google/wiki40b huggingface dataset:
Gaston Lachaise

Gaston Lachaise (* 8. máj 1882, Paríž – † 10. október 1935, New York) bol významný francúzsky sochár, pôsobiaci v USA.
Sochárstvo vyštudoval vo Francúzsku, kde aj začala jeho umelecká kariéra. V rokoch 1899 – 1903 vystavoval na parížskych Salónoch, väčšinu svojho tvorivého života ale prežil v Spojených štátoch.
Medzi rokmi 1901 – 1903 stretol Lachaise francúzsko-kanaďanku Isabel Dutaud Nagle, ktorá bola od neho o desať rokov staršia, v tom čase vydatá s jedným synom. Rozvinul sa medzi nimi hlboký milostný vzťah, Lachaise kvôli nej opustil Paríž, zriekol sa začínajúcej kariéry a nasledoval ju do USA. Počas celého života mu bola Isabel, s ktorou sa 25. júna 1917 v New Yorku oženil, hlavnou inšpiráciou.
Tvoril najmä ženské akty z lešteného bronzu alebo kameňa, ktoré mali monumentálne rozmery. Je však aj autorom plastík zvierat a reliéfov na verejných budovách v New Yorku (Rockefellerovo centrum).
Lachaisova najslávnejšia práca Stojaca žena (1932), zmyselný ženský akt s točitými, kužeľovitými končatinami, je typickým príkladom jeho tvorby. Bol tiež známy aj ako znamenitý maliar portétov. Je autorom búst slávnych umelcov a slávnych literárnych osobností, akými boli John Marin, Marianne Mooreová a E. E. Cummings.
V modernom sochárstve reprezentuje Lachaisova tvorba klasickú líniu, ktorou sa vyznačovala tvorba iného francúzskeho sochára A. Maillola.
Quartier de la Maison-Blanche

Dejiny

Pôvodne poľnohospodárska oblasť patrila k mestu Gentilly, ale v roku 1860 bola pripojená k Parížu. Názov štvrte je odvodený od miestneho mena. Malá osada, ktorá sa tu rozkladala, sa nazývala „Maison Blanche“ podľa názvu miestneho hostinca.
Po spojení s Parížom sa tu začal rozvíjať najmä garbiarsky priemysel, ale na voľných pozemkoch vznikali i ďalšie továrne, napr. čokoládovňa alebo továreň na výrobu motorov. Zavedenie železnice tiež ovplyvnilo vývoj štvrte do začiatku 20. storočia. V prvej polovici 20. storočia prebehla vo štvrti rozsiahla urbanizácia pri ktorej vznikali obytné domy s nízkym nájomným.
Druhá polovica 20. storočia bola poznamenaná naopak búraním niektorých oblastí, ktoré boli považované za zastarané a na ich miestach vznikli sídliska tvorené výškovými budovami. Vznikli tu prvé mrakodrapy ako napr. Super-Italie, Chambord alebo Antoine et Cléopâtre. Túto výstavbu charakterizuje najmä výstavba okolo námestia Place d’Italie. Štvrť tak postupne stratila svoj priemyslový remeselný charakter. Jej časť sa tiež zmenila s príchodom imigrantov z Ázie, ktorí neďaleko stanice metra Porte de Choisy vytvorili čínsku štvrť.
Capri (ostrov)

Capri je taliansky ostrov v Neapolskom zálive v provincii Napoli v regióne Kampánia.
Okrem mestečka Capri tu je obec Anacapri a lodný prístav Marina Grande.

Geografia

Ostrov patrí do Kampánskeho súostrovia na juhozápadnej strane Talianska v Stredozemnom, resp. Tyrhenskom mori.
Dĺžka ostrova je 6,7 km, šírka 2,7 km, plocha 10,4 km². Najvyšším vrcholom ostrova je Monte Solaro (589 m n. m.), odkiaľ je kruhový výhľad.
Pre turistov je zaujímavá Grotta Azzurra, jaskyňa vysoká 30 metrov a hlboká 54 metrov.

Dejiny

Na ostrove žili ľudia už v paleolite. Rímski cisári si tu stavali vily (latinsky Caprea, odtiaľ názov ostrova), zo 14. storočia pochádza rad dodnes zachovaných stavebných pamiatok v mestečku Capri, od 18. storočia v Anacapri.

Doprava

V severnej časti ostrova je prístav Marina Grande, kam plávajú početné klasické lode i vznášadlá. Linky vedú do Neapola a Sorrenta. Na ostrove je cestná sieť a pravidelná autobusová preprava od prístavu do Capri i Anacapri. Z prístavu vedie lanovka na Pizza Umberto I., odkiaľ možno využiť výletné trasy ostrova loďkami. Vzhľadom na malú rozlohu je možné prejsť celý ostrov peši.
Givenchy-en-Gohelle

Poloha

Obec má rozlohu 5,95 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 074 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dieselov cyklus

Dieselov cyklus alebo Dieselov obeh  je ideálny tepelný obeh pozostávajúci z vratných zmien. 
Dieselov cyklus popisuje prácu stroja, kde prívod tepla prebieha plynule počas expanzie a odvod tepla sa uskutoční vo veľmi krátkom čase - bez zmeny pohybu piesta. Takéto priblíženie je možné použiť pre vznetové motory pri plnom zaťažení , kde sa váčšia časť spaľovania (prívod tepla) koná počas expanzie. Odvod tepla je realizovaný výmenou náplne, čo zhruba zodpovedá predpokladom modelu.
Saint-Lézin

Poloha

Obec má rozlohu 13,08 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 760 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Satillieu

Poloha

Satillieu má rozlohu 32,82 km². Najvyšší bod je položený 1 225 m n. m. a najnižší bod 433 m n. m.

Obyvateľstvo

Satillieu má 1616 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ricchi e Poveri

Cover verzie

Piesne Ricchi e Poveri boli často predlohou rôznych cover verzií. V Česko-Slovensku to boli známe Triky a Pověry Jaroslava Uhlířa, Karla Šípa a Petry Janů, neskôr Jitky Zelenkovej a v Česku aj skupina Těžkej Pokondr.
Metóda Monte Carlo

Metóda Monte Carlo je trieda algoritmov pre simuláciu systémov. Ide o stochastické metódy používajúce náhodne alebo pseudonáhodné čísla. Typicky sú využívané pre výpočet integrálov, najmä viacrozmerných, kde bežné metódy nie sú efektívne.
Metóda Monte Carlo má široké využitie od simulácie experimentov, cez počítanie určitých integrálov, až po riešenie diferenciálnych rovníc. Základná myšlienka metódy je veľmi jednoduchá: chceme určiť strednú hodnotu veličiny, ktorá je výsledkom náhodného deja. Vytvorí sa počítačový model tohto deja a po prebehnutí dostatočného množstva simulácií sa môžu dáta spracovať klasickými štatistickými metódami, napríklad určiť priemer a smerodajnú odchýlku.
Metóda je nazvaná podľa Monte Carla známeho svojimi kasínami a najmä ruletou. Termín prvýkrát použili fyzici v roku 1940 pracujúci na zostrojení americkej atómovej bomby.
Rozlišujú sa dva varianty metódy Monte Carlo, analógový a neanalógový model.

Neanalógový model

Tak sa nazýva prípad, keď pri výpočte nepoužívame model reálneho deja. Napríklad výpočet určitého integrálu, prípadne obsahu ohraničeného útvaru.

Presnosť metódy Monte Carlo

K odhadu chyby výsledku získaného metódou Monte Carlo sa väčšinou používa stredná kvadratická chyba aritmetického priemeru. Chyba výsledku získaného pomocou n histórií je úmerná . Takže aby sa zlepšil výsledok o jeden rád musí sa počet histórií zvýšiť aspoň o dva rády. Aby sme získali výsledok s presnosťou na 6 desatinných miest, musíme získať 10¹² histórií.
Good Luck Charlie

Teddy Duncanová

Teddy R. Duncanová (Bridgit Mendler), je Charlina jediná sestra a zároveň druhá najstaršia zo súrodencov. Vedie si video-denník, ktorý obsahuje rady pre Charlie, v živote teenagera.

Amy Duncanová

Amy B. Duncanová – (rod. Blankenhooperová) (Leigh-Allyn Baker) jej Bobova manželka a matka piatich detí – PJ, Teddy, Gabe, Charlie a Toby. Pracuje v nemocnici ako zdravotná sestra a je zobrazovaná ako oddaná, starostlivá a komediálna matka.

Gabe Duncan

Gabriel "Gabe" Duncan (Bradley Steven Perry) je mladší brat Teddy a PJ a starší brat Charlie a Tobyho. Je vtipkár a výtržník, často býva sarkastický a lenivý, ale občas je aj poslušný alebo odhodlaný. Známy je svojimi konfliktami s ich susedou pani Dabneyovou.

Charlie Duncanová

Charlotte "Charlie" Duncanová (Mia Talerico) je hlavnou postavou seriálu a je druhé najmladšie dieťa v rodine. Vo všeobecnosti je vykresľovaná ako šťastné dieťa.

Bob Duncan 

Bob William Duncan (Eric Allan Kramer) je otec rodiny a manžel Amy. Vlastní firmu na hubenie škodcov, "Bob's Bugs Be Gone". 

PJ Duncan 

PJ Duncan (Jason Dolley) je najstarší zo súrodencov. Často sa háda so svojou sestrou Teddy aj keď sa majú radi. Zvyčajne si dobre vychádza s jeho mladším bratom Gabeom.

Toby Duncan 

Toby Duncan (Logan Moreau) je piatym a najmladším dieťaťom Amy a Boba.

Ivy Wentz 

Ivy Renee Wentz (Raven Goodwin) je Teddyna najlepšia kamarátka.

Spencer Walsh 

Spencer Walsh (Shane Harper) je Teddyin ex-priateľ / priateľ.  

Emmett 

Emmett (Micah Stephen Williams) je PJov najlepší kamarát, zamilovaný do Teddy.

Pani Dabneyová

Pani Estelle Dabneyová (Patricia Belcher) je otravná suseda Duncanovcov.
Marta Kubišová

Životopis

Narodila sa v rodine lekára-internistu a ženy v domácnosti, neskôr predavačky gramofónových platní v Prahe. Roku 1952 sa presťahovali do Poděbrad. Pretože sa po absolvovaní gymnázia nedostala na vysokú školu, nastúpila do práce v Poděbradských sklárňach.
Svoju spevácku kariéru začala s tanečnou skupinou, spievala v Poděbradoch a v Nymburku pri poobedných „čajoch“. V roku 1961 sa dostala v súťaži „Hledáme nové talenty“ až do finále. V roku 1962 vyhrala konkurz do Stop divadla v Pardubiciach. O rok neskôr prešla do plzeňského Divadla Alfa (hrala napr. v inscenáciách Ukradený měsíc od Ludvíka Aškenazyho, Černej sen). V septembri 1964 sa dostala vďaka Janovi Schneiderovi do pražského divadla Rokoko, kde malo na jeseň premiéru pásmo Jana Schneidera Chan & Son'. Na jeseň 1965 začala jej spolupráca s Václavom Neckářom a Helenou Vondráčkovou, keď pripravovali predstavenie Čekání na slávu. V roku 1967 vyhrala prvýkrát Zlatého slávika (za rok 1966).
Jej pieseň Modlitba pro Martu sa stala pri okupácii vojskami Varšavskej zmluvy v roku 1968 symbolom národného odporu. 1. novembra 1968 vzniklo populárne trio Golden Kids (Marta Kubišová, Václav Neckář, Helena Vondráčková). V roku 1969 vyhrala svojho druhého Zlatého slávika (za rok 1968) a vydala sa za režiséra Jana Němca. O rok neskôr opäť vyhrala Zlatého slávika, avšak cenu musela prevziať v ústraní redakcie časopisu Mladý svět kvôli začínajúcej normalizácii. Posledné vystúpenie Golden Kids sa konalo 27. januára 1970 v Ostrave, od februára mala zakázanú umeleckú činnosť. V ôsmom mesiaci nasledujúci rok potratila a prežila klinickú smrť. Po manželovej emigrácii do USA sa druhý raz vydala za režiséra Jana Moravca. Podpisom Charty 77, ktorej bola v rokoch 1977 – 78 aj hovorkyňou, sa jej sledovanie ŠtB ešte zhoršilo. 1. júna 1979 sa jej narodila dcéra Kateřina.
10. decembra 1988 vystúpila po dlhej dobe na verejnosti na demonštrácii pri príležitosti 40. výročia vyhlásenia Deklarácie ľudských práv. 21. novembra 1989, počas Nežnej revolúcie, spievala z balkóna Melantrichu na Václavskom námestí svoju Modlitbu pro Martu a tiež československú štátnu hymnu. Potom nasledovala reedícia albumu Songy a balady a už v roku 1990 štúdiové nahrávky a samostatné koncerty. Od roku 1991 spolumoderovala Adventné koncerty a od roku 1992 zas reláciu Chcete mě?. O dva roky neskôr sa vrátila spoločne s Helenou Vondráčkovou a Václavom Neckářom v spoločnom vystúpení Golden Kids Comeback. Od 2. polovice 90. rokov bolo jej domovskou scénou Divadlo Ungelt v Prahe.
17. júla 2014 mal v kinách premiéru celovečerný film režisérky Olgy Sommerovej Magický hlas rebelky, ktorý rozpráva životný príbeh Marty Kubišovej. Soundrack z filmu vydal Supraphon.

Filmografia

Hrala a účinkovala tiež v niekoľkých filmoch, napríklad Mučedníci lásky (1966), Jak se krade milion (1967) a televíznych seriáloch a filmoch (napr. Píseň pro Rudolfa III., Náhrdelník melancholie, Proudy lásku odnesou).
Delová paluba

Delová paluba je paluba na lodi, ktorá prechádza celou dĺžkou lode a sú na nej umiestnené delá.
Dela boli prisunuté k bokom lode a pálila skrz vyrezané otvory v trupe - strieľne, ktoré v prípade potreby mohli byť zakryté poklopmi. Paluba bola aj vybavená kladkostrojmi, ktoré pomáhali odtiahnuť delo od boku pre jeho nabitie a zase ho vrátiť do palebnej pozície.
Pokročilejšie lode mali viac delových palúb nad sebou, takým sa hovorí dvojpalubník či trojpalubník (napr. HMS Victory). V histórii existoval aj jeden štvorpalubník, a to španielsky Santísima Trinidad.
Trilobity

Evolúcia trilobitov

Trilobity patria medzi typické prvohorné organizmy – najväčší rozkvet dosiahli vo vrchnom kambriu a ordoviku, menej v silúre a spodnom devóne. V perme prežíval už iba jediný rad – Phillipsiidae, ktorý však spolu s mnohými inými organizmami vyhynul na konci permu. Predpokladá sa, že všetky trilobity vznikli na území dnešnej Sibíri s následne sa z nej rozšírili.
Zachoval sa po nich bohatý paleontologický materiál. Náleziská trilobitov na Slovensku sú v okolí Dobšinej, Ochtinej a Jelšavy. Omnoho bohatšie nálezy sú napríklad v Českom krase a tiež v oblasti zvanej Barrandién (medzi Prahou a Plzňou), napr. pri obci Skryje. Dodnes bolo popísaných vyše 15 000 druhov trilobitov.
Dobre zachované fosílie trilobitov a ich zvlečených pancierov sú známe z náleziska pri meste Greese v pohorí Eifel v Nemecku.

Skoré trilobity

Najstaršie fosílie trilobitov sú datované do obdobia približne pred 530 miliónmi rokov a boli celosvetovo rozšírené. Už skoré trilobity nesú všetky vlastnosti skupiny trilobitov ako celku. Nezdá sa, žeby niekedy existovala nejaká prechodná skupina alebo skupina predkov trilobitov.

Stavba tela

Veľkosť trilobitov bola premenlivá. Dĺžka tiel dospelých jedincov sa pohybovala od 6 mm do 75 cm. Telo trilobitov pokrýva chitínový pancier, ktorý môže byť impregnovaný kalcitom alebo fosfátmi vápnika. Pancier sa priečne aj pozdĺžne delí na 3 časti (podľa tohto rozdelenia tela práve trilobity dostali svoje meno). Pozdĺžne je výrazná osová časť tela – tzv. rachis a symetrické bočné pleury. Cephalon je hlavový štít, ktorý sa skladá z piatich segmentov, rôzneho tvaru. Na cephalone sa môžu nachádzať jednoduché alebo zložené oči rôznej veľkosti, ich počet môže dosiahnúť až 15 000. Na hlavovom štíte sa nachádza 5 párov končatín, z ktorých 1 spĺňa funkciu tykadiel, ktoré slúžia na hmat, či ako chemoreceptory. Ostatné končatiny sú dvojvetvové a okrem pohybu slúžia i na dýchanie. Končatiny boli primárne kráčavé, no u niektorých druhov boli lupeňovité a umožňovali plávať. Na epipoditoch pri báze nôh mali žiabrové prívesky. Končatiny sa vo fosílnom stave nachádzajú iba v ojedinelých prípadoch, rovnako ako mäkké časti tela a oči. Trup tvorí hrudná časť zvaná thorax, ktorá sa skladá z voľne uložených segmentov, takzvaných pleur. Spodná časť tela nie je dobre známa. Chvostová časť tela sa nazýva pygídium a skladá sa z jedného až 34 segmentov, zakončená býva osovým tŕňom alebo viacerými bočnými tŕňmi. U niektorých druhov však táto časť chýba. Telo neskorších druhov sa mohlo stočiť do guľky, podobne ako u recentných Oniscomorpha. Podrobným štúdiom zachovalých fosílií sa zistilo, že mali segmentálne uložené metanefrídie, podobne ako Polychaeta, z predkov ktorých pochádzajú. Vyvíjali sa anamériou.
Tracy-Bocage

Poloha

Obec má rozlohu 5,24 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 351 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saffré

Poloha

Obec má rozlohu 57,46 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 468 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sichamps

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 179 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ball chair

Návrh

Ball Chair alebo Globe Chair, ako sa tiež niekedy nazýva, bola navrhnutá s použitím najjednoduchšej geometrickej formy - gule. Eero Aarnio odrezaním časti gule a jej zafixovaním v jednom pevnom bode, dospel k pozoruhodnému výsledku: podarilo sa mu vytvoriť stoličku pomerne nekonvenčného tvaru.
Stolička Ball Chair podľa jej autora predstavuje „priestor v priestore“ s útulnou a tichou atmosférou, ktorá dáva človeku akýsi súkromný priestor na odpočinok, či telefonovanie. Vďaka možnosti otáčania okolo vlastnej osi sa výhľad von môže meniť a tým nevylučuje človeka z okolitého prostredia. Naopak, vzniká tu symbióza medzi priestorom v stoličke a priestorom okolitého sveta.
Múzeum Vitra Design poznamenáva v brožúre o stoličke „Ball chair“: "Je to niečo medzi kusom nábytku a kusom architektúry a zároveň stelesňuje mobilitu a stabilitu." Miniatúru tejto stoličky možno nájsť v obchode „Vitra design museum“.
Po presťahovaní do svojho prvého domu chýbala Eerovi Aarniovi dostatočne veľká stolička. Rozhodol sa preto jednu vytvoriť podľa vlastných predstáv. Bolo to v čase, keď pracoval ako dizajnér na voľnej nohe, v roku 1962.

Výroba prototypu

Po niekoľkých pokusoch si Aarnio uvedomil, že tvar stoličky sa tak zjednodušil, že sa začal pozoruhodne podobať na guľu. Keďže jeho cieľom sa stalo vytvorenie gule, nesmel zabudnúť na to, že kreslo musí byť možné preniesť cez dvere. Prvý prototyp novej stoličky vytvoril sám pomocou vnútornej a vonkajšej formy, ktoré vyplnil lepenkou, pokryl mokrým papierom a nakoniec zalaminoval sklenenými vláknami. Potom vložil čalúnenie a primontoval nohu. Nakoniec nainštaloval na vnútornú stenu červený telefón. Už chýbalo len pomenovanie a vďaka jej špecifickému tvaru - gule, zrodil sa názov Ball Chair. Takto vznikla jedna z najpozoruhodnejších stoličiek v histórii nábytku 20. storočia. Táto prvá ručne vyrobená stolička ešte stále stojí v Aarniovom dome.
Pri návšteve u Eera si tento prototyp všimli dvaja mladí manažéri z firmy Asko. Zaujal ich natoľko, že sa rozhodli pokúsiť sa o jeho komerčnú výrobu. Trvalo však nakoniec ešte niekoľko rokov, kým sa stolička dostala do výroby. V roku 1966 bola stolička Ball chair predstavená na medzinárodnom veľtrhu nábytku v Kolíne nad Rýnom, kde sa stala senzáciou veľtrhu. Znamenalo to medzinárodný úspech pre jej autora a základ pre celú líniu návrhov interiérových doplnkov zo sklenených vlákien.
Záliv

Záliv je (hlboký) výbežok oceánu, mora, jazera (v širšom zmysle aj vodného toku) do pevniny, pričom nie je obmedzená cirkulácia vody medzi týmto výbežkom a materským vodným telesom. Malý záliv a každý výbežok vodného toku do pevniny sa nazýva zátoka.
Exaleiptron

Exaleiptron (starogr. εξάλειπτρον – exaleiptron) je typ starogréckej nádoby.
Exaleiptron (od slovesa „namazať, natrieť“), okrúhla keramická nádoba bez úch na jednej alebo troch vyšších nohách s vekom, bola nádobou na parfumované tekutiny a masti v ženských spálňach. V starovekom Grécku boli parfumy spravidla oleje aromatizované voňavými kvetmi (bylinkami) a používali sa na telo alebo vlasy. Exaleiptron patril aj medzi pohrebné nádoby, určené ako dar pre zosnulé ženy.
Nádoba je známa aj pod názvom plémochoé či kóthón, aj keď sa väčšina znalcov na tom nezhoduje. Názov exaleiptron pri tejto forme nádoby je už všeobecne uznaný a uprednostňuje sa pred inými termínmi používanými v minulosti.
Guignen

Poloha

Obec má rozlohu 53,05 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 369 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fysis

Fysis (gr. z fýó = plodiť, fýomai = vznikať, rodiť sa) je príroda (ako celok), povaha, prirodzenosť prirodzená povaha, konštitúcia nejakej veci (bytosti), prirodzený zákon, pôvod, rod, prírodný poriadok.
Významy slova fysis ako prírodný poriadok, príroda, ktoré nadobudli vo filozofii mimoriadnu dôležitosť, vznikli až v priebehu dlhého vývoja a sú doložené až na konci 5. stor. pred Kr..
Korunka kockovaná

Rozšírenie

Rozšírená je v západnej, strednej a južnej časti Európy a na Ukrajine. Je európskym druhom. Na Slovensku rastie na osihotených stanovištiach, v nížinách južného (Štúrovo) a stredného (Vígľaš) Slovenska, na nížinách pod Vihorlatom a v okrese Rožňava.

Význam

Cibule obsahujú jedovatý alkaloid imperialín, varením sa rozkladajúci. Šľachtené druhy sa používajú často ako okrasné rastliny do záhrad. Je prísne zákonom chránená.
Escaudain

Poloha

Obec má rozlohu 9,97 km². Najvyšší bod je položený 51 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 133 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuville-lès-Lœuilly

Poloha

Obec má rozlohu 3,17 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Inšpektor Max

Produkcia

Seriál sa začal vyvíjať v roku 2015, pričom nakrúcanie prvých častí začalo na jeseň 2016 a trvať malo do leta 2017. Seriál vznikol ako koprodukcia RTVS a Českej televízie v spolupráci s Trigon Production. Projekt podporil aj Audiovizuálny fond. Nakrúcalo sa v Česku a na Slovensku. Podľa pôvodných informácií malo byť nakrútených 13 častí, no konečný počet častí bol nižší; nakrútilo sa 11 epizód.
Sainte-Gemmes

Poloha

Obec má rozlohu 8,56 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šen-čou 9

Priebeh letu

Misii Šen-čou 9 predchádzala bezpilotná misia Šen-čou 8 , pri ktorej došlo v októbri 2011 k experimentálnemu spojeniu s prvou čínskou kozmickou stanicou Tchien-kung 1. Následná misia mala už uskutočniť pilotované spojenie a následný pobyt posádky na kozmickej stanici.
Loď Šen-čou 9 odštartovala z kozmodrómu Ťiou-čchüan dňa 16. júna 2012 o 10:37:24,558 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Čchang-čeng 2F/G. Loď po úspešnom navedení na nízku obežnú dráhu vo výške 199 × 332 km začala uskutočňovať orbitálne manévre, ktoré ju približovali ku stanici Tchien-kung 1, s ktorou sa nakoniec v automatickom režime spojila 18. júna o 06:07:04 UTC. O 9:07 UTC prvýkrát v histórii vstúpil do vnútorných priestorov čínskej kozmickej stanice veliteľ Ťing Chaj-pcheng, hneď za ním nasledoval Liou Wang a o niekoľko minút neskôr aj kozmonautka Liou Jang. Následné dni uskutočňovala posádka na stanici hlavne vedecké a lekárske experimenty. Dňa 24. júna o 03:11:59 UTC sa loď Šen-čou 9 od stanice odpojila, vzdialila sa od nej na 300 metrov a po následnom opätovnom automatickom priblížení na 140 metrov prevzial riadenie lode Liou Wang a prvýkrát otestoval plne pilotované spojenie so stanicou, ku ktorému došlo o 04:48:25 UTC a posádka sa následne vrátila na palubu Tchien-kung 1. Loď Šen-čou 9 sa definitívne od stanice odpojila dňa 28. júna o 01:22 UTC a 29. júna o 02:02:49 UTC úspešne pristála v plánovanej oblasti čínskej provincie Vnútorné Mongolsko. Orbitálny modul po oddelení návratového a servisného modulu zostal na obežnej dráhe. Návratový modul bol 30. júna prepravený do Pekingu.
Sollacaro

Poloha

Obec má rozlohu 23,89 km². Najvyšší bod je položený 814 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 349 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tretia hodinka

Tretia hodinka (alebo tretí čas) je oficiálna modlitba cirkví byzantského obradu, ktorá sa modlí okolo deviatej hodiny dopoludnia.
Jej základná štruktúra je nasledujúca: zvyčajný začiatok, žalmy (16, 24, 50), tropáre, Nech je velebený…, Trojsvätá pieseň až po Otče náš, kondák, 40× Pane, zmiluj sa, V každom čase…, Čestnejšia si…, Vládca, Bože Otče… a prepustenie.
Štruktúra tretej hodinky je trocha odlišná počas Veľkého pôstu a keď je súčasťou kráľovských hodiniek. Celkom osobitnú štruktúru má počas Svetlého týždňa, kedy pozostáva prevažne z paschálnych (veľkonočných) tropárov.
Loisin

Poloha

Obec má rozlohu 7,86 km². Najvyšší bod je položený 572 m n. m. a najnižší bod 427 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 419 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE