google/wiki40b huggingface dataset:
Bakerov ostrov

Bakerov ostrov je neobývaný atol (koralový ostrov) neďaleko rovníka uprostred Tichého oceána, asi 3 100 km juhozápadne od Honolulu. Leží na 0.1944444°S 176.4791667°Z zhruba v polovici cesty z Austrálie na Havajské ostrovy. Jeho najbližším susedom je Howlandov ostrov, ktorý leží asi 70 km na sever. Relatívne neďaleko (niekoľko sto kilometrov na juhovýchod, juh a juhozápad) sa tiež nachádza súostrovie Kiribati.
Rozloha ostrova je 1,64 km². Počas II. svetovej vojny tu bola vybudovaná základňa s 1 665 metrovou dráhou.
Pre štatistické účely sa ostrov niekedy radí pod Menšie odľahlé ostrovy USA. V minulosti sa tiež volal New Nantucket alebo Phoebe Island.
Celý ostrov patrí spolu s okolitými 123 km² morského dna pod prírodnú rezerváciu Baker Island National Wildlife Refuge, spravovanú U.S. Fish and Wildlife Service pod americkým ministerstvom vnútra.
Obranu ostrova majú na starosti Spojené štáty. Aj keď je neobývaný, každoročne ostrov navštevují zamestnanci U.S. Fish and Wildlife Service.

Dejiny

V roku 1832 ostrov zbadal americký námorník, kapitán Michael Baker, ktorého meno dnes ostrov nesie.
Spojené štáty sa prihlásili k vlastníctvu ostrova v roku 1857 na základe Guano Islands Actu prijatého 1856. Medzi rokmi 1886 a 1934 bol Bakerov ostrov britským zámorským územím. Jeho zásoby guana dolovali americké a britské firmy v druhej polovici 19. storočia. V roku 1935 došlo ku krátkemu pokusu o kolonizáciu Bakerovho a susedného Howlandovho ostrova. Bola založená osada Meyerton so štyrmi americkými obyvateľmi. Tí boli evakuovaní v roku 1942 po japonských vzdušných a námorných útokoch. Počas Druhej svetovej vojny bol ostrov obsadený americkou armádou.
Po vojne zostal ostrov neobývaný. Vstup na neho je dovolený len na zvláštne povolenie amerického úradu pre ryby a zver, ktoré sa obvykle vydáva len vedcom a výskumníkom.

Geografia

Bakerov ostrov leží neďaleko od rovníka, má rozlohu 1,64 km² (405 akrov) a dĺžku pobrežia 4,8 km. Klíma je rovníkové, s málo zrážkami, stálym vetrom a páliacim slnkom. Terén je nízky a piesčitý: korálový ostrov obklopený úzkym zriaseným útesom, so zníženou centrálnou oblasťou. Najvyšší bod leží 8 m nad hladinou mora.
Na ostrove nie sú prirodzené zdroje pitnej vody. Nerastú tu stromy, sporá vegetácia pozostáva z trávy a plazivých krov. Sú tu roztrúsené zrúcaniny, cintorín a zvyšky stavieb z niekdajšej osady sa nachádzajú neďaleko západného pobrežia. Ostrov je hniezdiskom morských vtákov a vodného živočíšstva.
Spojené štáty si nárokujú exkluzívnu ekonomickú zónu 200 námorných míľ (370 km) a teritoriálne vody 12 námorných míľ (22 km).

Doprava

Na ostrove niesu prístavy, musí sa kotviť ďalej od pobrežia. Na západnom pobreží môžu pristávať člny. Opustená pristávacia dráha z vojny, 1 665 m dlhá, je pokrytá vegetáciou a nepoužiteľná.
Paulmy

Poloha

Obec má rozlohu 25,97 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 237 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hrabáč takaru

