google/wiki40b huggingface dataset:
Josef Škvorecký

Životopis

Detstvo prežil v Náchode, kde tiež v roku 1943 absolvoval gymnázium a onedlho potom bol odvedený na front. Na univerzitu tak mohol nastúpiť až po skončení vojny. Najprv krátko na lekársku fakultu, potom prestúpil na filozofickú fakultu – odbor angličtina a filozofia, ktorú absolvoval v roku 1949. Pôsobil ako učiteľ na stredných školách v Broumove a Polici nad Metují a na Vyššej sociálnej škole v Hořicích v Podkrkonoší. 
V roku 1951 získal doktorát a absolvoval dvojročnú vojenskú službu. Po návrate z nej nastúpil ako redaktor do Státního nakladatelství krásné literatury (neskôr Odeon), od roku 1956 pôsobil ako redaktor dvojmesačníka Světová literatura; ten musel po škandále, ktorý nasledoval po vydaní jeho prvého románu Zbabělci v roku 1958, opustiť, ale vrátil sa do nakladateľstva. Spisovateľom z povolania sa stal roku 1963.
V roku 1958 sa oženil so Zdenou Salivarovou.
Do Ameriky odišiel v roku 1969 pracovne (prednášal na Cornell University v Ithake) a po krátkom štipendijnom pobyte v Kalifornii sa usadil v Toronte, kde na univerzite vyučoval americkú a modernú anglickú literatúru. Žil tam až do svojej smrti, v posledných rokoch trávili zimy na Floride.
V roku 1971 Salivarová a Škvorecký založili nakladateľstvo Sixty-Eight Publishers, ktoré sa zaradilo k popredným československým exilovým nakladateľstvám.

Tvorba

Do literatúry vstúpil poéziou s prvkami civilizmu a poviedkami. Ohlas však vzbudil až román Zbabělci, prvá časť pentalógie s autorovým alter-egom Dannym Smiřickým ako hlavnou postavou. Táto pentalógia je najvýraznejší Škvoreckého literárny počin – podáva ucelené svedectvo o českej spoločnosti od 2. svetovej vojny po autorove skúsenosti z exilu (ďalšie časti: Tankový prapor, Mirákl, Prima sezóna a Příběh inženýra lidských duší).
Významná je i jeho prekladateľská činnosť (prekladal popredných moderných amerických autorov – Raymonda Chandlera, Ernesta Hemingwaya, Williama Faulknera, Sinclaira Lewisa, Henryho Jamesa a iných).
Jeux-lès-Bard

Poloha

Obec má rozlohu 3,25 km². Najvyšší bod je položený 259 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 52 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Puysségur

Poloha

Obec má rozlohu 5,44 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 170 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 119 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Szontaghovo pleso

Okolie  plesa

Okolo plesa je hradba veží a štítov. Na západnej strane Velická kopa, Dvojitá veža, Granátová veža, Rohatá veža, na severozápade Bradavica, na severe  sú Slavkovské veže , Vareškový hrebeň, ktorý sa končí Slavkovskou kopou  a Slavkovským štítom.
Apória

Apória (gr. ἀπορία, dosl. „ne-cesta“, nepriechodnosť, slepá ulička) je nevyriešiteľný rozpor medzi dvoma rovnako dobre odôvodnenými názormi, ťažký neriešiteľný problém. Je to rafinované a dôvtipné dokazovanie rozporov medzi zmyslami a rozumom. Výskum apórií uskutočňuje aporetika.
Vznik apórie prebieha tak, že sa stotožňujú dve odlišné roviny usudzovania: matematický, idealizovaný proces, v ktorom narábame s idealizovaným objektom v idealizovaných podmienkach, a faktuálny proces, v ktorom myšlienkovo narábame so zmyslovo-názorným empirickým objektom v reálnych podmienkach.
Počínajúc Kantom sa v podobnom význame používa termín antinómia.
Otterswiller

Poloha

Obec má rozlohu 3,28 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 365 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lessy

Poloha

Obec má rozlohu 2,85 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 183 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 792 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Durfort-Lacapelette

Poloha

Obec má rozlohu 35,83 km². Najvyšší bod je položený 205 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 809 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Islandská koruna

História

Island bol až do roku 1918 súčasťou Dánskeho kráľovstva. Dánska koruna začala na Islande platiť v roku 1874. V roku 1885 sa začala raziť islandská koruna, ktorá bola len variantom dánskej koruny (podobná situácia je dnes medzi faerskou a dánskou korunou). Medzi rokmi 1873 a 1914 bola medzi Dánskom (Island bol jej súčasťou) a Švédskom (ktoré bolo v únií s Norskom) Škandinávska menová únia. V tomto období sa vo všetkých spomínaných štátoch platilo jednotnou menou - korunou. Po rozpadu únie začal každý štát používať vlastnú menu odvodenú od zaniknutej spoločnej. Island vydal svoje prvé vlastné mince a bankovky v roku 1922. V roku 1981 vykonala islandská národná banka menovú reformu, kedy sa zo sto „starých“ korún stala jedna „nová“ koruna.
Polorajotvaré

Polorajotvaré alebo squatinotvaré (lat. Squatiniformes) je rad žralokov s jedinou čeľaďou polorajovité alebo squatinovité (lat. Squatinidae/Rhinidae) a jediným recentným rodom poloraja alebo squatina (lat. Squatina).
Zahŕňa 16 recentných druhov ktoré sa vyznačujú plochým telom, ústami na konci rostra a tým, že im chýba análna plutva. Poloraje sú ploché ako raje. Na rozdiel od nich však nemajú prsné plutvy celistvé a žiabrové štrbiny nemajú na spodnej časti tela. Žijú prevažne na morskom dne a preto vodu na dýchanie nasávajú veľkými otvormi (spirakulami) ktoré majú na temeni hlavy. Keby ich nasávali ústami, obsahovala by viac kalu, ktorý by im mohol upchať žiabre. Ich prsné plutvy pripomínajú anjelské krídla preto sa anglicky nazývajú angel shark čiže anjelský žralok.
Hosťová

História obce

Obec Hosťová (maď. Nyitrageszte; Geszte; nem. Gesste) leží na juhozápade Slovenskej republiky, v blízkosti mesta Nitra. Patrí medzi menšie obce. Podľa údajov sčítania ľudu z roku 1991 mala spolu 402 obyvateľov, z toho 371 maďarskej národnosti (92%). Rozloha katastra obce je 478 hektárov. Podľa heraldikov obecná pečať z 18. storočia zobrazuje neznámu postavu s korunou.
          Územie Hosťovej bolo obývané už v najstarších dobách, čoho dôkazom sú nálezy z novšej doby kamennej, z doby železnej, z čias rímskej nadvlády a sťahovania národov. Pozornosť si zaslúžia aj pozostatky usadlosti z 9-10 storočia, ktoré odhalili archeológovia v roku 1983.
         Najstaršia zmienka o obci je z roku 1232 (Guesta), keď bola osadou kráľovských rybárov. V roku 1274 daroval Ladislav IV. Hosťovú, usadlosť kráľovských rybárov Beesovi za jeho vojnové hrdinské činy. V 1282-om dostal Fridman majetkový podiel, ktorý neskôr predal Folkusovi Ludanickému alias Čeladickému. Nasledujúce písomné zmienky o obci sú z rokov 1287, 1300, 1311, 1343 a 1490. Z roku 1517 sú menovite známi prví nevoľníci (Pap a Kopyan).
         Podľa tureckých daňových súpisov z roku 1570 mala 3 obývané domy, v roku 1664 19 domácností. 23. marca 1644 Turci vypálili dedinu. Podľa opisu Mateja Bela z roku 1742 sú v Hosťovej dané všetky podmienky k úspešnému poľnohospodárstvu, ale ako vyplýva z neskorších daňových súpisov, neboli vždy celkom využité. Hlavným zdrojom obživy bolo roľníctvo, vinohradníctvo a chov zvierat. Zemepánmi obce v 18.-19. storočí boli nasledovné šľachtické rody: Babóty, Bačkády, Jesensky, Kelečéni, Rudnay, Dióšy, Veles, Fabricius, Borčicky, Tajnay, Broďanský, Zerdahelyi, Jánoky, Presľanský a Ordódy. V 19. storočí obec postihlo niekoľko požiarov, cholerových epidémií a hladomorov.
         V roku 1910 v obci žili piati obyvatelia nemeckej národnosti. V 20. storočí po útrapách dvoch svetových vojen vývoj dejín v obci poznačil pseudosocializmus. Po „nežnej revolúcii“ v roku 1989 a následných slobodných voľbách v roku 1990 sa starostkou obce stala Alžbeta Gálová. V súčasnosti riadi obec starosta Ing. Miroslav Brath. Miestna samospráva pracuje na zdokonalení infraštruktúry a zlepšení inžinierskych sietí.
         Obec disponuje bohatým folklórom. Slávny je aj jej folklórny súbor. Zaujímavou historickou pamiatkou je na gotických základoch postavený rímsko-katolícky kostol Svätej Trojice z roku 1734. Zvon tohto kostola pochádza z gýmešského hradu. Nachádzame tu aj pamiatky tradičnej ľudovej architektúry.
Návod na konanie

Návod na konanie je myšlienkové určenie, že ľudia majú vykonávať určitú materiálnu činnosť alebo duševnú činnosť alebo ako ju majú vykonávať. Návodmi na konanie sú napr. plány, metodické predpisy, recepty, rozkazy, strategické koncepcie, taktické koncepcie, morálne normy atď. Na rozdiel napr. od výpovedí nie je bezprostredným účelom návodov na konanie opisovať predmety skutočnosti, ale poskytovať ľuďom ideálnu predlohu pre ich konanie a správanie voči týmto predmetom.
Rivel

Poloha

Obec má rozlohu 24,3 km². Najvyšší bod je položený 1 090 m n. m. a najnižší bod 381 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Okrúhlica

Poloha

Masív leží vo východnej časti pohoria, v juhovýchodnej časti geomorfologického podcelku Kysucké bradlá. Nachádza sa približne 4 km severne od Zázrivej, v hrebeni na rozhraní okresov Dolný Kubín (obec Zázrivá), Žilina (Terchová) a Čadca (Nová Bystrica). Najľahší výstup na Okrúhlicu vedie zo Zázrivej cez rázcestie Javorinka.

Chránené územia

Vrcholom vedie hranica ochranného pásma Národného parku Malá Fatra a Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Cruas

Poloha

Cruas má rozlohu 15,45 km². Najvyšší bod je položený 480 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Cruas má 2669 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Ciers-du-Taillon

Poloha

Obec má rozlohu 22,1 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 551 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Londonderry (grófstvo)

Názov

Samotný názov je ohniskom sporov, pretože skrátený názov Derry uprednostňujú írski nacionalisti a severoírski katolíci, kým názov Londonderry unionisti. Britské úrady používajú názov Londonderry, kým Írska republika používa názov Derry.

Geografia

Grófstvo Londonderry leží na severe írskeho ostrova. Najvyšší vrch grófstva, vrch Sawel Mountain, dosahuje nadmorskú výšku 678 m n. m., leží na hranici s grófstvom Tyrone. Na severe ho obmývajú vody Atlantického oceánu, na juhovýchode grófstva leží jazero Lough Neagh.
Na východe hraničí so severoírskym grófstvom Antrim, na juhu s grófstvom Tyrone. Hraničí aj s Írskou republikou - s grófstvom Donegal na západe.
Juraj Andričík

Preklady

Prekladal poéziu, prózu a odbornú literatúru z ruštiny, bieloruštiny, ukrajinčiny a poľštiny.
Vibrácia

Vibrácia je chvenie, kmitanie predmetu s veľkou  frekvenciou; rýchly, periodicky opakovaný nízkoamplitúdový pohyb súčiastok, zariadenia, materiálov, ktorý vzniká neúmyselne (napr. chodom stroja) alebo úmyselne, vyvolaný zvláštnym zariadením – vibrátorom (napr. na zhusťovanie betónu).
The Power of Love (skladba Frankie Goes to Hollywood)

Zoznam skladieb

Všetky diskografické informácie patria UK vydaniu (ak nieje uvedené inak)
Veterná energia

Moderná veterná turbína

Moderná veterná turbína vyrába elektrickú energiu, na rozdiel od jej predkov – veterných mlynov – požívaných najčastejšie na mletie obilia, čerpanie vody, atď.
V roku 1939 bola v štáte Vermont, USA, postavená veterná turbína s výkonom 1.25 MW. Technológie prešli odvtedy vývojom až ku dnešným turbínam, ktoré majú rôzne tvary a výkony od niekoľko wattov (na nabíjanie akumulátorov) až po prototyp s výkonom 5 MW (pre použitie v príbrežnej šelfovej zóne, tzv. "offshore"), ktorý je schopný produkovať elektrinu pre tisícky domov.
V súčasnosti sa inštalujú na pobreží veterné elektrárne o výkone 8 MW, v blizkej budúcnosti sa pripravujú elektrárne o výkone 12 MW a o čosi vzdialenejšej budúcnosti az 20 MW. 
Konštrukčne sú najbežnejšie trojlistové typy s horizontálnou osou. Väčšina turbín je schopná meniť orientáciu listovej časti v závislosti od smeru vetra. Veľké veterné turbíny (s výkonom 100 kW a viac) zvyčajne generujú trojfázový striedavý prúd, ktorý prechádza transformátorom umiestneným pri alebo priamo vo veži turbíny, a zvyšuje napätie na hodnoty okolo 10 000 – 30 000 V (v závislosti od potrieb siete). Odtiaľ je elektrina prenášaná v sieti rovnakým spôsobom ako elektrina z iných zdrojov. V súčasnosti najvýkonnejšie veterné turbíny majú výkon 8 000 kW(rok 2014).
Predpokladaná životnosť turbín je 20 až 25 rokov. Počas tohto obdobia má byť schopná pracovať približne 120 tisíc hodín.
Varovné signály tela

Obsah

Kniha sa zaoberá predčasným opotrebovaním, stratou pocitu radosti zo života a zo zmyslu vlastnej práce. Zdôrazňuje dôležitosť záujmu ľudí o životné prostredie, kvalitu potravín a stravovacie návyky, čo by podľa nej malo za následok pokles výskytu ochorení ako ischemická choroba srdca, mozgové príhody, rakovina, či cukrovka.
Kniha tiež vysvetľuje postup pri diagnostike „prekyslenia organizmu“, význam vitamínov a minerálov pre posilnenie zdravia, predstavuje rôzne doplnky výživy a ich účinky. Predkladá názory autorky, ako predísť vypuknutiu rôznych život ohrozujúcich chorôb.
V publikácii sa nachádzajú rôzne zdravotné a výkonnostné testy. Na záver autorka predkladá zoznam varovných signálov tela.
William Herschel

Životopis

V roku 1757 sa presťahoval z Hannoveru do Anglicka, kde sa živil ako hudobník. V roku 1766 ho angažovali ako organistu v meste Bath. Tu začal konštruovať ďalekohľady a brúsiť kovové zrkadlá. Pomáhala mu jeho sestra Caroline (1750 – 1848). Jeho syn John Herschel (1792 – 1871) sa rovnako stal slávnym astronómom.
V roku 1781 si počas pátrania po dvojhviezdach všimol objekt, ktorý sa v ďalekohľade zobrazoval ako kotúčik. Spočiatku ho pokladal za kométu alebo zhluk hviezd, po ďalších pozorovaniach sa však preukázalo, že ide o ďalšiu planétu slnečnej sústavy za obežnou dráhou Saturna, neskôr nazvanú Urán. Keďže šlo o prvý objav planéty od staroveku, Herschela rýchlo preslávil. Vzhľadom na tento úspech sa vzdal hudby a stal sa kráľovským astronómom. Postavil najväčší ďalekohľad na svete so 100 cm zrkadlom. Používal ho na prehliadku oblohy a našej Galaxie. Objavil stovky hmlovín a zistil, že Slnko sa pohybuje smerom k súhvezdiu Herkules.
Ako prvý formuloval metódu na pozorovanie premenných hviezd. Používal sústavu zvláštnych značiek, symbolov, ktorými vyjadroval výsledky zrovnania jasností dvoch hviezd. Slovne by sa tieto výsledky dali vyjadriť asi takto: rovnako jasné, jasnejšie, slabšie, výrazne jasnejšie, výrazne slabšie. Pomocou svojej metódy Herschel porovnal hviezdne veľkosti všetkých hviezd z katalógu Johna Flamsteeda, teda približne 3 000 hviezd. Výsledky publikoval v štyroch katalógoch v rokoch 1796 – 1799. Herschelovu metódu potom používali až do čias F. W. A. Argelandera.
Ktésibios

Ktésibios (starogr. Κτησίβιος; * 285 pred Kr. – † 222 pred Kr.) bol starogrécky vynálezca a matematik. Pôsobil v Alexandrii počas egyptského Ptolemaiovského obdobia. Prispel k rozvoju mechaniky, pneumatiky, hydrauliky a rozvoju automatických strojov. Bol zakladateľom veľkej alexandrijskej inžinierskej tradície. Venoval sa využitiu vody a vodnej pary. Ako prvý využil na pohon svojich strojov stlačený vzduch.
Jeho písomné diela sa nedochovali. Existujú však správy od Marca Vitruvia Pollia, Athénaia, Prokla či Heróna z Alexandrie. Podľa nich Ktésibios vynašiel tlakovú pumpu, vývevu, dvojčinnú hasičskú striekačku, zápachovú uzávierku, vodné hodiny tzv. klepsydru a hydraulos (prvý organ, vodný organ). Podľa Diogena Laertia bol pôvodným povolaním holič.
Karel Kahovec

Životopis

Začínal ako bigbítová a rokenrolová hviezda 60. rokov 20. storočia, kde pôsobil ako člen skupín Matadors a Flamego, neskôr tiež ako interpret country hudby v skupine Contry Beat Jiřího Brabce (kde vystupoval vedľa hlavnej hviezdy tohoto súboru speváčky Nadi Urbánkovej). V jeho profesionálnej kariére mu hlavne zo začiatku veľmi pomáhala pomerne slávna a vtedy dosť známa sestra speváčka Vlasta Kahovcová, niekdajšia členka Divadla Semafor a neskôr sprievodná speváčka v skupine Ladislava Štaidla. V súčasnej dobe Karel Kahovec pokračuje v odkaze svojho kamaráta a priateľa speváka Petra Nováka. Hrá a spieva v obnovenej skupine George & Beatovens, s ktorou vystupuje od začiatku 90. rokov 20. storočia.
Saint-Martin (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 8,08 km². Najvyšší bod je položený 489 m n. m. a najnižší bod 332 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 387 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mandžuský incident

Mandžuský incident (tiež Mukdenský incident) bol výbuch na japonskej železničnej trati neďaleko Mukdenu v Mandžusku, ku ktorému došlo v noci 18. septembra 1931. Bola to dopredu pripravená japonská akcia. 
Cieľom Japoncov v Mandžusku bolo získať zámienku, ktorá by mohla ospravedlniť vojenskú inváziu do Mandžuska a nahradenie čínskej vlády v regióne japonskou bábkovou vládou. Preto zinscenovali sabotáž svojej vlastnej železničnej trate neďaleko Mukdenu. Toto miesto nemalo žiadny zvláštny význam ani pre Čínu, ani pre Japonsko. Bolo ale vzdialené iba 800 metrov od čínskej vojenskej základne. Plánovaný výbuch mal byť onačený ako čínsky útok na japonskú dopravnú tepnu. Japonská vojenská agresia mala vyzerať ako legitímne opatrenie k ochrane železničnej trati, ktorá je dôležitá pre priemysel a hospodárstvo. Miesto explózie bolo vybraté tak, aby došlo len k minimálnemu poškodeniu trate. Explózia bola skutočne iba malá, poškodenia trate nepatrné, a za krátku dobu po výbuchu prešiel miestom bez problémov vlak. 
Po incidente japonské vojsko zaútočilo na čínskych vojakov a 19. septembra 1931 Japonci obsadili Mukden. Oficiálne vysvetlenie Japoncov bolo, že sa len bránili útoku čínskeho vojska. Spojené kráľovstvo a USA sa na japonskú agresiu v podstate len prizerali. Japonci rýchlo postupovali a 5. februára 1932 dobili celé Mandžusko. 1. marca 1932 bol vyhlásený samostatný štát Mandžukuo. Hlavou štátu sa stal bývalý posledný čínsky cisár z mandžuskej dynastie. Ešte v tom roku bol podpísaný Japonsko-mandžuský protokol, ktorým bolo legalizované umiestnenie vojska na mandžuskom území. 
Dobytím Mandžuska Japonsko ovládlo mandžuský priemysel a získalo prístup k surovinám, ktorých je v Japonsku nedostatok. Japonská agresia do Mandžuska bola v roku 1933 prejednaná na valnom zhromaždení Spoločnosti národov a nový štát Mandžukuo nebol uznaný. Neboli však ani prijaté žiadne ďalšie opatrenia. Mandžuský priemysel a suroviny pomohli Japonsku, ktoré potrebovalo silnú armádu. Územie Mandžuska bolo Japonskom okupované až do roku 1945.
Muraenosaurus

Charakteristika

Dosahovali dĺžku 6 metrov (20 stôp). Polovicu celkovej dĺžky tela tvoril ich krk, ktorý bol vystúžený 44 stavcami. Mali veľmi malú lebku, prispôsobenú na chytanie rýb. Vyskytovali sa na území dnešnej Veľkej Británie a Francúzska.
Michal Benčík

Biografia

31. augusta 1968 bol kooptovaný za člena Ústredného výboru Komunistickej strany Československa. V rokoch 1969-1970 sa uvádza ako účastník zasadnutí Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. V rokoch 1970-1972 pôsobil na poste generálneho prokurátora Slovenskej socialistickej republiky, od roku 1972 ako riaditeľ Právnického ústavu ministerstva spravodlivosti SSR.
Jeho politická kariéra trvala aj po nežnej revolúcii. Vo voľbách roku 1990 zasadol do Snemovne ľudu (volebný obvod Západoslovenský kraj) za KSS, ktorá v tom čase bola ešte slovenskou územnou organizáciou celoštátnej Komunistickej strany Československa (KSČS). Postupne sa ale osamostatňovala a na rozdiel od sesterskej strany v českých krajinách sa transformovala do postkomunistickej Strany demokratickej ľavice, do ktorej klubu prešiel. Bol členom Komisie pre prípravu ústavy ČSFR. Mandát za SDĽ obhájil vo voľbách roku 1992. Vo Federálnom zhromaždení zotrval do zániku Československa v decembri 1992.
V roku 1994 pôsobil ako vedecký pracovník Právnického inštitútu slovenského ministerstva spravodlivosti.
V parlamentných voľbách na Slovensku roku 1994 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky za koalíciu Spoločná voľba, ktorej súčasťou sa Strana demokratickej ľavice stala. K roku 1998 bol predsedom poslaneckého klubu SDĽ.
Atlas Coeli Skalnaté Pleso 1950.0

Atlas Coeli Skalnaté Pleso 1950.0 je súbor 16 hviezdnych máp, na ktorých je v mierke 1˚ = 0,75 cm a v súradnicovej sieti pre ekvinokcium 1950.0 zobrazená celá hviezdna obloha so všetkými hviezdami jasnejšími ako 7,75 magnitúdy, odstupňovanými podľa veľkosti.
Atlas obsahuje 35 000 hviezd a iných objektov. Osobitne sú v ňom označené vizuálne a spektroskopické dvojhviezdy, viacnásobné sústavy, novy, supernovy a najjasnejšie rádiové zdroje, guľové hviezdokopy, galaktické a extragalaktické hmloviny do 13. hviezdnej veľkosti, obrysy väčších difúznych a tmavých hmlovín, obrysy Mliečnej dráhy, ekliptika, galaktický rovník a hranice súhvezdí. V porovnaní s inými atlasmi je jedinečný najmä zobrazením všetkých plošných a difúznych zdrojov, viditeľných v ďalekohľadoch s priemerom 20 cm. Atlas vznikol v rokoch 1947-1948 na Skalnatom Plese na základe 12 hviezdnych katalógov (najmä Bossovho a HD) a asi 10 fotografických atlasov. Po prvý raz ho vydala Československá astronomická spoločnosť v roku 1948. Atlas bol zakrátko doplnený katalógom Atlas Coeli II, obsahujúcim údaje o 12 000 vybraných objektoch (obyčajné hviezdy do 6,25ᵐ, ostatné objekty kompletne ako na mapách). Roku 1956 vyšla v Nakladateľstve ČSAV zdokonalená verzia atlasu v šesťfarebnej tlači. Právo zahraničných vydaní odkúpila Sky Publishing Corporation v Harvarde a vydala ho vo viacerých verziách.
Jeho autorom je Antonín Bečvář, ktorý zostavil aj tri ďalšie atlasy určené na špeciálne ciele, a to Atlas Eclipticalis, Atlas Borealis a Atlas Australis.
Anjel

Egypt

Prvé nákresy anjelov môžeme nájsť už v starom Egypte. Už vtedy ich pokladali za prostredníkov medzi bohmi a človekom. Znázorňovali sa ako okrídlené zviera s ľudskou tvárou. Anjeli rodili deti, ale aj cítili (napr.: hlad).

Izrael (Starý Zákon)

Anjeli sa vyskytujú aj v Biblii, ale veľa sa o nich nerozpráva. Existencia anjelov nikdy nebola v Biblii samostatnou témou. Viac sa o anjeloch môžeme dozvedieť v apokryfoch.
Starý Zákon často predstavuje Boha ako nejakého vladára (preberá črtu z orientu a mytológie a prispôsobuje ju zjaveniu jediného Boha). Členovia jeho dvora sú jeho služobníkmi, volajú sa svätí, alebo synovia Boha.
Biblické správy poznajú aj Jahveho anjela, ktorý nie je rozdielny od samého Boha (Gn 16,7; 22,11; Ex 3,2; Sdc 2,1)

Kresťanstvo

Kresťanstvo vo svojej náuke o anjeloch vychádza z judaizmu. Anjeli boli stvorení Bohom ešte pred stvorením hmotného sveta. "Anjel je mysliace, vždy činné bytie so slobodnou vôľou. Je to netelesné, Bohu vždy slúžiace bytie, ktorého prirodzenosť dostala z milosti nesmrteľnosť. ... Anjeli sú viazaní na určené miesto." (sv. Ján Damaský) Ich poslaním je ochraňovať a pomáhať ľuďom, niektorí sú aj ochrancami konkrétnych miest, národov a krajín. Každý človek má svojho osobného anjela ochrancu (strážcu).
V katolíckej a pravoslávnej cirkvi majú aj svoje dni a sviatky. V byzantskom obrade je úcte anjelov určený každý pondelok, okrem toho majú svoje sviatky sv. archanjel Michal a aj sv. archanjel Gabriel. Najvýznamnejším sviatkom je Zhromaždenie k veľvojvodcovi Michalovi a ďalším beztelesným mocnostiam (8. novembra).

Islam

Anjeli v Islame plnia veľmi dôležitú úlohu. Boli stvorení z ohňa, prebývajú v nebi a sú plne poslušní Bohu. Tvoria Boží dvor (ako aj v kresťanstve), zaznamenávajú skutky ľudí, a sprevádzajú ľudí na posledný súd. Rovnako anjeli sú strážcami pekla. Anjel Gabriel prináša (diktuje?) Mohamedovi Korán.

Názory

Podľa Alberta Veľkého je anjel čisto duchovná bytosť; anjeli sa líšia hierarchiou stupňa a večného poriadku. Anjeli sa nelíšia individuálne.
V katolicizme je anjel duchovná, netelesná bytosť. Anjeli sú celým svojím bytím Boží služobníci a poslovia. Stále sa dívajú na tvár svojho Otca a dbajú na plnenie jeho
rozkazov. Ako bytosti čisto duchovné majú rozum a vôľu, sú to bytosti osobné a nesmrteľné. Prevyšujú všetkých viditeľných tvorov dokonalosťou, ako o tom svedčí lesk ich slávy. Stredom anjelského sveta je Kristus.