Malachovské skalky

Polohopis

Malachovské skalky sa nachádzajú na rozhraní Zvolenskej kotliny a Kremnických vrchov, medzi Malachovom na západnej strane a Radvaňou (lokalita Stupy zo severu a Pršianska terasa z juhu a východu), približne 3,1 km juhozápadne vzdušnou čiarou od Námestia SNP. Chránené územie je v nadmorskej výške približne 460 m n. m.

Prírodná rezervácia

Rozloha rezervácie je 35 923 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1990 Okresným národným výborom v Banskej Bystrici a v roku 2013 Vyhláškou okresného úradu Banská Bystrica č. 1/2013 zo 4. decembra 2013, s účinnosťou od 1. januára 2014. Účelom je ochrana „jednej z najsevernejších lokalít rozšírenia teplomilných druhov fauny a flóry v rámci biotopov európskeho významu: Suchomilné travinno-bylinné a krovinové porasty na vápnitom substráte, Suché a dealpínske travinno-bylinné porasty, Nížinné a podhorské kosné lúky a Karbonátové skalné steny a svahy so štrbinovou vegetáciou.“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Malachovské skalky nie sú súčasťou VCHÚ.
Podľa Juraja Galvánka sa na geologickej stavbe lokality podieľajú „horniny druhohorných súvrství, predovšetkým stredno triasové dolomity a vápence, ktoré sa do nášho priestoru dostali presunmi pri vzniku Karpát. Vďaka veľkým tlakom boli rozpukané a sieť pukliniek vytvorila cestičky pre kremité roztoky, z ktorých sa vyzrážali kremité minerály, pôvodne opál, ktorý sa postupne menil na kryštalickú formu chalcedón a kremeň. Toto postupné prekremenenie (silicifikácia) nahrádzalo aj dolomity a vápence.“
Chránený areál sa nachádza blízko intravilánu a aj preto sa tu, podľa riaditeľky CHKO Poľana Vladimíry Fabriciusovej, nachádzali „skládky pneumatík, prostredie narúšali bezdomovci a terénni motorkári“. Problémy spôsobilo aj spásanie oblasti, výsadba nepôvodnej borovice čiernej či nedobré nakladanie s pozemkami v okolí.

História

Na brehu Malachovského potoka pod skalkami sa v rokoch 1633 až 1925 vyrábal pušný prach. Lokalitu si všimol už Dionýz Štúr počas svojho geologického mapovania v roku 1866.
Lokalita Pršianska terasa, v tesnej blízkosti chráneného areálu, bola určená na rozvoj ešte pred rokom 1989. K stretu záujmov staviteľov a ochranárov sa schyľovalo priblížením výstavby k areálu. Podľa vlastníkov nehnuteľností v blízkosti Malachovských skaliek predmet ochrany zanikol. Podali preto podnet na zrušenie ochrany. Ochranárske združenia ani riaditeľka CHKO Poľana s návrhom nesúhlasili, podľa nich predmet ochrany nezanikol. V roku 2013 Obvodný úrad životného prostredia oznámil zmenšenie územia chráneného areálu. Výmera, ktorá bola ustanovená v roku 2002 sa tak v roku 2013 opäť zmenila, z 11,6 ha na 4,5 ha. Prednosta Jozef Gajdoš to označil za kompromis: „Absolvovali sme niekoľko neľahkých rokovaní so všetkými zainteresovanými stranami a súčasné riešenie preto považujem za kompromis“.

Prístup a náučný chodník

Ku chránenému areálu je možný prístup zo severu, z miestnej časti Stupy, po prekonaní mostíka cez Malachovský potok je na vrchol od zastávky MHD asi 15 minút. Z opačnej strany je prístup od zastavaného územia Pršianskej terasy.
Združenie Malachovská dolina plánovalo v chránenom areáli vybudovať náučný chodník. Tento plán malo aj CHKO Poľana.

Iné využitie názvu

Názov sa používa aj pre lokalizovanie ponuky stavieb či názov rekreačnej oblasti. Názov Malachovské skalky má aj občianske združenie.