Železničná stanica Žilina

História

História pôvodnej budovy železničnej stanice v Žiline úzko súvisí s výstavbou Košicko-bohumínskej železnice, ktorú v rokoch 1867 - 1872  postavila Anglicko - rakúska banka. Samotné práce v okolí mesta začali až koncom jari 1870, no už o pol roka – 20. decembra 1870 o jedenástej hodine - dorazil po dokončenej trati do Žiliny prvý vlak. Železnica bola budovaná od Českého Těšína a odtiaľ začali aj 8. januára 1871 do Žiliny premávať pravidelné spoje. Stanica bola dobudovaná a otvorená v tomto roku a jej význam rástol otváraním nových úsekov východným smerom. Celá Košicko-bohumínska železnica bola dokončená 18. marca 1872, no v tom čase bolo dokončené už aj severo-južné prepojenie trate s Budapešťou cez Zvolen a Vrútky.
V tom období bola Žilina malým mestom s približne 3 000 obyvateľmi a zanedbateľným hospodárskym významom. To sa však zmenilo v roku 1883 po dokončení Považskej železnice, ktorá však spočiatku končila v stanici Nová Žilina. Po prepojení oboch tratí sa zo žilinskej stanice stala uzlová stanica s veľkým strategickým významom a jej dopravná vyťaženosť rýchlo rástla. V roku 1899 otvorením lokálnej Rajeckej železnice ešte viac stúpol dopravný význam stanice, ktorá mala napojenia na trate zo všetkých dopravne významných smerov. 
V rokoch 1939 – 1942 bola na mieste starej výpravnej budovy postavená nová administratívna a výpravná budova podľa návrhu architektov Františka Eduarda Bednárika a Ferdinanda Čapku. Typickým príkladom ich architektúry je prekrytie hlavného vstupu markízou podopretou piliermi.

Nástupištia

V stanici je sedem nástupíšť: nástupište 1 je prístupné z výpravnej budovy a podchodu, nástupištia 2 a 3 sú ostrovné a prístupné podchodom z 1. nástupišťa a z Národnej ulice. Nástupištia 4 – 7 sú vybudované pri slepých koľajach a prístup k nim je z 1. nástupišťa okolo administratívnej budovy.

Pamätné tabule

Vľavo od hlavného vstupu je umiestnená pamätná tabuľa, ktorá pripomína odchod železničných transportov výrobno-priemyselného družstva Interhelpo do Sovietskeho zväzu, kde pomáhali budovať priemysel v strednej Ázii. Vo vestibule je tabuľa venovaná obetiam druhej svetovej vojny z radov železničiarov.

Umelecké diela

Stanica je bohatá na umelecké diela. Najviditeľnejším prvkom stanice je pätica farebných vitráží, ktoré tvoria okná stanice smerom do Hviezdoslavovej ulice. Znázorňujú erb mesta a krojové motívy z rázovitých oblastí Žilinského kraja - z Liptova a Oravy (akad. maliar Róbert Dúbravec, 1955) a z Čičmian a Kysúc (akad. maliar Fero Kráľ). Poslednú vitráž s názvom Kraj Žilina vytvorili obaja umelci spoločne v roku 1956. Na stenách vestibulu sa nachádzajú štyri kovové reliéfy od autorov Vladimíra Kompánka, Andreja Rudavského a Rudolfa Uhera, ktoré boli inštalované v šesťdesiatych rokoch 20. storočia.

Služby

V staničnej hale je zabezpečovaný predaj cestovných lístkov na domácu aj medzinárodnú vlakovú dopravu. Svoje zákaznícke centrum tu má aj súkromný dopravca RegioJet. Nachádza sa tu aj reštaurácia, viacero predajných stánkov, úschovňa batožín a čakáreň.

Vnútroštátna doprava

Na žilinskej stanici zastavujú vlaky všetkých vnútroštátnych kategórií (Os, RR, REX, R, Ex, IC), ktoré spájajú mesto s väčšinou ostatných veľkých miest na Slovensku. Priame spojenia existujú do Bratislavy, Košíc, Prešova, Banskej Bystrice, Trenčína, Trnavy či Martina. Stanicu na vnútroštátnu dopravu používa výlučne ZSSK, okrem spojenia do Prešova, ktoré je súčasťou linky Praha - Žilina - Prešov - Košice súkromného dopravcu LeoExpress.

Prímestská doprava

Žilina je koncovou aj východzou stanicou pre motorové vlaky (ľudovo nazývané Rajecká Anča) jazdiace na trati Žilina – Rajec. Táto trasa je od roku 2003 tarifne pridružená k systému MHD v Žiline v rámci tzv. Žilinského regionálneho integrovaného dopravného systému, čiže sa na tejto trati dá cestovať s lístkami na MHD.

MHD

Priamo pred stanicou sa nachádza autobusová a trolejbusová zastávka žilinskej MHD s názvom Železničná stanica. Zastavujú tu trolejbusové linky 1, 3, 4, 6, 14 a 16, autobusové linky č. 22, 24, 26, 29, 30 a 31 a nočná linka č. 50.