google/wiki40b huggingface dataset:
Languedoc

Languedoc je historické územie na juhu Francúzska pri pobreží Stredozemného mora. V minulosti bolo samostatným štátom so svojim vlastným jazykom.
K hlavným strediskám Languedocu patrí Albi. Najväčším mestom na severozápade je Toulouse, ale hlavné kultúrne centrá ležia okolo Stredozemného mora a pod Pyrenejami - Montpellier, Narbonne, Carcassonne.
K francúzskemu kráľovstvu bol Languedoc násilne pripojený po križiackej výprave v 13. storočí, kedy vzniklo na území Toulouského grófstva hnutie početných katarov. Ich hlavným centrom bolo mesto Albi, z čoho vznikol pojem albigénstvo. Oblasť je posiata katarskými hradmi.
Friedrich Wöhler

Životopis

V roku 1823 dokončil pod vedením profesora Leopolda Gmelina štúdium medicíny na Univerzite v Heidelbergu. Neskôr pôsobil pod Jönsom Jakobom Berzeliom v Štokholme. V rokoch 1823 – 1831 pracoval a vyučoval chémiu na polytechnike v Berlíne. Následne bol až do roku 1836 preradený na Vyššiu polytechnickú školu v Casselaa. Stal profesorom chémie na Univerzite v Göttingene (Georgia Augusta University of Göttingen), kde pracoval až do svojej smrti.

Ďalšie veľké objavy

Wöhler bol tiež spoluobjaviteľom berýlia, kremíka, karbidu vápnika a mnohých ďalších prvkov. Za zmienku stojí jeho objav hliníka. Wöhler ho získal z oxidu hlinitého, pred ním sa o to isté pokúšali Humphry Davy, Hans Christian Ørsted a Jöns Jakob Berzelius. Ďalej sa mu podarilo izolovať ytrium, berýlium. Zistil, že kremík dokáže izolovať vo forme kryštálov. V ďalších rokoch prispel svojimi pokusmi k objaveniu titánu, vanádu, nióbu, tantalu a uránu. Ďalej uspel pri pokuse získať čistý nikel. S dvomi svojimi priateľmi založil v Cassele továreň na jeho výrobu. Študoval tiež chinóny, alkaloidy a acetylén.
Wöhler sa ešte zaoberal výskumom meteoritov. Uskutočnil analýzu mnohých meteoritov a zistil, že niektoré z nich obsahujú organické látky. Vlastnil veľmi rozsiahlu súkromnú zbierku a mnoho rokov písal pre odborný časopis Jahresbericht der Chemie.
Spolu s Liebigom skúmal tiež benzolové zlúčeniny. Ich práca objasnila teóriu radikálov a substitúciu v chemických zlúčeninách.
Le Theil-de-Bretagne

Poloha

Obec má rozlohu 24,2 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 538 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hugh Newell Jacobsen

Dom v Nantucket, Massachusetts

Dom, navrhnutý pre rodinu, ktorá trávi väčšiu časť roku v Londýne.
Pár chcel nekomplikovaný dom s piatimi spálňami.Dom má 18 okien, ktoré zachytávajú všetky posledné slnečné lúče a každý večer vytvárajú pohyblivú hru svetla a farby na stenách domu. Nantucket je ostrov, asi 2-krát väčší ako Manhattan. Typickým pre architektúru je sivý exteriér. 
Na to, aby vytvoril čisté línie exteriéru, Jacobsen odstránil žľaby, ktoré odvádzajú dažďovú vodu. „Žlaby sú nič, ale potrubia okolo celého domu by pokazili lineárnu čistosť domu,“ hovorí Jacobsen.
Namiesto toho použil francúzske odtoky a všetky potrubia sú pod zemou. Urobili veľa štúdií na počítači, aby vedeli, kde presne prechádza slnko a tiene takmer po celý rok.

