Neuroleptikum

Neuroleptiká (antipsychotiká) sú liečivá, psychofarmaká, používané predovšetkým v liečbe psychotických porúch. Podľa Vinaře sú to psychofarmaká s primárnym účinkom na psychickú integritu pacienta (antipsychotický účinok).

Všeobecná charakteristika neuroleptík

Delíme ich na tzv. klasické neuroleptiká (antipsychotiká 1. generácie) a atypické neuroleptiká (antipsychotiká 2. generácie). Klasické neuroleptiká (typickí predstavitelia: chlórpromazín, haloperidol) sa vyznačujú tzv. neuroleptickým efektom – navodzujú tzv. neuroleptický syndróm, pozorovateľný tak u ľudí, ako i u pokusných zvierat. U zvierat sa prejavuje potlačením spontánnych pohybov a komplexného chovania; vedomie, spinálne a nepodmienené reflexy zostávajú zachované. U ľudí sa akútne podanie neuroleptík prejavuje znížením iniciatívy a spontaneity, emočných reakcií a afektívneho náboja. Môžu vyvolať ospalosť a zníženie odpovedí na externé stimuly, ale základné kognitívne pochody zostávajú zachované; u psychotických pacientov sa znižuje agitácia, agresivita a impulzivita. Tieto účinky sa vysvetľujú útlmom tzv. prebúdzacej reakcie („arousal reaction“) blokádou vstupu stimulov do retikulárnej formácie. Vlastný účinok proti psychotickým symptómom (antipsychotický účinok) sa dostavuje až po niekoľkých dňoch či týždňoch podávania, čo sa vysvetľuje adaptačnými zmenami v CNS. Ďalším významným účinkom klasických neuroleptík je indukcia extrapyramidálnych motorických porúch (EPS; ide o nežiaduci, vedľajší účinok neuroleptík, podobné Parkinsonskému syndrómu) u pacientov a katalepsie u pokusných zvierat; indukcia katalepsie v pokusných modeloch sa považuje za prediktor incidencie EPS v terapii.
Atypické neuroleptiká (atypiká; typický predstaviteľ klozapín) navodzujú tiež neuroleptický syndróm a pri dlhodobejšom podávaní špecifické antipsychotické účinky, ale významne menej než klasické neuroleptiká navodzujú katalepsiu a EPS; mierne, resp. chýbajúce EPS sa považuje za jedno z hlavných kritérií atypickosti neuroleptík (ďalšie kritériá pozri kapitolu o atypikách).

Podrobné delenie a charakteristika neuroleptík

Okrem základného delenia na klasické a atypické sa uplatňujú ďalšie delenia neuroleptík na rôzne skupiny podľa nasledujúcich kritérií:

Podľa chemických tried

Toto delenie má zmysel a uplatňuje sa v oboch základných kategóriách neuroleptík.

Podľa klinických účinkov a neuroleptickej potencie

Toto delenie neuroleptík má význam hlavne pre klinickú prax. V československej (a následne českej a slovenskej) psychiatrii je bežné delenie neuroleptík na sedatívne (bazálne), incizívne a atypické. V západnej (predovšetkým angloamerickej a nemeckej) psychiatrii je bežnejšie delenie neuroleptík podľa neuroleptickej potencie. Neuroleptická potencia je relatívna účinnosť neuroleptika, vztiahnutá na štandardnú látku (chlórpromazín) pomocou tzv. chlórpromazínového indexu/ekvivalentu (CPZi/CPZe). Táto číselná hodnota udáva index, ktorým sa násobí dávka skúmaného neuroleptika na dosiahnutie porovnateľných účinkov (antipsychotického a extrapyramídového) zodpovedajúcej dávky štandardného neuroleptika (CPZ). Táto veličina sa dá dobre aplikovať na klasické neuroleptiká a len obmedzene na atypiká (nižší výskyt EPS). Následne sa neuroleptiká delia na vysoko-, stredne- a nízkopotentné.

Delenie neuroleptík podľa dominujúcich klinických účinkov

Toto delenie, ako už bolo uvedené, je bežné v českej a slovenskej psychiatrii a psychofarmakológii. Základné kategórie sú sedatívne (bazálne) NL (základný predstaviteľ: chlórpromazín), charakteristické mohutným tlmivým účinkom na psychomotoriku, bdelosť a relatívne menej vyjadreným antipsychotickým účinkom. Extrapyramídové motorické účinky bývajú v tejto kategórii taktiež menej vyjadrené, než u incizívnych NL.
Incizívne NL (základný predstaviteľ: haloperidol) majú v protiklade k sedatívnym menej vyjadrené účinky tlmivé, zato viac antipsychotické (niekedy sa uvádza aj rýchlejší nástup antipsychotických účinkov, to ale pri ekvivalentnom dávkovaní nie je jednoznačné). Taktiež majú obvykle intenzívnejšie nežiaduce EPS účinky.
Atypické NL (základný predstaviteľ: klozapín) mávajú rôzne vyjadrené tlmivé účinky (vysoko u klozapínu, rel. málo u ziprasidónu), väčšinou veľmi dobré antipsychotické účinky (účinkujú aj na tzv. negatívnu symptomatiku a na niektoré psychózy, rezistentné na klasické NL) a málo alebo vôbec vyjadrené vedľajšie EPS.

Vysoko potentné neuroleptiká

Benperidol -- 100 -- 1,5 - 20mg -- 40mg
Trifluperidol -- 75 -- 0,75 - 7,5mg -- 12,5mg
Haloperidol -- 50 -- 1,5 - 20mg -- 100mg
Brómperidol -- 50 -- 5 - 20mg -- 50mg
Pimozid -- 50 -- 1 - 4mg -- 16mg
Fluspirilén -- 50 -- 2 - 10mg/týždeň inj. -- 12mg/týždeň inj.
(Risperidón -- 50 -- 0,5 - 8mg -- 16mg)
Flupentixol -- 35 - 50 -- 3 - 20mg -- 60mg
(Olanzapín -- 30 - 50 -- 5 - 20mg -- 40mg)
Droperidol/dehydrobenzperidol -- 40 -- 2,5 - 20mg -- 40mg
Flufenazín -- 35 - 40 -- 2,5 - 20mg -- 40mg
Trifluoperazín -- 25 -- 1 - 6mg -- 20mg
Perfenazín -- 10 - 15 -- 4 - 24mg -- 48-64mg

Stredne potentné neuroleptiká

Prochlórperazín -- 5 - 6 -- 15 - 90mg -- 150mg
(Ziprasidón -- 5 - 6 -- 80 - 160mg -- 160mg)
Zuklopentixol -- 5 -- 20 - 40mg -- 80mg
Periciazín -- 2 -- 10 - 200mg -- 200mg
(Zotepín -- 2 -- 75 - 300mg -- 450 - 600mg)
Chlórpromazín -- 1 -- 25 - 400mg -- 800 - 1.000mg
(Klozapín -- 1 -- 12,5 - 450mg -- 900mg)
Melperón -- 1 -- 25 - 300mg -- 600mg
Perazín -- 1 -- 75 - 600mg -- 800mg
(Quetiapín/kvetiapín -- 1 -- 150 - 750mg -- 800mg[-1.600mg „off-label“])
Tioridazín -- 1 -- 25 - 300mg -- 600mg

Nízko potentné neuroleptiká

Pipamperón/floropipamid¹ -- 0,8 -- 40 - 360mg -- 360mg
Triflupromazín -- 0,8 -- 10 - 150mg -- 600mg
Chlórprotixén -- 0,8 -- 100 - 500mg -- 800mg
Levomepromazín -- 0,5 -- 25 - 300mg -- 600mg
Prometazín¹ -- 0,5 -- 25 - 400mg -- 1.000mg
Promazín¹ -- 0,5 -- 50 - 300mg -- 1.200mg
(Amisulprid -- 0,2-0,75 -- 50 - 800mg -- 1.200mg)
Sulpirid -- 0,2 -- 200 - 1.600mg -- 3.200mg
¹ = prakticky bez antipsychotického účinku.

Podľa mechanizmu účinku/podľa receptorového profilu

Toto delenie sa uplatňuje predovšetkým v rámci delenia atypík. Delíme ich na selektívnych D2/D3 antagonistov, sérotonín-dopamínových antagonistov, multireceptorových antagonistov a parciálnych dopamínových agonistov (dopamínoví dualisti).