Harriet Quimbyová

Mladosť a novinárska kariéra

Narodila sa v štáte Michigane v rodine Williama Quimbyho a Ursuly rod. Cookovej (angl. Cook). Presné miesto jej narodenia nie je známe, avšak vyrastala v mestečku Arcadia Township. Jej rodina sa presťahovala do San Francisca v Kalifornii, kde sa stala novinárkou v redakcii San Francisco Dramatic Review, pričom publikovala aj v San Francisco Chronicle a Call-Bulletin. Liberálnejšia atmosféra v kalifornskej spoločnosti, kde mladé ženy opúšťali tradičné sociálne roly a odchádzali študovať na vysoké školy aj do odborov ako medicína či hrať v divadlách, mala na Quimbyovú veľký vplyv.
V roku 1903 sa presťahovala na Manhattan v New Yorku, kde prispievala do týždenníka Leslie’s Illustrated Weekly a v roku 1905 sa stala jeho pravidelnou redaktorkou, divadelnou kritičkou. V časopise vypublikovala vyše 250 článkov.

Letecká kariéra

Vďaka novinárskej kariére vo veľkomeste získala dostatočné finančné zabezpečenie i príležitosti na nákladnejšie voľnočasové aktivity. Prinajmenšom od roku 1906 sa zaujímala o automobil. Záujem o letectvo sa v nej prebudil v roku 1910, pri návšteve Medzinárodného leteckého turnaja v Belmont Parku (angl. Belmont Park International Aviation Tournament) v Elmonte v štáte New York, kde sa zoznámila s letcom a leteckým inžinierom Johnom Moisantom a jeho sestrou Matilde.
1. augusta 1911 úspešne absolvovala pilotnú skúšku v Americkom aeroklube a stala sa prvou ženou v Spojených štátoch, ktorá získala pilotnú licenciu. Druhou v poradí bola jej priateľka Matilda Moisantová, ktorá získala pilotnú licenciu 17. augusta.

Scenáristická kariéra

V roku 1911 napísala sedem scenárov pre krátkometrážne nemé filmy, ktoré boli vyrobené filmovým štúdiom Biograph Studios pod réžiou D. W. Griffitha. V jednom z filmov, Lines of White on a Sullen Sea (1909), sa Quimbyová ujala vedľajšej hereckej úlohy.

Prelet nad Lamanšským prielivom

16. apríla 1912 uskutočnila prelet nad Lamanšským prielivom z Doveru v Anglicku v Spojenom kráľovstve do obce Équihen-Plage, približne 40 km od Calais vo Francúzsku. Let trval 59 minút. Stala sa tak prvou ženou, ktorá vykonala prelet nad Lamanšským prielivom, hoci jej úspechu sa nedostalo veľa mediálnej pozornosti, na čom sa zrejme podpísal mediálny „šok“ z potopenia parníka Titanic 12. apríla 1912.

Úmrtie

1. júla 1912 sa zúčastnila 3. ročníka Bostonského leteckého zrazu (angl. Annual Boston Aviation Meet) v Squantume v Massachusetts. Po vzlete z letiska so svojím novým jednoplošníkom Blériot XI, s organizátorom podujatia Williamom A. P. Willardom na palube, vykonala oblet majáku Boston Light v Bostonskom prístave vo výške približne 914,4 m, následne sa vrátila a obletela letisko. Vo výške 300 m sa však jej lietadlo z neznámych príčin naklonilo dopredu a vyhodilo Quimbyovú a Willarda zo sedadiel.
Quimbyová je pochovaná na Kensickom cintoríne vo Valhalle v štáte New York.

Pamiatka

V roku 1991 Letecká pošta Spojených štátov vydala na jej počesť poštovú známku. V roku 2000 bola na jej počesť v meste Coldwater a v mestečku Arcadia Township (pri dome, v ktorom vyrastala) vztýčená pamätná tabuľa.
V roku 2004 bola zaradená do Národnej leteckej siene slávy a v roku 2012 do Longislandskej leteckej a vesmírnej siene slávy.