Vincent Hložník

Detstvo

Narodil sa 22. októbra 1919 vo Svederníku v rodine Imricha Hložníka a Márie Hložníkovej, rodenej Puškárovej, ako najstaršie z piatich detí. Jedným zo súrodencov bol aj maliar Ferdinand Hložník. Detstvo prežil v okolí rieky Váh. Už ako chlapec rád kreslil a v štrnástich rokoch si už zvolil autorskú signatúru.

Štúdium

V roku 1926 začal navštevovať ľudovú školu vo Svederníku a o päť rokov neskôr (1931) nastúpil na meštiansku školu v Žiline. V roku 1933 začal v tomto meste navštevovať reálne gymnázium, kde ho učil kreslenie prof. Zdeněk Balaš, ktorý v ňom okamžite objavil talent.
V roku 1937 – 1942 Hložník nastúpil na Uměleckoprůmyslovú školu v Prahe (špeciálna škola pre kresbu a maľbu) u profesorov Františka Kyselu a Josefa Nováka (1941 – 1942). Školu absolvoval obhájením diplomovej práce na tému „Cirkus“ (figurálna kompozícia „Krasojazdkyňa na koníkovi“ a „Starý komediant“ – šesť tabúľ z leptaného a matovaného skla s celkovým rozmerom 300 x 200 cm). Spolu s ním študovali Viera Horáčková, Ota Janeček, Arnošt Paderlík, Václav Plátek, Zdeněk Seydl a ďalší. Býval v Hradčanskej koleji (1937 – 1939), krátky čas na priváte a v Štefánikovej koleji (1939 – 1942).  
Česká kultúra a výtvarné umenie zvlášť sa v tomto období hlásilo k novým smerovaniam, popri ktorých vznikali významné spolky a skupiny. Výrazne v týchto rokoch rezonovali napríklad umelecké zoskupenia Sedm v říjnu a Skupina 42. Okrem českých umelcov boli v tomto dianí zapojení aj slovenskí maliari, ktorí sa pohybovali v prostredí Umeleckej besedy a boli blízki najmä Skupine 42. Boli to Cyprián Majerník, Bedrich Hoffstúdter, Ján Želibský a Július Nemčík. Najvýraznejšou určujúcou postavou medzi nimi bol maliar Cyprián Majerník.
Majerník i Hložník mali k sebe veľmi blízko. Akýmsi symbolom sa u nich stáva postava Dona Quijota a téma vtedajšej neľahkej doby. Na Hložníka zapôsobila aj výstava Cypriána Majerníka v Pražskej Umeleckej besede v roku 1940.
V rokoch 1945 – 1949 bol členom pražského spolku Mánes, v roku 1945 sa stal zakladajúcim členom Skupiny výtvarných umelcov 29. augusta. V roku 1948 absolvoval študijný pobyt v Taliansku.
V rokoch 1952– 1972 pedagogicky pôsobil na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, v období rokov 1960 – 1964 tu zastával funkciu rektora. V období normalizácie, v roku 1972, bol z politických dôvodov nútený školu opustiť a začal pôsobiť ako umelec vo voľnom povolaní.
V roku 2009 rodina V. Hložníka darovala Žilinskému samosprávnemu kraju jeho 799 diel a v Považskej galérii umenia bola otvorená stála expozícia jeho tvorby.

Tvorba

Tvorba Vincenta Hložníka je bohatá. Venoval sa maľbe, grafike, knižnej ilustrácii a je aj autorom výtvarných realizácií v architektúre. Jeho diela venované postaveniu človeka vo svete mali vždy výrazný humanistický, etický a sociálny charakter, ktorý tak určil autorov trvalý príklon ku expresívnemu figurálnemu prejavu.

Začiatky tvorby

Vincent Hložník začínal na pražskej „umprumke“ v ateliéri všeobecnej a neskôr špeciálnej školy kreslenia a maľby pod vedením prof. Františka Kyselu. Veľa kreslil aj nad rámec školských povinností, zachytával Prahu štetcom, perom a neustále ho inšpirovalo mestské prostredie. Hložníkova prvá výstava na Slovensku bola v roku 1942 v Dome umenia v Bratislave. Vincent Hložník tu ukázal niečo nové: kompozíciu v disharmóniách, ktoré akcentujú expresívny účinok motívu; obnažil anatómiu figúr, deformoval kĺby, nadsadzoval figúry.
Hložník bol výborný kresliar. Dokladuje to množstvo samostatných i kolektívnych výstav doma a v mnohých krajinách Európy, Ameriky a Ázie. Osobitné postavenie v jeho tvorbe mala ilustrácia. Ilustroval vyše tristo kníh, hlavne pre deti, ale aj literatúru pre dospelých.
Sakrálna ikonografia patrí k vrcholom jeho tvorby. Hložník svoje dielo kategorizoval do výtvarných cyklov. Vytvoril litografický cyklus Človek, Fašizmus, Povstanie, Transport, cyklus drevorytov Atómový teror či sériu obrazov Storočie malomocných a cyklus kresieb k ústave.
Úctivo sa vyjadroval k slovenským výtvarným umelcom a mal rád predovšetkým tvorbu Ľudovíta Fullu, Miloša Bazovského, Martina Benku a Kolomana Sokola. Jeho cykly zjavení anjelov a zvieracích svetov, chorých interiérov sú veľmi známe. Svoje posolstvo predstavuje zložitou formou.

Pedagogická éra

Na základe listu a prosby Rudolfa Priboša sa rozhodol pre pedagogické pôsobenie na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Od roku 1952 – 1972 pôsobil na VŠVÚ v Bratislave ako pedagóg a vedúci Oddelenia voľnej grafiky (pôvodne Oddelenie grafiky) a knižnej ilustrácie, jeden rok ako spoluzakladajúci pedagóg a vedúci oddelenia monumentálneho maliarstva. 1955 – 1959 – prorektor VŠVÚ v Bratislave (rektorom bol prof. Jozef Kostka).

Charakteristika celoživotnej tvorby

Jeho dominantnou témou bolo povstanie človeka v jeho svete. Vincent Hložník ju realizoval vo viacerých výtvarných druhoch a technikách. Napriek sa jeho dielo nedá zredukovať na niekoľko okruhov s pevnou tematickou skladbou. Prekvapoval novou invenciou, a to tak v námetovej, ako aj vo významovej zložke diela. Inšpiráciu čerpal zo svojich snov, intelektuálneho zázemia, ale aj z každodenného života. Predovšetkým jeho pričinením nadobúda slovenské umenie črty morálnej a profesionálnej zodpovednosti so zdôraznením intelektuálnej individuality tvorcu. 
Vincent Hložník, zakladateľ slovenskej modernej grafiky, zomrel 10. decembra 1997 vo veku sedemdesiatosem rokov v Bratislave.

Diela

Vincent Hložník patrí k medzivojnovej generácii, ktorá v druhej vlne moderny etablovala moderný výraz. V jeho tvorbe nachádzame podnety z európskeho umenia aj domácej avantgardy. V ranom období Hložník prijíma odkaz Picassa a expresionizmu (40. roky). V 50. rokoch sa viac sústredil na grafiku, ktorá so sebou prinášala humanizmus a kritický realizmus. V tomto období vzniká rad jeho cyklov, na ktorých možno sledovať jeho štýlový vývoj. Ten vtedy smeroval k neosurrealizmu a abstrakcii, v 60. rokoch dovedenej až po samú hranicu. Ani teraz úplne neopúšťa figuratívnosť. Postupne sa k nej vracia a formuje si novú výtvarnú reč. U Hložníka je typické vzájomné ovplyvňovanie maľby a grafiky. Grafika je ale viac dynamická a má väčšiu otvorenosť, miestami je až dokumentom aktuálnej situácie. 
V nemalej miere sa tiež podieľal na známkovej tvorbe. Jeho známky Býci, Nad Tatrou sa blýska či List z Apokalypsy boli vytlačené v pražských tlačiarňach. Jeho známku Veľká noc vydala Slovenská pošta len nedávno, 15. marca 2007.

Hodnota diel

S dielami V. Hložníka sa na aukciách obchoduje pomerne často. Dlhodobo sa dosahovala pomerne nízka cenová úroveň, nezodpovedajúca významu V. Hložníka v slovenskom výtvarnom umení. V poslednom čase sa však jeho zberateľské, a teda aj komerčné renomé prudko zvýšilo, najmä čo sa týka diel z obdobia 40-tych rokov.

Výstavy

Počas života mal viacero domácich i zahraničných samostatných výstav, napr. v Bratislave (1942, 1943, 1948, 1949, 1957, 1962), Budapešti (1957), Mexiko City (1958) a Londýne (1965). Súborné výstavy mu Slovenská národná galéria zorganizovala v rokoch 1975 a 1984. 
Súčasné galérie sa k dielu Vincenta Hložníka vracajú. Napríklad v roku 2006 Galéria moderného umenia v Čunove usporiadala výstavu jeho olejov. Hložník daroval Slovenskej republike sto obrazov zo svojho celoživotného diela na národný poklad. Jeho želaním bolo, aby tento unikátny dar spravovala Matica slovenská. V novembri 2007 Matica usporiadala výstavu z výberu týchto diel pod názvom Hlboko v slovenskej zemi v galérii Matice.
Diela Vincenta Hložníka sú zastúpené vo všetkých slovenských verejných a štátnych galériách. Napr. v Považskej galérii umenia v Žiline je stála expozícia predstavujúca výber z jeho celoživotnej maliarskej tvorby od 40. rokov až po druhú polovicu 90. rokov 20. storočia. Výraznú časť diel do zbierky galérie venovala manželka výtvarníka Viera Hložníková.