Slovenský opál

Nálezisko

Nálezisko Slovenského opálu je situované na Východnom Slovensku v pohorí Slanské vrchy, v katastrálnom území obce Červenica (okres Prešov). Opálové bane sú vymedzené plochou (Chráneným ložiskovým územím) CHLÚ Červenica I. Opál sa ťaží v dobývacom priestore Červenica.

Charakteristika

Vznik opálu je dôsledkom prieniku fluíd bohatých na SiO₂, ktoré pri hydrotermálnej alebo hydrotermálno-postvulkanickej fáze vypĺňali pukliny a drobné trhliny v andezitovej materskej hornine, čo vytvorilo opálové hniezda, žilky a náteky. Vzhľad Slovenského opálu ovplyvňuje skladba veľmi drobných gélovitých guľôčok s priemerom 0,2 – 0,8 nm pozostávajúcich z cristobalitu. Ak majú guľôčky gélu uvedenú veľkosť, na ich povrchu dochádza k rozkladu svetla a typickej opalizácii. Ak sú guľôčky menšie, k opalizácii nedochádza. Slovenský opál tvorí z 90 – 91 % cristobalit, čo zabezpečuje výraznú produkciu spektrálnych farieb.
Obecný opál sa vyskytuje aj na niekoľkých ďalších, ale menej významných náleziskách v Slanských vrchoch. Zoznam nálezísk obecných opálov je uvedený v publikácii Opály Slovenskej a Českej republiky.
Slovenský opál je jediný „drahý“ opál, ktorý sa vyskytuje na území Európy a Ázie, a preto názov zemepisného označenia nie je tvorený názvom konkrétneho miesta nálezu, ale názvom odvodeným od názvu celej krajiny „Slovensko“ – Slovenský. Druhú časť názvu tvorí označenie minerálu – opál. Dňa 11. októbra 2016 bolo na Úrade priemyselného vlastníctva SR zaregistrované Osvedčenie o zápise zemepisného označenia výrobku „Slovenský opál“. Dňa 10. novembra 2016 bolo zaregistrované Osvedčenie o zápise zemepisného označenia výrobku „Slovenský opál“ v WIPO – Svetová organizácia duševného vlastníctva (World Intellectual Property Organization), pod registračným číslom 1061.

Dejiny

Drahý opál (staršie názvy – v druhej polovici 19. storočia sa používalo aj označenie Červenicko-dubnícký opál, Červenický opál, Dubnický drahý opál, Hungarian Opal, Vienna Imperial Opal), ktorý sa ťažil v Opálových baniach v Dubníku bol známy už od konca 16. storočia. Najväčší opál menom Harlekýn našli v roku 1775. Vážil 594 g a ohodnotili ho na 700 tisíc holandských guldenov. Dnes je uložený v prírodovednom múzeu vo Viedni. Druhý najväčší opál bol nájdený v podzemí v roku 1803 mal hmotnosť 400 ct, dostal meno Monarchia a vtedajší nájomca Jozef Rumpler ho daroval do kráľovského mineralogického kabinetu.
Na Libanke a ostatných banských poliach ukončili ťažbu v dôsledku recesie povojnových rokov a zlej ekonomickej situácie v roku 1922. Prevádzka bola zastavená a zrušená na základe výnosu 311/62/32844/Úsp./C/23 zo 16. októbra 1923, dokument (Správa státních solivarů v Slolnohradě) z 31. decembra 1923.
V súčasnosti obdržala povolenie na banskú činnosť, teda ťažbu opálu v DP Červenica, v máji 2012 spoločnosť Opálové bane Libanka, s.r.o., po čom v októbri 2012 nasledoval začiatok povrchovej ťažby na halde Viliam s názvom Monika.

Využitie

Slovenský opál má využitie v zlatníctve a klenotníctve. Ak chceme takýto minerál použiť do jedinečných šperkov, je potrebné ho najprv opracovať, brúsiť a leštiť. Druh a typ zvoleného brúsenia závisí od veľkosti, tvaru a ostatných vlastností neopracovaného kameňa. Komplexný proces vybrúsenia (tzv. fazetovanie) zahŕňa prípravu a výber kameňov. Samotné spracovanie kameňa do požadovaného tvaru je vykonávané rezaním, štiepením, hrubým brúsením, jemným brúsením a finálnym leštením. Najčastejšie sa opál brúsi do tvaru kabošónov oválnych, okrúhlych tvarov, sĺz a fantazijných tvarov. Kabošony z minerálov a kameňa nemusia mať vždy úplne pravidelný tvar a na niektorých sa môžu vyskytnúť (veľmi drobné) kazy, čo je u prírodných kameňov prirodzené.