Kardioverzia

Kardioverzia je lekársky výkon, ktorým sa liečia niektoré druhy abnormálne zrýchlenej činnosti srdca – tachykardie, napríklad supraventrikulárna tachykardia, fibrilácia predsiení, flutter predsiení, komorová tachykardia. Osobitné postavenie má kardioverzia v liečbe smrteľnej arytmie – fibrilácie komôr (a tiež bezpulzovej komorovej tachykardie) – v tomto prípade ide o neodkladný život zachraňujúci výkon v rámci kardiopulmonálnej resuscitácie – defibriláciu.

Druhy kardioverzie

Podľa naliehavosti sa rozlišuje urgentná a plánovaná kardioverzia. Urgentná kardioverzia sa vykonáva u pacienta v ohrození života a to buď bezprostrednom, v stave klinickej smrti pri komorovej fibrilácii alebo bezpulzovej komorovej tachykardii (defibrilácia) alebo s nestabilitou krvného obehu v dôsledku tachykardie s vysokou frekvenciou komôr, spojenou s ohrozením života.
Pri plánovanej kardioverzii, kedy stav pacienta nevyžaduje okamžitú úpravu srdcového rytmu, je liečebný postup u pacienta zvážený podľa jeho základného ochorenia, dovtedajšej liečby a prípadne odpovede na predchádzajúcu liečbu. Podľa potreby je liečené prípadné srdcové zlyhanie, upravené odchýľky koncentrácie minerálov v krvi, prípadne vopred zahájená antikoagulačná liečba, napr. ak sa jedná o fibriláciu alebo flutter predsiení.
Podľa použitého postupu sa rozlišuje kardioverzia farmakologická, elektrokardioverzia a overdrive stimuláciou.
Farmakologická (tiež chemická) kardioverzia sa vykonáva podaním liekov zo skupiny antiarytmík. V urgentnom prípade sa lieky aplikujú vnútrožilne, v súčasnosti najčastejšie amiodaron. V prípade plánovanej kardioverzie je možná aj aplikácia liekov perorálnou cestou (v tabletkách). V súčasnosti sa najčastejšie používajú amiodaron, sotalol, betablokátory, ibutilid.
Elektrokardioverzia je úprava srdcového rytmu aplikáciou elektrického výboja z defibrilátora. Ak sa jedná o liečbu komorovej fibrilácie, výkon sa nazýva defibrilácia. V tomto prípade, a tiež v prípade komorovej tachykardie je výboj aplikovaný bez ohľadu na fázu srdcového cyklu; pacient je v stave klinickej smrti - v bezvedomí. V prípade supraventrikulárnej tachykardie, fibrilácie a flutteru predsiení sa aplikuje na základe monitorovania EKG s určitým oneskorením po detekcii QRS komplexu, aby nezapadol do tzv. vulnerabilnej fázy s možnosťou spustenia komorovej fibrilácie. Takýto postup, kedy je aplikácia výboja synchronizovaná s elektrickou aktivitou srdca, sa nazýva synchronizovaná elektrokardioverzia. Pacient býva pri vedomí a pred výbojom mu treba podať krátko účinkujúce celkové anestetikum. Pre fibriláciu a flutter predsiení a pre supraventrikulárne tachykardie sa používajú energie výboja od 50J (joule), s postupným zvyšovaním pri opakovaných výbojoch pre neúčinnosť prvého pokusu. Pri defibrilácii sa používajú energie až 360J pri monofázickom výboji a do 200J pri bifázickoum výboji.
Overdrive stimulácia je postup, pri ktorom sa vykonáva krátka dočasná kardiostimulácia o vyššej frekvencii, než je frekvencia tachykardie. Po jej prerušení dôjde ku krátkej asystole, po ktorej sa môže obnoviť normálny sínusový rytmus srdca. Túto metódu používajú moderné implantovateľné kardiovertery - defibrilátory, z externého zdroja sa aplikuje elektródou, zavedenou do blízkosti srdca pažerákom alebo v zvláštnych prípadoch elektródou, zavedenou do dutiny srdca cez veľkú žilu.
Ojedinele sa podarí zastaviť supraventrikulárne tachykardie stimuláciou blúdivéhu nervu (n. vagus) tlakom na karotický sínus na krku alebo na očné bulvy, prípadne vyvolaním zvracavého reflexu.
Kardioverzia nemusí byť vždy úspešná, alebo porucha rytmu sa môže skôr alebo neskôr vrátiť. K jej úspešnosti a stabilite dosiahnutého normálneho sínusového rytmu prispieva správna liečba srdcového zlyhania, normálne koncentrácie minerálov (najmä draslíka a horčíka) v krvi a prípadne podporná liečba antiarytmikami.