Opis a morfológia

Takaru je zavalito stavaný cicavec, dosahujúci hmotnosť 40 až 82 kg, dĺžku tela 100 – 158 cm a dĺžky chvosta 70 cm. Mohutné telo hrabáča je takmer lysé, iba na chrbte ho pokrývajú riedke štetiny. Sfarbenie je béžovej, na bruchu a hlave až ružovkasté. Končatiny s mohutnými pazúrmi sú stĺpovité, zadné dlhšie ako predné, silný, málo pohyblivý chvost, podobný ako má kengura, zvieraťu umožňuje, aby sa postavilo na zadné nohy. Hlava hrabáča je pretiahnutá a jej predná časť sa podobá prasaciemi rypáku. Oči sú malé, naproti tomu ušnice dlhé a blanité, tvarovo podobné ako majú zajace. V spánku sa zviera skladá pozdĺž hlavy.
Najtypickejším znakom hrabáča je úplne ojedinelá stavba chrupu. Počas vývoja došlo k regresívnemu vývoju chrupu ako aj pri niektorých zástupcov málozubcov a šupinavcov (preto chybné zaradenia). Chrup je hypselodontného typu. Zuby stále dorastajú a nemajú korienky.
Semenníky majú samce uložené v brušnej dutine, podobne ako slony, nemajú miešok. Na predných končatinách došlo k redukcii prstov na 4, zadné končatiny sú päťprsté.

Rozšírenie

Hrabáč sa vyskytuje v Afrike na juh od Sahary, predovšetkým v savanách a buši, kde sa vyskytuje dostatok termitov. V Botswane sa vyskytuje aj v polopúšti Kalahari, naproti tomu v Etiópii vystupuje pomerne vysoko do hôr. Vyhýba sa dažďovým pralesom.

Spôsob života

Hrabáč je aktívny predovšetkým v noci, deň prespáva vo svojej nore. Je samotár. Zo zmyslov hrabáča je najlepší čuch a sluch, zrak je pomerne slabý. Dlhé ušnice v pokoji drží vzpriamene, ale vie ich zložiť a uzavrieť tak zvukovody. Zvláštne stavaným nosom vyhľadáva korisť. Okolo nozdier má husté chlpy, ktoré ich chránia pri hrabaní. Hrabáč je výborne prispôsobený na hĺbenie nôr. Nory hĺbi pomocou silných predných nôh, ktoré majú pazúry, vyhrabanú zeminu odtláča zadnými nohami. Pomocou silných pazúrov tiež rozhrabáva termitiská a mraveniská, ktorých obyvateľmi sa živí.
Ich nory sú dôležité pre ekosystém, v ktorom žijú. Využívajú ich aj ostatné druhy ako napr. hyeny, vtáky, netopiere, prasatá a iné.

Potrava

V prírode sa živí predovšetkým mravcami a termitmi, ktorých hniezda rozhrabáva silnými pazúrmi a vyplašený hmyz potom nalepuje dlhým jazykom. Jedia aj iné druhy hmyzu ako napr. larvy chrústov. Vodu dokážu získavať výlučne z potravy. V zajatí je zloženie jeho stravy individuálne, skladá sa z mnohých komponentov, s vysokým obsahom bielkovín. (Mleté varené hovädzie mäso, žĺtky, mlieko, banány...)

Rozmnožovanie

Samice rodia len jediné mláďa s hmotnosťou približne 1,6 kg. Gravidita trvá 243 dní. Mláďa kojí 4 mesiace. V zajatí sa dožíva priemerne 21 – 23 rokov.
Zámok Kamenice nad Lipou

Zámok Kamenice nad Lipou je zámok v Kamenici nad Lipou vznikol na mieste bývalého hradu z 13. storočia. 
Súčasná stavba bola realizovaná medzi rokmi 1580 a 1583 v renesančnom štýle s arkádovým nádvorím a záhradou okolo, v ktorej stojí 700 - 800rokov stará lipa podľa ktorej mesto dostalo svoj názov. Vstupná veža je baroková a pochádza z roku 1744. Do súčasnej klasicistickej podoby bol zámok upravený v prvej polovici 19. storočia.
Zámok od roku 1998 spravuje Uměleckoprůmyslové museum v Prahe (UPM), ktoré ho do roku 2004 nákladne zrekonštruovalo. Roku 2004 bol zámok otvorený verejnosti - v prízemí severného krídla sa nachádza stála expozícia a organizujú sa tu krátkodobé výstavy UPM. Južné krídlo slúži ako výstavné priestory mestského múzea a tiež ako obradná sieň. Verejnosti je prístupné i pivnica s gotickou sálou.

Hračkobraní

Na zámku je každoročne poriadaný letný festival hračiek, ich návrhárov a výrobcov, vrátane prác študentov umeleckých škôl a zberateľov z Česka i zahraničia.
Buxières-sous-les-Côtes

Poloha

Obec má rozlohu 26,72 km². Najvyšší bod je položený 398 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orkán

Orkán alebo zriedkavejšie uragán je najvyšší (12) stupeň Beaufortovej stupnice sily vetra. Zapisuje sa ako 12° B. Označuje vietor o rýchlosti 118 km/h (čiže 32 m/s) a viac (Podľa staršej verzie Beaufortovej stupnice jej 12. stupeň - orkán zodpovedal vetru o rýchlosti nad 104 alebo 105 km/h, čiže zahŕňal aj skoro celý 11 stupeň súčasnej verzie Beaufortovej stupnice). V staršej (a nemeckej) literatúre sa za orkán (tzv. tropický orkán) považuje aj tropická cyklóna.
Harpalyké (dcéra Harpalyka)

Harpalyké alebo Harpalyke alebo Harpalyka (starogr. Ἁρπαλύκη – Harpalyké, lat. Harpalyce) je v gréckej mytológii dcéra tráckeho kráľa Harpalyka.
Harpalykos, vládca tráckeho mesta Amymnei, mal dcéru Harpalyku. Keď jej matka zomrela, kŕmil ju mliekom kráv a kobýl a ako rástla, zaúčal ju najmä vo vojenskom remesle, v úmysle z nej vychovať nástupcu svojho kráľovstva. Harpalyké otcove nádeje naplnila a stala sa z nej dobrá bojovníčka.
Keď Neoptolemos, vracajúci sa z Tróje napadol s vojskom ich kráľovstvo a kráľa Harpalyka vážne zranil, pred smrťou ho zachránila dcéra Harpalyké, ktorá nepriateľa zahnala na útek. Neskôr však v krajine vypuklo povstanie a ľud Harpalyka zabil. Harpalyké sa zachránila útekom do tráckych lesov, kde sa potom živila zbojníctvom, remeslom pre ženu nevídaným. Toto remeslo sa jej však stalo osudným. Harpalyka tak často plienila pastierom stáda dobytka, že ju nakoniec dolapili a utĺkli ju palicami.
Élan vital

Élan vital (fr.) je životná aktivita, vzruch, životná energia. Pojem élan vital rozvíjal Henri Bergson.
Hal Gill

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 pôsobil v klube NHL Boston Bruins. Za Boston odohral celkovo 8 sezón, v roku 2006 podpísal ako voľný agent zmluvu s klubom Toronto Maple Leafs.Vo februárovej uzávierke prestupov v sezóne 2007/2008 bol vymenený s Toronto Maple Leafs do tímu neskoršieho finalistu play-off Pittsburgh Penguins. V roku 2009 získal s tímom Pittsburgh Penguins Stanley cup.

Reprezentácia

Tréner Mike Eaves ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosí číslo 25.
Vrodené chyby centrálnej nervovej sústavy

Vrodené chyby centrálnej nervovej sústavy sú poruchy vývoja centrálnej nervovej sústavy (mozgu a miechy) človeka, ktoré vznikajú v rôznych fázach vnútromaternicového vývinu embrya.
Matej Tatarka

Životopis

Narodil sa v Rabčiach. Zanedlho sa s rodičmi presťahoval do Očovej.

Zbojnícka družina

Družina Mateja Tatarku pôsobila na Liptove, Orave, Spiši, Gemeri a vo Zvolenskej župe. Členmi boli napríklad Ján Korpeľ, pastier z Pribiliny, Juraj Zápražka z Polomky, Pavol Maciak z Hnúšte, Martin, Ján a Pavol Krpeľanovci z Detvy a Michal Šabľa, syn hajdúcha z Levoče.

Väzenie a poprava

Prvýkrát Tatarku a niekoľkých jeho spoločníkov chytili koncom roku 1824. V máji 1825 sa v Liptovskom Mikuláši začal súdny proces, v ktorom bol odsúdený do väzenia. V noci zo 14. na 15. marca 1829 Tatarka a Šabľa ušli. Koncom leta boli opäť chytení v Gemerskej župe a eskortovaní do Liptovského Mikuláša. Tatarka bol 20. októbra 1829 odsúdený na smrť sťatím mečom a na vpletenie do kolesa. O dva dni bol popravený prešovským katom za odmenu 40 zlatých medzi Okoličným a Vrbicou.
Trident (raketa)

Trident je z ponorky odpaľovaná balistická raketa (SLBM), nesúca jadrové hlavice. Navrhla ju americká spoločnosť Lockheed Martin Space Systems. Existuje v dvoch variantoch - UGM-96 Trident I a UGM-133 Trident II. Rakety Trident sú súčasťou výzbroje štrnástich aktívnych amerických atómových raketových ponoriek triedy Ohio a štyroch britských ponoriek triedy Vanguard.

Popis

Štart rakety prebieha vždy z ponorených ponoriek. Pred štartom je trubica s raketou zaplavená vodou, malá výbušnina na dne trubice potom spôsobí vyparenie vody a prudký nárast tlaku. Tlakový ráz je dostatočný na vystrelenie rakety z trubice takou rýchlosťou, aby zotrvačné sily dokázali vyniesť raketu celým objemom nad hladinu. Inerciálne senzory zaznamenajú klesajúce zrýchlenie po vynorení rakety a naštartujú prvý raketový stupeň. Samotné telo rakety je natlakované dusíkom, aby sa počas prvej fázy štartu zabránilo prieniku vody, ktorá by mohla raketu poškodiť alebo narušiť jej vyváženie.
Trident má tri raketové stupne na tuhé palivo. Dolet je ešte zvýšený použitím teleskopického aerodynamického hrotu, ktorý je vysunutý počas prvej urýchľovacej fázy. Počas práce tretieho raketového stupňa, približne dve minúty po štarte, už Trident dosahuje rýchlosť 6000 m/s.
Trident pre korekcie dráhy používa inerciálny navádzací systém, doplnený optickou kontrolou hviezdneho poľa v orbitálnej časti dráhy. Niektoré testovacie varianty obsahovali aj GPS, nepočíta sa však s tým, že by GPS zostal v skutočnej jadrovej vojne funkčný.
Po dokončení posledných korekcií dráhy sú uvoľnené nezávislé návratové moduly s hlavicami a tiež klamné ciele. Konkrétne podrobnosti tejto fázy sú utajené. Každý návratový modul je potom schopný v okruhu dosahu zasiahnuť nezávislý cieľ. Moduly, ktoré vstupujú do atmosféry s rýchlosťou niekoľkonásobkom rýchlosti zvuku, za sebou zanechávajú dobre viditeľné stopy dráhy, niekedy označované ako prsty Boha.
Vieux-Champagne

Poloha

Obec má rozlohu 8,89 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 178 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
My Favourite Game

Písanie, nahrávanie a produkcia

Skladba „My Favourite Game“ napísali gitarista Peter Svensson a speváčka Nina Persson počas nahávnia štvrtého štúdiového albumu skupiny Gran Turismo, medzi májom a júnom 1998. Skladba, podobne ako ostatné skladby z albumu boli nahrané v štúdiu Country Hell Toreho Johanssona v meste Skurup vo Švédsku.

Kompozícia

Skladba „My Favourite Game“ je alternatívna rocková skladba, zložená v tónone C mol. Napísaná je v bežnom takte a jej tempo sa pohybuje okolo 143 úderov za minútu. Skladba nie je napísaná vo forme verš-refrén, a jej inštrumentácia obsahuje gitaru, basovú gitaru a organ.
Mulhausen

Poloha

Obec má rozlohu 4 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 447 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Milan Jungmann

Život

V októbri 1938 (po zabraní Sudet) sa presťahoval do Prahy, kde vyštudoval gymnázium. Po gymnáziu ešte absolvoval ročnú knihovnícku školu. Po druhej svetovej vojne sa stal knihovníkom ministerstva informácií a osvety. Od roku 1946 študoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity slovanské literatúry, filozofiu a estetiku. Potom, čo ukončil štúdiá (1954), sa stal redaktorom časopisu Praha-Moskva. Potom krátko pôsobil ako riaditeľ pražskej Národnej knižnice. Od roku 1955 bol redaktorom Literárních novin a šéfredaktorom od roku 1964 až do ich zrušenia v roku 1969. Po zrušení Literárních novin mal zákaz publikačnej činnosti.
Od roku 1972 pracoval ako čistič výkladov v podniku, toto povolanie vykonával až do roku 1982. Počas tejto doby prekladal pod cudzím menom z ruštiny.
Od roku 1982 publikoval svoje literárne kritiky v samizdatovom časopise Obsah. V roku 1990 sa stal predsedom Obce spisovateľov; funkciu zastával až do roku 1994.
Jon Morton Aase

Životopis

Pochádza z Wisconsinu, vyrastal v Kalifornii a Alabame. Medicínu študoval na Yale University v New Haven. Po ukončení štúdia pracoval na univerzite v Minnesote, Washingtone a ako vedúci oddelenia dysmorfológie v Albuquerque. Neskôr pracoval v Seattle.
Venoval sa štúdiu domorodého obyvateľstva na Aljaške. Je autor alebo spoluautor 45 prác o dysmorfológii. Spolu so Davidom W. Smithom opísal familiárny syndróm deformít, tzv. Aaseho-Smithov syndróm.
Mirabel (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 32,07 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 003 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Tour-Blanche

Poloha

Obec má rozlohu 8,11 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 446 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
IMPATT dióda

IMPATT dióda (z angl: IMPact ionization Avalanche Trensit-Time), slovensky nárazová lavínová preletová dióda je vysoko-výkonová dióda používaná vo vysokofrekvenčnej elektronike a mikrovlnných zariadeniach. Väčšinou je vyrobená z karbidu kremíka, čo zodpovedá ich vysokému prieraznému napätiu.
Ich prevádzková frekvencia je v rozsahu od 3 do 100 GHz ale aj vyššie. Hlavná výhoda je ich schopnosť pracovať s vysokým výkonom. Tieto diódy sa využívajú v rôznych aplikáciách od nízko-výkonových radarových systémov po alarmové systémy. Hlavnou nevýhodou je ich vysoká hodnota generovaného fázového šumu. To je výsledkom štatistickej povahy lavínového procesu. Napriek tomu tieto diódy tvoria vynikajúce mikrovlnné generátory pre viaceré aplikácie.

Štruktúra zariadenia

Medzi IMPATT diódy patria rôzne priechody a kovové polovodičové zariadenia. Prvá IMPATT oscilácia bola získaná z jednoduchého kremíkového prechodu P-N diódy po pripojení relatívne vysokého záverného napätia. Z dôvodu silnej závislosti ionizačného koeficientu na elektrickom poli, väčšina párov elektrón-diera je generovaných v oblasti s vysokým poľom. Generovaný elektrón ihneď prechádza do oblasti N, zatiaľ čo generované diery prechádzajú oblasťou P. Čas, za ktorý sa diera dostane na kontakt zodpovedá časovému oneskoreniu preletu. Pôvodný návrh mikrovlnného zariadenia typu IMPATT pochádzal od Reada a obsahoval štruktúru diódy. Readova dióda sa skladala z dvoch oblastí: (1) Lavínová oblasť (oblasť s pomerne vysokým dotovaním a poľom), v ktorej sa vyskytuje lavínové násobenie a (2) preletová oblasť (oblasť bez dotovania a s konštantným poľom) v ktorom sa generované diery pohybujú smerom ku kontaktu. Možno skonštruovať podobné zariadenia s konfiguráciou, v ktorej generované elektróny z lavínového násobenia preletujú cez nedotovanú oblasť.
Vo všeobecnosti sa diódy IMPATT vyhotovujú ako mikrovlnné sady. Oblasť diódy s jej vysokým poľom je umiestnená v blízkosti medeného chladiča aby sa vzniknutá teplota ľahšie rozptýlila. Podobné mikrovlnné sady sa používajú na umiestenie ďalších mikrovlnných zariadení.
Siamozero

Pobrežie

Pobrežie je členité. V jazere sa nachádzajú ostrovy o celkovej rozlohe 4 km².

Vlastnosti vody

Zamrzne na konci októbra, v novembri alebo na začiatku decembra a roztápa sa na konci apríla alebo v máji.

Vodný režim

Rozsah výkyvu hladiny je maximálne 1,3 m. Z jazera odteká rieka Siaňga, priteká Šuja. Jazero patrí k povodiu Onežského jazera.

Využitie

Jazero je bohaté na ryby. Na jazere je tiež rozvinutá miestna lodná doprava a splavovanie dreva.
Tetrahydrofurán

Výroba

Ročne sa vyrobí približne 200 000 ton tetrahydrofuránu. Najbežnejšie sa vyrába pomocou dehydratácie 1,4-butándiolu. Butándiol sa vyrába kondenzáciou acetylénu s formaldehydom a následnou hydrogenáciou. Ďalším spôsobom výroby, ktorý vynašla firma DuPont je oxidácia n-butánu na anhydrid kyseliny malónovej, z ktorého sa hydrogenáciou za prítomnosti katalyzátoru vyrába THF. Tretím najbežnejším priemyselným procesom na výrobu tetrahydrofuránu je hydroformylácia alylalkoholu a následnou hydrogenáciou na 1,4-butándiol. Tetrahydrofurán sa dá taktiež vyrobiť hydrogenáciou furánu za prítomnosti katalyzátoru.THF je takisto možné vyrobiť z pentózy a jej izomérov aj keď tento spôsob výroby sa používa len zriedkavo.

Výroba polymérov

Pri reakcii THF so silnými kyselinami vzniká polymér polytetrahydrofurán. Tento polymér sa využíva na výrobu na výrobu syntetických polyuretánových vlákien, ako napríklad Elastan.

Rozpúšťadlo

Priemyselne sa THF využíva ako rozpúšťadlo pre polyvinylchlorid (PVC). THF je aprotické ropúšťadlo, ktorého pomerná permitivita je 7,6. Je miešatelný s vodou a pri dostatočne nízkych teplotách dokáže vytvárať pevný klatrát.

Často sa využíva pri analýze polýmerov, napríklad na ich rozpúšťanie pred určením ich molekulovej hmotnosti pomocou gélovej chromatografie. Takisto sa dá využiť na rozpustenie zaschnutého PVC lepidla a na odmasťovanie a čistenie rôznych kovových predmetov. Svoje využitie má napríklad aj pri 3D tlači. Pokiaľ sa na tlač používa polymér PLA, THF sa môže použiť na prečistenie upchatých častí tlačiarne a takisto sa s ním dá výtlačku dodať lesk.

Laboratórne využitie

THF je obľúbené a často využívané laboratórne rozpúšťadlo. Je viac zásaditý ako dietyléter a preto vytvára silnejšie komplexy s lítnymi a horečnatými katiónmi a s bórovodíkom. Takisto sa často využíva ako rozpúšťadlo pri hydroborácii ,rozpúšťadlo pre organokovové zlúčeniny a pre grignardove činidlá. Pokiaľ sa THF používa pri reakciách, ktoré sú citlivé na prítomnosť vody (napríklad s určitými organokovovými zlúčeninami), musí sa z neho odstrániť voda, väčšinou viacnásobnou destiláciou alebo pomocou molekulových sít.

Bezpečnosť

Tetrahydrofurán je nízko toxická zlúčenina, porovnatelnú s acetónom. Keďže dokáže rozpustit latex väčšinou sa s ním pracuje v nitrilových alebo neoprénových rukaviciach.

Najnebezpečnejšie na THF je jeho reakcia s kyslíkom, pri ktorej vznikajú výbušné peroxidy. Tento problém sa potláča stabilizáciou pomocou butylhydroxytoluénu. THF sa preto nikdy úplne všetok nedestiluje, aby sa predišlo koncentrovaniu výbušných peroxidov.
Boevange-sur-Attert

Poloha

Obec má rozlohu 18,87 km². Najvyšší bod je položený 393 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Boevange-sur-Attert má 2745 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 3.13% bolo v Boevange-sur-Attert nezamestanosť nižšia o 3.84 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Faverolles-sur-Cher

Poloha

Obec má rozlohu 15,51 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 294 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rorbach-lès-Dieuze

Poloha

Obec má rozlohu 4,21 km². Najvyšší bod je položený 252 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Řimice

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1387.
Nicodemus Tessin starší

Životopis

Narodil sa v Pomoransku, odkiaľ sa ako mladík presťahoval do Švédska. Tu sa stretol s dielom architekta Simona de la Vallée. Pracoval pre švédskeho kancelára Axela Oxenstierna a neskôr pokračoval v štúdiu v Nemecku, Taliansku, Francúzsku a Holandsku, kde spoznal nový barokový štýl v architektúre.
Po návrate do Švédska prestaval hrad Borgholm, potom postavil hrad Skokloster a zámok Wrangel v Štokholme. Jeho najvýznamnejšou prácou je zámok Drottningholm, ktorý je v súčasnosti súčasťou svetového dedičstva UNESCO. Jeho syn Nicodemus Tessin mladší po jeho smrti pokračoval v jeho nedokončených projektoch.
Vevy

Poloha

Obec má rozlohu 9,62 km². Najvyšší bod je položený 556 m n. m. a najnižší bod 501 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 243 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dohovor Rady Európy o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu

Dohovor Rady Európy o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu alebo Istanbulský dohovor je medzinárodná zmluva Rady Európy posudzujúca predovšetkým všetky druhy násilia voči ženám ako formu historicky a kultúrne podmienenej diskriminácie. Dohovor sa zameriava na prevenciu, ochranu obetí a stíhanie páchateľov rodovo podmieneného násilia. Dohovor tiež nanovo definuje niektoré trestné činy (napríklad: mrzačenie ženských genitálií, vynútený sobáš, nebezpečné prenasledovanie (stalking), vynútený potrat a vynútenú sterilizáciu) a požaduje od štátov, aby ich zaviedli do svojho trestného poriadku. Dňa 14.3. 2012 ako prvý ratifikovalo dohovor Turecko, ku ktorému sa k marcu 2017 pripojilo ďalších 21 štátov. Do platnosti vstúpila 1. 8. 2014.
V piatok, 29. marca 2019 NR SR prijala uznesenie zaväzujúce Slovensko dohodu neratifikovať.
Laquenexy

Poloha

Obec má rozlohu 9,09 km². Najvyšší bod je položený 270 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 038 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrbnovský palác

Vrbnovský palác, alebo Chotkovský dům, je palác v Prahe na Hradčanoch v mestskej časti Praha 1. Je chránený ako kultúrna pamiatka a jeho adresa je Loretánská 19.

Dejiny

Je to pôvodne renesančný dom s barokovými a neskoršími úpravami. V paláci a v susednom dome U kanónu (Loretánska 17/103) bol v roku 1837 zriadený výchovný ústav pre nevidiacich. Dnes je tu štátna Škola Jaroslava Ježka – praktická škola pre zrakovo postihnutých.
Dampleux

Poloha

Obec má rozlohu 8,19 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 433 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pižmoň severský

Domovina

Pižmoň severný obýva severné časti Eurázie a Severnej Ameriky. Obýva Rusko, Grónsko a Aljašku.

Opis

Pižmoň je mohutne stavané zviera, ktoré patrí do radu prežúvavce. Má dlhú, hnedú, brčkavú srsť. Hlava je podobná ako pri kravách alebo bizónoch, má malé oči a zahnuté veľké rohy. Na veľkom tele sa tvorí hrb. Ma dlhé telo s krátkymi nohami.
Samica môže mať 1 až 2 mláďatá.