kráľa Pandióna I.
Zeuxippé a Pandión sa stali rodičmi dvoch dcér, Prokny a Filomély a dvojčat, chlapcov Erechthea a Bouta. Keď potom po spore kvôli hraniciam napadol Atény Labdakos, prišiel Pandiónovi na pomoc trácky kráľ Téreus a vojnu spolu priviedli k úspešnému koncu. Pandión mu potom z vďaky dal svoju dcéru Proknu za manželku. Prokné žila potom v Trákii šťastne až dovtedy, kým neprišla na návštevu jej sestra Filoméla, do ktorej sa jej manžel Téreus zaľúbil. Táto láska však mala hrozné následky. Po neopätovanej láske sa jej chcel Téreus zmocniť násilím a keď sa mu ubránila, zatvoril ju v hustom lese do osamelej chatrče. Keďže ju nezlomilo ani väzenie a ona navyše vyhlásila, že nebude mlčať, vyrezal jej jazyk.
Filoméla si však našla spôsob ako to oznámiť sestre. Vytkala správu o svojom osude na závoj, ktorý sestre podala. Prokné potom manželovi pripravila strašnú pomstu, zabila ich syna Itya a predložila mu ho na večeru. Najvyšší boh Zeus však nedopustil, aby tento zločin ostal bez trestu a všetkých troch zbavil ľudskej podoby. Térea premenil na dudka, Proknu na slávika a Filomélu na lastovičku.
Zeuxippin manžel Pandión sa s touto hroznou tragédiou nevedel zmieriť. Zo žiaľu nad stratou svojich dcér sa usúžil až k smrti.
Henridorff

Poloha

Obec má rozlohu 7,31 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 661 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Škandinávsky polostrov

Škandinávsky polostrov je polostrov na severovýchode Európy, ktorý sa nachádza medzi Baltským morom, Severným morom, Nórskym morom a Barentsovým morom. Je približne 1 850 km dlhý a 370 – 805 km široký; jeho celková rozloha je asi 777 000 km². Geologicky je tvorený najmä Baltským štítom a Škandinávskymi vrchmi, ktoré sú mladšieho kaledónskeho veku.
Na jeho území sa rozkladajú štáty Nórsko, Švédsko a malá časť Fínska.
Extraliga hádzanárok 1993/94

Systém súťaže

Systém súťaže pozostával z dvoch častí. Najprv sa hrala sa základná časť, ktorá pozostávala z 18 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 6. miesto a do skupiny o 7. až 10. miesto. V nich odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a raz vonku. Víťaz skupiny o prvú šestku sa stal majstrom Slovenska. Posledné družstvo v skupine o 7. až 10. miesto zostúpilo do nižšej súťaže.
Ukrajinčina

Dejiny

Najstaršie príklady ukrajinčiny sa objavujú už v 12.-13. storočí v textoch písaných ruskou cirkevnou slovančinou, pochádzajúcich z juhozápadného Ruska, z Haličsko-Volyňskej oblasti. Na prelome 18. a 19. storočia boli už utvorené základné rysy ukrajinskej fonetiky. Avšak skutočný prielom v dejinách ukrajinského literárneho jazyka spôsobila roku 1798 publikácia „Aeneida“ Ivana Kotljarevského. Do literárneho jazyka uviedol čistý ľudový jazyk svojho materinského poltavského nárečia. Veľký vplyv na stabilizáciu nového literárneho jazyka mala tiež jeho dráma „Natalka-Poltavka“. Súčasný literárny jazyk povstal na prelome 18. a 19. storočia. Veľký vplyv na tento proces mala tvorba výnimočného ukrajinského básnika Tarasa Ševčenka, ktorý založil svoj jazyk na materinskom kyjevskom nárečí. Veľký básnik bral na zreteľ takisto aj iné nárečia, a dokonca aj staré prvky jazyka písaného spolu s cirkevizmami. Ukrajinský jazyk sa teda zakladal na poltavsko-kyjevskom nárečí, ktorý sa už v priebehu 17. storočia stal jedným z najváženejších ukrajinských nárečí, a jeho črty sa rozšírili aj do ostatných nárečí.
V 50. rokoch 19. storočia sa ukrajinské národné hnutie nachádzalo sa pod patronátom Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi, ktorá chcela bojovať proti expanzii poľštiny. Keďže jazyk ľudu nebol vraj vhodný na tento účel, vyvolili starú cirkevnú slovančinu. Avšak skončilo sa to fiaskom. Aj preto sa časť tzv. starorusínov začala prikláňať k myšlienke zaviesť ruštinu ako spoločný jazyk "Veľkorusov i Malorusov". Najznámejším zástancom tejto myšlienky bol publicista Bohdan Didyckyj, ktorý používal zmes ruštiny a ukrajinčiny s prídavkom poľských a nemeckým slov, odporcami titulovanú ako jazyčie (slov. jazyčisko - žargón). Z východnej liturgie sa snažili odstrániť všetky latinizmy. Odpor voči tomu zväčšil ešte miestodržiteľ Agenor Gołuchowski, ktorý sa v rokoch 1849-1859 snažil zaviesť ukrajinskú latinku.
Slovná zásoba ukrajinčiny vykazuje podobne ako i bieloruština veľký a starý vplyv poľštiny. Celkové množstvo polonizmov v ukrajinčine zahŕňa okolo 17 000 výrazov, čiže 14% celej slovnej zásoby. Najstaršia vrstva výpožičiek pochádza z obdobia pred Lublinskou úniou (1569) a týka sa administratívnej a technickej terminológie.  No až v druhom období (1570-1720) prenikajú polonizmy vo veľkom množstve do všetkých oblastí literárneho jazyka. Tretím obdobím veľkého vplyvu poľštiny je 19. storočie a začiatok 20. storočia, obzvlášť obdobie po roku 1863 v Haliči.
Maubeuge

Poloha

Obec má rozlohu 18,85 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 31 970 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ponte de Lima (obec, Portugalsko)

Dejiny

Mestečko bolo známe už ako rímske sídlo pozdĺž starej cesty z Braga do Compostela a Lugo. Mesto dostalo svoje fuero (list o udelení mestských práv) od Terézie z Leonu 4. marca 1125 a považuje sa za najstaršie portugalské mesto.

Pamätihodnosti

Medzi pamätihodnosti patrí most, postavený už Rimanmi, ktorý v stredoveku slúžil ako jediný bezpečný prechod cez rieku Lima v tejto oblasti. Význam nadobúda, okrem iného, pri preprave pútnikov do mesta Santiago de Compostela.

Ekonomika

Každý pondelok sa tu koná trh, jeden z najväčších v celej krajine. Mesto má diaľničné prepojenie s Portom prostredníctvom diaľnice A3.
Jere Lehtinen

Hráčska kariéra

Jere Lehtinen bol draftovaný z 88. miesta v roku 1992 klubom Minnesota North Stars. Po tom, čo sa North Stars presunuli do Dallasu, vyhral Lehtinen Frank J. Selke Trophy trikrát a Stanley Cup v roku 1998.
Lehtinen reprezentoval Fínsko na viacerých medzinárodných turnajoch, vyhral jednu striebornú a dve bronzové medaily na olympijských hrách, striebro na Svetovom pohári v roku 2004 a bol súčasťou známeho fínskeho útoku "Ankkalinnan pojat" (podľa ich prezýviek "Tupu, Hupu, Lupu" - Huey, Dewey a Louie), ktorá v roku 1995 triumfovala na Majstrovstvách sveta v roku 1995. V tejto formácií hral Saku Koivu a Ville Peltonen, a víťazstvo v roku 1995 je zatiaľ je jediná zlatá medaila pre Fínsko na majstrovstvách sveta. Trojica sa tiež dostal do all-star výberu turnaja.
Lehtinen je zatiaľ jediným fínskym hráčom, ktorému sa podarilo vyhrať majstrovstvá sveta aj Stanley Cup.
Karboxylová kyselina

Karboxylové kyseliny sú organické zlúčeniny s karboxylovou funkčnou skupinou -COOH. 
Radia sa medzi kyslíkaté deriváty organických zlúčenín. V názvoch zlúčenín sa prítomnosť karboxylovej funkčnej skupiny vyjadruje predponou karboxy- alebo príponou -ová kyselina. Sú to Brønstedove kyseliny, teda fungujú ako donor vodíkového protónu H⁺.

Fyzikálne vlastnosti

Karboxylové kyseliny majú vyššie body varu a body topenia, ako by sa dalo usúdiť podľa ich mólovej hmotnosti. Je to spôsobené tým, že vytvárajú silné medzimolekulové vodíkové väzby. Sú omnoho slabšie kyseliny ako minerálne kyseliny. Ich disociačné konštanty sú zhruba o päť rádov nižšie. V porovnaní s alkoholmi sú asi  silnejšími kyselinami. V infračervených spektrách sú karboxylové kyseliny charakteristické singálmi v okolí 1700 cm⁻¹ (karbonyl C=O) a v okolí 3000 cm⁻¹ (hydroxyl O-H)

Syntéza

Karboxylové kyseliny sa zvyčajne vyrábajú oxidáciou primárnych alkoholov a aldehydov, za prítomnosti vhodých oxidačných činidiel, akými sú napr. manganistan draselný alebo oxid chrómový v kyslom prostredí.
Možno ich pripraviť hydrolýzou ich esterov alebo solí.
Sološnický potok

Sološnický potok je potok na Záhorí, preteká východnou časťou okresu Malacky. Je to pravostranný, najvýznamnejší prítok Rudavky, má dĺžku 9,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň

Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Biele hory, na juhovýchodnom svahu Vápennej (Roštúna; 752,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 530 m n. m.
Bouillon

Obyvateľstvo

Mesto má približne 5 464 obyvateľov (2010).
Havran (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je komplex prudkých svahov nad riekou Jihlavou s biotopmi skalnej vegetácie s kostravou tvrdou, vegetácie skál a drolín a sutinové lesy s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov na tieto špecifické stanovištia viazaných a typy biotopov a druhmi, pre ktoré bolo iným právnym predpisom vyhlásené územie európskeho významu Údolí Jihlavy a ktoré sa nachádzajú na území prírodnej rezervácie.
Židia v Gibraltáre

Židovská komunita v Gibraltáre sa nachádza viac ako 650 rokov. Prvý cenzus tu prebehol v roku 1753 a počet obyvateľov židovskej viery tu bol 572. K roku 1777 stúpol počet židovských obyvateľov na 863, k roku 1787 poklesol na 776. V priebehu 19. storočia nie sú známe presné čísla, ale vie sa, že k roku 1805 bola polovica Gibraltáru židovského vyznania. Maximum dosiahla židovská komunita k roku 1878, kedy počet Židov na Gibraltáre bol 1533. K roku 2001 sa tu nachádzalo 584 (zhruba 2 % celkovej populácie). Veľké množstvo gibraltárskych Židov patrí k sefardskej vetve, ale je tu tiež množstvo britských Židov. Hovoria po anglicky, ladinom a po arabsky.
L’Honor-de-Cos

Poloha

Obec má rozlohu 32,07 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 561 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Letisko Očová

Poloha

Nachádza sa v regióne Podpoľanie, severovýchodne od mesta Zvolen, v blízkosti obce Očová.

Charakteristika

Letisko disponuje dvomi trávnatými vzletovými a pristávacími dráhami rozmerov 800 x 50 m. V súčasnosti je letisko bez pravidelných liniek.
Životné prostredie

Životné prostredie alebo zriedkavo environment je všetko, čo vytvára prirodzené podmienky existencie organizmov vrátane človeka a je predpokladom ich ďalšieho vývoja. Jeho zložkami sú najmä ovzdušie, voda, horniny, pôda i samotné organizmy.
Iná definícia hovorí, že životné prostredie je „súbor všetkých činiteľov, s ktorými prichádza do styku živý subjekt, a ktorými je obklopený. Všetko, na čo subjekt priamo i nepriamo pôsobí. Subjektom môže byť organizmus, populácia, človek i celá  ľudská spoločnosť. Väčšinou sa pojem životné prostredie chápe ako životné prostredie človeka.“
Termín začal používať Jakob Johann von Uexküll.

Vzťah človeka k životnému prostrediu

Vzájomné pôsobenie ľudí a ich životného prostredia je veľmi mnohostranné. V priebehu dejín ľudského rodu dochádzalo postupne k oslabovaniu tejto bezprostrednej závislosti. Ľudia narušovali okolité prostredie už veľmi dávno. Jedna z hypotéz sa napríklad zaoberala vplyvom človeka na vyhynutie veľkých pleistocenných cicavcov. K ešte rozsiahlejšiemu pozmeneniu došlo v neolite, kedy sa človek začal živiť činnosťou, ktorá priamo predpokladala udržovanie umelého životného prostredia – poľnohospodárstvom. Dlhý čas potom však stále existovali oblasti prakticky nedotknuté ľudskou aktivitou – ekuména hlavne v dôsledku nedokonalej dopravy netvorila súvislú oblasť ako dnes, ale rozpadala sa do mnohých oblastí osídlenia, vzájomne značne vzdialených. Aj v tejto dobe existovali oblasti so značným ľudským vplyvom – napr. na území Česka bolo územie na konci stredoveku viac odlesnené ako dnes.
K zásadnej zmene dochádza v čase priemyselnej revolúcie, kedy ľudia začali využívať mnoho rôznych prírodných zdrojov (uhlie, ropa), osídľovať dosiaľ neosídlené oblasti a znečisťovať prostredie cudzorodými látkami. To malo za následok vyhynutie mnohých živočíšnych aj rastlinných druhov a zdravotné problémy ľudí, žijúcich v najviac znečistených oblastiach (napr. české Mostecko v 80. rokoch 20. storočia).
S rozvojom vedy a techniky sa stáva stále obtiažnejšou úlohou predpoveď dôsledkov ľudských činností na životné prostredie. V súčasnosti napríklad prebiehajú debaty o podiele človeka na globálnych zmenách klímy.
V Los Angeles sú usporadúvané tzv. "toxické výlety".

Hodnotenie stavu životného prostredia v globálnej miere

Zatiaľ najkomplexnejšie hodnotenie životného prostredia na Zemi bolo výsledkom projektu Millennium Ecosystem Assessment („Hodnotenie ekosystémov na prelome tisícročí“), na ktorom sa podieľalo asi 1400 expertov z celého sveta. Jeho výsledkom bolo publikovanie mnohých štúdií zameraných na biodiverzitu, dezertifikáciu, priemysel a pod. a súhrnná správa „Ekosystémy a ľudský blahobyt“. Tá konštatuje, že ľudia zmenili za posledných 50 rokov ekosystémy na Zemi viac než kedykoľvek v dejinách ľudstva a že zvýšenie životnej úrovne ľudí prebehlo za cenu poškodenia 60 % globálnych ekosystémov. Správa ďalej uvádza, že poškodzovanie ekosystémov predstavuje prekážku pre zníženie chudoby pre dosiahnutie potravinovej bezpečnosti.
Montreuil-sur-Barse

Poloha

Obec má rozlohu 13,13 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 301 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thil (Meurthe-et-Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 431 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 616 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prievaly

Dejiny

Existencia doložená v roku 1439. Bola pomenovaná podľa patrícia sv. Juraja Zenthgwrght a zároveň používala aj nemecký názov Schwancendorf. Patrila k pánstvu Korlátka. V tej dobe sa táto osada rozložila na piesočnine záhorskej duny. Od polovice 15. storočia obec patrila rôznym šľachtickým rodinám, z ktorých najznámejšími boli Korlátkovci z panstva Korlátka, potom Aponiovci, Bošániovci, Motešickovci a ďalšie rodiny.
V histórii tejto dediny sa tiež uvádza, že bola mestečkom (oppidum) a mala právo konať v roku štyri trhy s dobytkom. Ako mestečko honosil sa vtedajší Sandorf aj tým, že mu patrilo 25 poddanských rodín a 19 bezzemkov, želiarov. Každé takéto mestečko muselo preukázať, že je „vrchnosťou“, keď už nie nad rozsiahlymi majetkami, tak aspoň nad niekoľkými poddanskými usadlosťami. Ale mestečká, to nebolo len pár domkov s návsím (či rínkom), ale bolo hlavne centrom aj remeselníckeho života.
Cez Prievaly viedla v stredoveku Jantárová, neskôr Česká cesta vedúca z Prahy do Budína. Táto cesta je zachovaná dodnes. Prievalčania mali aj právo súdnictva o čom svedčí aj pomiatka stĺp hanby.
Pod Prievalmi je podľa legendy vybudovaná sústava podzemných chodieb-katakomb. Nad obcou v kopci je malá jaskynná diera, o ktorej sa hovorí, že je to údajne chodba vedúca z neďalekého hradu Korlátka.

Poklad

V roku 1967 pri búraní základov hostinca bagrom bol nájdený poklad. Zachovalo sa z neho 21 zlatých mincí a 18 kg mincí strieborných. Údajne viaceré mince, ako i predmety sa „stratili“ vo vreckách domácich obyvateľov, i napriek výzvam príslušníkov VB ich všetky nevrátili.
„Poklad prievalského krčmára“ obohatil klenotnicu SNM.
Jaroslav Baška

Profesionálna kariéra

V roku absolvoval 1998 Žilinskú univerzitu v Žiline. Od skončenia školy až do roku 2002 pracoval v Matadore Púchov.

Regionálna politika

V novembri 2013 bol zvolený za predsedu Trenčianskeho samosprávneho kraja. Po prvýkrát v histórii kraja víťazstvo získal už v prvom kole, s 53,45%. Kandidoval za stranu SMER-SD.

Súkromný život

Jaroslav Baška je ženatý a má tri deti.
Kovariančná matica

Označenie

Ako vyplýva už z vyššie uvedeného, v prevažnej väčšine literatúry sa používa na označenie kovariančnej matice veľké grécke písmeno sigma {\mathbf \Sigma} (príp. {\mathbf \Sigma}({\mathbf X})) alebo \mathcal{D}({\mathbf X}).
Jouy-lès-Reims

Poloha

Obec má rozlohu 1,86 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE