Mahavishnu Orchestra

Prvá Mahavishnu Orchestra

V tejto prvej verzii viedol skupinu „Mahavishnu“ gitarista John McLaughlin. Členovia tejto hudobnej formácie boli Billy Cobham (bicie), Rick Laird (basgitara), Jan Hammer (elektrický a akustický klavír a syntetizátor) a Jerry Goodman (husle). Táto prvá zostava bola multinárodnou skupinou: McLaughlin bol z Yorkshire, Anglicko, Cobham z Panamy, Hammer z Československa, Goodman z Chicaga, Illinois a Laird z Dubline, Írsko. Francúz Jean-Luc Ponty bol vybraný McLaughlinom ako jeho prvý tip na huslistu, no táto myšlienka bola „vďaka imigračným komplikáciám“ prekazená. Skupinu preslávili najviac albumy: The Inner Mounting Flame (1971) a Birds of Fire (1972).
Kapela Mahavishnu Orchestra bola považovaná za priekopníka hudobného štýlu jazz fusion. McLaughlin a Cobham sa stretli počas nahrávania albumu Bitches Brew Miles Davisa. McLaughlin pri vytváraní koncepcie skupiny ovplyvnil jeho indický guru Sri Chinmoy, ktorý mu odporučil prevziať meno „Mahavishnu“, čo znamená "Boží súcit, sila a spravodlivosť."

Rozpad pôvodnej zostavy

Pod tlakom popularity, vplyvom vyčerpania a chýbajúcou komunikáciou sa pôvodná zostava skupiny dostala v roku 1973 na pokraj rozpadu. Napätie v skupine sa narastalo až dosiahlo vrchol počas nahrávania ich nového albumu v londýnskom štúdiu Trident, kedy spolu niektorí hráči vôbec nehovorili. Tento projekt nebol nikdy úplne dokončený. Poslednou kvapkou bolo, keď John McLaughlin čítal interview v časopise Crawdaddy!, Kde Ján Hammer a Jerry Goodman vyjadrili ich znechutenie nad spôsobom akým skupinu John viedol. Hoci bola snaha všetko napraviť, už sa tak nestalo. O takmer trdsať rokov neskôr, počas obnovenia záujmu poslucháčov o hudbu skupiny Mahavishnu Orchestra bolo nekompletné album z prerušeného londýnskeho nahrávania vydané pod titulom The Lost Trident Sessions.

Druhá Mahavishnu Orchestra

Potom, čo sa rozpadla prvá verzia skupiny, obnovil v roku 1974 John McLaughlin Mahavishnu Orchestra s nasledujúcim obsadením: Jean-Luc Ponty, ktorý predtým vystupoval s Frankom Zappom a The Mothers of Invention (husle), Gayle Moran (klávesy), Ralph Armstrong (basgitara), Narada Michael Walden (perkusie), Steven Kindler a Carol Shiva (husle), Marcia Westbrook (viola), Phil Hirschi (čelo), Steve Frankevich a Bob Knapp (dychové nástroje). Táto „nová“ Mahavishnu Orchestra (McLaughlin jej hovoril „pravá Mahavishnu Orchestra“) menila obsadenie medzi albumami Apocalypse z roku 1974 a Visions of the Emerald Beyond v roku 1975. Album Apocalypse bolo nahrané v Londýne s London Symphony Orchestra pod vedením Michaela Tilson Thomasa s George Martinom ako producentom a nahrávacím režisérom Geoffom Emerickom. Pre nahrávanie albumu Inner Worlds, bola skupina redukovaná na šesť členov, Jean Luc-Ponty odišiel a Gayle Morana nahradil Stu Goldberg.

Neskorší vývoj

Po rozpustení tejto verzie orchestra McLaughlin založil inú skupinu, ktorú nazval Shakti. Chcel v jej produkcii predviesť svoj záujem o indickú hudbu. Ptom účinkoval v iných kapelách ako One Truth Band a The Translators, ako aj v gitarovom triu spolu s Alom Di Meolom a známym hráčom flamenga, gitaristom Pacom de Lucíom.
V roku 1984 McLaughlin znovu obnovil existenciu Mahavishnu Orchestra. V tejto verzii s ním hrali: Bill Evans (saxofóny), Jonas Hellborg (basová gitara), Mitchel Forman (klávesy) a pôvodný člen kapely, Billy Cobham (bicie nástroje). Cobham, ktorý sa podieľal v roku 1984 na nahrávaní ich eponymného albumu, bol pre koncertné vystúpenia nahradený Dannym Gottliebom a Mitchela Formana nahradil v ďalšej existencii kapely Jim Beard. Táto verzia skupiny mala aj odlišný zvuk. Spôsobilo to, že McLaughlin využíval syntetizátor Synclavier.
V tom čase hrával McLaughlin aj s ďalšími reinkarnáciami zoskupenia John McLaughlin Guitar Trio. Vystupoval s ním aj perkusista Trilok Gurtu a pri rôznych príležitostiach basgitaristi: Jeff Berlin, Kai Eckhardt a Dominique di Piazza. Založil aj iné trio, ktoré nazvali Free Spirits. Hral v ňom na gitaru, s ním Joey DeFrancesco (organ a trúbka) a Dennis Chambers (bicie nástroje). Zároveň koncertval spolu s Alom Di Meolom a Pacom de Luciom.
Billy Cobham sa začal venovať aktívnej sólovej kariére, počas ktorej nahral niekoľko albumov: Total Eclipse, Crosswinds a Spectrum. Niekoľko rokov koncertoval vo formácii, ktorú nazvali „Billy Cobham & George Duke Band“.
Jan Hammer začal spolupacovať s Jeffom Beckom a Naradom Michaelom Waldenom na Beckovom úspešnom albume Wired, po ktorom vydali aj spoločnú koncertnú nahrávku. Hammer vydal aj niekoľko sólových albumov a skomponoval tému a scénickú hudbu pre televízny hit Miami Vice.