google/wiki40b huggingface dataset:
Alan García

Životopis

Narodil sa v Lime a vyštudoval právo a politológiu. V 70. rokoch žil niekoľko rokov v Paríži, kde vyštudoval ešte sociológiu. V r. 1978 sa vrátil do Peru a začal sa aktivizovať v stredoľavicovej politickej strane APRA (Alianza Popular Revolucionaria Americana). 
V r. 1985 vyhral za túto stranu prezidentské voľby a vo veku 36 rokov sa tak stal najmladším prezidentom v regióne.  Zo začiatku mal u verejnosti pomerne veľkú obľubu a snažil sa riešiť zlú ekonomickú situáciu peruánskeho obyvateľstva znárodňovaním bánk a poisťovní. Narazil však na nevôľu Medzinárodného menového fondu, dostal tak krajinu do medzinárodnej finančnej izolácie, inflácia počas jeho vlády extrémne narástla a počet Peruáncov žijúcich v biede sa ešte zvýšil. 
Ekonomické turbulencie prehĺbili sociálne napätie v Peru a čiastočne prispeli k vzostupu militantnej maoistickej organizácie Svetlý chodník, ktorá sa pokúšala prevziať nad krajinou moc. Boj proti tejto organizácii nebol pre Garciu veľmi úspešný a navyše mu privodil viacero obvinení z porušovania ľudských práv. Počas jeho vlády došlo k mnohým politickým vraždám, stovkám zmiznutí a bezpečnostné sily spáchali v odľahlých regiónoch krajiny viacero veľkých masakrov civilného obyvateľstva. Osobný podiel Garciu na týchto zločinoch nie je celkom jasný a dodnes sa vyšetruje. Je však dokázané, že Garcia nariadil masaker vyše 200 zajatých členov Svetlého chodníka po potlačení ich vzbury vo väzniciach Lurigancho, El Fronton a Santa Barbara v roku 1986.
Po opustení prezidentského kresla v r. 1990 ho novozvolený prezident Alberto Fujimori obvinil z korupcie a po Fujimorovom upevnení moci v r. 1992 (pri tzv. autoprevrate) bol Garcia nútený odísť do exilu v Kolumbii a neskôr do Francúzska. Späť do Peru sa vrátil až po Fujimorovej rezignácii v r. 2001 a následne sa vo voľbách neúspešne uchádzal o prezidentské kreslo proti Alejandrovi Toledovi.
Opätovne kandidoval v prezidentských voľbách v r. 2006, tentokrát s 53% hlasov zvíťazil nad protikandidátom Ollantom Humalom.
Vo svojom druhom období priviedol Peru k sedempercentnému rastu HDP. Mal blízko najmä k brazílskemu prezidentovi Lula da Silvovi. Napísal aj rad kníh.
Bol obvinený z brania úplatkov od brazílskej stavebnej firmy Odebrecht. Keď ho 17. apríla 2019 prišla zatknúť polícia, strelil sa do krku. Na následky zranenia zomrel toho dňa v limskej nemocnici.
Žeriavotvaré

Charakteristika

Sú to stredne veľké až veľké vtáky, žijúce spravidla pri vode alebo na vode, ale aj na stepiach. Mnohé žijú skrytým spôsobom.
Väčšinou majú dlhé nohy, tenký zobák, zaokrúhlené krídla a nenápadné sfarbenie. Nikdy nemajú hrvoľ. Mnohé sú sťahovavé, pričom hniezdiská a zimoviská bývajú od seba vzdialené.
Passy-sur-Seine

Poloha

Obec má rozlohu 4,53 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 47 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Benâte

Poloha

Obec má rozlohu 11,07 km². Najvyšší bod je položený 109 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tři vejce do skla

Dej

Detektív Vincenc Babočka (Vlasta Burian) je inšpektor civilnej strážnej bezpečnosti a jeho nadriadený (Theodor Pištěk) ho prehliada. Raz večer chytí Babočka bankového podvodníka Webera (tiež Vlasta Burian), ktorého prepadli inšpektori práve vo chvíli, keď si dohováral schôdzku so svojimi spoločníkmi. Od Webera sa Babočka dozvie, čo má za lubom a pretože mu je veľmi podobný, prezlečie sa za neho, aby jeho spoločníkov zatkol.
Inšpektori si ho ale pomýlia, zatknú a Webera privedie niekto iný. Weber im ale utečie, to Babočku naštve a jeho nadriadený ho pošle na vyšetrenie. Lekár (Jaroslav Marvan) ho pošle do Karlových Varov. Hneď vo vlaku však príde na stopu, a spozná maharadžu Yohiru (Rudolf Kadlec), ktorý tiež ide do Varov. Vo Varoch v pátraní pokračuje, a keď si na terase hotelu Richmond objedná „Tři vejce do skla“, netuší, že vysloví heslo Weberových komplicov. A pretože je práve prezlečený za Webera, tak si ho Weberovi komplici Jiřina (Míla Reymonová) a Frank (Bohuš Záhorský) zmýlia a dajú mu kľúče od jeho izby.
Keď tam príde, tak ho prezlečú do uniformy kniežaťa Nariškina (opäť Vlasta Burian), bez toho, aby vedeli, že to je Babočka, a chcú po ňom, aby zistil na večierku, kde má maharadža schované tri diamanty. Na večierku predvedie sa napokon dozvie, kde drahokamy sú. Neskoro v noci sa opitý vráti do izby, a v tej chvíli sa tam objaví i pravý Weber. Nastane zložitá zápletka, kedy sa obaja mlátia do hlavy. Babočkovi pomôžu Weberovi komplici Webera zneškodniť (bez toho, aby vedeli, kto je pravý). Ráno, keď komplici zistia, kto je pravý Weber, tak sa strhne zamotaný dej, pri ktorom chce Babočka maharadžovi strážiť diamanty, neskôr sa ukáže, že maharadža je falošný, rovnako ako aj jeho diamanty, on spoločne so svojím spoločníkom (Karel Dostál) potom ukradne pravé diamanty aj šek od van Houdena a tiež šperky klenotníkov.
Po niekoľkých výmenách Babočky a Webera sa Babočkovi tajne a za pomoci svojho psa podarí šperky a diamanty získať. Obe bandy potom utečú lietadlom, kde sa dozvedia, že o všetko prišli, šek získal van Houden (Antonín Novotný) zase späť, vďaka maharadžovej sekretárke Sandre Kotovej (Helena Bušová). Babočka všetkých lotrov zneškodní, vyskočí z lietadla, zavolá políciu, a tá po pristátí lietadla zločincov zatkne. Babočka je vyznamenaný, povýšený a potom ešte prehovorí do rozhlasu…
Salumäe

Poloha

Salumäe leží asi 7 km od mesta Kehra a 24,5 km od hlavného mesta Tallinn. V blízkosti sa nachádzajú dediny Kihmla (2 km), Parila (3 km) a malé mestečko Raasiku.
Próteus (syn Aigypta)

Próteus (starogr. Πρωτεύς – Próteus) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Argyfie.
Próteus bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Próteus sa ženil s Gorgofonou, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si od bohov vyslúžili večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Ketský potok

Prameň

Pramení v Hronskej pahorkatine, v časti Bešianska pahorkatina, pod vrchom Bašta (247,1 m n. m.), v nadmorskej výške cca 205 m n. m.
Scolca

Poloha

Obec má rozlohu 6,82 km². Najvyšší bod je položený 1 234 m n. m. a najnižší bod 231 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jamie Heward

Jamie Heward (* 30. marec 1971, Regina, Saskatchewan, Kanada) je kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.

Klubový hokej

Jamie Heward je obranca. Je 188 cm vysoký a váži 91 kg (údaj z roku 2005). V sezónach 1995/96 až 2001/02 hral v NHL za Toronto Maple Leafs, Nashville Predators a Columbus Blue Jackets. Od sezóny 2002/03 až do sezóny 2004/05 pôsobil v švajčiarskej hokejovej lige v kluboch Servette Geneve, Zurich a SCL Tigers Langnau. V sezóne 2005/06 sa opäť vrátil do NHL. Má uzavretú zmluvu na 450 tisíc dolárov s klubom Washington Capitals. Nosí dres s číslom 6.

Reprezentácia

Reprezentoval s číslom 5 Kanadu na majstrovstvách sveta v roku 2005.
Le Petit-Mercey

Poloha

Obec má rozlohu 2,49 km². Najvyšší bod je položený 278 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jemnosrstý pšeničný teriér

Pôvod a história plemena

Predpokladá sa, že tento pes je najstarším plemenom teriéra v Írsku, ktoré sa vyskytovalo v okolí grófstiev Kerry a Cork. Vzniklo asi v 18. storočí. Bežne je označovaný za predchodcu írskeho teriéra a modrého teriéra z Kerry.
Po prvýkrát bol registrovaný ako samostatné plemeno v roku 1937 v Írskom kynologickom klube, Anglický kynologický klub ho uznal o 6 rokov neskôr.

Povaha

Pšeničný teriér je ako každý teriér - živý, hravý, energický, so sklonom riešiť situácie individuálne. Je to pes, ktorý potrebuje pri svojom temperamente pevnú ruku a dôslednosť, v žiadnom prípade však bitku. Je vhodný najmä pre aktívnych ľudí. So svojou rodinou pôjde kamkoľvek, nemá však rád dlhé odlúčenie - nie je teda vhodný do koterca, či na dvor.

Vzhľad

Wheaten teriér patril medzi viacúčelových psov. Jednak strážil svojho pána a jeho majetok a tiež bol loveckým psom chudobnejších ľudí. K tomu potreboval určitú fyzickú silu. Aj dnes, keď už nebýva takto všestranne využívaný, zostala mu robustnejšia, kvadratická stavba tela. Priestorný a pekne formovaný nos dokresľuje mohutnú, nie však hrubú hlavu. Silné čeľuste zakrývajú fúzy. Stop má dobre vyjadrený, naväzuje naň ploché čelo. Oči majú byť čierne a živé. Primerane veľké uši sú klopené do tvaru V. Má mať rovný chrbát a krátke, silné bedrá. Veselo nosený chvost je vyššie nasadený, nemal by sa však preklápať na chrbát.
Vyznačuje sa jemnou hodvábnou srsťou farby zrelej pšenice, ktorá sa vlní vo voľných kučerách. Iné odtiene sú neprípustné. Šteňatá sa rodia tmavo hnedé až čierne, srsť sa vyfarbí do dvoch rokov. Nepĺzne, je však potrebné ho pravidelne česať, aby si udržala svoju kvalitu. Najbohatšia srsť sa nachádza na hlave a nohách, pričom na hlave má bohatú bradu a fúzy. Zdrojom problémov so srsťou je u pšeničného teriéra jej kvalita. Chovatelia popisujú väčšinou dva typy srsti: írsky a americký. Írsky typ srsti prirodzene opisuje tvar tela psa. Srsť je síce mäkká, ale pevná so zreteľnou štruktúrou. Pes so srsťou amerického typu má mäkkú až vatovitú srsť bez lesku. Laikom sa zvyčajne páči americký typ srsti, pšeničný teriér však pochádza z Írska a preto viac zodpovedá štandardu. Štandard pripúšťa úpravu srsti, nezaznáva však ani neupravených jedincov. Maximálna prípustná dĺžka srsti u neupravených jedincov je však 12,7 cm. Pšeničného teriéra netreba často kúpať, potrebné je však pravidelné česanie, inak vzniknú chuchvalce a srsť splstnatie.
Branislav Mojsej

Študiá

Je absolventom Hotelovej akadémie v Kežmarku. Od roku 1997 pôsobí v kapele Challenge. Neskôr sa vydal na sólovú kariéru.
V diváckej ankete Slávik 2006 získal ocenenie Slamený slávik, teda najväčšie sklamanie roka.
Colima (sopka)

Charakteristika

Oblasť je vulkanicky aktívna už 5 miliónov rokov, od roku 1576 bolo zaznamenaných viac ako 40 erupcií. Sopka je známa často sa vyskytujúcimi zosuvmi pôdy, v pleistocéne bolo približne 25 km³ presunutých na vzdialenosť 120 km až k Pacifiku. Osady v okolí sopky sú v dôsledku hrozby lavín a závalov často evakuované. Posledná väčšia erupcia v minulých rokoch sa odohrala 24. mája 2005. Sopka vyprodukovala mrak popola a prachu siahajúci do výšky 3 km nad kráterom. Pyroklastické prúdy zastali vo vzdialenosti 4 – 5 km od krátera a lávové bomby 3 – 4 km Úrady vymedzili ochrannú zónu na 6,5 km od sopky. Podobná erucia sa odohrala aj 7. júna v tom istom roku.
Wintzenbach

Poloha

Obec má rozlohu 6,96 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 592 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-des-Vignes

Poloha

Obec má rozlohu 2,57 km². Najvyšší bod je položený 396 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue Cujas

Poloha

Ulica začína na námestí Place du Panthéon medzi budovami Cujasovej knižnice a Univerzity Paríž II. Vedie pozdĺž Lycée Louis-le-Grand a Sorbonny severozápadným smerom až k Boulevardu Saint-Michel.

Dejiny

Ulica sa pôvodne nazývala Rue Saint-Étienne-des-Grès a 2. októbra 1865 bola pomenovaná podľa francúzskeho právnika Jacquesa Cujasa (* 1522 – † 1590) z dôvodu susedstva právnickej fakulty Parížskej univerzity.
Škoda Fabia

Škoda Fabia je malý automobil českej automobilky Škoda Auto a nástupca Škody Felicia. Jej výroba sa začala v roku 1999.
Fournels (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 15,76 km². Najvyšší bod je položený 1 240 m n. m. a najnižší bod 909 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 375 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lola Pagnaniová

Biografia

Narodila sa v Ríme ako Anna Lola Pagnani Stravos. Jej otec je spisovateľ a dramaturg Enzo Pagnani. V sedemnástich rokoch v Paríži absolvovala školu moderného tanca a bola tanečnicou Momix na jeho svetovom turné, jeho choreograf Moses Pendleton ju zapojil ako tanečnicu v hlavnej úlohe aj do inscenácie opery Carmen v mníchovskej Bavorskej štátnej opere. Tancovala aj v Cirque du Soleil v Montreale. Absolvovala stáž v Alvin Ailey American Dance Theater v New Yorku a študovala herectvo v HB Studios. Potom sa vrátila do Talianska.
Späť v Taliansku začala pracovať s veľkými menami talianskej a svetovej kinematografie a divadla, ako je napríklad Ettore Scola, Giulio Base či Lina Wertmüller. V Los Angeles študovala súkromne s Teddey Shermanom.
Lola Pagnaniová hovorí po taliansky, francúzsky, španielsky a plynule po anglicky.
Rue Galande

Dejiny

Meno je odvodené od bývalého vinohradu patriaceho rodine Garlandovcov. Zrušený bol v 13. storočí. V stredoveku tu sídlila Collège de Danemark.
Mecenáš

Mecenáš je človek, ktorý podporuje osoby, alebo inštitúcie finančne, alebo inými spôsobmi bez odplaty či protislužby.
Termín pochádza z latinčiny, kde znamenal podporovateľ umenia a vied. Názov vznikol podľa mena starorímskeho diplomata a podporovateľa družiny básnikov G. C. Maecenata. V súčasnosti má slovo mecenáš synonymum v slove „sponzor“.
Česko-slovenská akadémia vied

Česko-slovenská akadémia vied (do roku 1990 Československá akadémia vied; skratka ČSAV; čes. Československá akademie věd) bola najvyššia vedecká inštitúcia v Česko-Slovensku v rokoch 1952 – 1992. Jej sídlom bola Praha, pričom ČSAV mala zriadené svoje vedecké pracoviská (výskumné a bádateľské ústavy, laboratóriá, knižnice atď.) aj mimo Prahy.
Bola založená zákonom č. 52/1952 Zb. zo dňa 29. októbra 1952 o Československej akadémii vied ako tzv. socialistická právnická osoba podriadená priamo vláde. Vznikla zlúčením a transformáciou Českej akadémiou vied a umení a Kráľovskej českej spoločnosti náuk podľa sovietskeho vzoru. Od roku 1960 bola organickou súčasťou ČSAV Slovenská akadémia vied (SAV) so sídlom v Bratislave. De facto bola ČSAV českým ekvivalentom SAV.
V roku 1984 mala ČSAV 82 riadnych členov akademikov a 171 členov korešpondentov. ČSAV bola zrušená 31. decembra 1992. Jej nástupníckymi organizáciami sa stali Akademie věd České republiky v Česku a SAV na Slovensku.
Ladislav Hilár

Životopis

Spočiatku pôsobil ako internista - hematológ, po doplnení vzdelania v Hamburgu sa stal stomatológom. V roku 1962 atestoval zo sociálneho lekárstva a stal sa metodológom. Pôsobil v NsP KÚNZ v Banskej Bystrici (do 1973). Metodológ Okresného ústavu národného zdravia v Banskej Bystrici; predseda Spolku lekárov v Banskej Bystrici (po 1945). Elaborátom Pokrokové tradície zdravotníctva v Banskej Bystrici (rukopis), prispel k výskumu dejín lekárstva. Zaujímal sa o matematiku, fyziku a astronómiu. Ľudovej hvezdárni v Banskej Bystrici daroval teleskop. Člen Historického ústavu SAV.
Larnat

Poloha

Obec má rozlohu 5,6 km². Najvyšší bod je položený 1 544 m n. m. a najnižší bod 639 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 19 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Styrén

Použitie

Je vyrábaný a/alebo dovážaný v rámci EÚ v množstvách 1 000 000 - 10 000 000 t/rok.
Táto látka sa používa pri výrobe produktov ako sú náterové látky, plniče, tmely, v plastikárskom a gumárenskom priemysle. Látka je využívaná tiež ako tzv. medziprodukt – teda pri výrobe ďalších látok. Najvýznamnejšie je využite styrénu ako monoméru pre výrobu polystyrénu,  príp. kopolymérov styrénu.

Polymerizácia

Prítomnosť vinylovej skupiny dovoľuje styrénu polymerizovať. Komerčne významné  produkty sú polystyrén, kopolyméry akrylonitril-butadién-styrén, styrén-butadiénový kaučuk, styrén-izoprén-styrén, styrén-etylén/butylén-styrén), styrén-divinylbenzén, akrylonitril- styrénová živica a nenasýtené polestery používané v živiciach a termosetoch.  Tieto materiály sú používané v produktoch ako guma, plasty, izolačné materiály, laminát, rúry, súčasti automobilov a člnov, nádoby na potraviny a výstuže kobercov.

Vplyv na životné prostredie

Najpravdepodobnejšie uvoľňovanie tejto látky do životného prostredia je v rámci priemyselného použitia styrénu: pri výrobe a spracovaní polymérov. Pri uvoľnení do ovzdušia sa styrén mení v benzaldehyd a formaldehyd. Polčas rozpadu v ovzduší je cca 2h.

Vplyv na zdravie ľudí

Má narkotické a lokálne dráždivé účinky. Koncentrácia 70 ppm ešte nevyvoláva podráždenie, koncentrácia 200 ppm až 400 ppm vyvoláva nepríjemný pocit zápachu, nad 800 ppm sa prejavuje narkotický účinok, pri koncentrácii nad 1 300 ppm je dýchanie pár styrénu neznesiteľné.

Klasifikácia a označovanie

V súlade s harmonizovanou klasifikáciou schválenou EÚ styrén je horľavou kvapalinou s parami a zároveň predstavuje nasledujúce nebezpečenstvá pre zdravie ľudí: spôsobuje poškodenie orgánov pri dlhšej alebo opakovanej expozícii, spôsobuje vážne podráždenie očí, dráždi kožu, je škodlivý pri požití a je podozrenie, že spôsobuje poškodenie nenarodeného dieťaťa.
Beuxes

Poloha

Obec má rozlohu 11,19 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 521 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prašná brána

Prašná brána je neskoro gotická stavba na rozhraní ulice Na Příkopě a námestí Republiky vedľa Obecného domu naproti domu U Hybernů. Ide o jeden zo symbolov Prahy.

Dejiny

Pôvodne stála na jej mieste jedna z brán staromestského opevnenia, označovaná U sv. Ambroža, ktorú neskôr vystriedala brána Horská. Jej názov nemal nič spoločné s horami – nazývala sa tak podľa toho, že z nej vychádzala dôležitá cesta na Kutnou Horu. Potom, čo staromestské hradby stratili založením Nového Města svoj význam a prestali byť udržiavané, spustla Horská brána natoľko, že sa jej začalo hovoriť Odraná. Staromestskí konšeli si uvedomovali, že polorozpadnutá stavba robí mestu hanbu o to viac, že v jej blízkosti stál Kráľov dvor, sídlo mladého Vladislava Jagelovského. Rozhodli sa ju zbúrať a na jej mieste postaviť novú, ktorá by viac než zárukou bezpečnosti bola dôstojnou vizitkou Starého Mesta tak ako na opačnom konci Staromestská mostná veža.
Jej výstavba začala v roku 1475 pod vedením murárskeho majstra Václava. Ten však na takto náročnú úlohu podľa mienky konšelov nestačil, a tak ho čoskoro nahradil Matěj Rejsek z Prostějova. Brána, pôvodne nazývaná Nová, bola založená takmer deväť metrov pod úrovňou dnešného terénu a bola vysoká 42 metrov. Stavba však zostala nedokončená, pretože po presťahovaní kráľa Vladislava na Pražský hrad v roku 1483 stratili Staromestskí o jej dostavbu záujem. Preto bola asi len provizórne zastrešená. Postupne stratila akúkoľvek funkciu a dokonca sa uvažovalo nad jej zbúraním. Asi od polovice 18. storočia slúžila ako sklad strelného prachu; preto sa jej začalo hovoriť Prašná. Pri pruskom obliehaní Prahy v roku 1757 značne utrpela a v roku 1799 bola zbavená svojej poškodenej výzdoby.
Dnešný výzor získala až za pseudogotickej puristickej úpravy v rokoch 1878–1886 pod vedením architekta Josefa Mockera. Ako predloha slúžila podoba Staromestskej mostnej veže. Mocker dal zhotoviť novú dlátkovú strechu s rožnými vežicami a ochozou a odstrániť hodiny zo začiatku 19. storočia. Dielom jeho prestavby je i sieťová klenba v prejazde, rovnako ako plastická výzdoba brány, ktorá doplnila zvyšky pôvodnej Rejskovej výzdoby.

Súčasnosť

Dnes je Prašná brána vysoká 65 metrov, vyhliadkový priestor je vo výške 44 metrov a vedie naň 186 schodov. Brána je prístupná verejnosti a jej majiteľom je Hlavné mesto Praha. Vo vnútorných priestoroch je od roku 2007 umiestnená výstava Kráľov dvor - život v stredovekej Prahe. Usporadúvajú sa tu aj výstavy fotografií.
Konkurzné právo

Konkurzné právo na Slovensku patrí svojím zaradením do odvetvia Občianskeho práva. Jeho zmyslom je úprava pomerného uspokojenia veriteľov dlžníka, ak tento nemá dostatok majetku na to, aby uspokojil svojich veriteľov v plnom rozsahu.

Socializmus

Potreba úpravy týchto vzťahov vznikla po páde socializmu v roku 1989 v bývalom Česko-Slovensku, ktorého právnym nástupcom je aj Slovensko. Do 30. júna 1990 bolo upravené riešenie predĺženého dlžníka iba v § 352 až 354 zákona č. 99/1963 S.b. Občiansky súdny poriadok.

Zákon o konkurze a vyrovnaní

Tento stav bol s príchodom trhovej ekonomiky neudržateľný, a tak bol prijatý Zákon o konkurze a vyrovnaní pod číslom 328/1991 Z.z., ktorý nadobudol účinnosť 1. októbra 1991. Tento zákon platil aj na území Slovenska viac ako štrnásť rokov.

Zákon o konkurze a reštrukturalizácii

V roku 2005 bol prijatý nový Zákon o konkurze a reštrukturalizácii pod číslom 7/2005 Z.z., ktorý nadobudol účinnosť dňa 1. januára 2006 s výnimkou určitých ustanovení o konkurze finančných inštitúcií, ktoré nadobudli účinnosť už 1. júla 2005. 
Okrem toho boli zároveň prijaté vykonávacie predpisy k tomuto zákonu a to Vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky číslo 643/2005 Z.z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o spôsobe určenia platobnej neschopnosti a predĺženia a Vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky 665/2005 Z.z., ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia Zákona č. 7/2005 Z.z. o konkurze a reštrukturalizácii a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
Nördliche Kalkalpen

Geologická stavba

Nördliche Kalkalpen sú tvorené rozsiahlymi prevažne vápencovými a dolomitovými príkrovmi austroalpinika, ktoré boli tlakom spôsobeným adriatickej platne tlačené 100 až 120 km smerom na sever. Horniny budujúce Severné Vápancové Alpy tvorili v minulosti šelf a severný okraj adriatickej platne. Zvyšky zarovnaného povrchu vyskytujúce sa tu v rôznych nadmorských výškach svedčia o tom, že pozdĺžne údolia charakteristické pre dnešnú riečnu sieť vznikli až po miocéne. Od konca pliocénu došlo k výzdvihu o najmenej 1 000 m a k vytvoreniu pozdĺžnych údolí (napr. Inn, Salzach, Enns). Charakteristický je tu značný rozvoj krasových tvarov. Rozsiahle krasové náhorné plošiny pôsobia dojmom kamenistých púští - napr. Totes Gebirge, Hochkönig, Steinernes Meer. Početné sú tu ponorné toky a krasové pramene - napr. z krasových vyvieračiek v pohoriach Schneeberg, Raxalpe a Hochschwab získava pitnú vodu mesto Viedeň. V pohorí Tennengebirge sú najväčšie ľadové jaskyne na svete - Eisriesenwelt (42 km chodieb).
Saint-Laurent-sur-Saône

Polohopis

Saint-Laurent-sur-Saône má rozlohu 0,53 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Laurent-sur-Saône má 1737 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Skok o žrdi

Skok o žrdi je športová disciplína zaraďovaná do ľahkej atletiky. Cieľom je prekonanie vodorovne umiestnenej latky s pomocou dlhej žrde: Atlét po rozbehu oprie žrď do skrinky v zemi pod latkou, žrď sa následne ohne a atlét, ktorý sa drží druhého konca žrde, je vymrštený do výšky, kde musí prekonať latku, bez toho, aby ju zhodil. Potom dopadne do mäkkého doskočišťa. Atléti majú na každej výške tri pokusy, ale po prvom nezdarenom si ďalšie môžu ušetriť na nasledujúcu postupnú výšku.
Najväčším fenoménom svetovej žrde bol legendárny Sergej Bubka z Ukrajiny, prvý atlét sveta, ktorý prekonal hranicu 6 metrov. Najslávnejšou skokankou o žrdi začiatku 21. storočia je sympatická atlétka z Ruska Jelena Isinbajevová. Podobne ako Bubka, aj ona prekonala ako prvá (a zatiaľ jediná) bájnu hranicu 5 metrov. Ženský skok o žrdi je relatívne nová disciplína. Na majstrovstvá sveta sa dostala až v roku 1999.