Wilks House, Hutchinson Island, Florida

Architekt sa snažil vytvoriť domov nielen pre manželov z Nového Anglicka a zároveň aj pre zbierku fotografií známych autorov ako Stieglitz, Steichen, Capa, Cartier-Bresson.
Do projektu včlenil klientovu zbierku fotografií, ktorá podmienila vznik čistých línií, nelámaných stien a prepracovaného osvetlenia
„V každom dobrom dome je sekvencia vstupu veľmi dôležitá,“ hovorí Jacobsen. „Vstup vysvetľuje, aký bude objem ďalších priestorov.“ Autor vytvára takmer zrkadlový obraz vstupu na protiľahlej strane domu tým, že sem umiestnil obývaciu izbu s tým istým pôdorysným tvarom.
Obývacia izba je celá zasklená a poskytuje pohľad akoby do nekonečna. Nad obývacou izbou, v zasklenom pavilóne vytvoril pracovňu.
Pred domom vytvoril mólo v tvare písmena T.

Dom v Tennessee

Strohý minimalizmus charakterizuje dom v Tennessee. Abstrahovaním štýlu miestnych farmárskych domov architekt spojil sedem pavilónov so sedlovou strechou a vytvoril rodinný dom na miernom svahu v Nashville.
„Ľudia si najprv mysleli, že to je kostol.“

Vstup a nové krídlo múzea, Norman,Oklahoma

Architekt Jacobsen navrhol nový vstup a krídlo Fred Jones Jr. Museum of Art na Univerzite v Oklahome.
Jeho verzia nového krídla zahŕňa viacero nezávislých, ale predsa len spojených modernistických „domov“
Prízemie nového krídla – paleta materiálov opakuje exteriér: vermontská bridlica, texaský vápenec („farba francúzskeho nesoleného masla,“ poznamenal Jacobsen), bronz a sklo. Na prízemí sa nachádza sklad múzea, orientačnú miestnosť a samostatne stojace galérie s rozmerom 9x9m.

Welles, Vero Beach, Florida

Dom postavený v Karibskom koloniálnom štýle, ktorého hlavnými črtami sú dlhé verandy, drevené balkóny a okenice, veľké okná a široké presahy strechy. Pri svojom návrhu musel dodržať niekoľko predpisov, ako napríklad, že podlaha domu musí byť 1m nad zemou alebo že garáž musí byť vo vnútornom nádvorí domu. Takže priečelie domu je vytvorené podľa týchto pravidiel, ale ako sám hovorí: „To, čo je na opačnej strane už nemusí nikoho zaujímať.“
Bruno Gesche

Začiatky a SS-Begleitkommando

Bruno Gesche pôvodne sníval o vojenskej kariére, jeho plány však pokazila Versaillská zmluva, ktorá obmedzila počet nemeckej armády na 100 000. Preto roku 1922 vstúpil ako mladík do NSDAP, a pôsobil najmä v SA. V roku 1927 Gesche SA opustil, a vstúpil do oddielu SS. Odôvodnil to tak, že do SS už predtým vstúpili jeho priatelia, a on ich chcel nasledovať. Roku 1932 sa stal členom Hitlerovej osobnej stráže SS-Begleitkommando.

Stret s Himmlerom

Spor medzi Gescheom a jeho nadriadeným Himmlerom vypukol roku 1932, kedy Gesche skritizoval vedenie SS. Himmler to považoval za osobnú urážku a požadoval Gescheho okamžitú degradáciu a vylúčenie z SS-Begleitkommanda; Hitler však Gescheho len pokarhal. Keď bol v roku 1934 vylúčený z postu veliteľa SS-Begleitkommanda Kurt Gildisch, Hitler menoval Gescheho Gildischovým nástupcom. Himmler roku 1938 využil Gescheho najväčšej slabosti – závislosti na alkohole a donútil ho podpísať oznámenie, že sa tri roky nedotkne alkoholu, inak bude z SS vylúčený. Po niekoľkých mesiacoch Himmler na nátlak Hitlera zákaz zrušil.

Vojnové roky

Gesche si však nevzal ponaučenie, a roku 1942, po ďalšom opileckom excese, ho Himmler prepustil. Tentoraz mu nepomohol ani Hitler. Gesche bol prepustený z SS-Begleitkommanda, dostal ďalší zákaz pitia alkoholu a bez akýchkoľvek bojových skúseností bol poslaný na východný front. Bol pripojený k 5. tankovej divízii SS "Viking", ktorá mala namierené na Kaukaz k tamojšom bohatým zásobám ropy. Na začiatku októbra roku 1942 bol zranený a prevezený späť do Tretej ríše. Hitler bol nadšený z jeho vojnových výkonov, a poveril ho opätovným velením SS-Begleitkommanda. V roku 1944 bol pre opilstvo a výtržnosti opäť zbavený jeho velenia, tentoraz navždy. Mimo to bol degradovaný o jedenásť hodností. V januári roku 1945 bol Gesche opäť poslaný na front do 16. divízie tankových granátnikov "Reichsführer SS". Ku koncu vojny bol zajatý Američanmi a zvyšok života strávil v ich zajatí.
Simpsonov paradox

Simpsonov paradox je štatistický paradox pri porovnaní úspešnosti dvoch indivíduí (skupín) počas viacerých období, pričom v jednotlivých obdobiach je úspešnejšia skupina A ale celkovo je úspešnejšia skupina B. Paradox je pomenovaný podľa Edwarda Simpsona, ktorý ho publikoval v roku 1951. Pretože ide o matematickú trivialitu je praktický isté, že tento paradox bol pozorovaný možno stáročia pred ním, ale kvôli nepredstaviteľnej trivialite ho nikto nepublikoval.
Časté zmätenie ľudí, ktorí sa prvýkrát stretnú s týmto paradoxom je spôsobené nevhodným príkladom z interpretačného hľadiska.

Podstata paradoxu

Podstata paradoxu spočíva v tom, že B mal pomerne vysokú úspešnosť počas 5 skúšok, teda dlhodobo. Študent A ktorý v tom semestri mal síce úspešnosť 100% ale aplikovanú iba na dve skúšky.
Keďže nepredpokladáme rozdielnosť nárokov v prvom aj druhom semestri bol naozaj lepším študentom B. Práve uvedený príklad je však veľmi zavadzajúci, je totiž štatisticky veľmi nepravdepodobné, že môžu existovať také rozdiely medzi semestrami. Pravdepodobne to muselo byť niečim spôsobené, napr. zmenou skúšajúceho. V tomto prípade treba jednoznačne za lepšieho študenta označiť A, lebo bol úspešnejší u oboch profesorov len mal smolu, že väčšinu skúšok mal u prísnejšieho.
Impaktný kráter

Impaktný kráter (iné názvy: dopadový kráter; veľký aj panva, veľký s dnom zaliatym žeravou magmou aj more; po dopade meteoritu aj meteoritový/meteoritický kráter; zachovaný na Zemi aj astroproblém) je priehlbina približne kruhového tvaru na povrchu telies v planetárnej sústave (planét, mesiacov a planétok), ktorá vznikla impaktom.
Impaktné krátery majú priemer od niekoľkých mikrónov až do tisícok kilometrov. Najväčšie impaktné krátery sa nazývajú panvy alebo (hlavne na Mesiaci) moria (mare). Dno typického impaktného krátera leží nižšie ako jeho okolie. Jeho vyvýšený okraj sa prudko zvažuje do stredu kráteru a pozvoľna smerom von. Veľkosť kráteru záleží najmä na veľkosti dopadajúceho telesa (projektilu), na jeho rýchlosti pri dopade a jeho zložení. Veľkosť krátera je tiež významne ovplyvňovaná vlastnosťami cieľového telesa.
V slnečnej sústave vznikli impaktné krátery na všetkých telesách s pevným povrchom. Na niektorých telesách však boli neskôr zahladené geologickou činnosťou. Napríklad na Zemi sa ich zachovalo iba približne 150. Povrch Marsu a Mesiaca však zostal bez geologických zmien a je impaktnými krátermi husto pokrytý.

Vznik impaktného krátera

Impaktné krátery vznikajú vo všeobecnosti pri zrážke dvoch telies v planetárnej sústave. Najviac impaktných kráterov na povrchu planét a mesiacov v slnečnej sústave pochádza z obdobia jej dotvárania v dobe asi pred 4,5–4 miliardami rokov. V tejto dobe prebiehalo intenzívne tzv. kozmické bombardovanie.
Samotný impaktný proces, pri ktorom impaktný kráter vzniká, sa dá rozdeliť do troch fáz:

Dotyk a stlačenie

Je najkratšia zo všetkých fáz a začína pri nej predávanie energie a hybnosti do podložia zasiahnutého telesa. Od miesta dotyku sa šíri nárazová vlna - dopadajúcim telesom aj podložím cieľa dopadu. Obidve telesá sú stláčané (až na tlak niekoľkých gigapascalov), prudko sa ohrievajú a dopadajúce teleso brzdí. Materiál cieľa aj dopadajúceho telesa sa vplyvom zahriatia roztaví a čiastočne vyparí a vo forme rýchlych výtryskov je vyvrhnutý po balistických dráhach do strán.

Vyhĺbenie krátera

Elastický rozžeravený materiál „odteká“ z miesta dopadu do strán. Podľa veľkosti dopadajúceho telesa môže táto fáza trvať iba niekoľko sekúnd až minút - čím väčšie je dopadajúce teleso, tým väčšie množstvo materiálu bolo roztavené a jeho „odtok“ tak trvá dlhšie.

Záverečné dotváranie vyhĺbeného priestoru

Po dopade výtryskov materiálov z prvej fázy a po zastavení „odtoku“ taveniny sa materiál začne vlastnou tiažou vracať späť do vyhĺbeného priestoru. Stlačené podložie cieľa v mieste dopadu pod dnom krátera elasticky vypruží hore. Pri malých kráteroch dôjde iba k zosunutiu materiálov zo stien krátera. Pri veľkých kráteroch okrom toho stlačené podložie vypruží späť a dôjde k vytvoreniu stredového kopca. Usadením vyvrhnutého materiálu, vytvorením okraja a prípadne stredového kopca je celý proces ukončený. V niektorých prípadoch môže pri najväčších kráteroch a panvách trhlinami v popraskanom podloží dochádzať k prenikaniu magmy zo žeravého vnútra cieľa do dna krátera a zaliať jeho dno. Pri najväčších impaktoch na Mesiaci tak došlo k vytvoreniu mesačných morí (mare).
Bresle

Poloha

Obec má rozlohu 3,54 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 109 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Solčiansky potok (prítok Bebravy)

Prameň

Pramení v Nitrianskej pahorkatine na severnom okraji obce Norovce, východne od Starého hája, v nadmorskej výške približne 223 m n. m.
Éguilly-sous-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 10,11 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
John Coolidge Adams

Životopis

Študoval na Harvardovej univerzite. 10 rokov bol učiteľom na konzervatóriu v San Franciscu. Je autorom skladieb pre orchester (napr. Harmonium) ale i známej opery Nixon in China. Jeho tvorba je spätá s konceptom minimalistickej hudby. V posledných rokoch sa viac realizuje ako dirigent.
Saint-Nabor

Poloha

Obec má rozlohu 1,89 km². Najvyšší bod je položený 630 m n. m. a najnižší bod 265 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 469 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Braine-le-Comte

Obyvateľstvo

Mesto má približne 21 035 obyvateľov (2010).
Obchodná akadémia (Martin, Bernolákova 2)

História

História obchodnej akadémie sa datuje od roku 1885. Škola od svojho založenia vychovávala odborníkov na priemysel, obchod a financie. Je prvou strednou školou obchodného charakteru na slovenskom území. Počas svojho vývoja prešla viacerými zmenami a niesla niekoľko rôzných názvov.
Od roku 1990 je súčasťou obchodnej akadémie štátna jazyková škola, ktorá má šesť ročníkov a je ukončená všeobecnou štátnou skúškou.
Sainte-Croix-du-Mont

Poloha

Obec má rozlohu 8,98 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 884 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bourdeilles

Poloha

Obec má rozlohu 21,85 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 771 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Quentin-la-Poterie

Poloha

Obec má rozlohu 24,06 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 958 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vernoux-sur-Boutonne

Poloha

Obec má rozlohu 8,12 km². Najvyšší bod je položený 70 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thomas Beatie

Thomas Beatie (* 1974) je americký transsexuál a oficiálne prvý uznaný tehotný muž, ktorý porodil zdravé dieťa. Beatie (pri pôrode označený ako žena, s menom Tracy Langondino) si nechal v neskoršom veku čiastočne zmeniť pohlavie, čo spočívalo v odstránení pŕs a v následnej testosterónovej terapii, a hoci si nechal maternicu a vaječníky, bol uznaný pred zákonom v roku 1998 za muža. Fyziologicky bol však naďalej schopný otehotnieť. O niekoľko rokov neskôr sa oženil, a pretože jeho manželka (Nancy, 45 rokov) nemohla otehotnieť kvôli predchádzajúcej hysterektómii, rozhodol sa otehotnieť sám. Beatie v rozhovore pre tlač uviedol, že predchádzajúce pokusy skončili potratom.
Dievčatko sa narodilo prirodzenou cestou 29. júna 2008, bez cisárskeho rezu. V septembri 2008 by mala vyjsť spomienková kniha Thomasa Beatieho, ktorá sa už teraz ponúka na Amazon.com.
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale

Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale je najvyššie európske podujatie národných družstiev vo futsale, ktoré riadi Európska futbalová únia (UEFA). Jeho história siaha do roku 1996, kedy sa v Španielsku konal prvý turnaj majstrovstiev Európy. Do roku 2018 prebiehali s 2-ročnou periodicitou, od tohoto roku sa prejde na 4-ročnú periodicitu. Dominuje v nich družstvo Španielska, ktoré zvíťazilo sedemkrát. Dlho sa futsalové ME organizovali iba v mužskej kategórii, od roku 2019 UEFA vytvorí aj podujatie žien.
Majstrovstvá Európy neslúžia ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta FIFA. Družstvá si účasť na nich musia vybojovať v európskej kvalifikácii na MS, ktoré rovnako organizuje UEFA.
Hameln

Geografia

Hameln leží juhozápadne od Hannoveru približne v strede vzdušnej čiary medzi Herfordom na západe a Hildesheimom na východe. Mesto sa nachádza v centre Národného parku Naturpark Weserbergland Schaumburg-Hameln. Západne od mesta leží 258 metrov vysoký vrch Klüt.

Legenda

Mesto sa stalo takmer celosvetovo známym svojou legendou o Potkaniarovi. Ide o skutočný historický príbeh z roku 1284, kedy mal neznámy potkaniar odviesť z mesta 130 chlapcov a dievčat neznámo kam. Podľa jednej z hypotéz, ktorú vyslovil nemecký historik Wolfgang Wann, odviedol potkaniar – lokátor týchto mladých ľudí na Moravu a tí tam založili obec Hamlíkov.

Dejiny

Prvé písomné zmienky o Hameln pochádzajú z 9. storočia. Okolo roku 1200 sa stal jedným z prvých miest Hannoverského kráľovstva. Stalo sa hanzovým mestom, po tridsaťročnej vojne sa postupne premenilo na pevnosť. Po nástupe Adolfa Hitlera k moci bolo v meste väzenie pre politických väzňov, homosexuálov a Židov. Za druhej svetovej vojny bol Hameln bombardovaný, po vojne tu bola zriadená vojenská základňa britskej armády. V meste sú významné pamiatky, medzi ne patrí historické Staré mesto, kolegiátný kostol sv. Bonifáca a ulica Bungelosestraße známa vďaka povesti o Krysarovi.
Pokožka (rastliny)

Pokožka je povrchová vrstva rastliny tvorená jednou vrstvou buniek. K pokožke sa často zaraďuje aj hypoderma (podkožka; hypodermis).
V nadzemných častiach rastliny je to epiderma (epidermis), v podzemných rizoderma (koreňová pokožka; rhizodermis). Je súčasťou krycých pletív.
Pokožka je tvorená jednou vrstvou buniek, ktoré k sebe tesne priliehajú (čiže sú bez intercelulárnych priestorov) a neobsahujú chloroplasty. Tvar buniek epidermy býva väčšinou doskovitý, s početnými záhybmi antiklinálnych (k povrchu rastlinného orgánu kolmých) bunkových stien. Býva pokrytá kutikulou, ktorá chráni bunky a znižuje straty vody spôsobené vyparovaním. Ochrannú funkciu pokožky niekedy dopĺňajú aj špeciálne vychlípeniny - trichómy (chlpy).
Pavol Lehotský

Životopis

Študoval na SVŠT v Bratislave, v roku 1947 – 1948 mechanickú technológiu dreva na Vysokej škole lesníckej v Štokholme. V roku 1950 – 1951 pracoval ako technik n.p. Smrečina v Banskej Bystrici.
Ako výskumný pracovník drevárskeho priemyslu sa zaslúžil o vývoj a zavedenie výroby vláknitých dosák suchým spôsobom v Česko-Slovensku. V roku 1965 – 1968 koordinoval výskum v rámci RVHP. Člen SAV, vedeckých rád a spoločností pre otázky využitia drevnej suroviny.
Tlasimachos z Ambrakie

Tlasimachos (starogr. Τλασίμαχος – Tlasimachos) bol olympijský víťaz v synóride a v tethrippe žrebcov v roku 296 pred Kr.
Tlasimachos z Ambrakie bol na 121. olympijských hrách korunovaný olivovými vencami za víťazstvá v synóride a v tethrippe žrebcov. Synóris (preteky na voze s dvojzáprahom) zaradili do programu olympijských hier v roku 408 pred Kr. a tethrippon žrebcov (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom žrebcov) v roku 384 pred Kr.
Olympijské víťazstvá Tlasimacha sú uvedené na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko malých fragmentov. Časť mena olympionika Tlasimacha (Tlasi...), jeho domovská krajina (Ambrakia) a športové disciplíny (synóris, pólikon tethripo...) sú na tomto značne poškodenom papyruse uvedené na fragmente č. 4, a to v 31., 32. a v 33. riadku (na spodných riadkoch pap. fragmentu)
Othello

Othello (celý pôvodný názov je The Tragedy of Othello The Moor of Venice) je jednou z tragédií anglického dramatika William Shakespeare. Prvýkrát bola zaregistrovaná v roku 1621, jej vznik sa predpokladá okolo roku 1620. Príbeh rozpráva o Othellovi, ktorého dovedú intrigánske plány jeho blízkeho priateľa Jaga na pokraj zúrivosti a v hneve zabije svoju milovanú ženu Desdemonu. Mnohí sa dlho domnievali, že práve Jago je hlavnou postavou tejto hry, ale neskoršie štúdie potvrdili Othellovu suverenitu.
Rokošské predhorie

Vymedzenie

Územie zaberá západnú polovicu centrálnej časti Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Severným smerom nadväzuje pohorie Kšinianskou kotlinou a časťou Suchý, východným smerom pokračuje hornatý Rokoš a južný okraj vymedzuje Vestenická brána. Západný okraj Rokošského predhoria plynule nadväzuje na Bánovskú pahorkatinu, ktorá je severným výbežkom Podunajskej pahorkatiny.

Ochrana územia

Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránenými lokalitami sú prírodná rezervácia Jankov vŕšok a na okraji ležiace prírodné pamiatky Čerešňová a Hradná jaskyňa.

Turizmus

Rokošské predhorie patrí medzi pokojnejšie horské oblasti, výnimku tvoria atraktívne lokality chránených jaskýň, ruina Uhroveckého hradu či Jankov vŕšok. Z Uhrovca vedie práve cez Jankov vŕšok na hlavný hrebeň Nitrických vrchov  červeno značená trasa, ktorou sa dá prísť na vrchol Rokoša (1 010 m n. m.). Zo Žitnej-Radiše je  modrou značkou prístupný Uhrovecký hrad, z obce Miezgovce vedie  zelená trasa na Jankov vŕšok.
Graignes-Mesnil-Angot

Poloha

Obec má rozlohu 18,35 km². Najvyšší bod je položený 37 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 800 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kubenské jazero

Pobrežie

Pri brehoch je plytké dno a je prevažne piesočnaté.

Vodní režim

Rozsah výkyvu hladiny je do 1,5 m. Vysoká hladina je od mája do júna až po september. Pre jazero sú charakteristické silné vlny. Zamrzne v októbri alebo až v novembri a roztápa sa na konci apríla.

Prítoky

Hlavné prítoky sú: Kubena, Ufťuga, Porozovica (súčasť Severodvinského kanálu). Z jazera odteká rieka Suchona (prítok Severnej Dviny).

Využitie

Jazero je súčasťou Severodvinskej vodnej cesty (postavená 1828, rekonštruovaná 1917), ktorá ho spojuje s Šeksnou (povodie Volgy). Na Jazere je rozvinutý rybolov.
Medovina

História

Medovinu pripravovali už v starovekom Egypte, Grécku a Ríme. Rovnako sa vyskytovala u Keltov a Slovanov a Germánov. Nápoj, ktorý Slovania pripravovali, nemal dlhú trvanlivosť. Správy z 9. - 11. storočia medovinu označujú za typický slovanský nápoj, ktorý mal využitie pri obradoch aj každodennom živote. Na južnom a časti stredného Slovenska niektoré obce odvádzali poddanské dávky v medovine. V 18. storočí najlepšiu medovinu vyrábali v Levoči. Postupne jej miesto preberali pivo a víno jej výroba začala zanikať.

Tradičná medovina

Tradičná medovina - je čistá prírodná medovina vyrobená len z medu a vody bez prídavku ďalších príchutí. V chuti a vôni prevláda med z ktorého je medovina vyrobená. Je to najcennejší druh medoviny, keďže je najprirodzenejšia bez vedľajších chutí a prímesí a prípadné jej nedostatky sa nedajú zakryť bylinami, koreninami, šťavami či sirupmi. Zvyčajne je aj najdrahšia a medzi znalcami vín najuznávanejšia.

Bylinná, korenená medovina

Bylinná resp. korenená medovina (Metheglin alebo Hippocras) – je medovina vyrobená s prídavkom bylín a (alebo) korenín. Charakter týchto medovín býva v závislosti od receptúry viac či menej ovplyvnený množstvom a druhom použitých bylín resp. korenín. Používa sa napr. prídavok mäty, echinacei, škorice, klinčekov, muškátového orecha, chili, zázvoru, badiánu, pomarančovej kôry, koriandra, vanilky a pod.

Medzinárodné ocenenia slovenských medovín

Medovina slovenských výrobcov dosahuje vynikajúcu kvalitu, o čom svedčí aj fakt, že práve Slovensko je držiteľom najväčšieho počtu ocenení za medovinu zo svetových súťaží medu a medoviny, ktorú raz za dva roky poriada svetová včelárska federácia Apimondia. Významné úspechy dosiahla slovenská medovina aj na najväčšej komerčnej svetovej súťaži medoviny MAZER CUP v USA.
Glatigny (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 6,23 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE