google/wiki40b huggingface dataset:
Tony Meehan

Životopis

O hudbu sda začal zaujímať už ako desaťročný, svoje prvé verejné vystúpenie s kapelou absolvoval vo veku 13 rokov ako tympanista v Londýnskom orchestre mladých. Pôvodne plánoval, že sa stane právnikom, začal však hrať v kluboch a v roku 1958 sa stal členom sprievodnej skupiny Cliffa Richarda The Drifters, ktorá sa neskôr premenovala na The Shadows. Skupina v rokoch 1958–1961 nahrala ako inštrumentálna, aj ako sprievodná Richardova kapela hity ako Apache, Living Doll, I Love You., Travellin' Light alebo Please Don't Tease.
V roku 1961 vystupoval Meehan spolu so skupinou a Cliffom Richardom v muzikáli The Young Ones (Klub mladých).
Aj keď The Shadows, boli úspešnou skupinou, Meehan od nich v roku 1961 odišiel a začal pracovať pre spoločnosť Decca Records ako hľadač talentov.
Neskôr s basistom z The Shadows Jettom Harrisom vytvoril duo, ktoré malo v roku 1963 inštrumentálny hit Diamonds. Spoločne sa ešte dostali do hitparádových rebríčkov napríklad hitmi Applejack a Scarlet O’Hara, v septembri 1963 mal však Harris vážnu autonehodu.
Meehan potom nahrával pod menom Tony Meehan Combo a neskôr pracoval znova na čiastočný úväzok v spoločnosti Decca Records v štúdiu. Bol uznávaným štúdiovým hráčom, spolupracoval s Billym Furym, Frankom Ifieldom, aj s Johnom Leytonom.
V posledných rokoch svojho života sa venoval psychiatrii a psychológii, ktoré boli jeho záľubou.
V pondelok 28. novembra 2005 zomrel vo veku 62 rokov v londýnskej nemocnici St Mary’s Hospital, po tom ako utrpel úraz hlavy pri páde vo svojom dome.
Meehan žil so svojou ženou Sue, s ktorou mal päť synov a dve dcéry.
Pieseň o perle

Pieseň o perle je krátky hymnický opus, ktorý bol objavený v apokryfných gnostických Skutkoch Tomášových. Boli napísané koncom druhého storočia v Sýrii, a podľa textu Skutkov Tomášových tento hymnus apoštol Tomáš recitoval keď bol uväznený v Indii. Samotná Pieseň o perle bola do Skutkov Tomášových včlenená, pretože existovala už predtým ako samostatný text a slúžila pravdepodobne ako liturgický spev, ktorý vyzýval na duchovné prebudenie počas gnostických obradov. Hymnus má vysokú umeleckú úroveň.

História a pôvod textu

Pieseň o perle bola objavená v Skutkoch Tomášových, ktoré boli pravdepodobne napísané v Sýrii koncom druhého storočia, kde bola silná tradícia apoštola Tomáša. Pôvodným jazykom spisu bola sýrčina. Dochovali sa dve verzie Skutkov Tomášových; grécky preklad a sýrska verzia, ktorá ale nie je pôvodným originálom a jedná sa o neskoršiu kresťanskú redakciu. Okrem Skutkov Tomášových bola upravená verzia Piesne o perle objavená v manichejskom spise Žalmy Tomášove.

Obsah

Pieseň o perle rozpráva príbeh o mladom princovi, ktorému je zasľúbená vláda nad kráľovstvom spolu s bratom. Najprv však dostáva úlohu vybrať sa do Egypta a odtiaľ priniesť perlu, ktorú stráži drak. Zhodí svoje rúcho a putuje z východu, až nakoniec dorazí do Egypta. Tu sa však nechá zlákať jeho čarom a zabudne na svoju misiu aj na skutočnosť, že je kráľovým synom. Príde mu list, v ktorom mu otec kráľ pripomína, kým je a čo je jeho úlohou. Uvedomí si, že sa musí vymaniť zo zlého vplyvu a získať perlu, čo sa mu aj podarí. Strasie zo seba egyptský odev a vyberie sa späť domov na východ, kde je prijatý pred kráľa s perlou a môže si znova obliecť svoje slávnostné rúcho princa.

Význam textu

Význam Piesne o perle spočíva predovšetkým v tom, že v krátkom útvare básne zhrňuje gnostické učenie v jeho kresťanských aj mimokresťanských podobách; prvky ako napríklad: motív zábrany, prekážky na ceste za cieľom; motív cesty a hľadania; splynutie s božským ako cieľ životnej cesty; pokoj ako zmysel života alebo pravé poznanie vedúce k záchrane.
Katedrála svätého Petra a Pavla (Brno)

História

Počiatky dnešnej katedrály siahajú do 11. – 12. storočia, kedy bola na jej mieste vybudovaná románska kaplnka. Na konci 12. storočia tu potom za vlády markgrófa Konráda II. Ota vznikol kostolík, ktorý mal vlastnú apsidu i kryptu. Na konci 13. storočia došlo k ďalšej prestavbe na pravdepodobne románsku baziliku, ktorej pozostatky boli nedávno objavené počas archeologického výskumu katedrály a sú dnes prístupné aj verejnosti. Chrám bol potom prestavaný do ranogotickej podoby a dochádza aj k vzostupu jeho dôležitosti, keď sa stáva prepoštským kostolom. Kostol bol tiež niekoľkokrát vážne poškodený, predovšetkým počas Tridsaťročnej vojny. Interiér chrámu bol počas 18. storočia pomerne silno barokizovaný architektom Moritzom Grimmom, čo sa prejavilo predovšetkým na bočných oltároch, na prestavbe hlavného a tiež na odstránení značnej časti gotických prvkov z interiéru. Pri barokizácii sa však vývoj katedrály nezastavil, v rokoch 1879 – 1891 bola ďalej architektonicky upravovaná. V tejto dobe došlo k novogotizujúcej rekonštrukcii presbytéria kaplnky Panny Márie a tiež sakristie. Podoba dnešného hlavného oltára pochádza z konca 19. storočia, keď bol "pôvodný" barokový nahradený dnešným, 11 m vysokým, pseudogotickým dreveným oltárom od Viedenského rezbára Jozefa Leimera z roku 1891, ktorý znázorňuje ukrižovanie Krista, na ktorého spodnej časti je vyobrazených všetkých dvanásť apoštolov.
United States Bullion Depository

United States Bullion Depository (doslova Úschovňa/depozit bullionu Spojených štátov), ľudovo Fort Knox,  je silno opevnená a strážená trezorová dvojposchodová budova vedľa vojenskej základne Fort Knox v USA, v ktorej sú uložené predovšetkým všetky oficiálne zlaté rezervy USA. V súčasnosti je v nej podľa oficiálnych údajov uskladnených 4 577 ton zlatého bullionu.
Stupeň Celzia

Stupeň Celzia (značka °C) je jednotka teploty, pomenovaná po švédskom astronómovi Andersovi Celsiovi.

Definícia

Dnes sa Celziova stupnica (ako vedľajšia jednotka sústavy SI) definuje pomocou trojného bodu vody, ktorému je priradená teplota 0,01 °C a tým, že absolútna veľkosť jedného stupňa teplotnej stupnice (±1 °C) sa rovná 1 K.
Matematický vzorec

Matematický vzorec alebo vzorec je matematický zákon sformulovaný pomocou matematickych znakov a písmen, ktoré spravidla reprezentujú prvky istej číselnej množiny.
Modrová

Stavebné pamiatky

Katolícky kostol svätého Michala archanjela je neskoro baroková upravená románska stavba. Bol postavený v roku 1157. Veža bola prestavaná v 18. storočí. Vnútorné zariadenie pochádza z 20. storočia. O starobylosti kostola v Modrovej svedčia aj písomné pramene. V registri pápežských desiatkov z roku 1332 vyberaných po farách Nitrianskeho archidiakonátu sa nachádza záznam o kňazovi Pavlovi, kostola sv. Michala, ktorý platil 9 grošov. Tento údaj sa pravdepodobne vzťahuje na Modrovú, keďže v nasledujúcom zápise je spomínaná susedná fara v Hrádku. V štatútoch ostrihomskej kapituly z roku 1397 medzi ďalšími farnosťami je zachytená aj fara v Modrovej v Nitrianskom archidiakonáte.
Hnacia jednotka lietadla

Pohon ľudskou silou

Pohon ľudskou silou bol najpoužívanejší pri prvých pokusoch v začiatkoch letectva. Jeho použitie je komplikované konštrukciou lietacieho aparátu z dôvodu nedostatočného výkonu a nemožnosti zabezpečiť konštantný výkon dlhší čas. Tento typ pohonu patrí len do kategórie hobby a nemá praktické využitie. V súčasnosti jestvujú lietadlá s pohonom ľudskou silou, aj keď v skutočnosti zložitejšie – s akumuláciou a rekuperáciou energie. Lietadlá sú konštruované na báze vysokopevných, ultraľahkých materiálov.
Yvignac-la-Tour

Poloha

Obec má rozlohu 35,39 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 191 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bacourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,89 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenská astronomická spoločnosť

Slovenská astronomická spoločnosť pri SAV je dobrovoľná výberová vedecká spoločnosť združujúca vedeckých, odborných, ale aj amatérskych pracovníkov v oblasti astronómie a príbuzných vied.
Spoločnosť vznikla v roku 1959 a za svoje poslanie si vzala rozširovanie poznatkov, získaných vedeckým výskumom v danej oblasti, ako aj organizovanie národných i medzinárodných konferencií, seminárov, vedeckých sympózií, ale aj vedeckých i populárno-vedeckých prednášok. Najvyšším orgánom je zjazd, ktorý sa schádza raz za tri roky. V období medzi jednotlivými zjazdmi riadi činnosť spoločnosti Hlavný výbor SAS. Vo funkcii predsedu Hlavného výboru SAS sa striedajú významné vedecké osobnosti z oblasti astronómie. Sídlom sekretariátu je Tatranská Lomnica.
Jules Pierre Rambur

Biografia

Študoval v Tours a Montpellier medicínu. Doktorát získal v septembri roku 1827 v Paríži. So svojim priateľom z detstva Adolphe de Graslinom (1802 – 1882) a Dr. Jean Baptiste Alphonse Dechauffour de Boisduvalom (1799 – 1879) začal písanie a vydávanie: Collection iconographique et historique des chenilles d’Europem, ktoré vychádzali v Paríži v rokoch 1832 – 1843.
V rokoch 1829 až 1830 navštívil ostrov Korziku a v roku 1832 vydal prácu: Catalogue des lépidoptères de l’île de Corse. Dňa 29. februára roku 1832 sa spolupodieľal na založení Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France). V rokoch 1834 až 1835 podnikol zasa s praiteľom Graslinom veľkú zberateľsko-výskumnú cestu cez Andalúziu, výsledky ktorej zverejnil v práci: Faune entomologique de l’Andalousie (2 diely: 1837 – 1840) a v Catalogue systématique des Lépidoptères de l’Andalousie (1858 – 1866). Oženil sa v roku 1841 a pracoval ako lekár v Seiches-sur-le-Loir. Neskôr pôsobil v Saint-Christophe-sur-le-Nais. Zomrel v Ženeve.
Antonov An-70

Vývoj

Počiatky vývoja lietadla spadajú do polovice sedemdesiatych rokov 20. storočia, kedy vo vtedajšom Sovietskom zväze boli dané špecifikácie na stredne veľké dopravné lietadlo. V roku 1984 boli tieto požiadavky zmenené, lietadlo malo mať kratšiu dĺžku vzletu a pristátia a väčší prepravný priestor.
Po rozpade ZSSR vyzerala situácia tak, že sa hovorilo o ukončení projektu, avšak neskôr sa nástupnícke štáty Rusko, Ukrajina a Uzbekistan dohovorili, a tak 16. decembra 1994 mohol vzlietnuť prvý prototyp. Pri štvrtom skúšobnom lete 10. februára 1995 došlo k zrážke s An-72 a prototyp bol kompletne zničený.
Druhý, mierne upravený prototyp vzlietol 24. apríla 1997.
Na projekte už sa zúčastnili len Rusko a Ukrajina, neskôr z tohto projektu Rusko odstúpilo a začalo používať na prepravu nákladov lietadlo Il-76MF. O lietadlo An-70 prejavilo záujem už niekoľko krajín, avšak z obchodov zatiaľ zišlo. Antonov sa tiež zapojil do súťaže na jednotné transportné lietadlo západnej Európy, avšak v tejto oblasti zohrávajú svoju úlohu aj politické záujmy. Nemecko, ktoré zvažovalo nákup 75 Antonov An-70, sa nakoniec rozhodlo pre drahšie Airbus A400M. O An-70 mala záujem aj Armáda Českej republiky, ktorá mala prevziať tri kusy tohto lietadla, ktorý je schopný pojať napr. dve Tatry 815VVN s pohonom 6×6, desať Land Roverov alebo 2 vrtuľníky Mi-17. Táto kúpa, ktorá mala byť vykonaná v rámci deblokácie ruského zahraničného dlhu, sa však neuskutočnila.
Sainte-Céronne-lès-Mortagne

Poloha

Obec má rozlohu 12,55 km². Najvyšší bod je položený 297 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 281 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marmarošský diamant

Marmarošský diamant (SiO₂) je minerál, idiomorfná, čistá, priehľadná odroda kremeňa, presnejšie kryštálu. Vyskytuje sa samostatne (príp. s kalcitom, alebo žilným kremeňom) v puklinách hornín paleogénu vonkajších Karpát, kde vznikol kryštalizáciou z hydrotermálnych roztokov.

Charakteristika

Kryštálový habitus marmarošských diamantov predstavuje kombináciu hexagonáolnych priziem, romboédrov a trigonálnych pyramíd. Dipyramidálne kryštálové kremene prejavujú výbornú reflexiu, ktorá spôsobuje ich makroskopickú podobnosť s pravými diamantami. To spôsobilo jeho názov „marmarošské diamanty“. Veľmi charakteristický rys Marmarošských diamantov je prítomnosť fluidných inklúzií. Inklúzie obsahujú rôzne bitúmeny, iné minerály (smithsonit) či plynné uzavreniny (napr. metán).

Výskyty na Slovensku

Sú známe z paleogénnych hornín Vonkajších Karpát v Starinej, Uliči a Veľkom Lipníku ale inde napr. v Borinke.

Využitie

Kryštály sa využívajú v šperkárstve. Ich hodnota je variabilná. Závisí od čistoty, a morfológie daného jedinca, ale pokiaľ jedinec obsahuje vhodné inklúzie a estetické zrasty jeho hodnota môže byť 5-krát väčšia ako jedinca tej istej veľkosti, úplne čistého a neporušeného.
Doplňovanie knižničného fondu

Doplňovanie knižničného fondu alebo akvizícia je súhrn procesov, ktorými sa vyberajú a získavajú dokumenty na účely vytvorenia a rozvíjania knižničných zbierok zodpovedajúcich funkciám danej knižnično-informačnej inštitúcie. Doplňovanie sa riadi tzv. akvizičnou politikou, ktorá sa odvíja od profilu fondu.
Slovenské knižnice sú povinné dopĺňať a sprístupňovať fond v súlade so zameraním knižnice a na princípe nezávislosti a odbornosti, pričom tieto činnosti nesmú podliehať ideologickej, politickej ani náboženskej cenzúre, ani komerčným alebo iným vplyvom.
Knižnice v prevažnej miere využívajú priebežné doplňovanie, zamerané na pohotové získanie dokumentov zo súčasnej produkcie. Pri budovaní niektorých čiastkových fondov sa využíva aj retrospektívne doplňovanie, ktoré spočíva v dodatočnom získavaní starších dokumentov. Retrospektívne doplňovanie má veľký význam pri nahrádzaní poškodeného či odcudzeného dokumentu, ale napríklad aj pri kompletizácii periodík. V odbivoch prípadoch je potrebné si určiť hranicu retrospektivity, teda rámcové stanovenie veku získavaných dokumentov.

Aktualizácia

Keďže dokumenty nevyhnutne prechádzajú procesom starnutia informácií, je potrebné zastarané dokumenty nahrádzať titulmi, ktoré svojim obsahom i prezentáciou lepšie zodpovedajú súčasnej úrovni poznania. Ide najmä o dokumenty, ktoré stratili svoju funkčnosť a ich frekvencia využitia je veľmi nízka, ale tiež dokumenty, ktoré časom prestali zodpovedať profilu fondu. Aktualizácia je kľúčová kvôli objemu knižničných zbierok, pretože uloženie fondu v knižnici má svoje priestorové obmedzenia. Prítomnosť nadbytočných dokumentov tak prispieva k nedostatku skladovacej plochy a zároveň sťažuje efektívne poskytovanie knižničných služieb. Doba vyhľadania dokumentu sa neúmerne predlžuje a fond by sa tak stával neprehľadným a nefunkčným.

Fyzické spracovanie

Záverečnou časťou akvizičného procesu je fyzické spracovanie. Dokument sa fyzicky spracuje presne určeným opečiatkovaním (adjustáciou) a pridelením prírastkového čísla. Súčasťou pečiatky môže byť aj signatúra, predmetové heslo a triediace znaky (v slovenských reáliách MDT).
Bellinda

Bellinda je značka spodnej bielizne a pančuchových výrobkov. Sortiment značky obsahuje pančuchové výrobky, dámsku a pánsku spodnú bielizeň a ponožky. Značka vznikla v Krásnej Lípe, kde Josef Heinrich Vatter v roku 1882 začal vyrábať pančuchové nohavice a ponožky.

História

Spoločnosť Bellinda založili v roku 1950 Fred Vatter a Dr. Otto Palme ako značku pre pančuchové výrobky. Názov Bellinda pochádza z výrazu „Bella Linda”, latinského prekladu názvu českého mesta Krásná Lípa, kde Josef Heinrich Vatte v roku 1882 odštartoval závodnú výrobu.
Od roku 1992 pôsobí Bellinda na Slovensku, ďalej v strednej a východnej Európe. Medzi najdôležitejšie trhy patria Česko, Maďarsko, Poľsko a Slovensko.
Prvá kolekcia spodnej bielizne bola predstavená v roku 2000 a v súčasnosti patrí k hlavným pilierom značky. 
V súčasnej dobe je Bellinda súčasťou medzinárodnej skupiny DBApparel, kam patria napr. značky DIM, Playtex, Lovable a Wondebra.
Fig Tree Bay

Fig Tree Bay (po slov. Zátoka figovníka) je známa vyhľadávaná pláž s jemným svetlým pieskom na juhovýchodnom cípe ostrova Сyprus. Nachádza sa v intraviláne turistického strediska Protaras. Názov miesta je odvodený od stromu figovníka, ktorý tu podľa legendy zasadili prisťahovalci v 17. storočí.
Castineta

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 1 563 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 55 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ollioules (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 19,89 km². Najvyšší bod je položený 520 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 023 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Melodický death metal

Charakteristické znaky

Melodický death metal využíva prvky Novej vlny britského heavy metalu, najmä rýchle riffovanie a harmonické gitarové linky, ale taktiež prevzal niektoré charakteristické znaky death metalu ako sú silne skreslené gitary, rýchle tempo bicích a občas aj tzv. „blast beaty“. Vokálna stránka tohto štýlu pozostáva z kombinácie škrekľavých a vrčivých vokálov, čistého spevu a growlingu.

Počiatky (prvá polovica 90. rokov)

Zásluhu na obľube melodického death metalu možno pripísať na vrub skupinám In Flames, At the Gates a Dark Tranquillity a ich nahrávkam s polovice 90. rokov. Tieto skupiny vytvorili základ göteborskej metalovej scény. 
K ďalším kapelám, ktoré najväčšmi prispeli k definovaniu melodického death metalu, patrí britská skupina Carcass, spočiatku hrajúca grindcore; neskôr však prešla na death metal a býva zaraďovaná medzi priekopníkov melodického death metalu. Svojím albumom Heartwork z roku 1993 pomohla vymedziť melodický death metal ako samostatný žáner.

Druhá polovica 90. rokov a vplyv na iné žánre

Od konca 90. rokov sa v melodickom death metale objavuje čoraz viacej melodických refrénov a riffov, a, oproti iným deathmetalovým skupinám, nie je výnimočné ani používanie klávesových nástrojov. Na rozdiel od death metalu, texty v melodickom death metale sa nezameriavajú len na smrť, násilie, krv, hororové filmy a rôzne zvrhlosti. Vplyvom melodického death metalu sa začal diverzifikovať takisto moderný metalcore, s ktorého sa odštiepil melodický metalcore, ktorý si v prvom desaťročí nového milénia, predovšetkým v Spojených štátoch, získaval čoraz väčšiu obľubu.

Göteborský metal

Mnohé skupiny, hrajúce melodický death metal, sú súčasťou švédskeho deathmetalového hnutia, zvaného „Göteborský metal“, podľa švédskeho mesta Göteborg, kde toto hnutie vzniklo. Toto hnutie sa zrodilo zo škandinávskej deathmetalovej scény, sústredenej prevažne v Štokholme a Göteborgu. Švédske a fínske skupiny z tejto scény používali grindcorom ovplyvnené riffy a začali do svojej hudby vnášať prvky progresívneho rocku. V polovici 90. rokov sa švédska scéna presunula zo Štokholmu do Göteborgu, kde kapely ako At the Gates, Dark Tranquillity a In Flames pridali do svojej tvorby prvky Novej vlny britského heavy metalu a Göteborský štýl spopularizovali. Stewart Mason z Allmusic tvrdí, že tento „stále melodickejší“ štýl švédskeho death metalu v sebe spája agresivitu post-hardcoru a hrdelné vokály black metalu s melodickými a technicky zdatnými gitarovými linkami. Stewart Mason tvrdí, že tento štýl sa stal veľmi obľúbeným v Spojených štátoch a používa pojem „Swedecore“, aby tak označil neseverské skupiny, hrajúce škandinávsky štýl.
Štiavnická brázda

Polohopis

Územie sa nachádza v strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá severnú časť podcelku Sitnianska vrchovina. V centrálnej časti leží Banská Štiavnica, na západnom okraji Štiavnické Bane a v južnej časti brázdy Svätý Anton. Severným a severozápadným smerom susedí podcelok Hodrušská hornatina, západným a južným časť Sitnianske predhorie a juhozápadným smerom nadväzuje geomorfologická časť Sitno, oba podcelky Sitnianskej vrchoviny. Údolia Štiavnice a Jasenice tvoria východnú hranicu, oddeľujúcu podcelok Skalka. 
Jasenica odvodňuje severnú časť územia, kde z významných tokov priberá Beliansky potok, centrálnu a južnú časť odvodňuje Štiavnica. Z významnejších prítokov tu priberá Drieňovský a Ilijský potok.

Doprava

Údoliami Štiavnice a Jasenice vedie cesta I/51, spájajúca Banskú Štiavnicu s údolím Hrona (križovatka s R1) na severe, resp. s Hontianskymi Nemcami, kde križuje E 77 v trase cesty I/66 (Šahy – Zvolen). V okresnom meste sa na I/51 pripája cesta II/524 zo Štiavnických Baní. Zo severu vedie na okraj okresného mesta železničná trať Hronská Dúbrava – Banská Štiavnica.

Chránené územia

Centrálna časť Štiavnických vrchov pod majestátnym Sitnom leží v jadre Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je chránený areál Arborétum Kysihýbeľ, Banskoštiavnická botanická záhrada a Michalské rašelinisko.

Turizmus

Banská Štiavnica a jej okolie patrí medzi klenoty a najstaršie centrá turistiky na Slovensku. Vďaka nespočetnému množstvu historických pamiatok je mesto od roku 1950 „mestskou pamiatkovou rezerváciou“. Od roku 1993 bolo "historické mesto Banská Štiavnica a technické pamiatky jeho okolia" spolu s obcou Štiavnické Bane zapísané do zoznamu Svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO. Spolu s banskými pamiatkami a okolitou prírodou Štiavnických vrchov patrí tento región medzi najnavštevovanejšie oblasti v krajine. V rámci Štiavnickej brázdy je výnimočná aj národná kultúrna pamiatka Kaštieľ Svätý Anton a ďalšie pamiatky obce Svätý Anton.
Laskomer (vrch)

Slnečné stráne

Pod vysielačom sa na kopci nachádza lokalita Slnečné stráne. Na vrch vedie ulica s rovnakým názvom. Všeobecne záväzným nariadením č. 11/2011 z 20. septembra 2011 mesto Banská Bystrica určilo názvy ďalších troch ulíc v lokalite: K lomu, Pod vysielačom a Cmárovo.

Vysielač Laskomer

Na kopci sa nachádza Vysielač Laskomer, ktorý bol za bol postavený v roku 1936 pre účely vysielania rozhlasu z Bratislavy na Strednom Slovensku. Počas SNP z vysielača vysielal Slobodný slovenský vysielač. Priehradový trojboký stožiar v minulosti slúžil ako anténa, v súčasnoti je nosný stožiar pre antény FM a DVB-T2.
Štefan Višňovský

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, elektrotechnické a strojné inžinierstvo na ČVUT v Prahe. V roku 1936 absolvoval dosiahol titul Ing.. Počas štúdia sa zúčastnil študijného pobytu v Lipsku. Pôsobil ako technický úradník štátnych železníc vo Zvolene, zaoberal sa otázkami elektrifikácii slovenských železníc a vypracoval návrh jej postupnej realizácie. Účastník protifašistického odboja, zapojil sa do príprav SNP v okolí Zvolena, počas neho člen SNR, od 1. september 1944 povereník pre dopravu a verejné práce. Po ústupe SNP do hôr sa ukrýval v oblasti Kališťa, neskôr v Banskej Bystrici. Koncom decembra bol zatknutý príslušníkmi Pohotovostných oddielov Hlinkovej gardy vo Zvolene, popravený bol pri Kováčovej. Na jeho počesť sa od 1947 organizuje vo Zvolene Memoriál v pästiarstve.
Épinac (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,77 km². Najvyšší bod je položený 475 m n. m. a najnižší bod 314 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 331 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE