google/wiki40b huggingface dataset:
Aristeas z Afrodisiady

Aristeas (starogr. Ἀριστέας) bol starogrécky sochár.
Rodiskom sochára Aristea bola maloázijská Afrodisias. Tvoril pravdepodne v druhom storočí pred Kr. (nemôžeme si byť ale istí, či sú signatúry na objavených sochách prepísané z pôvodných sôch alebo nie)
Pripisujú sa mu originály sôch (alebo tieto kópie) dvoch kentaurov objavených v roku 1736 v Hadriánovej vile mesta Tivoli (starého a mladého kentaura, zhotovených v 2. storočí, zachovalo sa z nich niekoľko kópií), ktoré podľa signatúr zhotovil so svojim rodákom Papiom. Oboch umelcov pri tvorbe týchto diel ovplyvnila maloázijská helenistická škola, ktorá sa rada vyjadrovala metaforicky podobnými evokáciami. Starý kentaur (z múzea Louvre v Paríži) má ruky zviazané za chrbtom a je bezmocný pred mučiacim ho Erosom, ktorý mu sedí na chrbte. Mladý kentaur (Kapitolské múzeum v Ríme) beží a šťastne lúska prstami. Svojimi črtami pripomína viac satyra (malé rožky, špicaté uši) než kentaura.
Rochechinard

Poloha

Obec má rozlohu 9,78 km². Najvyšší bod je položený 1 246 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dielový umelecký výtvor

Dielový umelecký výtvor je tvarovo fixovaný výsledok umeleckej tvorby, najmä umelecké dielo.
Hugo Burger

Životopis

Pôsobil v lekárni Lekárňa ku "Vykupiteľovi" (založená 1561) na Dolnej ulici v Banskej Bystrici.
Operácia Flaming Dart

Priebeh

Boje oficiálne začali ráno 31. januára 1965, keď boli vydané rozkazy presunúť 18. taktickú bojovú eskadru amerických strojov F-105 z Okinawy na leteckú základňu Da Nang, ktorá tu pristála popoludní. Operácia Flaming Dart I pozostávala zo 49 výpadov 7. februára 1965. Ako odvetu napadol Vietkong hotel, v ktorom bola ubytovaná americká posádka a to bolo zámienkou Američanov na Operáciu Flaming Dart II 11. februára, ktorá sa skladala z 99 útokov. Operácia Flaming Dart I bola zameraná na severovietnamské vojenské základne pri Dong Hoi, Flaming Dart II mala za cieľ zničiť komunikácie a logistiku Vietkongu pri vietnamskej Demilitarizovanej zóne. Medzi útočiacimi pilotmi bol aj maršal Nguyen Cao Ky, neskorší premiér Južného Vietnamu.
Severovietnamské letecké jednotky, povolané z Číny po Operácií Pierce Arrow, sa však do leteckých súbojov zatiaľ nezapájali, pretože operovali ďalej na severe. Okrem bombardovania nasadzovali Američania aj stíhacie jednotky. Prvýkrát boli nasadené 19. a najmä 24. februára. Mali za úlohu podporovať juhovietnamskú pechotu, ktorá, v druhom prípade, padla do pasce na Centrálnej Vysočine.
Letecké jednotky Severného Vietnamu sa do bojov zapojili až v marci počas Operácie Rolling Thunder.
Exakta

Exakta je značka fotoaparátu, ktorá preslávila spoločnosť Ihagee. Exakta sa objavila v roku 1933 pod označením (séria) Kine, ktorú navrhol nemecký inžinier Karl Nüchterlein, ktorý vstúpil do spoločnosti už v roku 1923. Kine bola veľmi používaná aj nemeckou armádou počas druhej svetovej vojny.

Modely

Modely Exakty sú od prvých rokov až po ich celkový zánik. V neskoršom období sa používalo aj označenie Exa. Verzia Exakty z roku 1950 bola prvým modelom na svete s vymeniteľnými hľadáčikmi. Fotoaparát Exakta sa vyrábal od roku 1936 až do roku 1969.
Modely fotoaparátov značky Exakta:
Kine-Exakta, Kine-Exakta II, Exakta Varex (kvôli licenčným právam na termín „Varex“ sa v USA používalo označenie Exakta V), Exakta Varex VX (v USA Exakta VX), Exakta VX IIa, Exakta VX IIb, Exakta VX500, Exakta VX1000.
Modely Exa:
Exa, Exa II, Exa IIa, Exa IIb, Exa 500.
Wallhammer

Životopis

Autor výtvarnej štukatérskej výzdoby hlavného oltára v kostole Nanebovzatie Panny Márie, tzv. farskom, v Banskej Bystrici (1772-1775).
Hustopeče - Štěrkáč

Ochrana

Predmetom ochrany je biotop plocháča červeného (Cucujus cinnaberinus) a územie je súčasne rovnomennou európsky významnou lokalitou
Dunajská Streda (okres)

Obyvateľstvo

V okrese Dunajská Streda žije 116 492 obyvateľov (2011).

Národnostné zloženie v roku 1851

V roku 1851 mal okres Dunajská Streda (vtedajšia Bratislavská župa) maďarskú väčšinu. Päť dnešných obcí neexistovalo, boli spojené s inými obcami alebo z týchto obcí neboli zozbierané údaje. Zo 62 obcí nemali Slováci väčšinu ani v jednej obci. Všetky obce boli maďarské, len jedna obec bola zmiešaná; nemecko-maďarská obec (Šamorín).
Kôpky

Topografia

Dve najvyššie vyvýšeniny hrebeňa sú Veľká Kôpka (2354,2 m)  a Malá Kôpka (2343,2) . S Ťažkým štítom sú prepojené hrebeňom Dračích pazúrikov, od nich je Veľká Kôpka oddelená Štrbinou pod Kôpkami. Vo vlastnom hrebeni sa za Veľkou Kôpkou nachádza: Zadná popradská lávka, Zadný popradský zub, Prostredná popradská lávka, Predný popradský zub, Predná popradská lávka a Malá Kôpka. Z nej vybieha na juhozápad bočný hrebeň: Sedem Popradských Mníchov. Na juh k Popradskému plesu pokračuje Popradský hrebeň a v ňom šesť Popradských veží.
Jitka Němcová

Život

Po ukončení štúdia na FAMU pôsobila na stáži v Ríme u známeho talianskeho režiséra Federika Felliniho.
Dlhodobo pracuje pre Českú televíziu (predtým Česko-slovenskú televíziu), kde točí relácie rôznych typov od poviedok cez rozprávky a zábavné programy (Abeceda, Portréty z not) po dokumentárne cykly a priame prenosy (Noc s Andělem). Je pre ňu charakteristický žáner hraného dokumentu akoby z priameho prenosu, s prvkami mystifikácie a tajomna, keď nepoučený divák nevie, či ide o výmysel alebo o skutočnosť (inscenácia Taneční zábava).
Pôsobila aj ako pedagogička na pražskej FAMU.
Sojuz 36

Priebeh letu

Let Sojuzu 36 bol pôvodne naplánovaný na 6. júna 1979, ale po zlyhaní motorov Sojuzu 33 bol zrušený. Loď napokon odštartovala 26. mája 1980 večer z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz-U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na orbitu 191 – 265 km, bez problémov fungoval aj systém automatického približovania. K spojeniu lode so stanicou nastalo večer 27. mája.

Práca na stanici

Medzinárodná posádka strávila na stanici sedem pracovných dní, v rámci ktorých celá štvorica vykonala 20 experimentov. Jedným z experimentov bolo meranie dávok žiarenia, ktorým bola posádka vystavená, pomocou miniatúrnych termoluminiscenčných zariadení pripojených k oblečeniu a stenám stanice.
Alitalia

Letisko Leonarda da Vinciho-Fiumicino

Alghero, Amsterdam, Ancona, Atény, Barcelona, Bari, Bologna, Brindisi, Brusel, Cagliari, Catania, Crotone, Florencia, Frankfurt, Ženeva, Janov, Lamezia Terme, Madrid, Malaga, Malta, Miláno-Linate, Miláno-Malpensa, Miláno-Bergamo, Mníchov, Neapol, Nice, Palermo, Paríž-Charles de Gaulle, Pisa, Reggio Calabria, Thessaloniki, Toulouse, Turín, Valencia, Benátky-Marco Polo, Verona, Viedeň, Varšava
Sezónne: Lampedusa, Pantelleria
Akkra, Alžír, Ammán, Ankara, Antalya, Peking-Capital, Bejrút, Belehrad, Boston, Bukurešť-Otopeni, Buenos Aires-Ezeiza, Caracas, Káhira, Casablanca, Damask, Istanbul-Atatürk, Kyjev-Borispol, Lagos, Londýn-Heathrow, Miami, Moskva-Šeremetievo, New York-JFK, Newark, Osaka-Kansai, Rio de Janeiro-Galeão, Petrohrad, São Paulo-Guarulhos, Sofia, Teherán-Imám Chomejní, Tel Aviv, Tirana, Tokio-Narita, Toronto-Pearson, Tunis
Sezónne: Chicago-O'Hare, Los Angeles
Ústav geografie (Univerzita Pavla Jozefa Šafárika)

Ústav geografie je jedno z najmladších akademických pracovísk Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.

História

Pokusov vytvoriť geografické pracovisko v Košiciach bolo niekoľko. Jeho predchodcami bol Ústav geografie na pobočke Pedagogickej fakulty Slovenskej univerzity v Košiciach (založený 1949). Viedol ho Matej Papík. Ten sa však zakrátko (v roku 1952) presťahoval do Prešova. Podobný osud postihol aj neskôr vytvorené samostatné geografické pracovisko pod vedením prof. Jána Šišáka, Katedru geografie na Pedagogickom inštitúte v Košiciach. V 80. rokoch zaniklo v Košiciach aj detašované pracovisko Geografického ústavu SAV.
Po rozdelení UPJŠ a vytvorení Prešovskej univerzity v Prešove (1997) vznikli predpoklady na vytvorenie geografického pracoviska na Prírodovedeckej fakulte, kde na rozdiel od ostatných slovenských prírodovedeckých fakúlt, výučba geografie absentovala. Koncom r. 1997 začala príprava otvorenia študijného odboru v rámci učiteľstva všeobecnovzdelávacích predmetov a pracovisko sa stalo formálne prvou pobočkou Katedry teoretickej fyziky a geofyziky. Toto pracovisko pripravilo koncepciu pracoviska a prijímacie konanie prvých študentov. Katedra geografie bola zriadená uznesením akademického senátu PF UPJŠ v roku 1998.
V roku 2004 sa Katedra geografie transformovala na Ústav geografie a začala sa personálne posilňovať. V roku 2013 došlo ku vnútornej reorganizácii pracoviska a boli založené 3 oddelenia - Oddelenie fyzickej geografie, Oddelenie humánnej a regionálnej geografie a Oddelenie geoinformatiky.

Štúdium

V súčasnosti Ústav geografie poskytuje študijné programy Geografia a Geografia – Učiteľstvo akademických predmetov (kombinácia s iným predmetom) na bakalárskom stupni a magisterskom stupni. Na Ústave geografie je možné absolvovať aj rigorózne konanie (RNDr.).
Sainte-Colombe-la-Commanderie

Poloha

Obec má rozlohu 10,86 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 734 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ázijská olympijská rada

Dejiny

Ešte pred OCA vznikla v roku 1949 Ázijská atletická federácia, ktorá sa neskôr premenovala na Federáciu Ázijských hier (AGF). Mala za cieľ organizovať Ázijské hry. Keďže nemala trvalé ústredie, cestovala do každého dejiska hier. Vzhľadom k rozvoju cieľov a vývoju potrieb federácie padlo rozhodnutie zmeniť jej pravidlá a ústavu, čoho dôsledkom bolo rysovanie sa budúceho kontinentálneho olympijského výboru.
Rozhodnutie o vytvorení Ázijskej olympijskej rady vzniklo počas zasadnutia Federácie Ázijských hier 26. novembra 1981 v indickom Naí Dillí, na ktorom bola prijatá a schválená ústava a pravidlá. Jej realizácia bola naplánovaná po Ázijských hrách v roku 1982 v Naí Dillí. Rada bola oficiálne založená 16. novembra 1982 v Naí Dillí a bola zložená z 34 ázijských národných olympijských výborov. Jej najmladším členom sa v roku 2003 stal Východný Timor.
Eufemická frazéma

Eufemická frazéma alebo eufemistická frazéma je podľa J. Mihála (1959) štylisticky príznaková frazéma, ktorá vyčleňuje popri skupine štylisticky bezpríznakových (neutrálnych) frazém pri pokuse o triedenie frazém z hľadiska štylistiky. Ich podstatou je zjemňujúce obrazné označenie nepríjemných, resp. spoločensky neprijateľných, nneodobrovaných životných situácií. Teda napr. namiesto byť opitý, podnapitý sa povie mať pod čepcom/pod čiapkou, alebo ináč zasa jazyk sa mu potkol (keď niekto nedokáže plynulo rozprávať), namiesto rodiť, porodiť sa povie byť za plachtou a p.
Ján Čajak

Životopis

Narodil sa v rodine štúrovského básnika a evanjelického farára Janka Čajaka a Adely Čajakovej, rodenej Medveckej (sestra Terézie Vansovej), no už ako štvorročnému mu predčasne zomrel otec (na tuberkulózu) a jeho matka sa vydala druhý raz za Pavla Dobšinského. Jeho synom bol Ján Čajak (prozaik, novinár a redaktor).
 
Základné vzdelanie dostal doma, neskôr študoval na gymnáziu v Martine, no keď ho zatvorili, pokračoval vo vzdelávaní na maďarskom gymnáziu v Rimavskej Sobote a nemeckom gymnáziu v Kežmarku. Neskôr študoval aj v Lučenci, Banskej Štiavnici, Bratislave, odkiaľ bol vylúčený pre svoje politické názory. Učiteľské skúšky napokon zložil v roku 1889 v Kláštore pod Znievom. 
Pracoval v advokátskej kancelárii Petra Jamnického v Pezinku, učil v Liptovskej Kokave, Rajci a v Kráľovej Lehote. V roku 1893 sa natrvalo presťahoval na Dolnú zem do Báčky, neskôr slovenskej obci Selenča a v roku 1899 sa usadil v Petrovci. Tu stál vyše 40 rokov v centre kultúrnych a politických snáh dolnozemských Slovákov. Zaslúžil sa tiež o založenie slovenského gymnázia v Petrovci a v roku 1924 odišiel do dôchodku. Ďalej však pôsobil ako predseda literárneho a národopisného odboru Matice slovenskej v Juhoslávii a aj v pokročilej starobe sledoval politický a kultúrny vývoj na Slovensku.

Tvorba

Začiatky jeho literárnej tvorby siahajú do obdobia jeho presťahovania do Petrovca v roku 1899 a tvorbou sa radí do druhej vlny realistických spisovateľov; jeho tvorba bola silne ovplyvnená Svetozárom Hurbanom Vajanským. V Juhoslávii začal prispievať do mnohých periodík (Národnie noviny, Slovenské pohľady, Dennica, Slovenský týždenník, Národný hlásnik) a stal sa stálym spolupracovníkom pražského mesačníka Naše Slovensko. Založil slovenský politický týždenník Národná jednota, neskôr tiež kultúrny a literárny mesačník Náš život. Jeho prvá prozaická práca vyšla v roku 1903 v Národných novinách. Vo svojich dielach čerpal zo spomienok na Slovensko, najmä na Liptov a Gemer, upozorňuje v nich na problémy, no zároveň tiež predkladá riešenia. Písal tiež anekdotické príbehy a charakterové obrázky. Okrem písania beletrie sa zameriaval i na publicistiku, ľudovýchovnú prácu a preklady (Guy de Maupassant, Alexander Sergejevič Puškin a i.).
Saint-Avold

Poloha

Obec má rozlohu 35,48 km². Najvyšší bod je položený 383 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 16 298 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andouillé

Poloha

Obec má rozlohu 36,54 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 300 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liberálna strana (Slovensko)

Politici Liberálnej strany

Články o politikoch Liberálnej strany sú uvedené v kategórii Politici LS.
Moutiers (Eure-et-Loir)

Poloha

Obec má rozlohu 21,2 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 253 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Lósy

Život

Narodil sa v trenčianskej úradníckej rodine. Ľudovú školu a gymnázium navštevoval v Trenčíne. Potom pokračoval v štúdiu na univerzite v Budapešti. V rokoch 1896 až 1899 bol asistentom zoologického ústavu univerzity. V rokoch 1899 až 1904 pracoval na Entomologickej stanici. Od roku 1904 pracoval ako učiteľ až do roku 1917, kedy sa stal riaditeľom nemeckej školy v Budapešti.
Počas svojho pôsobenia na entomologickej stanici sa venoval štúdiu bionómie parazita včiel - včelárky obyčajnej (Braula coecca). Neskôr študoval otázky invázií chrústov a potom sa venoval ekológii jarabíc.
Jozef Lósy bol autorom niektorých učebníc prírodopisu a bol autor mnohých článkov a úvah zo života hmyzu a zvierat v odborných časopisoch. Preložil aj jeden diel Brehmovho "Života zvierat" do maďarčiny.
Zomrel v roku 1917 v Budapešti.
Ján Frýdecký

Životopis

Navštevoval ľudovú školu, v roku 1935 maturoval na reálnom gymnáziu. V rokoch 1935 – 38 študoval slovenčinu a nemčinu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, 1938 – 41 slavistiku na univerzitách v Belehrade a v Záhrebe.
V roku 1941 sa vrátil do Bratislavy, 1942 PhDr. V rokoch 1942 – 44 profesor na učiteľskej akadémii v Modre a v Bratislave, súčasne externý lektor srbochorvátskeho jazyka na VŠE a na Filozofickej fakulte SU, v 1944 – 46 učil na priemyselnej škole, v 1945 – 46 pracoval na Povereníctve školstva. V roku 1946 bol krátko zamestnaný v Slovanskom ústave SAVU, v rokoch 1946 – 55 bol vedúci knižnice SAVU, resp. SAV, súčasne od 1953 súdny tlmočník, v 1955 – 63 pracovník Novinárskeho študijného ústavu, od 1963 odborný asistent na Katedre slavistiky a indoeuropeistiky Filozofickej fakulty UK v Bratislave.
Venoval sa výskumu chorvátsko-dalmátskej literatúry, najmä dráme, skúmal život, tvorbu a pôsobenie B. Šuleka v chorvátskej kultúre. V oblasti slovenských dejín sa zaoberal problematikou štúrovskej generácie, jej odkazom a portrétmi najvýznamnejších predstaviteľov. Zaujímal sa aj o jazykové otázky, informoval slovenskú verejnosť o zmenách v srbochorvátskom pravopise, o slavistike v Bulharsku a v Juhoslávii. V rámci pedagogickej činnosti viedol semináre z gramatiky chorvátskeho a srbského jazyka, napísal učebnice a zostavil čítanku srbochorvátčtiny, prednášal o dejinách južných slovanských literatúr.
Letisko Kirkwall

Dejiny

Letisko bolo naprojektované a postavené ako vojenská letecká základňa na ochranu blízkej námornej základne v Scapa Flow. V roku 1948 bolo presunuté pod ministerstvo civilného letectva. V roku 1986 prešlo pod správu spoločnosti Highlands and Islands Airports.
Capdenac-Gare

Poloha

Obec má rozlohu 20,21 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 156 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4492 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Junien-les-Combes

Poloha

Obec má rozlohu 20,59 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 223 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Česká kuchyňa

Česká kuchyňa je spriaznená s nemeckou (najmä s bavorskou) a rakúskou kuchyňou. Oproti talianskej kuchyni nie je natoľko zdravá a na trávenie dosť ťažká. Česká kuchyňa je veľmi výrazne ovplyvnená polohou Česka. Česko má bohatú ponuku poľných plodín, ovocia, zeleniny, bobulí, rýb aj zveriny. Podľa toho je tiež pestrý český jedálny lístok.

Polievky

Dôležitou súčasťou českej kuchyne a stravovania je polievka. Najčastejšie sú to vývary s rôznymi vložkami alebo závarkami a s pridaním rastlinnej zeleniny a rastlinného korenia. Často sú pripravované polievky zahustené strukovinami s podielom mäsa, údenín alebo vnútorností, ktoré sú podávané aj ako samostatné jedlo s pečivom. Tradičné polievky: zemiaková, cesnačka, gulášová, držková, fazuľová, kapustová s klobásou, hovädzia s pečeňovými knedličkami a rezancami, kulajda.

Hlavné jedlá

Medzi hlavnými jedlami dominujú jedlá z mäsa, hlavne bravčové, hovädzie a hydina. Obľúbené sú i pokrmy z mletého mäsa, sladkovodné ryby, králik a zverina.
Tradičné pokrmy: bravčový rezeň, pečené bravčové mäso, rôzne guláše, smažený kapor, pečená sekaná.
Nezastupiteľnú úlohu v českej gastronómii hrajú omáčky, často veľmi hutné a výživné s použitím smotany. Ako základ sa používa bešamel, niekedy je miesto nej na zahustenie použitá zápražka. Tradičné omáčky: kôprová, hubová, paradajková, smotanová, sviečková s paprikou. Ako príloha k mäsu sa v českej kuchyni používa rôzne tepelne upravená kapusta a špenát, ďalej všetky bežné prílohy (cestoviny, zemiaky, ryža) a českou špecialitou sú knedle , ktoré sa pripravujú najčastejšie z obilnej múky s pridaním krájaného pečiva (houskové knedle), alebo (zemiakové knedle) z uvarených zemiakov, múky a krupice.
V reštauráciách je najobľúbenejším jedlom „smažák“ (smažený syr), ďalej potom utopenci a nakladaný hermelín.
Podľa sezónnej dostupnosti sú v českej kuchyni pripravované aj jedlá zeleninové (smažený karfiol, lečo s vajcami), veľkú tradíciu majú pokrmy z lesných aj pestovaných húb a tiež sladké jedlá s ovocím a múčnikmi.
Z ovocia sa okrem bežných druhov pestujú tiež marhule a broskyne. V českej kuchyni sa tiež používa mak a lekvár.
Český kapor, chovaný prevažne v južných Čechách, je slávny a exportuje sa aj do zahraničia. Na Vianoce sa je kapor (v niektorých rodinách rezeň) a zemiakový šalát, pečú sa vianočné zákusky.

Nápoje

České pivo má lahodnú chuť a skvele sa hodí k českej kuchyni. České pivo je svetoznáme a má dlhú tradíciu. Najznámejší je Plzenský Prazdroj (Pilsner Urquell). Pred rokom 1990 bolo v Česku veľmi veľa pivovarov, ich počet sa do dnešnej doby drasticky znížil. Dnes už existuje len niekoľko veľkých pivovarov. Česi sú na prvom mieste na svete v spotrebe piva na osobu. 
Pestuje sa tu aj hrozno a to najmä na Morave.
Saint-Domineuc

Poloha

Obec má rozlohu 15,7 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
DAV

DAV (iniciály krstných mien členov - Daniel Okáli, Andrej Sirácky a Vladimír Clementis) bol slovenský ľavicový časopis, vychádzajúci v rokoch 1924 – 1937 (s prestávkou v období 1927 – 1928) a tvorila ho skupina ľavicových intelektuálov, označovaných podľa časopisu ako davisti. DAV sa zaoberal otázkami umenia, filozofie, literatúry, kritiky, politiky atď.
Bogliarka

Polohopis

Obec leží na severnom svahu Čergova.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1430, ale šoltýs tu s usadlíkmi založil sídlisko už začiatkom 15. storočia. Bola majetkom panstva Hrádok. V roku 1600 sídlisko pozostávalo z 10 poddanských domov. V roku 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 2 až 3 poddanských domácností, v roku 1828 bolo v obci 60 domov a 441 obyvateľov, v roku 1900 mala 267 a v roku 1970 279 obyvateľov. Prevláda tu gréckokatolícke náboženstvo.

Pamiatky

V obci je gréckokatolícky chrám sv. Michala archanjela z roku 1836 a kaplnka Krista Kráľa z roku 1840.
Metis (mesiac)

Charakteristika

Metis má nesymetrický tvar a veľkosť 60×40×34 km priečne. Predpokladá sa že má podobnú hustotu ako Amalthea (~0.86 g/cm³) a jeho hmota sa odhaduje na ~7×10¹⁶ kg. Sklada sa z ľadu s medzerovitosťou 10 – 15%. Povrch je veľmi kráterovitý. Je tmavej až červenkastej farby. Jeho asymetrickosť je pravdepodobne spôsobená vysokou rýchlosťou a frekvenciou dopadou meteoritov. čo spôsobuje stratu materiálu z povrchu.

Obežná dráha

Metis obieha okolo Jupitera vo vzdialenosti ~128 000 km (1,79 Jupiter radii) vo vnútri hlavného prstenca. Obežná dráha má veľmi malú excentricitu (~0,0002) a inklináciu (~0,06°), relatívnu k rovníku Jupitera. Metis rotuje synchronizovane s orbitálnou periódou, čo znamená, že je stále obrátený tou istou stranou k Jupiteru.

Spojenie s Jupiterovými prstencami

Obežná dráha Metisa leží asi 1 000 km vo vnútri hlavného prstenca a pohybuje sa v 500-kilometrovom rozpätí od hrán prstenca. Metis je zdrojom veľkej časti materiálu prstenca. Tento materiál pochádza zo všetkých štyroch malých Jupiterových mesiacom vďaka bombardovaniu ich povrchov meteoritmi.

Prieskum

Fotografie od sondy Voyager 1 ukázali Metis iba ako malý bod. Z toho dôvodu boli informácie o ňom veľmi obmedzené až do príletu sondy Galileo, ktorá odfotila takmer celý povrch mesiaca.
Vest-Agder

Fylke Vest-Agder je územnosprávna jednotka na juhu Nórska. Správnym centrom územia je mesto Kristiansand, správcom je Fylkesmann i Vest-Agder. Nachádza sa tu 15 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 161 276. Kraj je najjužnejším územím Nórska a jeho rozloha je 7 279 km².
Vest-Agder hraničí s krajom Aust-Agder na východe a Rogaland na západe. Z juhu ho obmýva Severné more, za ktorým sa rozkladá Jutský polostrov. Od pobrežia sa tiahne viac ako sto kilometrov na sever do vnútrozemia, kde pri jazere Auravatn dosahuje svoj najsevernejší bod. V tejto časti leží iba asi 5 kilometrov od Lysefjordu. Najjužnejší bod na ostrove Pysen, respektíve na pevnine pri Lindesnese je najjužnejším suchozemským bodom Nórska.
Najviac obyvateľov žije pri pobreží, ktoré je členité a nachádzajú sa tu najväčšie mestá Kristiansand, Mandal, Flekkefjord a Farsund. Severná časť je hornatá a riedko osídlená, zatiaľ čo centrálne vrchoviny s vresoviskami slúžia ako pastviny pre dobytok a ovce.