google/wiki40b huggingface dataset:
Maria Sibylla Merianová

Životopis

Jej otcom bol švajčiarsky medorytec a vydavateľ Matthäus Merian, ktorý zomrel keď Márii boli tri roky. Po jeho smrti sa jej matka v roku 1651 znovu vydala za maliara Jacoba Marella, ktorý potom učil nevlastnú dcéru maľovať. 
Už ako malú ju fascinoval svet rastlín a hmyzu. Tajne hmyz zbierala a mala aj vlastný herbár, čo nebolo vtedy u dievčat obvyklé. Začala podľa svojich zbierok maľovať obrázky. Dlho len ako súkromnú zábavku, ale v 28 rokoch vydala svoj prvý herbár Neues Blumenbuch tlačou. Nasledovala kniha Der Raupen Wunderbar Verwandelung und sonderbare Blumennahrung (Nádherný prerod húseníc a ich zvláštne kvetinová potrava), ktorým vstúpila už aj na pole vedy, a ktorý tiež bohato ilustrovala. 
Mala dcéru Johannu Helenu, ktorá sa vydala za obchodníka Jacoba Herolta. Ten čulo obchodoval s holandskými kolóniami v Suriname, a vďaka tomu sa do Surinamu dostala roku 1699, vo svojich päťdesiatich troch rokoch, aj Maria Sibylla. V Suriname dva roky študovala miestny hmyz a rastliny. Vďaka tomu vydala knihu Metamorphosis Insectorum Surinamensium (Metamorfózy surinamského hmyzu), ktorá z nej urobila jedného z najslávnejších entomológov svojej doby. Do Európy sa musela vrátiť, keď sa nakazila maláriou.
Jej výtvarné dielo bolo docenené a znovu objavené vo 20. storočí. Jej portrét bol na nemeckej pätsťomarkovej bankovke.
Vajanského vodopád

Vajanského vodopád je ľadovcový vodopád selektívneho typu vo Vysokých Tatrách, ktorý sa nachádza na dolnej terase skalného prahu medzi Kôprovou a Temnosmrečinskou dolinou.

Charakteristika

Vajanského vodopád má výšku okolo 30 metrov a tvorí ho Temnosmrečinský potok tečúci z Nižného Temnosmrečinského plesa. Voda padá zo skalného prahu v nadmorskej výške 1620 m n.m. v závere Temnosmrečinskej doliny v lokalite Temné smrečiny. Podložie je tvorené granodioritom.
Bermerain

Poloha

Obec má rozlohu 6,66 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 643 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pomy (Aude)

Poloha

Obec má rozlohu 6 km². Najvyšší bod je položený 560 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 51 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vieux-Ferrette

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 670 m n. m. a najnižší bod 419 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 643 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Bolla

Ján Bolla alebo aj Johann Bolla, prípadne János Bolla de Csáfordjobaháza (* 29. máj 1806, Bačka Topola, Srbsko – † 7. február, 1881, Bratislava, Slovensko) bol známy mykológ, botanik, pedagóg a entomológ, hlavne koleopterológ juhoslovanského (srbského) pôvodu.

Biografia

Ján Bolla sa narodil v zemianskej rodine pôvodom zo Šopronskej stolice (Bolla de Csáfordjobaháza). Po ukončení školského vzdelania pracuje ako profesor na gymnáziu vo Svätom Jure. V rokoch 1847 – 1880 pôsobil ako riaditeľ meštianskej školy v Bratislave. V tomto období vykonával tiež funkciu hlavného inšpektora bratislavských meštianských škôl. Zaoberal sa hlavne botanikou – skúmal machy a huby. Zaoberal sa aj entomológiou a počas svojho života spracoval zoznam chrobákov okolia Bratislavy. Bol jedným zo spoluzakladateľov Bratislavského lekársko–prírodovedného spolku, kde od roku 1865 pôsobil ako predseda jeho botanickej sekcie. Venoval sa hlavne botanike, pričom prieskum prevádzal prevažne v okolí Bratislavy, o čom napísal i niekoľko floristických príspevkov a myokologických prác.
Urcerey

Poloha

Obec má rozlohu 3,39 km². Najvyšší bod je položený 463 m n. m. a najnižší bod 359 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Val-de-Meuse (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 92,56 km². Najvyšší bod je položený 458 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 929 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Róbert Gálfy

Róbert Gálfy (* 1960), PaedDr., slovenský horolezec, skialpinista a horský vodca UIAGM.

Lezecké výkony

Urobil vyše 200 výstupov vo Vysokých Tatrách (v zime 46, 19 prvovýstupov, všetky tieto výstupy urobil do roku 1985). V Alpách urobil výstupy napr. na Grandes Jorasses, na Petit Jorasses, na Blaitiére, na Mount Blanc du Tacul, na Aig. Verte. Na Pamíre v roku urobil 1982 výstupy na Pik Korženevskej 7105 metrov (zjazd na lyžiach) a Pik Somoni 7495 metrov (celkovo na Pik Somoni vystúpil trikrát) ďalej tiež na Pamíre v roku 1985 urobil výstup na Pik Lenina 7134 metrov s Ivanom Urbanovičom ml. (zjazd na lyžiach) a na Pik Somoni (7495 metrov) s Ivanom Urbanovičom ml. a s Ivanom Vozárikom. V roku 1986 urobil na Pamíre znova výstup na Pik Somoni (7495 metrov) a zjazd na lyžiach, ďalej vystúpil na Pamíre na šesťtisícovku Pik Achmadi Doniša s Ivanom Vozárikom. V Patagónii v roku 1983 urobil spolu s Michalom Orolinom a s Vladimírom Petríkom prvovýstup na Cerro Fitz Roy v Mexiku urobil výstup na Popocatépetl. V rámci expedície na Káčaňdžungu v roku 1981 urobil prvovýstup na Jannu (7710 metrov). Zúčastnil sa tiež expedície na Lhoce Šar 8400 metrov v roku 1984. Bol aj účastníkom expedície na Mount Everest 8848 metrov v roku 1987. V roku 1988 viedol expedíciu na Gašerbrum I 8068 metrov, vystúpil naň spolu s Františkom Šoltésom a s Ivanom Urbanovičom ml. V období rokov 1983 - 1993 patril do európskej špičky v skialpinizme. Päť letných sezón robil horského vodcu vo švajčiarskom Zermatte. Bol mu udelený titul majster športu. Róbert Gálfy je syn známeho horolezca a vedúceho viacerých československých himalájskych expedícií Ivana Gálfyho (1933 - 2011).
Saint-Maximin (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 12,33 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 685 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cély

Poloha

Obec má rozlohu 6,19 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 226 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Málendú

Málendú (maldiv. މާޅެންދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Núnu na Maldivách. Počet obyvateľov je 772 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 430 m, šírka 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 190,53 km.
Selena (speváčka)

Selena Quintanillová-Pérezová (* 16. apríl 1971 – † 31. marec 1995), známa ako Selena, bola mexicko-americká speváčka a textárka, tanečnica, modelka, módna dizajnérka, herečka a hudobná producentka. Známa bola ako „Kráľovná hudby Tejano“. Bola najmladším potomkom mexicko-amerického páru. Prvý album vydala vo veku 12 rokov. Vyhrala titul Najlepšia vokalistka roka 1987 v Tejano Music Awards a uzatvorila zmluvu s EMI o niekoľko rokov neskôr. Jej popularita stúpala začiatkom 90. rokov, hlavne v španielsky hovoriacich krajinách.
Vo veku 23 rokov ju zavraždila Yolanda Saldívar, predsedníčka jej fan klubu. 12. apríla 1995, 2 týždne po jej smrti, George W. Bush, vtedajší guvernér Texasu, vyhlásil jej deň narodenia za „Deň Seleny“ (Selena Day) v Texase. Warner Bros. v roku 1997 natočil film Selena, založený na jej živote, kde ju hrala Jennifer Lopezová. Jej život bol tiež základom muzikálu Selena Forever, kde si ju zahrala Veronica Vazquez. V júni 2006 sa konala pietna spomienka s múzeom a bronzovou sochou v životnej veľkosti (Mirador de la Flor v Corpus Christi v Texase), ktorú navštevujú stovky jej fanúšikov každý týždeň.

Zastrelená

Mala iba 23 rokov, keď ju zastrelila prezidentka jej fanklubu, Yolanda Saldívar. Selena Quintanilla-Peréz, ako sa celým menom táto latino speváčka volala, bola často označovaná za mexickú Madonnu. Hoci sa narodila a napokon aj zomrela v Texase, milovala a tvorila latino hudbu a čakala ju závratná kariéra. V roku 1995 ju v Corpus Christi zasiahla do chrbta guľka z revolvera a Selena po hodine a štvrť vykrvácala.
Jej vrahyňou bola manažérka Seleniných butikov a prezidentka fanklubu Yolanda Saldívar. Keď Selena zistila, že Yolanda ju okráda, dala jej výpoveď. Po troch týždňoch sa obe ženy stretli a práve vtedy ju tridsaťpäťročná ex-zamestnankyňa zastrelila.
Emil Zachar

Životopis

Po štúdiách práva viedol vlastnú advokátsku kanceláriu, 1872 člen súdu v Banskej Bystrici, 1904 predseda kráľovskej súdnej tabule, 1908 predseda skúšobnej komisie sudcov, 1911 skúšobnej komisie sudcov a advokátov. Venoval sa najmä súkromnému právu z aspektu súdnictva. Člen, 1915 podpredseda spolku maď. pravnikov.
Karol Ambróz Habsburg-Este

Život

Narodil sa ako deviate dieťa a piaty syn arcivojvodu Ferdinanda Karola a dedičky rodu d'Este, Márii Beatrix. Pretože bol v detstve často chorý, Karolovi vybrali cirkevnú dráhu. Venoval sa štúdiu teológie, ktoré dokončil v roku 1805.
29. augusta 1806 bol vymenovaný a 17. novembra 1806 potvrdený ako biskup vo Vacove. Za kňaza bol vysvätený 4. novembra 1807. 30. januára 1808 bol vymenovaný za ostrihomského arcibiskupa. Biskupské svätenie prijal 24. júla 1808 z rúk jágerského arcibiskupa Štefana Fischera.
Zomrel o rok neskôr, vo veku 23 rokov, na týfus, ktorým sa nakazil pri jednej z jeho návštev lazaretov. Jeho telo je uložené v ostrihomskej katedrále. Autorom náhrobku je taliansky sochár Antonio Canova.
Morangis (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 4,8 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 891 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Iovianus

Iovianus (iné mená: Jovianus, Jovianos, Iovianos, Iovian, Jovian, Jovián, Flavius Iovianus, Imperator Caesar Flavius Iovianus Augustus; * 331, Singidunum – † 17. február 364, Dadastana, Turecko) bol od roku 363 rímsky cisár.
Na cisársky trón Rímskej ríše nastúpil v roku 363 ako nástupca Iuliana Apostatu. Iovianus bol čestný muž, ale ako už história mnohokrát ukázala, čestnosť nie je vždy rozhodujúcou vlastnosťou, ktorá by zabezpečila silu a veľkosť panovníka. Nebolo tomu tak ani v tomto prípade. Iovianovi na rozdiel od jeho predchodcu chýbala energickosť a rozhodnosť. Podarilo sa mu síce zvyšky Apostatovho vojska doviesť bezpečne späť domov, ako diplomat však veľké úspechy nedosiahol. Následný mier uzavretý s Perzskou ríšou výrazne oslabil rímske pozície na východe. Cisár totiž súhlasil s odstúpením rozsiahlych území na východe impéria a nárokov na Arménsko v prospech Perzie.
Čo sa týka vnútorných záležitostí ríše, Iovianus zrušil všetky náboženské reformy cisára Iuliana Apostatu, a tým opäť zaručil kresťanstvu hegemóniu v oblasti náboženstva Rímskej ríše. Viac toho ale spraviť nestihol, zomrel totiž už v roku 364. Nastúpil na trón vo veľmi ťažkej situácii a na reformy v podstate ani nemal čas. Jeho nástupcom sa stal Valentinián I. (Flavius Valentinianus).
Château-l’Abbaye

Poloha

Obec má rozlohu 4,41 km². Najvyšší bod je položený 28 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 852 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viktor Rolín

Viktor Rolín (* 26. december 1887, Varšava – † 31. júl 1942, Mauthausen) bol český maliar a grafik.

Životopis

Narodil sa v roku 1887 poľskej Varšave a zomrel v roku 1942 v koncentračnom tábore Mauthausen v Rakúsku. Maliar a grafik, ktorý študoval na akadémii v Petrohrade a neskôr v Mníchove v ateliéri u profesora Sambergera. Za prvej svetovej vojny slúžil ako vojak rakúsko uhorskej armády na ruskej fronte. V roku 1920 usporiadal súbornú výstavu vo Vrchlabí, v Prahe vystavoval v troch predných Salónoch tej doby: Topičově, Rubešově a Ročákovom. Ďalšia známa súhrnná výstava jeho diel bola v roku 1928 v kúpeľnom meste Luhačovice.

Štýl

Maľoval zátišia s ovocím, rybami, kvetinami a loveckou korisťou, tiež krajiny predovšetkým s dynamickou búrlivou oblohou. V zátišiach sa špecializoval aj na motív maríny a rád pri nich zobrazoval čierne more, prístav Sevastopoľ a Kerč alebo krymský Bachčisaraj.
V portrétoch namaľoval napríklad podnikateľa Koželuha, pani Pokornú, pani Baťovú, pána Smolíka alebo vysokopostaveného sudcu Linharta.
V grafike najčastejšie maľoval motívy starej Prahy.

Inšpirácie

Veľmi známe sú jeho motívy zachytávajúce pohľad na stromy pred a po búrke. Nesú typický rukopis tvorby Viktora Rolína.
Cresseveuille

Poloha

Obec má rozlohu 5,48 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 25 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 284 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pierre-de-Rivière

Poloha

Obec má rozlohu 2,35 km². Najvyšší bod je položený 569 m n. m. a najnižší bod 436 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 676 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Henri Dutrochet

Život a kariéra

Dutrochet študoval medicínu od roku 1802 na parížskej univerzite, kde v roku 1806 promoval na doktora. Od roku 1808 pôsobil ako vojenský lekár v Španielsku. Po ochorení na týfus žil pri Château-Renault. Od roku 1810 sa venoval vedeckej činnosti a žil v Paríži.
Dutrochet objavil princíp osmózy. Ako jeden z prvých botanikov sa venoval deleniu buniek. Všimol si tiež súvislosti medzi prítomnosťou chlorofylu v rastlinách a fotosyntézou. Od roku 1831 bol členom Akadémie vied v Paríži.
Je po ňom pomenovaný maskarénsky endemický rastlinný rod Trochetia (Malvaceae).
Henri Dutrochet má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku Dutr..
Libaros

Poloha

Obec má rozlohu 9,08 km². Najvyšší bod je položený 484 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villing

Poloha

Obec má rozlohu 4,93 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 482 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Léger-Marie Deschamps

Léger-Marie Deschamps (* 10. január 1716, Rennes, Francúzsko - † 19. apríl 1774, Montreuil-Bellay) bol francúzsky filozof, materialista, benediktín.
Spájal racionalizmus blízky spinozismu a dialektické myšlienky. Základným pojmom jeho učenia je pojem univerzálneho celku ako jednoty všetkých fyzických telies. Univerzálny celok je nadzmyslová podstata prístupná iba rozumu.
Súkromná stredná odborná škola DSA Trebišov

Centrum excelentnosti DSA pre vodárenské profesie

Centrum excelentnosti DSA pre vodárenské profesie bolo zriadené pri SSOŠ DSA v Trebišove. Dokončenie a otvorenie centra sa uskutočnilo v roku 2018. Momentálne je centrum excelentnosti DSA najmodernejším centrom na výučbu vodárenských profesií v EÚ, disponuje najmodernejšou technikou a vybavením.
Zriadenie centra excelentnosti nadväzuje na podpis memoranda o spolupráci a pomoci v oblasti vzdelávania a uplatnenia absolventov, ktoré 26. apríla 2016 podpísal Slovenský vodohospodársky podnik a dvoch stredných odborných škôl, medzi ktorými bola SSOŠ DSA v Trebišove. Podpis memoranda sa uskutočnil v gescii rezortu školstva. Podpis tohto memoranda zabezpečuje nastavenie podmienok odboru Technik vodár vodohospodár, priamo podľa požiadaviek trhu práce a Slovenského vodohospodárskeho podniku. S ohľadom na meniace sa životné prostredie, generačnú obmenu, ale aj dnešný stav odborníkov v oblasti vodohospodárstva si absolventi nájdu široké uplatnenie nielen priamo v Slovenskom vodohospodárskom podniku, ale aj v iných vodárenských spoločnostiach či stavebných dodávateľských firmách, ale aj pri nadväzujúcom vysokoškolskom štúdiu.

Súkromná materská škola DSA Trebišov

Súkromná materská škôlka DSA Trebišov je súčasťou školskej siete zriaďovanej vzdelávacou spoločnosťou DSA a sídli na rovnakej adrese so Súkromnou strednou odbornou školou DSA Trebišov na Komenského ulici 12.
Súkromná materská škola DSA Trebišov sa špecializuje na predprimárne vzdelávanie detí vo veku od 2 do 6 rokov, formou celodenného, niekoľkoročného vzdelávania. Materská škola je schopná poskytnúť celodennú výchovu a vzdelávanie aj intaktným deťom, ale i deťom zdravotne handicapovaným, ak pre ich integráciu a rozvoj dokáže vytvoriť vhodné podmienky, rovnako deťom s odloženou školskou dochádzkou. Deti získavajú konštrukčné spôsobilosti aj nad rámec učebných osnov, oboznamujú sa s nemeckým a anglickým jazykom.
Výučba cudzieho jazyka je zameraná na získavanie základných znalostí a schopností používať angický a nemecký jazyk. V každej téme počas dňa sa deti naučia jednoduchú pieseň, báseň so slovnou zásobou danej tematiky, deti získavajú slovnú zásobu nemeckého jazyka použitím rôznych didaktických metód, foriem a hier, ktoré prebiehajú každodennou hrou so slovami, hračkami a rôznorodým materiálom.
Anglický jazyk sa v materskej škole vyučuje formou krúžkovej činnosti. Organizuje sa v popoludňajších hodinách u detí predškolského veku (5-6 rokov).
San Miguel de Tucumán

Pôvod názvu

Pôvod názvu Tucumán je sporný. Podľa jednej verzie názov pochádza údajne z kečuánskeho slova Yucuman ("Miesto, kde pramenia rieky"). Iné vysvetlenie vychádza z ešte dávnejších čias, spred invázie Inkov na toto územie. Názov by mal pochádzať z mena náčelníka pôvodného kmeňa Diaguitov Tukumu (Tukma nao = Tukmov ľud). Tretia verzia je, že názov pochádza od pôvodných obyvateľov kmeňa Lule, ktorí tiež žili na tomto území a pomenovali zem podľa chrobáka Tuku-Tuku.
Názvom San Miguel je mienený archanjel Michal.
Kúpeľňa

Dejiny

Vane mali už egyptskí faraóni. Najstaršia kúpeľňa bola objavená na Kréte. Pochádza z obdobia minojskej kultúry, približne z roku 1700 pred Kr. V starovekom Ríme patrili kúpeľne u vyšších vrstiev k štandardu. Nazývali sa balneum. Rimania stavali aj verejné kúpele - thermy, ktoré slúžili bohatým i chudobným
Stredovek znamenal úpadok pre kúpeľne i kúpele. Klesla ich technická úroveň i význam.
Kúpeľne podobné dnešným sa zrodili v 19. storočí, kedy objav elektriky a využitia zemného plynu zabezpečili prívod teplej vody. Na začiatku 20. storočia kúpeľňa stále patrila medzi luxusné vybavenie. Napríklad v roku 1906 ju v Kodani ju malo len 3,8 % bytov. V tom istom roku otvorený hotel Ritz v Londýne mal ako novinku kúpeľnu v každej izbe.
Súčasné kúpeľne získali svoju tvár po prvej svetovej vojne, kedy sa stali bežnou súčasťou novej výstavby.
Ingrid Bergmanová

Život

Jej matka, pôvodom Nemka, Friedel Adler Bergmanová zomrela keď mala Ingrid tri roky a o deväť rokov neskôr zomrel i jej otec Justus Samuel Bergman. Ten sa venoval fotografovaniu a pomáhal jej už od mala s rastom jej hereckého talentu. Po smrti otca žila u strýka.
Vyštudovala hereckú školu Kráľovského dramatického divadla a v roku 1935 dostala svoju prvú hovorenú úlohu v švédskom filme Most mníchov. Jej manželom sa stal v roku 1937 zubný lekár Petter Lindström a v roku 1938 sa im narodila dcéra Pia.
Ešte než odišla do USA, natočila v Nemecku film pre UFA Štyria priatelia. Preslávil ju film Intermezzo z roku 1936, ktorý sa producent David O. Selznick rozhodol v roku 1939 natočiť v americkej verzii, ktorá z nej urobila švédsku filmovú hviezdu. Mladá Švédka si získala americké publikum najmä svojou prirodzenosťou, ktorou sa od vtedajších amerických hviezd zásadne odlišovala.
V roku 1942 získala americké štátne občianstvo a tiež natočila svoj najslávnejší film Casablanca, v ktorom jej filmovým partnerom bol Humphrey Bogart a ktorý režíroval Michael Curtiz.
V roku 1949 natáčala s Robertom Rossellinim v Taliansku film Stromboli. Pri natáčaní sa do režiséra zamilovala a potom čo s Rossellinim otehotnela, opustila manžela, čo spôsobilo v USA škandál. Kvôli tomu stratila aj sympatie amerického publika. V roku 1950 sa za Rosselliniho vydala a mali spolu tri deti, syna Roberta Ingmara (* 1950) a dvojčatá Isabellu Fiorellu a Isottu Ingrid (* 1952, profesorka na Stony Brook University). Spoločne natočili sedem filmov. V roku 1957 sa však ich manželstvo rozpadlo a o rok neskôr sa vydala Ingrid Bergmanová za švédskeho producenta Larsa Schmidta. Toto manželstvo vydržalo do roku 1970.
Do zoznamu mužov, ktorí k nej mali vzťah, sa radí aj maďarský reportážny fotograf Robert Capa.
Jej posledný film Žena menom Golda z roku 1982 bol životným príbehom izraelskej političky Goldy Meirovej. Niekoľko mesiacov po jeho dokončení zomrela v Londýne na rakovinu.
Neuvy (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 31,28 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 322 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ville-sur-Tourbe (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 11,13 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Patrice Leconte

Životopis

Vyrastal v Tours a v období 1970 až 1995 pracoval ako autor a ilustrátor obrázkových príbehov pre Pilote. V roku 1975 debutoval ako režisér a v roku 1978 natočil prvý zo série satirických snímkov Les Bronzés o skupine ľudí na dovolenke v Club Méditerrané, ktorá mala úspech u francúzskych divákov. V roku 1997 bol jeho film Ridicule nominovaný na Oscara. V roku 2000 vyšla jeho autobiografia Je suis un imposteur.
Štefan Markuš

Štefan Markuš (* 7. máj 1936, Nyíregyháza) je slovenský vedec a politik. Predseda Slovenského helsinského výboru (SHV), hovorca Fóra inteligencie Slovenska (FIS), člen výboru Slovenskej asociácie Rímskeho klubu (SARK), člen Helsinského občianskeho zhromaždenia (HCA). Od rou 1998 do leta 2002 bol veľvyslancom SR v Maďarsku.

Život

Rodina Štefana Markuša sa spolu s ďalšími slovenskými rodinami z okolia Nyíregyházy prisťahovala do Hornej Seče v apríli 1947 v rámci výmeny obyvateľstva na miesta 47 rodín maďarskej národnosti, ktoré boli predtým násilne vysťahované do Maďarska.
Štefan Markuš v roku 1956 maturoval na Priemyselnej škole strojníckej v Bratislave. Po absolvovaní Fakulty technickej a jadrovej fyziky v Prahe pracoval dva roky na Odbornom učilišti (OU) Závodov S. M. Kirova v Tlmačoch. Od roku 1962 pôsobil jeden rok v Štátnom výskumnom ústave drevárskom (ŠVÚD) ako inžinier - asistent.
V Ústave mechaniky strojov Slovenskej akadémie vied (SAV) v Bratislave pôsobil do roku 1967 ako interný ašpirant. Od roku 1967 po získaní vedeckej hodnosti CSc. a v roku 1984 DrSC. pôsobil do roku 1995 v Ústave materiálov a mechaniky strojov SAV ako vedecký pracovník, neskôr ako riaditeľ.
Vydal tri monografie, viac ako 80 publikovaných príspevkov a tri vynálezy. V roku 2003 mu vo vydavateľstve Veda vyšla kniha s názvom „Maďari pod lupou“. Nikdy nebol členom žiadnej politickej strany.
Štefan Markuš je bratom Jozefa Markuša, predsedu Matice Slovenskej, o ktorého činnosti sa však vyjadruje značne kriticky.
Monneren

Poloha

Obec má rozlohu 11,06 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 231 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 399 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cudrovice

História

Prvá zmienka o osade pochádza z roku 1456 a jej vtedajší názov Czudrowitze svedčí o českom pôvode. V priebehu tridsaťročnej vojny miestni obyvatelia pravdepodobne zahynuli a od 2. polovice 17. storočia sa tu usadzovali prevažne Nemci. V roku 1850 založil weiterský dekan Jan Matiáš Paule v Cudroviciach kostol Korunovania Panny Márie, ktorý sa stal v roku 1894 kostolom farským. V roku 1871 tu vznikla škola. V roku 1910 v Cudroviciach stálo 20 domov so 140 obyvateľmi (všetci nemeckej národnosti). Po 2. svetovej vojne po vysídlení nemeckých obyvateľov zostala dedina prázdna. Po roku 1949 sa sem prisťahovalo niekoľko nových obyvateľov, ale v roku 1953 zanikol MNV a v roku 1956 Cudrovice definitívne zanikli. Domy i kostol boli zrovnané so zemou.

Súčasnosť

Cudrovice sú základnou sídelnou jednotkou na rovnomennom katastrálnom území, sú súčasťou Mlynářovic, čo je časť obce Volary. V roku 1993 bol symbolicky obnovený cintorín (niektoré náhrobky boli vyčistené a umiestnené do radu, uprostred bol vztýčený kríž). Na mieste kostola Korunovania Panny Márie je teraz drevený kríž a pamätník s textom: „Zde stál farní kostel Korunování P. Marie v Cudrovicích. Kostel postaven a posvěcen r. 1894, zničen r. 1966“.