google/wiki40b huggingface dataset:
Ladislav Sára

Životopis

V prvej svetovej vojne mu zomrel otec, jeho matka po ňom zdedila čižmársku dielňu. V rokoch 1918-22 študoval na ľudovej škole v Brezne. V školskom roku 1928/29 začal navštevovať Učiteľský ústav v Banskej Štiavnici, posledný školský rok 1932/33 absolvoval v Lučenci, kde aj zmaturoval. Skúšky učiteľskej spôsobilosti pre ľudové školy zložil 30. novembra 1935 v Lučenci, o dva roky neskôr v Banskej Bystrici získal aj kvalifikáciu pre meštianske školy.
V roku 1933 začal vyučovať v Hardišti (dnešné Zemplínske Hradište), v rokoch 1934-37 vyučoval na ľudovej škole v Trebišove, v rokoch 1937-39 na meštianskej škole v Brezne. Od roku 1939 vyučoval slovenský jazyk, dejepis a zemepis na Vyššej priemyselnej škole v Banskej Bystrici, kde zotrval do roku 1944. Účastník kultúrnych podujatí v Banskej Bystrici, spolupracovník amatérskeho divadla, autor kroniky Mestského divadelného združenia. Spoluorganizátor rozhlasových krajových vysielaní. Po vypuknutí SNP v roku 1944 bol prvý hlásateľ Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Počas povstania pracoval na Povereníctve SNR pre školstvo a osvetu v Banskej Bystrici. Po zajatí na Starých Horách 31. októbra 1944 bol väznený v Banskej Bystrici, neskôr v Bratislave. Zahynul počas náletu amerických stíhačiek na nacistický transport do koncentračného tábora.
Kostol svätej Margity (Lamač)

História

Bol postavený v rokoch 1947 až 1951 na mieste staršieho kostola zo 16. storočia, ktorý veľkosťou už nevyhovoval potrebám farnosti. Autorom architektonického návrhu bol významný slovenský architekt Milan Michal Harminc. Architektonicky je podobný ďalším kostolom z povojnového obdobia, napr. v obciach Terchová alebo Novoť na Orave. Na priečelí je mozaikový obraz sv. Margity Uhorskej od akademického maliara Ernesta Zmetáka.
V areáli kostola sa nachádza národná kultúrna pamiatka Pomník padlým v 1. a 2. svetovej vojne od Alojza Rigeleho.
Mont-Dore

Poloha

Obec má rozlohu 35,87 km². Najvyšší bod je položený 1 883 m n. m. a najnižší bod 897 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 391 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Busserolles

Poloha

Obec má rozlohu 32,46 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 560 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ambón

Ambón (iné názvy: ambóna, ambon, ambona; gr. τὸ Ἄμβων - vyvýšenina) je vyvýšená plošina v kresťanských chrámoch. Ako rečnícka plošina sa vyskytovala nielen v starokresťanských a stredovekých chrámoch, ale aj v súdnych budovách či bazilikách, často s ozdobenou čelnou stenou a pultom.  
V rímskokatolíckej cirkvi ambóny slúžili a slúžia na čítanie lekcie z Písma a Evanjelia, i ako miesto, odkiaľ kňaz káže. Dnes sa opäť zavádzajú. Zvyčajne sa nachádzajú blízko oltárneho stola. Historicky sa z ambony vyvinula kazateľňa.
V gréckokatolíckych a pravoslávnych cerkvách má ambón v súčasnosti formu polkruhového výbežku zo soley, a to vždy v jej strede, presne pred cárskymi dverami ikonostasu. Symbolizuje odvalený kameň Kristovho hrobu. Diakon, kňaz alebo biskup, ktorý na ňom stojí, symbolizuje anjela ohlasujúceho zvesť o Kristovom vzkriesení. Z ambóna sa číta evanjelium, prednáša homília (kázeň), rozdáva Kristovo telo a krv veriacim, udeľuje požehnanie, diakon z ambóna prednáša ekténie.
Vernay (Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 5,59 km². Najvyšší bod je položený 940 m n. m. a najnižší bod 393 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 115 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bartolomej Očovský

