google/wiki40b huggingface dataset:
Hotel Devín

Hotel Devín je hotel v Bratislave. Objekt sa nachádza v staršej časti mesta na nábreží Dunaja. V minulosti bol súčasťou Dunajskej promenády, z čoho vychádzala mierka celej architektúry.

Architektúra

Budova je výsledkom práce v ateliéri pod vedením Emila Belluša . Suterén a prvé dve podlažia s prevádzkami kaviarní a reštaurácii sú prístupné pre verejnosť. Vyššie podlažia sú vyhradené pre hotelové bývanie. Architektúra exteriéru a interiéru je vyriešená ako celok. Detaily sú často výborne doriešene, dokonca aj strecha budovy funguje ako piata fasáda pre pohľad z hradu. Koncom storočia prestavali pôvodný bar na fitnescentrum (Droppa, Cvengrošová).

Kritika

V minulosti sa často kritizoval plošne presklenný parter. Z dnešného pohľadu považujeme tento prvok za nadčasový a budovu ako jeden z najlepších príkladov povojnovej architektúry na Slovensku.
”Hotel ozaj dobre dokumentuje, ako sa funkcionalistická nová estetika a sociálny náboj transformovali do tradičných klasicistických schém a mäkkého komfortu neskorej moderny.“ (M.Dulla, H.Moravčíková : Architektúra Slovenska v 20.stor.)
„Príkladne čistá ukážka klasicizujúceho riešenia“ (Martin Kusý, architektov monografista)
Carcarès-Sainte-Croix

Poloha

Obec má rozlohu 15,57 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 483 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montendry

Poloha

Obec má rozlohu 8,28 km². Najvyšší bod je položený 1 400 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jorge Burruchaga

Kariéra

Burruchaga bol členom tímu, ktorý vyhral Majstrovstvá sveta vo futbale 1986, pričom v zápase finále proti Nemecku strelil víťazný gól na 3:2. Odohral tiež všetky zápasy za Argentínu na Majstrovstvách sveta 1990. Spolu v národnom drese nastúpil v 59 zápasoch, v ktorých strelil 13 gólov.
V drese Independiente vyhral argentínsku ligu v roku 1983 a Copa Libertadores (najlepší strelec so 6 gólmi) a Interkontinentálny pohár v roku 1984.
V roku 1985 sa rozhodol prestúpiť do Európy, konkrétne do francúzskeho klubu FC Nantes. Neskôr hrával za US Valenciennes-Anzin. Počas jeho pôsobenia vo Francúzsku dostal zákaz činnosti na dva roky, pre pasívnu korupciu. V roku 1995 sa vrátil do argentínskeho klubu Independiente.
Burruchaga bol trénerom Arsenal de Sarandí od roku 2002, kedy klub postúpil do najvyššej súťaže a počas jeho pôsobenia sa dokázal vyhnúť zostupu. Pred sezónou 2005/06 podpísal zmluvu s Estudiantes de La Plata, kde bol trénerom do mája 2006, kedy sa opäť vrátil do Independiente, tentokrát však ako tréner. Tu skončil v apríli 2007, neskôr trénoval Banfield a znovu Arsenal de Sarandí.
Cézy

Poloha

Obec má rozlohu 16,02 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Otomanská kultúra

Otomanská kultúra alebo otomansko-fűzesabonský komplex (v Maďarsku chápaná ako dve sukcesívne kultúry otomanská kultúra a fűzesabonská kultúra) bola kultúra v starej bronzovej dobe (niekedy pred 1450 pred Kr. (asi 16. storočie pred Kr. – 1450 pred Kr.) podľa konvenčného datovania resp. pred 1600 pred Kr. podľa novšieho datovania) v severozápadnom Rumunsku (pôvodné územie), východnom Maďarsku, juhozápadnej Podkarpatskej Rusi a na Slovensku vo Východoslovenskej nížine, v Košickej kotline a na Spiši (infiltrovaná bola aj na juhozápadné Slovensko).

Charakteristika

Pochovávalo sa v prvej fáze žehom, v druhej fáze kostrovo v skrčenej podobe, v tretej fáze birituálne. Stavali sa nížinné neopevnené a veľké opevnené osady tellového charakteru stavané najmä na ostrožných návršiach s náznakmi urbanizácie zástavby (Košice-Barca), ďalej doklady obchodu s jantárom, rozvoj stavebnej techniky s kamennou architektúrou opevnení, vysoká úroveň kovovýroby a spracovania bronzu, štylizované zvieracie plastiky, bochníkovité a antropomorfné idoly, mykénsky motív špirály a koncentrických krúžkov na kostených bočniciach úzd, keramike a šperkoch a vrcholne pestrá a kvalitná keramika (asi remeselne vyrábaná; zastúpené sú aj cedidlá, prenosné piecky pyrauny a kultové nádobky). Obyvateľstvo sa zaoberalo obrábaním pôdy, chovom domácej zveriny, ale i poľovníctvom. Kultúra sa v mnohom podobala maďarovskej kultúre.
Chaillé-les-Marais (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 39,96 km². Najvyšší bod je položený 23 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 938 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bougey

Poloha

Obec má rozlohu 8,56 km². Najvyšší bod je položený 319 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kele Okereke

Biografia

Okereke (prezývaný v mladosti "Rowly") sa narodil v Liverpoole nigérijskym rodičom katolíckeho vierovyznania. Vyrastal v Essexe, navštevoval Illford County High School. Žil v štvri Bethnal Green vo východnom Londýne, tu stretol Russela Lisacka s ktorým sformoval hudobnú skupinu. V roku 2003 po prijatí ďalších členov vznikla skupina Bloc Party.
Arraute-Charritte

Poloha

Obec má rozlohu 22,81 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baldachýn

Baldachýn alebo podnebie (tal. baldacchino; vlastne v Baldach-u, teda v stredovekom Bagdade zhotovený zlatý brokát) je ozdobná strieška trónov, postelí, kazateľníc, pomníkov a iného, ktorá bola vyrobená pôvodne z brokátu.
Malinné (vrch vo Veľkej Fatre)

Turistika

Na severovýchodných svahoch je vybudované stredisko Malinô Brdo, prístupné kabínkovou lanovkou i cestou z Ružomberka. Poskytuje výborné podmienky na zimné športy, no i letnú turistiku. V stredisku je vybudovaných niekoľko celoročne otvorených chát a penziónov.
Brazilka

Popis

Oblasť je prameniskom riečky Svitávka a zaberá plochu viac ako 8 hektárov z väčšej časti na území Česka a okrajovo v Sasku.
Rašelinová vrstva je v niektorých miestach až 0,6 m hrubá. Časť plochy pokrýva vresovisko. Rašelinové lúky majú spravidla nižší obsah živín vo vode a v pôde a nízke pH. Tomu zodpovedá aj druhová skladba rastlín a živočíchov.

Upresnenie fauny a flóry

Z rastlín sa tu vyskytuje predovšetkým: rašelinník (Sphagnum sp.), ostrica čierna (Carex nigra), sitina ostrokvetá (Juncus acutiflorus), rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), všivec lesný (Pedicularis sylvatica), vres obyčajný (Calluna vulgaris).
Vzácni zástupcovia živočíchov sú: vretenica severná (Vipera berus), jašterica živorodá (Lacerta vivipara), slepúch lámavý (Anguis fragilis), chrapkáč poľný (crex crex), sluka hôrna (Scolopax rusticola).

História mokrade

Názov Brazílka pochádza od zbúraného hotela Neubrasilien (po roku 1945 detskej zotavovne) ktorý stál na úpätí Luže. V roku 1986 bola podhorská mokraďová lúka vysušená na účely poľnohospodárskej činnosti. Odvodnenie bolo vykonané nedokonale, zamokrené miesta nedovoľovali poľnohospodárske využitie, a preto bola oblasť ponechaná ľadom a postupne zarastala náletovými drevinami. 
V roku 1999 bola spoločnou prácou Správy CHKO Lužické hory, Občianskeho združenia priateľov Lužických hôr z Jablonného v Podještědí, referátu životného prostredia Zemského úradu Löbau-Zittau a spolku pre výskum životného prostredia Zittau e. V.obnovený pôvodný vzhľad a funkcia lokality. V rámci znovuzavodnenia bolo treba spomaliť odtok vody z oblasti oi. prehradením toku Svitávky a vyhĺbením malej vodnej plochy uprostred lúky. Odstránené boli nevhodné náletové dreviny (smrekovce, borovice) a novo vysadené boli najmä jelša a vŕby. Obnova stála asi 800 000 Sk a väčšina prác bola vykonaná českými firmami.

Náučný chodník

Zároveň s úpravami lokality bol na jar v roku 1999 vybudovaný náučný chodník Obnova mokřadů na Brazilce. Okruh chodníka s dĺžkou 300 metrov je nenáročný, určený pre peších turistov a má štyri dvojjazyčné informačné tabule. Prvé zastavenie je pri ceste vedúcej z Dolnej Světlej, posledný neďaleko turistického hraničného prechodu Dolní Světlá - Waltersdorf. Obsahom tabúľ je zoznámenie návštevníkov s česko-nemeckých projektom, s typickou vegetáciou a faunou mokradí v pramenisku potoka Svitávka a históriou nevhodných melioračných zásahov. Potom bol vydaný tlačou aj farebný český a nemecký sprievodca, resp.skládací leták s mapkou okruhu. Bol k dostaniu v informačných centrách celej oblasti a v múzeu (už zrušenom v Bredovskom letohrádku) Lužických hôr pri Lemberku.

Turistika

Neďaleko Brazilky vedú po a pri štátnej hranici a hore Luž turistické trasy (zelená, modrá a červená) a tiež cyklotrasa 3061. Motoristi musia odstaviť auto v Dolnej či Hornej Světlej, alebo v Myslivnách.
Brêmes

Poloha

Obec má rozlohu 7,25 km². Najvyšší bod je položený 76 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 302 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Háje (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica Háje je hĺbená, založená v otvorenej jame a dlhodobo koncová stanica na trase C. Konštrukcia je monolitická, železobetónová. Je dlhá 515 m (vrátane dvoch obratových a dvoch odstavných koľají) a je 11 m pod povrchom námestia Kosmonautů. Má dva vestibuly - západný, spojený s nástupišťom pevným schodišťom a východný, z ktorého vedú k nástupišťu tri eskalátory. Nástupištia stanice sú za koľajami obložené mramorovými doskami, rovnako ako všetky ostatné vtedajšie stanice linky C. Pre symbolické zjednotenie s trasou A tu bolo navyše použitých niekoľko hnedých hliníkových eloxovaných výliskov ako na linke A.
Táto stanica je koncipovaná ako dlhodobo koncová. Za stanicou a obratovými koľajami sú technologické priestory, ktoré predtým slúžili okrem vlakových čiat aj pracovníkom údržby vozňov. Bola tu zriadená tzv. Stanica prevádzkového ošetrenia (SPO). Prebiehali tu za prevádzky základné prehliadky súprav metra. Tieto prehliadky prebiehali vždy na jednej z obratových koľají. V dnešnej dobe priestory slúžia prevažne pre vlakové čaty (nástupné miesto). Výstavba stanice koncom 70. rokov stála 338 miliónov Kčs. V roku 1997 došlo v priestore odstavných koľají k požiaru, pri ktorom však nikto nebol zranený.
Besain

Poloha

Obec má rozlohu 12,84 km². Najvyšší bod je položený 640 m n. m. a najnižší bod 514 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jaroslav Obšut

Klubový hokej

Už ako osemnásťročný odišiel do zámoria, kde pôsobil 10 rokov predovšetkým v nižších súťažiach SJHL, WHL, ECHL, AHL a IHL. V roku 1995 si ho vybralo vo vstupnom drafte NHL mužstvo Winnipeg Jets v 8. kole ako 188. v poradí. V NHL debutoval počas ročníka 2000/01, za St. Louis Blues odohral 4 zápasy. V nasledujúcej sezóne odohral 3 stretnutia za Colorado Avalanche, ale ďalšie dva roky opäť pôsobil vo farmárskom mužstve. Preto sa rozhodol pre návrat do Európy, od sezóny 2004/05 bol hráčom klubu Luleå HF vo švédskej Elitserien. Nosil dres s číslom 43. V máji 2009 podpísal dvojročnú zmluvu s mužstvom KHL HC Spartak Moskva. Po skončení zmluvy sa na rok upísal mužstvu KHL CHK Dynama-Minsk. V máji 2012 podpísal zmluvu s ukrajinským klubom HC Donbas Doneck, ktorý trénoval Július Šupler, bol kapitánom mužstva. V 23 odohraných zápasoch zaznamenal šesť bodov za gól a päť asistencií. Začiatkom novembra s ním vedenie ukončilo spoluprácu.Odohral sedem zápasov za extraligový HKm Zvolen. Následne sa vrátil do Spartaku Moskva. V súčasnosti oblieka dres HC Bratislava, ktorý hrá v prvej lige

Reprezentácia

Reprezentoval na ZOH 2002 v Salt Lake City, Svetovom pohári 2004, nMS 2005 a 2009. Spolu odohral v slovenskej reprezentácii 37 zápasov, strelil 1 gól - v prípravnom zápase proti Lotyšsku pred  MS 2009. Nosí reprezentačný dres s číslom 43.

MS 2005

Na svetovom šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadila slovenská reprezentácia piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine (Bielorusko 2:1, (Rusko 3:3 a (Rakúsko 8:1), postúpilo Slovensko do ďalších bojov z prvého miesta. V osemfinálovej skupine prehralo s Českom (1:5), ďalšie dva zápasy vyhralo (Švajčiarsko 3:1, Kazachstan 3:1). V skupine skončilo na treťom mieste za Ruskom a Českom, vo štvrťfinále prehralo s Kanadou v dramatickom zápase 4:5 gólom Joe Thorntona. 
Jaroslav Obšut sa dostal do reprezentačného kádra na majstrovstvá sveta dodatočne po zranení Ivana Majeského. Nastúpil v troch zápasoch osemfinálovej skupiny a vo štvrťfinále, nebodoval.

MS 2009

Tréner Ján Filc ho nominoval na MS 2009 vo Švajčiarsku. Slovensko nepostúpilo z osemfinálovej skupiny a obsadilo 10. miesto. Obšut na podujatí zaznamenal asistenciu a tri plsuové body.
Hodinová veža (Plovdiv)

Poloha

Stavba hodinovej veže sa nachádza na vrchole jedného z plovdivských pahorkov, ktorý sa nazýva Sachat tepe, prípadne Danov chălm  (bulh. Данов хълм) v centrálnej časti mesta Plovdiv západne od tzv. Trojpahorčia. Samotný názov pahorku Sachat tepe v preklade z turečtiny znamená Hodinový pahorok a bol tak nazvaný práve z dôvodu prítomnosti hodinovej veže v jeho najvyššom bode.

Dejiny

Prvá hodinová veža stála na vrchole pahorku Sachat tepe už v roku 1623. Jej výstavba prebiehala v rokoch 1578 - 1623 a radila sa tak k najstarším stavbám tohto typu v Európe. Okrem jej významu ako hodinovej veže sa používala aj ako požiarna hláska. Na začiatku 19. storočia pôvodnú vežu, ktorá bola z dreva úplne zničil požiar a v roku 1809 sa začalo s výstavbou dnešnej kamennej hodinovej veže. Súčasná veža bola postavená v rokoch 1809-1812. Meno staviteľa nie je známe. Ako vzor pre stavbu poslúžili morské majáky. V roku 1883 bola vybavená novými hodinami, vyrobenými vo Viedni. V roku 1909 bola stavba zrekonštruovaná bracigovskými majstrami. V 40. rokoch 20. storočia prestal fungovat hodinový mechanizmus vo veži, bol demontovaný a po nejkom čase daný do správy Etnografického múzea, kde jeho stopa končí. Po tejto udalosti bol kontaktovaný starý majster z Karnobatu, aby vyrobil kópiu hodinového mechanizmu podľa nákresov, ktoré sa dochovali z roku 1882. Jeho práca bola úspešná a kópia hodinového mechanizmu bola nakoniec vyrobená. Tento nový hodinový mechanizmus vyžadoval naťahovanie 1 - 2 krát do týždňa.
Na začiatku 21. storočia mechanizmus opäť prestal fungovať, ale v roku 2004 bol zreštaurovaný majstrom Georgim Dolčinkovom. V roku 2013 prebehla parková úprava okolia hodinovej veže.

Charakteristika

Veža je stavba v tvare morského majáku a dosahuje celkovej výšky 17,5 metra. Veža nemá ciferník a tak na nej nie je možné priamo vidieť presný čas, no každá celá hodina je označená odbíjaním medeného zvonu, ktorý sa nachádza vnútri veže. Okolie veže je parkovo upravené a je častým miestom pre stretnutia a oddych. Veža bola použitá ako vzor pri výstavbe hodinových veží v mestách Trjavna, Karlovo a Karnobat.
Kaunaská priehrada

Kaunaská priehrada (litovsky: Kauno marios) je priehrada na rieke Nemunas v Litve, medzi mestami Kaunas a Rumšiškės.
Jazero bolo vybudované v roku 1959 a jeho rozloha je 63,5 km², čo je asi 0,1 % vodnej plochy územia Litvy. Na jazere vybudovali vodnú elektráreň. Hneď vedľa nej (na polostrove) sa nachádza najstarší litovský kláštor zo 17. storočia – Pažaislio vinuolinas – ktorý je ukážkou talianskej barokovej architektúry vo východnej Európe. Je súčasťou Kaunasského zátokového parku (litovsky: Kauno marių regioninis parkas), ktorý tu obyvatelia zriadili v roku 1992.
Olbersov paradox

Olbersov paradox je fyzikálne paradoxné pozorovanie toho, že nočná obloha je tmavá – zatiaľ čo v nekonečnom vesmíre by nočná obloha musela byť jasná. Toto pozorovanie je jedným z dôkazov pre niektoré zo súčasných modelov dynamického vesmíru, ako je napríklad model veľkého tresku. Bol opísaný nemeckým astronómom Heinrichom Wilhelmom Olbersom v roku 1823 a už skôr Johanom Keplerom v roku 1610.

Znenie paradoxu

Tento paradox sa zaoberá zdanlivo jednoduchou otázkou: Prečo je v noci tma? Istý čas si ľudia mysleli, že vesmír je nekonečný a statický. Teda, že vo vesmíre je nekonečne veľa hviezd, ktoré sú náhodne rozmiestnené, nepohybujú sa, nevznikajú ani nezanikajú. S touto teóriou sa okamžite objavil aj problém, dnes známy ako Olbersov paradox. Hovorí asi toto: Ak by bola pravdivá teória nekonečného statického vesmíru, potom, ak by sme sa pozreli ktorýmkoľvek smerom, museli by sme skôr či neskôr naraziť na nejakú hviezdu. Obloha by musela byť rovnomerne vyplnená hviezdami a celá by svietila prinajmenšom ako Slnko. Ale nie je to tak. Prečo?
Vtákopysk divný

Charakteristika

Vtákopysk je obojživelný cicavec relatívne malých rozmerov, dorastajúci do dĺžky 40 – 60 cm, s hmotnosťou 0,8 – 2,5 kg. Vyskytuje sa vo východnej Austrálii a Tasmánii v sladkých vodách (jazerách, rybníkoch, riekach a potokoch) obklopených lesnatým prostredím.
Medzi jeho hlavné charakteristické znaky patrí ploský zobák, chvost podobajúci sa chvostu bobra, v ktorom sa ukladá tuk a plávacie blany medzi prstami. Predné i zadné končatiny majú po päť prstov. Tmavohnedá srsť je spravidla svetlejšie sfarbená na spodnej strane tela a pod očami sú prítomné fliačiky bielej srsti. Samce majú jedovú žľazu umiestnenú na ostrohách zadných nôh. Vtákopysk nemá typický chrup – potrava je rozdrvená hrebeňovitými lištami v zobáku. Domovom vtákopyska je nora v brehu dlhá 5 až 30 metrov.

Rozmnožovanie

Obdobie párenia nastáva od augusta do októbra, aktivita jedincov vrcholí vo veku dvoch rokov. Po kopulácii samica vybuduje hniezdo, do ktorého znesie obvykle dve až tri biele vajcia. Samica udržuje vajcia v teple a po približne dvoch týždňoch sa vyliahnu mláďatá. Mladé sú spočiatku nahé a bezmocné, úplne závislé od rodičovskej starostlivosti. Materské mlieko samica vylučuje cez žľazy v pokožke (mliečne póry – u vtákopyska nie sú prítomné žiadne bradavky), mláďatá ho prijímajú jednoducho vytláčaním zobákom a olizovaním z miest, kde sa tieto žľazy nachádzajú.

Potrava a lov

Vtákopysk sa živí hlavne vodnými bezstavovcami, príležitostne nepohrdne žabou, rybou či hmyzom. Je schopný skonzumovať za jednu noc množstvo potravy rovnajúce sa polovici vlastnej váhy. Chvost vtákopyska slúži na uskladnenie tuku ako zdroj energie.

Sociálne vzťahy

Vtákopysk je samotárske, plaché stvorenie, aktívne od západu po východ slnka. Počas dňa odpočíva v podzemnej nore v blízkosti vody.

Ohrozenosť / stav populácie

Tento druh bol v minulosti lovený pre kožušinu a prenasledovaný rybármi, dôsledkom čoho sa dostal do stavu ohrozenia a takmer vyhynul. V súčasnosti je chránený zákonom a jeho populácia vzrástla, no ohrozuje ho hlavne úbytok biotopov vhodných na prežitie. Je zraniteľný.

Zaujímavé fakty

Vtákopysk patrí k primitívnej skupine cicavcov, ktoré v sebe preukázateľne kombinujú prastaré znaky plazov s typickými črtami cicavcov.
Saint-Cyr (Manche)

Poloha

Obec má rozlohu 5,7 km². Najvyšší bod je položený 84 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 212 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Faetonovité

Faetonovité (lat. Phaethontidae) sú čeľaď pelikánotvarých s jediným recentným rodom faeton.

Charakteristika

Prostredné kormidlovacie perá majú extrémne predĺžené. Vyskytujú sa iba v trópoch. Faetony sú slabé plavce, ale vynikajúco lietajú - často sa vyskytujú na otvorenom mori, stovky kilometrov od pevniny. Korisť lovia zo strmhlavého letu s ponorením. Najviac lovia „lietajúce“ ryby.
Pleuvezain

Poloha

Obec má rozlohu 3,8 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 359 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neodýmový magnet

Neodýmový magnet alebo NdFeB magnet je permanentný magnet, vyrobený zo zliatiny neodýmu, železa a bóru. Ide o najpoužívanejší typ magnetov zo vzácnych zemín.
Neodýmové magnety boli nezávisle vynájdené v roku 1982 firmami General Motors a Sumitomo Special Metals a sú doposiaľ najsilnejším známym druhom permanentných magnetov. Prvok neodým predstavuje 31 % hmotnosti neodýmových magnetov.
Recoubeau-Jansac

Poloha

Obec má rozlohu 12,96 km². Najvyšší bod je položený 1 297 m n. m. a najnižší bod 474 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Taponas

Poloha

Obec má rozlohu 7,64 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 879 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fontenilles

Poloha

Obec má rozlohu 20,22 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bakalárska práca

Bakalárska práca je záverečná vedecko-kvalifikačná písomná práca bakalárskeho študijného programu. Jej obhajoba je súčasťou štátnej skúšky. Rozsah bakalárskej práce na Slovensku je spravidla v rozmedzí 25-50 normostrán. Študent je povinný vypracovať bakalársku prácu samostatne, pričom má preukázať schopnosť zhromažďovať vedomosti, spracúvať informácie a pochopiť problematiku v danom vednom odbore. Predstavuje najjednoduchší druh záverečnej práce. Zvyčajne sa jedná o kompilačnú prácu uvádzajúcu prehľad odbornej literatúry. Bakalárska práca je spravidla prvou záverečnou prácou, ktorú študent pripravuje a v priebehu jej prípravy a obhajoby sa má naučiť jasne a stručne prezentovať svoj výskum písomnou aj ústnou formou.
Študenti bakalárskeho štúdia si na Slovensku vyberajú tému bakalárskej práce zvyčajne v druhom alebo treťom ročníku štúdia (resp. 3. až 5. semestri). Bakalárska práca je obyčajne pripravovaná v slovenskom jazyku, avšak po súhlase vysokej školy môže byť pripravená aj v inom jazyku. Vypracovanie práce zvyčajne trvá niekoľko mesiacov. Metodicky sa na jej príprave podieľa školiteľ (vedúci), ktorý by mal dohliadať na korektnosť prípravy. V priebehu písania práce by mal so študentom viesť konzultácie a priebežne čítať pripravované časti textu, pri čom by mal študenta upozorniť na prípadné nedostatky. Školiteľ by mal byť schopný odhaliť prípadné plagiátorstvo. Pred obhajobou sa práca dostáva do rúk oponenta, ktorého úlohou je zhodnotiť formálnu a obsahovú stránku práce, medzi inými aj fakt, či práca splnila svoje ciele. Oponent je zvyčajne odborník na problematiku, ktorou sa práca zaoberá. Prácu však zároveň hodnotí školiteľ, ktorého úlohou je zhodnotiť schopnosť samostatnej práce študenta a práce so zdrojmi. Oponent aj školiteľ sú neskôr súčasťou komisie prijímajúcej prácu na obhajobu. Ústna časť obhajoby má spravidla formu premietanej obrazovej prezentácie.
ISO 3166-2:CF

Kódy ISO 3166-2 pro Stredoafrickú republiku identifikujú 16 prefektúr a hlavné mesto. Prvá časť (CF) je medzinárodný kód pre Stredoafrickú republiku, druhá časť pozostáva z dvoch alebo troch písmen identifikujúcich prefektúru.

Zoznam kódov

CF-AC  Ouham (Bossangoa)
CF-BB  Bamingui-Bangoran (Ndélé)
CF-BGF Bangui (Bangui)
CF-BK  Basse-Kotto (Mobaye)
CF-HK  Haute-Kotto (Bria)
CF-HM  Haut-Mbomou (Obo)
CF-HS  Mambéré-Kadéï (Berbérati)
CF-KB  Nana-Grébizi (Kaga Bandoro)
CF-KG  Kémo (Sibut)
CF-LB  Lobaye (Mbaïki)
CF-MB  Mbomou (Bangassou)
CF-MP  Ombella-M'Poko (Bimbo)
CF-NM  Nana-Mambéré (Bouar)
CF-OP  Ouham-Pendé (Bozoum)
CF-SE  Sangha-Mbaéré (Nola)
CF-UK  Ouaka (Bambari)
CF-VR  Vakaga (Birao)
Saint-Victor-la-Coste

Poloha

Obec má rozlohu 26,64 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 869 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE