google/wiki40b huggingface dataset:
Zemplínska Teplica

Polohopis

Obec leží 25 km západne od okresného mesta Trebišov, po trase cez Sečovce a 16 km po trase cez Čeľovce a Egreš. Časť jej katastrálneho územia tvorí súčasne aj okresnú hranicu medzi okresmi Trebišov a Košice-okolie. Prechádza ňou štátna cesta II/552 Veľké Kapušany – Košice. Zo severovýchodu sa na ňu v Zemplínskej Teplici napája štátna cesta III/050211 zo Sečoviec. Sídlo nie je priamo napojené na železničnú sieť. Najbližšie vlakové stanice ležia v Sečovciach, Čelovciach, Slanci a Kalši, ktoré sú od obce vzdialené do 10 km.

Dejiny

Osídlenie lokality sídla je známe už z 13. storočia ako usadlosti na križovatke poľných ciest. Obec sa v listinách po prvýkrát spomína v roku 1263 pod názvom Cristúr, neskôr Santa Crux, Kereztur, Kiskeresztur, Kerežtur, Križovany, Kerestúr, Zemplínsky Svätý Kríž a od roku 1955 sa volá Zemplínska Teplica. Názov obce bol určený podľa termálneho prameňa Teplica, ktorý sa nachádza v obci. Najstaršie zmienky o Zemplínskej Teplici sú v súvise s hradom Puruštyan ako jeho poddanské príslušenstvo. Obsidiánová lokalita, teplica, jaskynné zvyšky a paleolitické archeologické nálezy nasvedčujú, že tu žil človek, ktorý po stáročia zúrodňoval pôdu, menil ortáše na oráčiny a dorábal poľnohospodárske produkty. V chotári sa nachádzajú stopy po osídlení v 9. – 10. storočí. V písomnostiach zo 14. – 17. storočia sa vyskytuje pod maďarským názvom Keresztúr, teda Kríž. Východiskom či motívom názvu bol duchovný patrón miestneho chrámu, zasväteného Svätému Krížu. Vznik dediny môže súvisieť s prítomnosťou mníchov krížovníkov v 13. storočí a s ich vlastníctvom dediny. Od konca 16. storočia a ešte okolo roku 1684 v tamojšom chráme slúžili bohoslužby evanjelickí reformovaní kazatelia. Neskôr tam opäť pôsobili katolícki farári. V 15. – 16. storočí patrila dedina ku hradnému panstvu Cejkov, kedy ju vlastnili najmä šľachtici Šóšovci. V 16. storočí časť dediny vlastnili postupne šľachtici z Perína a Bátoriovci, v 17. storočí Šóšovci a Drugetovci. V chotári sa nachádzali aj vinice, o ktorých sú doklady od 15. storočia. K dedine patril vodný mlyn. Na prelome 16. – 17. storočia bol Kerestúr veľkou dedinou, najväčšou v okolí. Mal farské, ale najmä poddanské obyvateľstvo. V 17. storočí sa rozsah sídliska zmenšil na úroveň stredne veľkej dediny. V súčasnom období výškové dominanty obce tvoria dva chrámy. V juhozápadnej časti obce gréckokatolícky zo začiatku 19. storočia a v severovýchovnej časti rímskokatolícky z roku 1947. Kaštieľ z 1. polovice 18. storočia už v súčasnosti nestojí. Na vrchu Varheď sa nachádzajú zvyšky hrádku z obdobia stredoveku. Obec bola v roku 1831 kolískou Východoslovenského sedliackeho povstania a na túto pamiatku je vo vstupnom areále základnej školy umiestnená pamätná tabuľa.
Park SNP

Park SNP je lesný park v Bratislave v mestskej časti Karlova Ves na ulici Líščie údolie.
Sú tu vyhradené miesta na opekanie, kryté altánky so sedením, detské hojdačky, veľká trávnatá plocha a chodník a cesta, po ktorej nechodia autá.
Malá Voda

Ochrana

Predmetom ochrany je malý úsek prirodzeného toku v Litovelskom Pomoraví.

Opis

Rozloha chráneného územia činí 6,22h ha, nachádza sa západne od mesta Litovle a severne od osady Víska v približnej nadmorskej výške 230 metrov. Chráni asi 2,5 km prirodzeného toku rieky, jedného z paralelných ramien rieky Moravy sledujúceho hlavný tok s periodicky zaplavovanými odbočkami, tôňami a prirodzenými brehovými porastami. Tento tok tu tvorí tiež významný biokoridor medzi národnou prírodou rezerváciou Vrapač a prírodnou pamiatkou Hvězda. Územie pamiatky sa v celom rozsahu prekrýva s EVL Litovelské Pomoraví a s časťou (asi 30%) vtáčieho územia s rovnakým názvom.
Okolo toku neprechádza žiadna značená turistická trasa, územie je dostupné pešo po celý rok.
Maâtz

Poloha

Obec má rozlohu 10,84 km². Najvyšší bod je položený 362 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 82 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baltimore (Maryland)

Batlimore je mesto na východe USA, najväčšie v štáte Maryland a jeho strategické centrum. Na území mesta žije 750 000 obyvateľov, v celej aglomerácii 2,2 milióna.
Centrum mesta reprezentuje Inner Harbor (Vnútorný prístav). Najviac pozornosti priťahuje historická fregata USS Constellation z roku 1854. Okolo sa týčia mrakodrapy, ako je to zaužívané v centrách amerických miest. Ďalšie lákadlá sú Národné akvárium, Prírodovedecké múzeum, pevnosť Fort McHenry alebo železničné múzeum Baltimore & Ohio Railroad.
Baltimore je významnou dopravnou križovatkou (námorný prístav, letisko BWI).
Rézentières

Poloha

Obec má rozlohu 13,29 km². Najvyšší bod je položený 1 143 m n. m. a najnižší bod 760 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tapolciansky obvod

Tapolciansky obvod (maď. Tapolcai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tapolca.
Thierry Paterlini

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže ZSC Zürich Lions.

Reprezentácia

Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 23.
Ábel

Ábel (z hebr. הבל hevel - dych, opar; arab. هابيل Hábíl) je postava z biblickej knihy Genezis. Syn Adama a Evy a mladší brat Kaina. Bol pastierom oviec. Biblia uvádza Kaina a Ábela ako úplne prvých narodených ľudí.
Udalosť znázorňuje konflikt medzi bratmi, ktorá vedie až k bratovražde. Kainova obeť z poľných plodín bola Bohom odmietnutá, naopak Ábelova obeť z jeho najtučnejších oviec bola Bohom prijatá. Kain sa nato nahneval a Ábela zabil. 
V apokryfnej literatúre (kniha Henochova) je Ábel prototyp nevinnej obete, jeho potomkom je preto predurčená úloha sudcov. V kresťanskej literatúre (Posolstvo Židom) je zosobnením dobra a viery. Islam spomína Ábela len ako jedného z Adamových synov.
Lernu!

História

Myšlienka lernu! ako internetovej stránky vznikla pri príležitosti prvého seminára E@I (Edukácia@Internet) v Štokholme v apríli 2000 a bola upresnená počas októbra 2001 druhého semináru E@I v Uppsale. V júli 2002 dostal projekt podporu fondu Esperantic Studies Foundation, a stránka bola vytvorená v auguste toho istého roku. Stránka bola zverejnená 21. decembra 2002 a od tej doby ich spravuje E@I s mnohými pomocníkmi.
lernu!' bolo niekoľkokrát vydané na CD s pridanými materiálmi, ktoré nie sú obsiahnuté v internetovej verzii: s hudbou, programami a ďalšími kurzami. Najnovšia verzia je však vždy dostupná len na internete, na CD alebo DVD býva vydávaná s istým oneskorením.
Od roku 2008 sa koná fyzické stretnutie používateľov, tvorcov a podporovateľov lernu! pod názvom Letná škola esperanta (SES, z esper. Somera Esperanto-Studado). Zatiaľ sa konala na Slovensku v spolupráci lernu!, E@I a Slovenskej esperantskej mládeže.

Charakteristika

lernu! je dostupné v zhruba 30 aktualizovaných jazykových verziách (a niekoľkých ďalších čiastočne), žiaci majú možnosť korešpondovať s jazykovými pomocníkmi vo svojom materinskom jazyku.
Okrem kurzov ponúka lernu! aj slovníky, prehľad gramatiky, nahlas predčítané poviedky s obrázkami, predstavenie esperanta, besedník, knižnicu s knihami, hudbou a filmami. Navyše obsahuje hry, fóra rôznych tém, a novinky z esperantského hnutia.
Koncom roku 2011 mali stránky viac ako 150 000 návštev mesačne a návštevnosť plynule rastie. Každý mesiac sa registruje viac ako tisíc nových užívateľov, v júli 2011 ich počet presiahol 100 000. Väčšina užívateľov pochádza z Európy, juhovýchodnej Ázie a severnej i južnej Ameriky. Viac ako polovica návštevníkov sú nováčikovia. V súčasnosti je lernu! najväčšie a najnavštevovanejšie miesto na učenie sa esperanta na internete.

Odvodené projekty

Na základe skúseností získaných pri  tvorbe a prevádzke lernu! bola v rokoch 2009 – 2011 vytvorená stránka Slovake.eu, ktorá umožňuje bezplatné štúdium slovenského jazyka. Na jeseň 2011 získala E@I od Európskej komisie grant na uskutočnenie podobného projektu na výuku nemčiny.
Aiti

Poloha

Obec má rozlohu 12,17 km². Najvyšší bod je položený 1 120 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 33 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Escherange

Poloha

Obec má rozlohu 13,18 km². Najvyšší bod je položený 428 m n. m. a najnižší bod 313 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 600 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andrésy (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 6,91 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 980 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-Kourtzerode

Poloha

Obec má rozlohu 1,58 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 742 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue Bichat

Rue Bichat (Bichatova ulica) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 10. obvode.

Poloha

Ulica vedie od križovatky s Rue du Faubourg-du-Temple a končí na Quai de Jemmapes. Ulica je orientovaná od juhu na sever. Od križovatky s Rue Alibert sa stáča k severozápadu.

Dejiny

Prvá časť ulice pod názvom Rue Care-Prenant bola otvorená 4. augusta 1824, nasledovalo predĺženie v roku 1836. V máji 1840 získala súčasný názov s ohľadom na blízku hôpital Saint-Louis. Marie-François-Xavier Bichat (* 1771 – † 1802) bol francúzsky lekár.
Živnosť pani Warrenovej

Živnosť pani Warrenovej (1893, Mrs. Warren's Proffesion) je satirická divadelná hra anglického dramatika írskeho pôvodu Georga Bernarda Shawa, nositeľa Nobelovej ceny za literatúru za rok 1925.
Hra vyšla tlačou roku 1898 v zbierke Plays Pleasant and Unpleasant, ale jej hranie bolo v Spojenom kráľovstve zakázané do roku 1925, pretože sa dosť otvorene zaoberá kupliarstvom. Súkromné predstavenie sa uskutočnilo v Londýne roku 1902, nasledovali inscenácie v New Yorku a New Havene roku 1905 a v Prahe a v Berlíne roku 1907. Ešte v roku 1955 bolo dielo považované za nevhodné pre uvedenie v parížskom divadle Comédie-Française. Tretia a posledná z tzv. Plays Unpleasant má podobný námet ako autorova drámatická prvotina Domy pána Sartoria, t.j. odhalenie zdrojov bohatstva a postihnutie konkrétnej súvislosti moci peňazí a sexu.

Dej

Paní Warrenová mala v mladosti dve možnosti, buď si zničiť zdravie ako zle platená robotníčka, alebo využiť svoju fyzickú príťažlivosť k väčším ziskom. Nakoniec sa stala majiteľkou luxusných verejných domov po celej Európe a zamestnávateľkou dievčat, ktoré vyšli z podobných chudobných pomerov ako ona sama. Jej živnosť získala priazeň a finančnú podporu dokonca aj u vznešených klientov. Zdroje jej vplyvu a bohatstva odhalí jej dcéra Vivia potom, čo ukončí štúdium na Cambridgeskej univerzite. Dokáže síce pochopiť matkino jednanie, ale už nie jej neochotu zmeniť svoj spôsob života. Preto nakoniec Vivie pretrhne puta k svojej matke aj k svojmu nápadníkovi a rozhodne sa živiť vlastnou prácou.
AronChupa

Kariéra

Svoju kariéru začal ako futbalista vo švédskej štvrtej divízii futbalového klubu Byttorps IF. V klube sa stretol s Mans Harvidssonom, Nicklas Savolainenom, Andreasom Reinholdssonom a Rasmusom Sahlbergom, s ktorými v roku 2012 založil skupinu Albatraoz. Čoskoro na to podpísal zmluvu so Sony Music. Dňa 2. augusta 2013 vydala skupina Albatraoz svoj debutový rovnomenný singel. Pieseň dosiahla šesdesiatej šiestej priečky na švédskom Singles Chart a udržala sa tam devätnásť týždňov.
Dňa 8. augusta 2014 vydal svoj debutový sólový singel s vokálmi jeho sestry Nory Ekbergovej. Pieseň bola pôvodne v štýle hip hop, ale vybraná bola druhá verzia s elektronickými beatmi.
Valletot

Poloha

Obec má rozlohu 5,79 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 337 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
William-Adolphe Bouguereau

Život

Bouguereau sa narodil v rodine obchodníka s vínom a obilím. Už od malička sa zaujímal o umenie, ale jeho otec chcel, aby sa venoval obchodu. Vďaka podpore svojej matky a strýka sa však Bouguereau mohol venovať umeniu a študovať na École des Beaux-Arts v Paríži u Francoise-Édouarda Picota. V roku 1850 získal Prix de Rome. Počas 60. rokov 19. storočia namaľoval veľa mytologických a žánrových scén. V roku 1876 sa stal členom Akadémie. V roku 1888 sa stal profesorom na Juliánovej akadémii v Paríži. Keď mal 74 rokov, oženil sa s maliarkou Elisabeth Gardnerovou.
Na jar 1905 bol Bouguereaov byt v Paríži vykradnutý. Ten istý rok, v auguste, Bouguereau zomrel v La Rochelle.
Splachovací záchod

Splachovací záchod (iné názvy: water-closet, WC, hovorovo klozet, vecko, vécko; angl. water-closet) je záchod, ktorý odvádza odpadové produkty použitím vody a odvedením do kanalizácie. Voda je použitá aj ako hygienická bariéra medzi kanalizačnou rúrou a používateľom.

Sifón (zápachový uzáver) misy

Misa splachovacieho záchoda je porcelánová nádrž so zabudovaným sifónom, obvykle viditeľná ako ohnutá rúra vyčnievajúca zozadu. Normálne misa obsahuje malé množstvo vody, ktoré stačí na vytvorenie vzduchového uzáveru v sifónovej rúre, zabraňujúc úniku zapáchajúceho vzduchu z kanalizácie. Keď je toaleta použitá, kvapalina prúdi pomaly cez sifónovú rúru, keď je pridaný odpad, ale prúdový objem je príliš malý na zaplnenie sifónu. Používateľ aktivuje splachovací mechanizmus na splachovacej toalete, ktorý vyleje množstvo vody rýchle do misy. To vytvorí dostatočný prúd na zaplnenie sifónovej rúry, spôsobujúc rýchle vyprázdnenie misy pre hmotnosť kvapaliny v rúre. Prúd vody sa zastaví, keď hladina kvapaliny v mise klesne pod prvý oblúk sifónu, umožňujúc vniknutie vzduchu, ktorý preruší stĺpec vody.

Splachovacie mechanizmy

Existuje priama splachovacia inštalácia, v ktorej bol merač splachovania nahradený senzorovým systémom, ktorý automaticky spláchne, keď používateľ odíde. Systém používa infračervený senzor na detekciu prichádzajúceho užívateľa a potom čaká na jeho odchod. Elektromagnet (solenoid) je použitý na spustenie splachovania zo 6 voltovej batérie v jednotke, ktorá tiež napája senzorový obvod. Tento sifón misy je spúšťaný silným prúdom vody do misy, ktorú poskytuje splachovací mechanizmus.
Cherves

Poloha

Obec má rozlohu 25,81 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 566 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Theodosius II. (Byzantská ríša)

Theodosius II. alebo Theodosios II. (plným menom Flavius Theodosius; apríl 401 – 28. júl 450) bol východorímsky cisár v rokoch 408–450. Jeho otcom bol cisár Arkadius (vládol 395–408), matkou Eudoxia, dcéra magistra militum Bautona.
Theodosius je historikmi považovaný za cisára s mizivými panovníckymi schopnosťami. To isté bolo známe už jeho otcovi Arkadiovi. Veľmi ho ovplyvňovala jeho najstaršia sestra Pulcheria, ktorá mala významné postavenie pri formovaní cisárových politických názorov aj kresťanskej viery. Jej postava stojí napríklad za Theodosiovými antisemitskými postojmi, ktoré vedli k zničeniu židovských synagóg.
V roku 421 sa oženil s poetkou Aeliou Eudociou. Roku 429 ustanovil komisiu, ktorá mala zhromaždiť všetky zákony od čias Konštantína a vytvoriť formalizovaný systém rímskeho práva. Tento jeho zámer nebol dokončený, avšak výsledky práce druhej komisie, ktorá sa schádzala v Konštantínopole, boli roku 438 zhromaždené do zbierky s názvom Codex Theodosianus. Zákonník Theodosia II. zahŕňal všetky edikty vydané od uznania kresťanstva ako povoleného náboženstva a stal sa podkladom pre vznik Justiniánovho zákonníka v nasledujúcom storočí. Theodosius II. má tiež zásluhy na vzniku Konštantínopolskej univerzity.
Theodosius nechal popraviť deti za to, že sa hrali s pozostatkami "pohanských" sôch a to len pre snahu dodržovať kresťanstvo. To, čo urobil. kresťanskí kronikári označovali ako: "úzkostlivo dodržoval kresťanské učenie".
Za Theodosiovej vlády začali Východorímsku ríšu ohrozovať Huni, ktorých moc v Karpatskej kotline sa významne upevnila a počas vlády náčelníka Attilu dosiahla vrchol. Theodosius zomrel v roku 450 na následky zranení spôsobené nehodou pri jazde na koni.
Abú Bakr as-Siddík

Meno

Jeho vlastné arabské meno bolo Abd al-Ka’ba bin Abí Kuháfa bin Utmán at-Tajmí al-Kurajší, skrátene Abd Alláh bin Abí Kuháfa (arab. عبد الله بن أبي قحافة‎ Abd Alláh bin Abí Kuháfa). Meno Abd Alláh (Sluha Boží) mu dal Mohamed namiesto (pohanského) mena Abd al-Ka’ba (Sluha Kaaby) po konverzii na islam a prezývku Abú Bakr (Otec tiav) údajne dostal vďaka svojej šikovnosti s ťavami. Mohamed mu udelil aj pomenovanie alebo titul As-Siddík (Pravdovravný).

Životopis

Podarilo sa mu upevniť pozície islamu na Arabskom polostrove, dokonca svojimi vojenskými výbojmi prenikol až do oblasti Iraku a Sýrie. V júli 634 pri Adžnádajne zaznamenal prvé víťazstvo nad Byzantíncami. Pred svojou smrťou žiadal, aby za jeho nástupcu bol zvolený Umar ibn al-Chattáb.
Úpa

Úpa je rieka vo východných Čechách. Je to ľavostranný prítok Labe, má dĺžku 78,7 km, zaberá povodie s plochou 513,1 km² a v ústí dosahuje priemerný prietok 6,99 m³/s. Najvýznamnejšími prítokmi sú z ľavej strany Malá Úpa, Lysečinský potok, Trutina (Babský potok), Ličná, Rtyňka, Olešnice a z pravej strany Zelený potok, Maršovka, Válovický potok . Rieka preteká cez Pec pod Sněžkou, Horní Maršov, Svobodu nad Úpou, Mladé Buky, Trutnov, Úpice a Českú Skalicu.

Tok rieky

Pramení v Krkonošiach na Bílé louce severne od Studničnej hory, na západných svahoch Sněžky v blízkosti česko-poľskej štátnej hranice v nadmorskej výške 1 432 m n. m. Po obec Horní Maršov tečie juhovýchodným smerom, odtiaľ k mestu Mladé Buky na juh, k Trutnovu potom opäť na juhovýchod. Na území mesta sa najprv stáča k severovýchod, následne na juh až juhojuhovýchod. Medzi mestami Úpice a Česká Skalice tečie severojužným smerom výrazne zvlneným korytom cez tzv. Babiččino údolí. Za Českou Skalicou už pokračuje k ústiu juhozápadným smerom. Do Labe ústi pri meste Jaroměř v nadmorskej výške 250 m n. m.
Úpa je najvyššie prameniacou riekou v Česku. V pramennej oblasti prekonáva prevýšenie takmer 400 metrov Horním a Dolním úpským vodopádom k tzv. Úpskej jame. Cez Obří dol a Bukové údolí sa dostáva do letoviska Pec pod Sněžkou. Nad obcou Horní Maršov opúšťa územie národného parku Krkonoše, pod mestom Svoboda nad Úpou aj geomorfologický celok Krkonoše a vstupuje do celku Krkonošské podhůří, konkrétne podcelku Mladobucká vrchovina. Pri najväčšom meste na svojom toku, Trutnove, vstupuje do podcelku Trutnovská pahorkatina, pri osade Havlovice potom do podcelku Kocléřovský hřbet a tu preteká spomenutým údolím Babiččino údolí, v ktorom strávila svoje detstvo Božena Němcová a situovala sem dej známeho diela Babička. Pri obci Zblov je časť vody odvádzaná kanálom do vodnej nádrže Rozkoš. Na dolnom toku zároveň vstupuje do geomorfologického celku Orlická tabule.
Žuvacie svaly

Žuvacie svaly (lat. musculi masseter) patria medzi svaly hlavy. Sú uložené v okolí sánkového kĺbu a ich hlavnou funkciou je priťahovať sánku a pohybovať ňou pri žuvaní.

Žuvací sval

Žuvací sval (lat. musculus masseter) sa začína na jarmovom oblúku (lat. arcus zygomaticus) a upína sa na drsnatinu tuberositas masseterica na ramene sánky a v oblasti uhla sánky. Priťahuje sánku k lebke.

Spánkový sval

Spánkový sval (lat. musculus temporalis) sa začína na spánkovej línii (lat. linea temporalis) temennej a čelovej kosti lebky a upína sa na processus coronoideus mandibulae. Je synergista žuvacieho svalu

Stredný krídlový sval

Stredný krídlový sval (lat. musculus pterygoideus medialis). Je synergista žuvacieho svalu.
SpaceX CRS-7

Plán misie

Zásobovacia loď Dragon mala na ISS doviezť 1 952 kilogramov nákladu. Okrem zásob pre posádku, vybavenia stanice a mnohých vedeckých experimentov išlo hlavne o nové spojovacie zariadenie a oblek pre výstupy do vesmíru. Loď mala zostať pri stanici päť týždňov a potom sa so 640 kilogramami nákladu (odpadom a výsledkami experimentov) vrátiť späť na Zem (do Tichého oceánu).
Počas misie malo tiež dôjsť k testu záchrany prvého stupňa nosnej rakety, ktorý sa po oddelení od druhého stupňa mal pokúsiť pristáť na špeciálnej plávajúcej plošine (pomenovanej Of Course I Still Love You) v Atlantickom oceáne.

Štart a havária

Po niekoľkých odkladoch bol štart stanovený na 28. júna 2015 o 14:21:11 svetového času (UTC) z Cape Canaveral. Štart prebehol bez komplikácií, ale po 139 sekundách letu, ešte pred oddelením 1. stupňa rakety, došlo v 2. stupni k anomálii, ktorá spôsobila rozpad a výbuch rakety. Podľa predbežného záveru vyšetrovania haváriu pravdepodobne spôsobila prasknutá vzpera, kvôli ktorej sa odtrhla tlaková fľaša s héliom, čo viedlo k výbuchu nádrže s tekutým kyslíkom. Loď Dragon nebola zničená v dôsledku explózie, osudným sa jej stal až dopad na hladinu Atlantického oceánu. Elon Musk sa následne nechal počuť, že keby boli palubné počítače kapsule vhodne naprogramované, tak by loď pomocou svojich padákov dopad úspešne prežila.

Dôsledky

Posádka Medzinárodnej vesmírnej stanice vďaka dostatočnému množstvu zásob haváriou ohrozená nebola. NASA vyčíslila škodu z neuskutočnenej misie na 110 miliónov dolárov. Firma SpaceX kvôli havárii ďalšie plánované lety rakety Falcon 9 pozastavila. Dňa 1. septembra 2015 riaditeľka SpaceX, Gwynne Shotwellová, oznámila, že k ďalším letom dôjde až o niekoľko mesiacov, a to s vylepšenou verziou rakety.
Európska ragbyová asociácia

Európska ragbyová asociácia (skr. FIRA-AER - Fédération Internationale de Rugby Amateur - Association Européenne de Rugby) je európska športová konfederácia, ktorá združuje ragbyové zväzy európskych štátov. Vznikla v roku 1934 a sídli v Paríži, vo Francúzsku. Momentálne (2011) združuje 44 národných ragbyových zväzov a na jej čele stojí Rumun Octavian Morariu. FIRA-AER je členom Medzinárodnej ragbyovej federácie (IRB).
Anilín

História

Anilín bol prvýkrát izolovaný ako neznámy produkt deštrukčnej destilácie indiga v roku 1826. V roku 1834 ho Friedrich Runge izoloval z čiernouhoľného dechtu. Chemik Fritzsche reakciou hydroxidu draselného s indigom olejovitú substanciu, ktorú nazval anilín. Názov pochádza z latinského názvu rastliny, z ktorej sa pôvodne získavalo indigo — Indigofera anil.  Ruský chemik Zinin získal anilín kyslou redukciou nitrobenzénu. 
Až August Wilhelm von Hoffmann dokázal, že všetky tieto látky, hoci boli pripravené rôznym spôsobom, sú identické.

Fyzikálne vlastnosti

Anilín je pri normálnych podmienkach olejovitá, takmer bezfarebná kvapalina, na svetla a vzduchu mierne oxiduje, čo spôsobuje jeho postupné žltnutie. Teplota topenia je −6,3 °C a teplota varu 184,13 °C. Ostatné fyzikálne vlastnosti anilínu sú uvedené v tabuľke. Podobne ako väčšina amínov zapácha anilín po rybách. Je ľahko zápalný, horí dymivým plameňom.

Toxicita

Anilín patrí medzi pomerne silné jedy — toxicky pôsobí pri vdychovaní výparov, pri styku s pokožkou a pri požití. Prejavy otravy sú bolesť hlavy, cyanóza, malátnosť, strata orientácie, výnimočne kŕčové stavy. Dlhodobé vdychovanie pár resp. expozícia pokožky bez ochranných pomôcok môže viesť k poruchám nervovej sústavy a hemolýze.

Výroba

Anilín sa vyrába prevažne dvojstupňovou syntézou z benzénu — v prvom stupni sa nitračnou zmesou pôsobí na benzén a vzniká nitrobenzén. V druhom stupni redukciou nitrobenzénu železom v prostredí kyseliny chlorovodíkovej alebo katalytickou hydrogenáciou vzniká anilín. 
Druhý spôsob výroby spočíva v amonolýze fenolu za prítomnosti Al₂O₃.SiO₂ ako katalyzátora.

Použitie

Anilín má veľmi široké spektrum použitia, či už v priemyselnej alebo laboratórnej praxi. V priemyselnej chémii slúži na výrobu cyklohexylamínu, acetanilidu, benzochinónu, difenylamínu, indiga, farbív a rôznych liečív (antibiotikum sulfanylamid). 
V laboratórnej praxi má anilín významné postavenie najmä preto, že jeho reakciou s kyselinou dusitou pri nižších teplotách vzniká diazóniová soľ, ktorá je vhodná na syntézu mnohých dôležitých zlúčenín: