Cristiano Ronaldo

Mladosť

Cristiano Ronaldo dos Santos Aveiro sa narodil v São Pedro, Funchal, na portugalskom ostrove Madeira, a vyrastal v Santo António, Funchal. Je štvrté a najmladšie dieťa Marie Dolores Spinoly dos Santos Aveiro (*1954), kuchárky a Josého Dinisa Aveira (1953 - 2005), mestského záhradníka. Jeho druhé meno "Ronaldo" bolo vybrané podľa bývalého amerického prezidenta Ronalda Reagana. Jeho prastará mama z otcovej strany, Isabel da Piedade, bola z ostrova  São Vicente, Kapverdy. Má jedného staršieho brata Huga (*1975) a dve staršie sestry Elmu (*1973) a Lilianu Cátiu "Katia" (*1977), ktorá je speváčka. Ronaldo vyrastal v katolíckom a chudobnom dome, kde zdieľal izbu zo všetkými jeho súrodencami.
Ako dieťa hral Ronaldo v rokoch 1992 až 1995 za amaterský tím Andorinha, kde sa jeho otec staral o dresy, a neskôr zostal dva roky v Nacionale. V roku 1997, keď mal 12 rokov, bol na troj-dňovej skúške v Sporting CP, ktorý ho podpísali za 1500£. Následne sa presťahoval z Madeiry do Alcochete, blízko Lisabona, aby sa pripojil k ostatným mladým hráčom v klubovej akadémii. V 14. rokoch Ronaldo veril, že bude môcť hrať profesionálne futbal, a tak jeho matka súhlasila, že môže ukončiť štúdium a venovať sa naplno futbalu. Zatiaľčo bol populárny medzi študentami v škole, tak bol zo školy vylúčený po tom, čo hodil po učiteľovi stoličku, ktorý ho podľa neho "nerešpektoval". Avšak, o rok neskôr mu bolo diagnostikované zrýchlenie srdca, kvôli čomu mohol skončiť s hraním futbalu. Ronaldo podstúpil operáciu srdca, kde sa laser použil na kauterizáciu viacerých srdcových dráh do jednej, čím sa pozmenila jeho pokojová srdcová frekvencia. Bol prepustený z nemocnice o niekoľko hodín neskôr a o pár dní pokračoval v tréningoch.

Sporting CP

V 16. rokoch bol Ronaldo povýšený z mládežnických tímov do prvého tímu Sportingu trénerom Lászlóm Bölönim, ktorého zaujal jeho dribbling. Následne sa stal prvým hráčom, ktorý hral za tím do 16 rokov, do 17 rokov, do 18 rokov, za B tím a za A tím v jednej sezóne. O rok neskôr, 7. októbera 2002, si Ronaldo odbil debut v Primeira Lige proti Moreirense, kde strelil dva góly pri výhre 3:0. V priebehu sezóny 2002/2003 jeho predstavitelia navrhli hráča manažérovi Liverpoolu Gérardovi Houllierovi a prezidentovi Barcelony Joanovi Laportovi. Manažér Arsène Wenger, ktorý sa zaujímal o podpísanie Ronalda, sa s ním stretol v novembri v útrobách Arsenalu, aby prediskutovali možný prestup.
Manažér Manchestru United Alex Ferguson sa však rozhodol urgentne získať Ronaldo po tom, čo Sporting porazil United 3:1 pri inaugurácii Estádia Josého Alvalade v auguste 2003. United spočiatku plánoval Ronalda podpísať a potom ho poslať na rok späť do Sportingu. Hráči tímu Manchester United ho však ohromili a vyzývali Fergusona, aby ho podpísal. Po zápase Ferguson súhlasil zaplatiť Sportingu 12,24 milióna £ za hráča, ktorého považoval za „jedného z najúžasnejších mladých hráčov“, akého kedy videl. Desať rokov po svojom odchode z klubu v apríli 2013 ho Sporting poctil tým, že ho vybral za 100 000. člena klubu.

2003 - 2007: Rozvoj a prelom

Ronaldo sa pred sezónou 2003/2004 stal prvým Portugalčanom, ktorý kedy nastúpil za Manchester United. Jeho prestup v hodnote 12,24 milióna £ znamenal v tej dobe, že sa stal najdrahším teenegarom v histórii anglického futbalu. Napriek tomu, že chcel nosiť číslo 28, ktoré nosil aj v Sportingu, dostal číslo 7, ktoré kedysi nosili taký hráči ako George Best, Eric Cantona a David Beckham. Nosenie čísla 7 znamenalo pre Ronalda extra motiváciu. Kľúčovým bodom jeho vývoja počas pobytu v Anglicku sa ukázal byť jeho manažér, Alex Ferguson, o ktorom neskôr povedal: „Bol to môj otec v športe, jeden z najdôležitejších a najvplyvnejších faktorov v mojej kariére.“
Ronaldo si odbil debut v Premier League 16. augusta 2003 v zápase proti Boltonu Wanderers pri domácej výhre 4:0, kde dostal aj ovácie v stoje, keď v 60. minúte prišiel ako náhradník za Nickyho Butta. Jeho výkon si vyslúžil chválu od Georga Besta, ktorý ho označil za „nepochybne najzaujímavejší debut“, aký kedy videl. Ronaldo strelil prvý gól za Manchester United 1. novembra proti Portsmouthu pri výhre 3:0 z priameho kopu. V druhej polovici sezóny nasledovali ďalšie tri ligové góly, posledný prišiel proti Aston Ville v poslednom kole sezóny, a v tomto zápase taktiež dostal jeho prvú červenú kartu. Ronaldo ukončil prvú sezónu v anglickom futbale otváracím gólom pri výhre United 3:0 proti Millwall vo finále FA Cupu, čím získal svoju prvú trofej.
Začiatkom roku 2005 odohral Ronaldo dva zo svojich najlepších zápasov sezóny 2004/2005, keď vyprodukoval gól a asistenciu proti Aston Ville a dvakrát strelil gól proti rivalovi Arsenalu. Odohral celých 120 minút rozhodujúceho zápasu proti Arsenalu vo finále FA Cupu, ktorý skončil bezgólovou remízou, premenil svoj pokutový kop v penaltovom rozstrele, avšak jeho tím prehral. Dňa 29. októbra strelil 1000. gól Manchestru United v Premier League, keď strelil jediný gól svojho tímu pri prehre 4:1 proti Middlesbrough. V polovici sezóny, v novembri, podpísal novú zmluvu, ktorá predĺžila jeho predchádzajúcu zmluvu o dva roky do roku 2010. Ronaldo získal svoju druhú trofej v anglickom futbale, konkrétne ligový pohár po tom, čo strelil tretí gól United pri výhre 4:0 nad Wigan Athletic.
Počas jeho tretej sezóny v Anglicku bol Ronaldo zaplatený do niekoľkých incidentov. Dostal jedno-zápasový dištanc od UEFA, kvôli "ukázaniu prostredníka" fanúšikom Benficy, a bol poslaný z ihriska v Manchesterskom derby—prehra 3:1—za kopnutie hráča Manchestru City, bývalého hráča United, Andyho Colea. Ronaldo sa pohádal zo spoluhráčom, útočníkom Ruudom van Nistelrooyom, ktorému vadil jeho štýl hry, ktorý sa predvádzal. Po Majstrovstvách sveta 2006, kde bol zapojený do incidentu, v ktorom jeho klubový spoluhráč Wayne Rooney bol poslaný preč z ihriska, Ronaldo verejne požiadal o prestup, s ľútosťou nad nedostatkom podpory, ktorú cítil od klubu pri incidente. Avšak United odmietol možnosť, aby mohol opustiť klub.
Hoci jeho problémy na Majstrovstvách sveta s Rooneyom viedli k tomu, že bol v sezóne 2006/2007 vypískaný, ukázalo sa, že to je jeho prelomový rok, keďže prvýkrát prekonal 20-gólovú hranicu a získal prvý titul v Premier League. Dôležitým faktorom v tomto úspechu bolo jeho individuálne školenie trénerom prvého tímu Reném Meulensteenom, ktorý ho naučil, aby sa stal viac nepredvídateľným, zlepšil svoju tímovú hru, žiadal si loptu a využil príležitosti na strelenie gólov namiesto čakania na šancu streliť estetický gól, pre ktorými už bol známy. Na konci decembra strelil v troch po sebe idúcich zápasoch dva góly v zápase, proti Aston Ville—víťazstvo United, ktoré ich dalo na prvé miesto tabuľky—Wiganu Athletic a Readingu. Ronaldo sa stal v novembri a decembri hráčom mesiaca Premier League, čím sa stal len tretím hráčom, ktorý toto ocenenie obhájil na ďalší mesiac.

2007 - 2008: Kolektívne a individuálne úspechy

Vo štvrťfinále Ligy majstrov UEFA 2006/2007 strelil Ronaldo svoje prvé góly v tejto súťaží, keď sa v zápase proti Rímu s výsledkom 7:1 dvakrát trafil do siete. Následne sa už po štyroch minútach presadil v prvom semifinálovom zápase proti AC Milánu, čím zápas skončil výhrou United 3:2, ale v druhom zápase prehral United na San Sire 3:0 a tým pádom sa lúčil zo súťažou. Taktiež pomohol United dostať sa do finále FA Cupu, kde však podľahli Chelsea 1:0. 5. mája 2007 strelil jediný gól v Manchesterskom derby—jeho 50. za klub—čím Manchester United získal ich prvý titul v Premier League po štyroch rokoch. Vďaka svojim výkonom získal za túto sezónu mnoho osobných ocenení. Vyhral ceny hráča roka v Premier League, fanúšikovský hráč roka v Premier League a mladý hráč roka v Premier League, a taktiež FWA Futbalista roka, čím sa stal prvým hráčom, ktorý vyhral všetky štyri hlavné ocenenia. Jeho plat sa súbežne s tým zvýšil na 138 000 € za týždeň (35 miliónov celkovo) ako súčasť päťročného predĺženia zmluvy so United. Na konci roka 2007 bol Ronaldo zvolený druhým za Kakom v ocenení Zlatá lopta, a tretím, za Kakom a Lionelom Messim v ankete Futbalista roka FIFA. 
12. januára 2008 strelil Ronaldo svoj prvý hattrick za Manchester United pri výhre 6:0 nad Newcastle United, čím sa United dostal na vedúcu pozíciu Premier League. O mesiac neskôr, 19. marca, bol prvýkrát kapitánom United pri domácej výhre nad Boltonom, kde strelil oba góly zápasu. Druhý gól v zápase bol jeho 33. v sezóne, čím prekonal Georga Besta s 32 gólmi v sezóne 1967/1968, čím nastavil nový klubový rekord za najviac gólov v jednej sezóne ako záložník. Jeho 31 ligových gólov mu zaistilo Zlatú kopačku pre najlepšieho strelca Premier League, a taktiež aj európsku Zlatú kopačku, čo z neho urobilo prvého krídlo, ktoré vyhralo toto ocenenie. Taktiež získal ocenenia hráč roka v Premier League a FWA Futbalista roka druhú sezónu v rade. 
Vo vyraďovacej fázy Ligy majstrov UEFA strelil rozhodujúci gól proti Lyonu, čím pomohol United dostať sa do štvrťfinále po celkovom výsledku 2:1, a hlavičkou strelil gól proti Rímu s celkovým skóre 3:0. United čelil vo finále hranom v Moskve Chelsea, kde strelil úvodný gól zápasu, avšak nepremenil svoju penaltu v penaltovom rozstrele, ale Manchester United tak či tak zvíťazil. Stal sa najlepším strelcom Ligy majstrov UEFA, vďaka čomu získal ocenenie UEFA Club Footballer of the Year. 
Ronaldo strelil počas celej sezóny 2007/2008 42 gólov vo všetkých súťažiach, čo bola jeho najplodnejšia sezóna počas hrania v Anglicku. Na začiatku sezóny vynechal tri zápasy, kvôli strkaniciam proti Portsmouth, čo vysvetlil tým, že ho protihráč provokoval. Keď sa začali šíriť informácie o tom, že sa o Ronalda zaujíma Real Madrid, United podal na riadiaci orgán FIFA sťažnosť o neoprávnenú manipuláciu týkajúcu sa údajného prenasledovania ich hráčov zo strany Madridu, avšak FIFA odmietla konať. Prezident FIFA Sepp Blatter tvrdil, že hráč by mal mať dovolené opustiť svoj klub, pričom situáciu označil za „moderné otroctvo“. Napriek tomu, že Ronaldo verejne súhlasil s Blatterom, tak zostal v United ďalší rok.

2008/2009: Posledná sezóna za Manchester United a pokračujúce úspechy

Pred sezónou 2008/2009 sa Ronaldo 7. júla podrobil operácii členka, ktorá ho odstavila od futbalu na 10 týždňov. Po návrate zo zranenia strelil 15. novembra svoj 100. gól vo všetkých súťažiach za United z čoho prvý z dvoch prišiel z priameho kopu v zápase proti Stoke City s výsledkom 5:0, čo znamenalo, že teraz strelil gól proti všetkým 19 súperom, ktorý v tom čase hrali v Premier League. Na konci roka 2008 pomohol United vyhrať Majstrovstvá klubov FIFA v Japonsku, keď asistoval vo finálovom zápase na víťazný gól proti Liga de Quito, a taktiež získal Striebornú loptu. Následne sa stal prvým hráčom United od roku 1968, ktorý získal Zlatú loptu—predtým ju získal George Best—a taktiež prvým hráčom Premier League, ktorý získal ocenenie Futbalista roku FIFA. 
Jeho víťazný gól zápasu vo štvrťfinále Ligy majstrov UEFA proti Portu, ktorý strelil z 36 metrov, mu zaistil cenu Ferenca Puskása, prezentovaný FIFA ako najkrajší gól roku; tento gól neskôr ohodnotil ako najkrajší gól aký kedy strelil. United sa dostal do finále hranom v Ríme, kde mal však malý vplyv na hru pri prehre United 2:0 nad Barcelonou. Ronaldo ukončil pobyt v Anglicku s deviatimi trofejami, keď United získal tretíkrát v rade titul Premier League a EFL Cup. Sezónu ukončil s 26 gólmi vo všetkých súťažiach, o 16 gólov menej ako v minulej sezóne a o štyri zápasy viac. Jeho posledný gól za United prišiel 10. mája 2009 z priameho kopu v Manchesterskom derby na Old Trafford.

2009 - 2013: Svetovo najdrahší prestup na svete a titul v La Lige

Pred sezónou 2009/2010 prestúpil Ronaldo do Realu Madrid za vtedy rekordných 94 miliónov €. V jeho kontrakte, ktorý trval do roku 2015, bol ročný plat 11 miliónov € a výkupná klauzula v hodnote 1 miliardy €. Minimálne 80 000 ľudí sledovalo prezentáciu Ronalda na Santiago Bernabéu, čím prekonal 25-ročný rekord 75 000 fanúšikov, ktorý vítali Diega Maradonu v Neapole. Pretože kapitán tímu Raúl nosil vždy dres s číslom 7, čo je číslo, ktoré nosil Ronaldo v Manchesteri United, tak Ronaldo dostal číslo 9, ktoré bolo predstavené bývalým hráčom Realu Madrid, Alfrédom Di Stéfanom.
Ronaldo debutoval v La Lige 29. augusta 2009 proti Deportivo La Coruña, kde strelil gól z penalty pri domácej výhre Madridu 3:2. Strelil gól v každom z prvých štyroch ligových zápasov, čo sa predtým v klube ešte nikomu nepodarilo. Jeho prvé góly v Lige majstrov UEFA za Real Madrid prišli z dvoch priamych kopov v prvom zápase skupinovej fázy proti Zürichu. Jeho skvelý štart do sezóny bol však prerušený, keď mal zranenie členka v októbri počas medzinárodnej prestávky, čo ho vyradilo na sedem týždňov. Týždeň po návrate zo zranenia dostal v zápase proti Alméríi prvú červenú kartu v Španielsku. Uprostred sezóny sa Ronaldo umiestnil v anketách Zlatá lopta a Futbalista roka FIFA na druhých miestach za Lionelom Messim z Barcelony. Sezónu ukončil s 33 gólmi vo všetkých súťažiach, vrátane hattricku pri výhre 4:1 nad Mallorcou 5. mája 2010, čo bol jeho prvý v La Lige. Jeho prvá sezóna v Reale Madrid skončila bez trofejí.
Po odchode Raúla si Ronaldo od sezóny 2010/2011 zobral číslo 7. 23. októbra strelil prvýkrát v kariére štyri góly v jednom zápase, konkrétne proti Racingu Santander, pri výhre 6:1. Následne strelil gól v šiestich zápasoch po sebe—troch v La Lige, jeden v Lige majstrov UEFA a dva za Porugalsko—celkovo 11 gólov, čo bol jeho najgólovejší mesiac. Ronaldo následne strelil ďalšie hattricky proti Athletic Bilbao, Levante, Villarreal a Málaga. Napriek jeho výkonom sa na konci roka 2010 nedostal na pódiové umiestnenia pri inaugurácii Zlatej lopty FIFA. 
Počas historickej sérii štyroch Clásicos proti rivalovi Barcelone v apríli 2011 strelil Ronaldo dva góly, čím prekonal svoj osobný rekord 42 gólov vo všetkých súťažiach za jednú sezónu. Hoci nestrelil gól pri eliminácii Realu v semifinále Ligy majstrov UEFA, v ďalšom zápase v lige premenil penaltu a v Copa del Rey strelil víťazný gól v 103. minúte, čím vyhral prvú trofej v Španielsku. O ďalšie dva týždne strelil Ronaldo ďalšie štyri góly proti Seville, hattrick proti Getafe, a dva góly z priamych kopov proti Villarrealu, vďaka čomu strelil v lige 38 gólov, čím sa dorovnal rekordu za najviac gólov v jednej sezóne, ktorý držali Telmo Zarra a Hugo Sánchez. Jeho dva góly v poslednom zápase sezóny proti Almérii, ho spravili prvým hráčom v histórii La Ligy, ktorý strelil 40 gólov v jednej sezóne. Získal trofeo Pichichi, a taktiež aj európsku Zlatú kopačku, ktorú získal druhýkrát, a stal sa tak prvý hráčom, ktorý vyhral túto cenu v dvoch rôznych súťažiach. 
Počas nasledujúcej sezóny, sezóny 2011/2012, Ronaldo prekonal svoj rekord v počte gólov a nastrieľal až 60 gólov vo všetkých súťažiach. Jeho 100. gól za Real Madrid prišiel na Camp Nou v Supercopa de España, hoci Barcelona získala trofej po celkovom skóre 5:4. Vrátil sa na pódium v ankete Zlatá lopta FIFA, keď skončil druhý za Messim, po tom ako strelil hattricky proti Realu Zaragoza, Rayo Vallecano, Málage, Osasune a Seville. Napriek dvom gólom Ronalda Real vypadol vo štvrťfinále Copa del Rey proti Barcelone po výsledku 4:3. Opäť strelil dva góly, vrátane penalty v semifinále Ligy majstrov UEFA proti Bayernu Mníchov, zápas skončil remízou 3:3, ale jeho penaltu v penaltovom rozstrele chytil Manuel Neuer a Real bol zo súťaže vyradený.
Ronaldo našiel veľký tímový úspech v lige, keď pomohol Realu Madrid vyhrať prvú La Ligovú trofej po štyroch rokoch, s rekordnými 100 bodmi. Po hattricku proti Levante, čím ďalej zvyšoval náskok nad Barcelonou, strelil 24. marca 2012 100. ligový gól za Madrid pri výhre 5:1 nad Realom Sociedad, čo sa mu podarilo len za 92 zápasov počas troch sezón, čím prekonal predošlý klubový rekord Ferenca Puskása. Ďalším hattrickom v Madridskom derby proti Atléticu Madrid prelomil 40-gólovú hranicu v lige, čím dorovnal svoj rekord z minulej sezóny. 21. apríla strelil víťazný gól na Camp Nou proti Barcelone, vďaka čomu sme videli jeho gólovú oslavu "calma", ktorou sa vysmieval fanúšikom súpera - je to oslava, ktorú v Barcelone zopakoval o štyri roky neskôr. Jeho posledný ligový gól v sezóne proti Mallorce bol s poradovým číslom 46, čo bolo o štyri menej ako rekord, ktorý nastavil Messi, a stal sa prvým hráčom, ktorý skóroval proti všetkým 19 súperom v jednej sezóne La Ligy.
Ronaldo začal sezónu 2012/2013 získaním Supercopa de España, čo bola jeho tretia trofej v Španielsku. Keďže skóroval v obidvoch zápasoch, tak Madrid vyhral Supercopa de España vďaka gólom vonku, po celkovom skóre 4:4 proti Barcelone. Hoci Ronaldo verejne komentoval, že nie je spokojný s „profesionálnym problémom“ v klube, ktorý bol podnetom jeho odmietnutia osláviť 150. gól za Madrid, jeho miera strieľania gólov neutíchala. Po strelení hattricku, vrátane dvoch penált, proti Deprotivu La Coruña, strelil svoj prvý hattrick v Lige majstrov UEFA proti Ajaxu, pri výhre 4:1. O štyri dni neskôr sa stal prvým hráčom, ktorý strelil gól v šiestich po sebe idúcich Clásicos, keď strelil dva góly pre remíze 2:2 na Camp Nou. Jeho výkony v roku 2012 ho opäť dostali na druhé miesto v ankete Zlatá lopta FIFA, keď skončil za štvornásobným víťazom Messim.

2013 - 2015: Viacnásobné víťazstvá v ankete Zlatá lopta FIFA a La Décima

Po zimnej prestávke sezóny 2012/2013, sa Ronaldo 6. januára stal prvýkrát kapitánom Realu Madrid v oficiálnom zápase, v ktorom strelil dva góly pri výhre 4:3. Následne sa 30. januára stal prvým ne-španielskym hráčom po 60. rokoch, ktorý bol kapitánom Realu v El Clásicu, v zápase, ktorý bol zároveň jeho 500. v klubovej kariére. O tri dni skôr strelil jeho 300. gól za kluby pri perfektnom hattricku proti Getafe. Svoj 200. gól za Real Madrid strelil 8. mája pri výhre 6:2 nad Málagou, čo sa mu podarilo za 197 zápasov. Pomohol Realu dostať sa do finále Copa del Rey, keď strelil dva góly v El Clásico, čo znamenalo šiesty zápas v rade na Camp Nou v ktorom skóroval, čo je rekord Realu Madrid. Vo finále strelil otvárací gól zápasu pri eventuálnej prehre 2:1 nad Atléticom Madrid, ale bol vylúčený, kvôli nešportovému správaniu. Vo prvom kole vyraďovacej fázy Ligy majstrov UEFA čelil Ronaldo po prvýkrát svojmu bývalému klubu, Manchesteru United. Po tom čo strelil jediný gól svojho tímu pri remíze 1:1 na Santiago Bernabéu, v odvetnom zápase strelil víťazný gól na 2:1 na Old Trafford, čo bol jeho prvý návrat na toto ihrisko po prestupe do Realu Madrid. Gól neoslavoval, kvôli rešpektu k svojmu bývalému klubu. Po tom, čo strelil vo štvrťfinále tri góly proti Galatasarayu, strelil v semifinále jediný gól Madridu pri vonkajšej prehre 4:1 nad Borussiou Dortmund. Víťazstvo 2:0 doma však nestačilo na postup, a tak sa Real rozlúčil s touto súťažou už tretí rok po sebe v semifinále.
Pred začiatkom sezóny 2013/2014 podpísal Ronaldo nový kontrakt, ktorý trval do roku 2018 s platom 17 miliónov € ročne, čím sa stal na krátko najlepšie plateným futbalistom sveta. K tímu sa pripojil krídelník Gareth Bale, ktorý sa stal najdrahším hráčom na svete, keď prestúpil za 100 miliónov €, čím prekonal rekord Ronalda spred štyroch rokov. Spoločne s útočníkom Karimom Benzemom vytvorili populárne útočné trio "BBC", ktoré tvorili Bale, Benzema a Cristiano [Ronaldo]. Neskôr v novembri strelil Ronaldo 32 gólov za 22 zápasov za klub a krajinu, vrátane hattrickov proti Galatasarayu, Seville, Realu Sociedad, Severnému Írsku a Švédsku. Rok 2013 ukončil so 69 gólmi v 59 zápasoch, čo bol jeho najgólovejší rok. Získal Zlatú loptu FIFA, čo bolo spojenie Zlatej lopty a Futbalistu roku FIFA, po prvýkrát v kariére.
Spoločne s individuálnymi úspechmi dokázal Ronaldo s Realom Madrid získať aj La Décimu, desiatu Ligu majstrov UEFA. V osemfinále tejto súťaže strelil dva góly proti Schalke 04 pri celkovom skóre 9:2, čím pomohol Madridu prebojovať sa do štvrťfinále. Jeho gól pri domácej výhre 3:0 nad Borussiou Dortmund—jeho 100. zápas v Lige majstrov UEFA—bol jeho 14. gólom v tejto sezóne, čím vyrovnal rekordný zápis Messiho spred dvoch rokov. Po strelení dvoch gólov pri výhre 4:0 nad Bayernom Mníchov v Allianz Arene, strelil gól z penalty v 120. minúte pri výhre 4:1 vo finálovom zápase nad Atléticom Madrid, čím sa stal prvým hráčom, ktorý skóroval v dvoch finálových zápasoch Ligy majstrov UEFA za dva rôzne víťazné tímy. Jeho celkový výkon vo finále bol utlmený následkom patelárnej tendinitídy a súvisiacich problémov s hamstringom, ktoré ho trápili v posledných mesiacoch sezóny. Ronaldo hral finále proti rade lekárom, čo neskôr komentoval: „Vo svojom živote nevyhráte bez obetovania a musíte riskovať.“ Ako najlepší strelec Ligy majstrov UEFA po tretíkrát so 17 gólmi, získal cenu UEFA Futbalista roka.
V Copa del Rey pomohol Realu prebojovať sa do finále, keď v semifinále strelil dva góly z penált proti Atléticu Madrid na Vicente Calderón, pričom prvý gól znamenal, že dokázal  počas svojej kariéry streliť gól v každej minúte 90-minútového zápasu. Jeho pokračujúce problémy s kolenom mu neumožnili odohrať finále, kde Real porazil Barcelonu 2:1 a získal trofej. Ronaldo strelil 31 gólov v 30 ligových zápasoch, čo mu stačilo na získanie Pichichi a európskej Zlatej kopačky, ktorú získal spoločne s Liverpoolskym útočníkom Luisom Suárezom. 6. januára strelil v zápase proti Celte Vigo 400. klubový gól v kariére za 653 zápasov; v tomto zápase strelil dva góly a svoje góly venoval jeho krajanovi Eusébiovi, ktorý zomrel dva dni predtým. Gól z poslednej minúty, ktorý strelil 4. mája pätičkovým volejom proti Valencii—jeho 50. gól vo všetkých súťažiach—bol ohodnotený ako najkrajší gól sezóny od Liga de Fútbol Profesional, a navyše bol zvolený za najlepšieho hráča La Ligy.
Počas ďalšej sezóny, sezóny 2014/2015, si Ronaldo nastavil nový osobný rekord, keď strelil 61 gólov vo všetkých súťažiach, keď začal strelením oboch gólov Realu Madrid pri výhre 2:0 nad Sevillou v Superpohári UEFA. Následne dosiahol svoj najlepší gólový štart do ligovej sezóny, keď strelil rekordných 15 gólov v ôsmom kole La Ligy. Vďaka jeho rekordnému 23. hattricku v La Lige, ktorý strelil 6. decembra proti Celte Vigo, sa stal najrýchlejším hráčom, ktorý pokoril hranicu 200 gólov v La Lige, keďže to dokázal len v 178 zápasoch. Po tom, čo vyhral s Madridom Majstrovstvá klubov FIFA v Maroku, si Ronaldo prevzal druhýkrát v rade Zlatú loptu FIFA, čím sa pridal k Johanovi Cruyffovi, Michelovi Platinimu a Marcovi van Bastenovi, ktorý Zlatú loptu vyhrali trikrát.

2015 - 2017: Najlepší strelec Realu Madrid v histórii a La Undécima

Madrid ukončil sezónu 2014/2015 v La Lige na druhom mieste a v Lige majstrov UEFA skončil v semifinále. V zápase Ligy majstrov UEFA proti Schalke 04 pri výhre 2:0 strelil rekordný dvanásty krát v rade gól na ihriskách súperov v tejto súťaži. V semifinále strelil oba góly svojho tímu pri celkovom skóre 3:2 pre Juventus. S 10 gólmi ukončil sezónu už tretíkrát v rade ako najlepší strelec, spoločne s Messim a Neymarom. 5. apríla strelil po prvýkrát v La Lige a aj celkovo v kariére päť gólov v jednom zápase, vrátane hattricku za osem minút, proti Granade pri výhre 9:1. Jeho 300. gól za Real prišiel o tri dni neskôr pri výhre 2:0 nad Rayo Vallecano. Následne hattricky proti Seville, Espanyolu a Getafe ho dostali v tejto štatistike na celkové číslo 31 za Real Madrid, čím prekonal rekord Di Stéfana, ktorý ich nastrieľal 28. Sezónu ukončil so 48 gólmi, vyhral druhýkrát v rade Pichichi a štvrtýkrát európsku Zlatú kopačku.
Na začiatku jeho siedmej sezóny v drese Realu Madrid, sezóny 2015/2016, sa Ronaldo stal najlepším strelcom klubu, najprv v lige a potom aj vo všetkých súťažiach. Jeho päť gólov pri vonkajšej výhre 6:0 nad Espanyolom 12. septembra, ho dostalo na hranicu 230 gólov v La Lige v 203 zápasoch, čím prekonal klubový rekord, ktorý držal Raúl. O mesiac neskôr, 17. októbra, opäť prekonal Raúla, keď strelil druhý gól zápasu pri výhre 3:0 nad Levante na Bernabéu, čo ho dostalo na celkovo 324 gólov za klub. Ronaldo sa stal taktiež najlepším strelcom Ligy majstrov UEFA v histórii, po hattricku proti Šachtaru Doneck v skupinovej fáze, čím prekonal rekord Messiho so 77 gólmi. Dvomi gólmi proti Malmö FF pri vonkajšej výhre 2:0 dňa 30. septembra 2015 prekonal 500 gólovú hranicu za klub a krajinu. Následne sa stal prvým hráčom, ktorý v skupinovej fáze dokázal streliť dvojciferné číslo gólov, keď ich strelil rekordných 11, vrátane ďalších štyroch gólov proti Malmö.

Juventus

V prestupovom období pred sezónou 2018/2019 prestúpil z Realu Madrid do Juventusu Turín za 105 miliónov eur. "Starej dáme" sa upísal do roku 2022.

Reprezentačná kariéra

Ronaldov debut v národnom portugalskom tíme bol dňa 20. augusta 2003. Nastúpil proti výberu Kazachstanu a s tímom dosiahol tesnú výhru 1 – 0.

Majstrovstvá Európy 2004

Za svoje dobré výkony v Manchestri United dostal od trénera Portugalska Luiza Felipeho Scolariho pozvánku na Majstrovstvá Európy vo futbale 2004, ktoré sa konali v Portugalsku. Na prvý zápas v skupine A narazili Portugalci na Grécko a šokujúco prehrali 2 – 1, keď Ronaldo na konci zápasu znižoval a bol to jeho premiérový gól za reprezentáciu. Ale zo skupiny postúpil s mužstvom a v semifinále strelil víťazný gól reprezentácii Holandska. Vo finále sa stretli s Gréckom, zas prehrali a nedosiahli cennú trofej. Po šampionáte išiel Cristiano na olympijské hry reprezentovať Portugalsko; v troch zápasoch zaznamenal jeden gól a nepostúpil s tímom zo skupiny.

Majstrovstvá sveta 2006

Počas kvalifikácie nastrieľal Ronaldo celkovo sedem gólov, čím dopomohol reprezentácii dostať sa na majstrovstvá sveta 2006. V základnej skupine strelil z pokutového kopu gól Iránu a poistil výhru Portugalska. 
Vo štvrťfinále 1. júla 2006 sa stretol s reprezentáciou Anglicka. V 63. minúte bol vylúčený Ronaldov klubový hráč Wayne Rooney, po faule na Ricarda Carvalha. Anglické média špekulovali, že Ronaldo ovplyvnil rozhodcu. Po zápase toto tvrdenie Ronaldo odmietol a povedal, že s Waynom sú kamaráti a nemal dôvod ovplyvniť rozhodcu aby ho vylúčil. 
Počas semifinálového zápase s Francúzskom bol kvôli obvineniam anglických médií vypískaný. Tento zápas vyhralo Francúzsko a reprezentácia Portugalska obsadila nakoniec štvrté miesto. Po šampionáte sa zriekol nominácie v ankete o najlepšieho mladého hráča turnaja.

Kapitán reprezentácie

Deň po Ronaldových 22. narodeninách v zápase proti Brazílii dostal od trénera kapitánsku pásku a od vtedy je stálym kapitánom portugalskej reprezentácie. Tento krok bol na počesť prezidenta portugalskej federácie Carlosa Silvu, ktorý si prial, aby bol Ronaldo kapitánom reprezentácie.

Majstrovstvá Európy 2008

Počas kvalifikácie na Majstrovstvá Európy vo futbale 2008 nastrieľal osem gólov a bol druhým najlepším strelcom skupiny A, keď ho strelecky predbehol len Poliak Euzebiusz Smolarek. Z kvalifikačnej skupiny postúpilo Portugalsko z druhého miesta. 
V základnej skupine nastúpil Ronaldo na všetky tri zápasy, a strelil jeden gól do siete Česka, a taktiež sa stal hráčom zápasu. Vo štvrťfinále narazili na výber Nemecka. Zápas vyhrali Nemci tesne 3 – 2 a Portugalsko bolo vyradené z turnaja. Po turnaji ohlásil tréner Portugalska Luiz Felipe Scolari ukončenie spolupráce so zväzom a nahradil ho nový tréner Carlos Queiroz.

Majstrovstvá sveta 2010

Ronaldo sa dostal aj do výberu na majstrovstvá sveta 2010 v Juhoafrickej republike. Počas kvalifikácie nezaznamenal Ronaldo ani jeden gól. Portugalsko sa ocitlo v takzvanej skupine smrti s Brazíliou, Pobrežím Slonoviny a KĽDR. 
V prvom zápase skupiny hrali Portugalci s Pobrežím Slonoviny 0 – 0. Najväčšiu šancu mal práve Ronaldo keď trafil súperovu tyč. Po zápase Portugalsko podalo sťažnosť o odobratí žltej karte Ronaldovi, kvôli námietkam počas zápasu. Ale Portugalsko neuspelo s odvolaním. V druhom zápase Portugalci zmietli KĽDR 7 – 0 a po šestnástich mesiacoch sa konečne strelecky presadil aj Ronaldo. V treťom zápase s Brazíliou remizovali 0 – 0 a postúpili z druhého miesta. V osemfinále narazili na neskorších majstrov sveta Španielov, s ktorými prehrali 1 – 0 a bol ich to jediný inkasovaný gól na turnaji.

Majstrovstvá Európy 2012

Táto kvalifikácia bola pre Ronalda strelecky zase dobrá, nastrieľal celkovo sedem gólov. Ale z výsledkového hľadiska musel s reprezentáciou hrať baráž s reprezentáciou Bosny a Hercegoviny. Prvý zápas skončil 0 – 0, ale druhý zápas vyhrali Portugalci aj s pomocou dvoch gólov Cristiana Ronalda, v pomere 6 – 2.
Žreb im zase nepriniesol šťastie a dostali sa do skupiny smrti s reprezentáciami Nemecka, Dánska a Holandska. Počas šampionátu sa Ronaldo vyjadril, že v kariére chce už len získať nejakú trofej s reprezentáciou. 
V skupine B v prvých zápasoch z Nemeckom a Dánskom sa Ronaldo nepresadil ani raz a bol dosť kritizovaný. Lenže v treťom zápase proti reprezentácii Holandska s dvoma gólmi otočil skóre z 0:1 na 2:1. Stal sa hráčom zápasu a zaistil Portugalsku postup z druhého miesta do štvrťfinále.
Vo štvrťfinále narazilo Portugalsko na Česko. V tomto zápase boli lepší Portugalci a ich snaha vyústila rozhodujúcim gólom v 79. minúte po prihrávke od João Moutinho skóroval Ronaldo a zas sa stal hráčom zápasu. V semifinále narazili na Španielsko. V zápase Ronaldo vystrelil celkovo až päťkrát, z toho trikrát z priameho kopu, ale ani raz netrafil bránu Španielska. Zápas sa skončil 0 – 0 a musela rozhodnúť až penaltová lotéria. Ronaldo mal kopať v piatej sérii, ale po dvoch pokazených kopoch jeho spoluhráčov sa k nej nedostal a Portugalsko skončilo tesne pred finále majstrovstiev.