Životopis

Evanjelický kňaz v Banskej Bystrici-Radvani (okolo 1575(?)-1587), senior Zvolenského seniorátu v Banskej Bystrici-Radvani (1583-1587).
Peisidiké (dcéra Nestora)

Peisidiké alebo Peisidika (starogr. Πεισιδίκη – Peisidiké, lat. Peisidice) je v gréckej mytológii dcéra pylského kráľa Nestora a jeho manželky Anaxibie.(alebo Eurydiky)
Pylský kráľ Nestor bol otcom dvoch dcér, Peisidiky a Polykasty a synov Antilocha, Persea, Straticha, Aréta, Echefróna, Peisistrata a Thrasyméda 
Dcéry kráľa Nestora spomína aj Homér vo svojom epose Odysea. Kým Peisidiku menovite neuvádza, meno najmladšej Polykasty uvádza v deji návštevy Télemacha u kráľa Nestora. Homér píše, že keď Télemachos hľadal svojho otca, ithackého kráľa Odysea, navštívil v Pyle kráľa Nestora, známeho svojou múdrosťou, aby sa s ním poradil.
Nestor Télemacha privítal a na počesť jeho návštevy nechal obetovať bohyni Aténe jalovicu. Homér následne opisuje celý obetný rituál, ktorý vykonali Nestor a jeho rodina. Nestorov syn Echefrón priviedol jalovicu na obetné miesto, kde ju potom jeho brat Thrasymédes ostrou bronzovou sekerou smrteľne zranil a Perseus k nej priložil misku na krv. Nestor pritom vykonával predpísané obrady a modlitby. Keď Peisistratos následne prerezal obetnému zvieraťu hrdlo, zaznel z hrdiel Nestorových dcér a manželiek jeho synov posvätný pokrik.
Ako bolo zvykom bohyni potom obetovali tuk a kosti a mäso začali opekať. Keďže bol Télemachos po dlhej ceste unavený, okúpala ho Nestorová najmladšia dcéra Polykasté a po kúpeli mu telo natrela olejom.Télemachos si potom obliekol chitón a zasadol k hostine, kde jedol pečené mäso a pil víno zo zlatého pohára. Nestor mu počas hostiny poradil, aby išiel ku spartskému kráľovi Menelaovi, ktorý sa vrátil od Tróje posledný a o jeho otcovi by niečo mohol vedieť.
Daniel Henriksson

Klubový hokej

Od sezóny 2005/06 je hráčom klubu švédskej Elitserien Färjestads BK Karlstad.

Reprezentácia

Tréner Bengt-Ake Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Colleret

Poloha

Obec má rozlohu 18,79 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 682 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alexandra Grusková

Štúdium

V rokoch 1983 – 1989 študovala na bratislavskej Strednej škole umeleckého priemyslu v odbore reštaurátorstvo. V roku 1992 absolvovala zahraničný študijný pobyt na Nottingham Polytechnic v Nottinghame. Vysokoškolské štúdium ukončila v roku 1994 na Katedre scénického a kostýmového výtvarníctva Vysokej školy múzických umení pod vedením prof. Milana Čorbu a prof. Jozefa Cillera. V súčasnosti sa venuje umeleckej i pedagogickej činnosti a pôsobí ako docent na Katedre scénického a kostýmového výtvarníctva VŠMU.

Dielo

Spolupracovala so všetkými význajmnejšími slovenskými divadelnými scénami (Divadlo Andreja Bagara v Nitre, Divadlo Jána Palárika v Trnave, Slovenským komorným divadlom v Martine), ale aj s alternatívnymi divadlami ako je GUnaGU, Stoka alebo Bratislavské divadlo tanca. Taktiež vytvorila scénické a kostýmové návrhy pre Činohru, Operu i Balet Slovenského národného divadla.
Zapojila sa tiež do viacerých medzinárodných umeleckých projektov. Jej práce získali ocenenia na prehliadkach a festivaloch. Okrem iného pôsobí aj ako architektka pre televízne a filmové projekty.

Výstavy

Tvorba Alexandry Gruskovej bola prezentovaná na kolektívnych výstavách v Prahe, Novom Sade a Bratislave.
Saint-Eusèbe (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 21,21 km². Najvyšší bod je položený 401 m n. m. a najnižší bod 284 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Abrets

Poloha

Obec má rozlohu 6,89 km². Najvyšší bod je položený 434 m n. m. a najnižší bod 261 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
James Craig Adamson

Životopis

V roku 1969 absolvoval United States Military Academy a v roku 1977 ukončil štúdium na Princeton University.
V roku 1980 potom nastúpil do výcvikového strediska v Houstone ako jeden z veliteľov a neskôr prešiel astronautickým výcvikom.

Po letoch

Po svojich letoch sa stal viceprezidentom Lockheed Engineering and Sciences Co. V roku 2002 sa vrátil do NASA.
Lenningen (Luxemburg)

Poloha

Obec má rozlohu 20,35 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Lenningen má 1722 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.17% bolo v Lenningen nezamestanosť nižšia o 2.8 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2013

Návštevnosť

Na MS 2013 bola prekonaná celková návštevnosť na ženských MS, keď do hľadísk prišlo 43 806 divákov (predtým vo Švajčiarsku 2011 – 28 180). Tiež bol prekonaný rekord v počte divákov na medzinárodný zápas žien, dokonca dvakrát. Na semifinálovom zápase Česka so Švédskom bolo 4 694 divákov (predtým na finálovom zápase MS 2011 vo Švédsku – 4 521 divákov), aby bol rekord prekonaný na druhý deň v zápase o bronz, kde v stretnutí Česka so Švajčiarkom sedelo v hľadisku 5 021 divákov.
Cesta I. triedy 71 (Slovensko)

Priebeh

Začiatok I/71 sa nachádza v Lučenci na križovatke s I/16, odkiaľ pokračuje na juh križovatkami s III/2655, III/2668, III/2652, III/2669. V nasledujúcom Fiľakove sa križuje s II/571, III/2673 a III/2674, v obci Radzovce s III/2653, nasleduje križovatka s III/2657 a cestná komunikácia sa končí na hraničnom priechode Šiatorská Bukovinka do Maďarska, kde pokračuje ako štátna cesta 21.

História

Od roku 1950 viedla cesta I/71 z Lučenca do obce Rároš (miestna časť obce Trenč), kde mala podľa pôvodných plánov pokračovať do Maďarska smerom na mesto Szécsény. V rokoch 1946 až 1950 bola táto trasa cestou II. triedy s číslom II/528. Nakoľko hraničný priechod Rároš/Rárospuszta sa pre chýbajúci most nikdy nevybudoval (most bol dokončený až v roku 2011), bola v 90-tych rokoch rokoch trasa cesty I/71 preložená v smere z Lučenca cez Fiľakovo (prekategorizovaním časti cesty II/571) na hraničný priechod v Šiatorskej Bukovinke do Maďarska, kde pokračuje do mesta Salgótarján. Pôvodná trasa cesty I/71 bola prekategorizovaná na cestu II/585, spolu s dovtedajšou cestou II/565 Pôtor - Dolná Strehová - Rároš.
Iliušin Il-18

Vznik a vývoj

Il-18 vznikol na základe požiadaviek sovietskej štátnej leteckej spoločnosti Aeroflot na lietadlo na prepravu osôb i na prepravu nákladu a vojenské účely. Konštruktér Sergej Iliušin však uprednostnil dopravné lietadlo, ktoré by malo ekonomickejšiu prevádzku. Výsledkom konštrukčných prác bolo dolnokrídle lietadlo s turbovrtuľovými motormi, ktoré po prvýkrát vzlietlo 4. júla 1957. V roku 1959 boli Il-18 nasadené na linky Moskva – Soči a Moskva – Alma-Ata, postupne začali Il-18 lietať aj na viacerých vnútroštátnych aj medzinárodných linkách ZSSR. Lietadlá Il-18 slúžili u všetkých leteckých spoločností bývalého socialistického tábora, vo veľkom množstve a po dlhý čas. Od začiatku 60. rokov lietali aj u Československých aerolínií. ČSA používali Il-18 na vnútroštátnych linkách (najmä do Bratislavy, Košíc a Popradu), na linkách po Európe, na linkách do Afriky, na Blízky východ a istý čas aj na diaľkovej linke do Havany, kam lietali Il-18 verzie D. Linka do Havany mala medzipristátia v írskom Shannone a v kanadskom Gandere. Čoskoro však boli Il-18D na tejto linke nahradené lietadlami Il-62. Posledný Il-18 vyradili ČSA až v roku 1990.
Il-18 bol vyrábaný v niekoľkých typových verziách s rôznou kapacitou cestujúcich a nákladu, a bol vyvážaný do mnohých krajín sveta. Celkom bolo vyrobených vyše 850 kusov a mnohé z Il-18 lietajú ešte dnes. Existovala aj armádna verzia označená Il-20 Coot, ktorá slúžila ako radarom vybavené lietadlo včasnej výstrahy.
OpenDocument

Dosah na verejnú správu

Keďže jedným z cieľov otvorených formátov, akým je aj OpenDocument, je garantovať dlhodobý prístup k údajom bez právnych alebo technických bariér, vlády sa stále viac zaoberajú otázkou použitia otvorených formátov v štátnej resp. verejnej správe. Napríklad, v roku 2002, Dr. Edgar David Villanueva Nuñez, právnik a kongresman Republiky Peru, napísal list pre Microsoft Peru, v ktorom nastolil otázky ohľadne slobodného, bezplatného a trvalého prístupu k dokumentom v proprietárnych formátoch. (Nuñez, 8. apríla 2002). Obzvlášť krajiny Európy a americký štát Massachusetts sa zaoberajú štúdiom dôsledkov výberu dokumentového formátu.

Ostatné vlády

Podľa OpenDocument dátového hárku OASIS, "singapurské Ministerstvo obrany, francúzske Ministerstvo financií a jeho Ministerstvo hospodárstva, financií a priemyslu, brazílske Ministerstvo zdravotníctva, mesto Mníchov v Nemecku, Rada mesta Bristol v Spojenom Kráľovstve, a mesto Viedeň v Rakúsku všetci adoptujú aplikácie, ktoré podporujú OpenDocument." (OASIS, 20. júna 2005).
V novembri 2005 James Gallt, predseda Národnej asociácie vedúcich informatikov v štátnej správe (v USA), povedal, že mnoho ostatných štátnych agentúr sa takisto zaoberá použitím OpenDocument-u (LaMonica, 10. novembra 2005).
BECTA (British Education Communication Technology Agency) je agentúra v Spojenom Kráľovstve (UK) oprávnená definovať stratégiu informačných technológií pre všetky školy v UK, vrátane definovania noriem pre celú infraštruktúru škôl. V roku 2005 publikovali rozsiahly dokument popisujúci stratégiu pre infraštruktúru v školách. Tento dokument požaduje používanie OpenDocument-u pre údaje kancelárskych dokumentov, a hlavne nepovoľuje používať binárne formáty (.doc/.xls/.ppt) ani XML formát Microsoft-u. BECTA to zdôvodňuje nasledovne: "Akákoľvek kancelárska aplikácia (program) používaná inštitúciami musí byť uložiteľná (a ostatnými prezerateľná) použitím spoločne dohodnutého formátu, ktorý zabezpečuje, že inštitúcia nie je viazaná na používanie konkrétneho softvéru. Hlavným cieľom pre všetky kancelárske aplikácie (programy) je poskytovať funkčnosť, aby sa splnili špecifikácie tu opísané (či už licencovaný softvér, open source alebo nelicencovaný freeware) a teda aby mnohí poskytovatelia aplikácií mohli dodávať vzdelávacej inštitúcii ICT trhu." (Lynch, 2005).
Uruguajská “exekutíva, legislatíva, súdnictvo, organizácia a spoločnosti, v ktorých má štát majoritu“, majú šíriť a prijímať elektronické dokumenty prinajmenšom v jednom otvorenom formáte - ODF alebo PDF (júl 2008, odkaz).
Venezuela prijala ODF ako národný štandard (Tectonic Október 2008).

Formáty súborov

Špecifikácia formátu ODF obsahuje odporúčané prípony a MIME typy podporovaných formátov súborov:
Bolehlav škvrnitý

Opis

Bolehlav škvrnitý dorastá do výšky 1,5 až 2,5 m. Má zelenú dutú byľ, ktorá má zvyčajne na spodnej polovici červeno-fialovú škvrnu. Listy sú trojito perovito zložené, dlhé môžu byť až 50 cm a široké až 40 cm a majú približne trojuholníkový tvar. Kvety sú malé a biele, a majú 5 lupeňov. Na žiadnej z častí rastliny sa nenachádzajú trichómy.
Vyskytuje sa na vlhkých miestach, ako napríklad pri potokoch, prameňoch a ostatných vodných plochách. Vyskytujú sa však aj na suchších miestach ako napríklad na okraji ciest, na okraji hospodárskych polí a rumoviskách.

Toxicita

Bolehlav škvrnitý je jedovatý pre ľudí aj zvieratá. Najčastejšie sa však vyskytujú otravy zvierat, ktoré najčastejšie zjedia voľne rastúce rastliny pri pasení sa.
Obsahuje viacero piperidínových alkaloidov ako koniín, N-metylkoniín, konhydrín a pseudokonhydrín, pričom najviac zastúpený z nich je koniín.
Koniín je z hľadiska svojej štruktúry chemicky podobný nikotínu. Preto priamo pôsobí na Centrálnu nervovú sústavu inhibíciou nikotínových acetylcholínových receptorov, čo spôsoboje svalovú paralýzu, ktorá ovplyvňuje aj dýchacie svaly. Smrť nakoniec nastane udusením. Otrava sa podobá otrave kurare, t.j. paralýza postupuje od nôh smerom hore. Smrti sa dá predísť podávaním umelého dýchania až kým sa účinky jedu nevytratia (približne za 48 - 72 hodín po otrave).
Okrem účinkov na CNS má toxické účinky aj na obličky, pričom u pacientov, ktorý zomreli na otravu bolehlavom bola zistená akútna tubulárna nekróza a rabdomyolýza. U istej časti pacientov bolo taktiež zistené akútne zlyhanie obličiek. Toxicita pre obličky spočíva v zovretí zvieraču močového mechúra čo vedie k nahromadeniu moču.

Historický význam

V starovekom grécku sa bolehlav škvrnitý používal na popravy odsúdených väzňov. Najznámejšia je poprava Sokrata, ktorého v roku 399 p. n. l. odsúdili za bezbožnosť a marenie výchovy aténskej mládeže.
Juziers

Poloha

Obec má rozlohu 9,88 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 764 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arlanc (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 32,19 km². Najvyšší bod je položený 943 m n. m. a najnižší bod 547 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 928 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Silvia Kušnírová

Profesionálna kariéra

So žurnalistikou začala ešte počas štúdia na vysokej škole. V roku 1998 ako študentka 1. ročníka na univerzite začala pracovať pre vtedajšie rádio Twist, kde sa z pozície politickej reportérky vypracovala na moderátorku spravodajskej relácie Žurnál rádia Twist. V roku 2001 prijala ponuku spravodajskej televízie TA3, kde okrem pozície politického reportéra moderovala spolu s Beatou Oravcovou politickú diskusnú reláciu V politike. 
Získala dve novinárske ceny: Cenu Open Society Foundation a Cenu Eurotelevízie v ankete Osobnosť televíznej obrazovky. Komunikáciu študovala nielen na Slovensku, ale aj v USA a Spojenom kráľovstve, a stážovala v BBC, CNN London, či Voice of America.

Súčasnosť

Ako prezidentka Asociácie public relations (APR SR) zorganizovala 1. medzinárodný PR summit na Slovensku.
Pod značkou MEET THE PRESS vedie školu komunikácie pre top manažérov a podnikateľov.
Je sponzorkou a členkou správnych rád neziskových organizácií Divé maky, ktoré sa venujú talentovaným rómskym deťom a Raná starostlivosť, ktorá prevádzkuje jediné špecializované Centrum včasnej intervencie pre rodiny detí so zrakovým a viacnásobným znevýhodnením. V rámci filantropickej Art platformy collective podporuje talentovaných umelcov zo Slovenska. V roku 2018 podporila platforma súťaž o Cenu Oskara Čepana pre mladých umelcov do 40 rokov.
V roku 2018 absolvovala na Stanford Graduate School of Business prestížny Stanford Executive Program „Be a Leader Who Matters“.
Hraboš močiarny

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 134 (31,1 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 38, 8,8 %) v nadmorských výškach 294 (ústie doliny Šugovského potoka) – 1 750 m n. m. (Kotliská, Nízke Tatry).
Saint-André-de-Seignanx

Poloha

Obec má rozlohu 19,49 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 532 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Richard Garriott de Cayeux

Podnikateľ a filantrop

Richard Garriott sa narodil v Cambridge v Anglicku, vyrastal v Nassau Bay v Texase. Jeho otec, Owen Garriott, bol v rokoch 1965 – 1986 astronautom NASA, ktorý dvakrát vzlietol na obežnú dráhu Zeme (v misiách Skylab 3 a STS-9). Richard sa už na strednej škole zaujímal o programovanie a počítačové hry, zrejme preto aj štúdium na University of Texas nedokončil.
Prvú svoju hru – Akalabeth: World of Doom – vytvoril v roku 1980. Začiatkom 80. rokov bol autorom hier série Ultima (Ultima I, Ultima II, Ultima III…). Roku 1983 založil s otcom a bratom Robertom vlastnú firmu zaoberajúcu sa vývojom hier, ktorú nazvali Origin Systems. Roku 1992 ju Garriottovci predali spoločnosti Electronic Arts, ostali však v nej do roku 2000, kedy na zrušenie ďalšieho vývoja reagovali odchodom a založením nového podniku Destination Games, ktorý sa vzápätí stal súčasťou juhokórejskej NCsoft.
V ére Origin Systems sa jeho najznámejšími dielami stali séria Ultima, Wing Commander, Crusader a od roku 1997 MMORPG Ultima Online, spoločnosť Destination Games roku 2007 vydala MMORPG Tabula Rasa.
V roku 2011 sa oženil a zmenil si rodné meno na Richard Garriott de Cayeux. Jeho žena Laetitia mu prvé dieťa, dcéru Kinga Shuilong Garriott de Cayeux, porodila 30. júna 2012 a druhé dieťa, syn Ronin Phi Garriott de Cayeux, sa narodil 28. júla 2014.

Kozmonaut

Koncom septembra 2007 oznámila spoločnosť Space Adventures, že Richard Garriott obsadí miesto vesmírneho turistu v Sojuze TMA-13 štartujúcom v októbri 2008 k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), do kozmu mal letieť ako člen 15. návštevnej expedície na ISS. Garriott prešiel výcvikom v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku, cesta ho stála 30 miliónov dolárov.
Do vesmíru odštartoval 12. októbra 2008 na palube Sojuzu TMA-13 spolu s členmi Expedície 18 Jurijom Lončakovom a Michaelom Finckeom. Na stanici sa venoval lekársko-biologickým experimentom uskutočňovaným pre Európsku vesmírnu agentúru (ESA) a NASA a ďalej popularizačným a vzdelávacím aktivitám. Na Zem sa vrátil 24. októbra 2008 v Sojuze TMA-12 so Sergejom Volkovom a Olegom Kononenkom.
Artur Iľdusovič Bagautdinov

Smrť

Zomrel 17. októbra 2008 na následky vypadnutia z okna, ktoré utrpel deň predtým v mieste svojho bydliska v Kaliningrade.
Čierne vlajky

Dej

Seriál je zasadený zhruba dve dekády pred udalosťami na ostrove pokladov počas zlatého veku pirátov, kedy obávaný kapitány Flint príjme na palubu mladého člena posádky, pričom bojujú o prežitie na ostrove New Providence. Prvá séria sa sústredí na lov pokladu španielskej plachetnice Urca de Lima. Na začiatku druhej série poklad uviazol na brehoch Floridy, kde ho chránia španielski vojaci. Ku koncu druhej série padol poklad do rúk Jacka Rackhama a jeho posádky, ktorí ho prinesú na ostrov New Providence.
Montceaux-lès-Vaudes

Poloha

Obec má rozlohu 10,11 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 264 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE