Stopárov sprievodca galaxiou

Arthur Dent

Spolu s Fordom Prefectom, horko - ťažko utečie pred zničením Zeme, ktorá sa demoluje kvôli miestu pre hyperpriestorový obchvat. Arthur strávi niekoľko nasledujúcich rokov stále nosiac svoj župan, beznádejne prechádzajúc od problému k problému, pričom sa snaží zjednodušiť svoj život. Radšej by si dal šálku čaju, ale zaobstarať si ho v ďalekých kútoch galaxie sa zdá byť problémom.
Na svojich cestách zažíva najrôznejšie dobrodružstvá, ktoré mu vôbec nie sú príjemné. Jedna z týchto nepríjemností je tá, že sa mu pri každej ceste teleportom alebo časom mení jeho taška. Od druhého dielu si je vedomý toho, že do doby, kedy sa dostane na jedno miesto, musí prežiť. A aj keď je Zem na začiatku prvého dielu zničená, Arthur sa na ňu v ďalších dieloch vracia. (Vďaka Srdcu zo zlata a jej nepravdepodobnostnému pohonu, ktorý má na pozemšťanov neblahý vplyv).  
V pôvodnom seriáli z roku 1981 Arthura hral herec Simon Jones, vo filme z roku 2005 ho hral herec Martin Freeman.

Ford Prefect

Tento mimozemšťan pochádza z Betelgeuze 5 a jeho pôvodné meno je vysloviteľné iba v zložitom betelgeuzskom dialekte, ktorý zanikol pri Veľkom hrungozrútení galaxie, ktoré zmiatlo všetky staré Praxibetelské osady na Betelgeuze 7. Jediný, kto záhadne prežil, bol jeho otec. Samozrejme, táto udalosť je opradená veľmi podivným a nevysvetliteľným tajomstvom. Otec sa presťahoval na Betelgeuze 5, kde sa stal jeho otcom i strýčkom. Na počesť vyhynutej rasy mu dal meno v už zaniknutom jazyku a kvôli tomu, že sa ho jeho syn nikdy nenaučil vysloviť, zomrel. Meno „Ford Prefect“ si vybral, keď na 15 rokov stroskotal na Zemi. Vo svojom živote sa stáva priateľom pozemšťana Arthura Denta a po demolácii Zeme Vogonmi, kvôli hyperpriestorovej diaľnici sa znovu stretáva s bratrancom Zafodom Bílbroxom a jeho priateľkou (pozemšťankou) Trillian. Spoločne s týmito ľuďmi prežíva pri cestách životom, vesmírom a vôbec rôzne dobrodružstvá.
V pôvodnom seriáli z roku 1981 hral Forda herec David Dixon, vo filme z roku 2005 ho hral herec Mos Def.

Tricia McMillanová

Aby jej meno bolo „in“ vo vesmíre, premenovala sa na Trillian. Trillian je vyštudovaná astrofyzička, ktorá pracovala ako moderátorka v televízii. Krátko pred zničením Zeme sa stretla na jednom večierku v Islingtone s Arthurom Dentom a následne taktiež so Zaphodom Beeblebroxom, ktorý ju odviedol na svoju kozmickú loď. To jej zachránilo život a následne sa stala jedinou žijúcou pozemšťankou.
V pôvodnom seriáli z roku 1981 hrala Trillian herečka Sandra Dickinson, vo filme z roku 2005 ju hrala Zooey Deschanel.

Zafod Bíblbrox

Pochádza z planéty ktorá sa nachádzala neďaleko Betelgeusu a je "polo-bratranec"  Forda Prefecta, s ktorým majú  "tri spoločné matky". "Nehodou s antikoncepciou a cestovaním v čase" sa stalo, že je zakladateľ svojho rodu. Jeho otec je Zaphod Beeblebrox Druhý, pričom sa dejiny zopakovali a jeho otcom je Zaphod Beeblebrox Tretí... Pri stretnutí je nemožné si ho pomýliť s niekým iným. Má 2 hlavy a 3 ruky. V prvom diele Stopárovho sprievodcu, potom čo sa dostal na Zem pred jej zničením, si cez svoju druhú hlavu prehodil plachtu a vydával ju za svojho papagája, pričom spoznal Trillian. Na začiatku knihy vystupuje ako „prezident galaxie“, ale potom čo ukradol najnovšiu loď Srdce zo zlata, už netúži po svojom poste.
V pôvodnom seriáli z roku 1981 hral Zaphoda herec Mark Wing-Davey, vo filme z roku 2005 ho hral Sam Rockwell.

Marvin

Prototyp robota firmy Sirius Cybernetics Corporation, skutočná ľudská bytosť, špeciálne vyrobeného pre vesmírnu loď Srdce zo zlata poháňanou pohonom na nepravdepodobnosť. Jeho depresívna a znudená nálada je spôsobená nevyváženosťou úloh, ktoré sú zväčša vynášanie odpadkov alebo parkovanie áut, a veľkosťou mozgu, ktorý je veľký ako planéta, takže je 50 000 krát inteligentnejší než človek. Napríklad, keď je zajatý Krikitskými robotmi, jeho funkcia je zmenená na centrálny bojový počítač, ktorý má riešiť ich vojnovú stratégiu. Marvin, okrem ovládania krikitských robotov, (ktoré od tej doby trpia zo záhadných dôvodov depresiami) mimochodom vyrieši všetky hlavné matematické, psychické (nie svoje), chemické, biologické, sociálne, filozofické, etymologické, meteorologické a psychologické problémy vesmíru trikrát. Ďalej taktiež zloží niekoľko uspávaniek, napr.: Ako neznášam noc.
Vzhľadom k častému čakaniu, Marvin dosiahne úctyhodného veku a na konci svojho života je 37-krát starší než vesmír. Na konci štvrtého dielu Stopárovho sprievodcu jeho oči vyhasnú a on zomrie zmierený so svetom po prečítaní Božského ohnivého znamenia pre všetko tvorstvo: Za vzniknuté problémy sa ospravedlňujeme.

Slartibartfast

Pôsobí ako jeden z návrhárov a staviteľov planét na planéte Magrathea. Jeho prácou je vytváranie pobreží, no najviac sa špecializuje na fjordy, za ktoré dostal aj ocenenie. Jeho prácu môžeme vidieť aj tu na Zemi, presnejšie v Nórsku. Pri výstavbe Mliečnej dráhy II. dostal na starosť návrh a výstavbu Afriky. Dosť ho to zarmútilo pretože chcel urobiť viacej fjordov, ale tie by sa v Afrike asi ťažko vysvetľovali. 
V pôvodnom seriáli z roku 1981 hral Slartibartfasta herec Richard Vernon, vo filme z roku 2005 ho hral Bill Nighy.

Film

Britsko-americký sci-fi film z roku 2005.
Douglas Adams sa pokúšal napísať scenár vyše dvadsať rokov. Po jeho smrti v roku 2001 pracovala na scenári Karey Kirkpatricková. Snažila sa pokračovať v Adamsovskom štýle, no nie vždy sa jej to podarilo. Princíp svojského humoru bol zachovaný. Z veľkej časti je scenár založený na prvej časti pentalógie, sem-tam sa objaví nejaký fór, alebo odkaz na inú časť, ale to je ozaj iba kvapka v mori.
Jedna osoba v deji, ktorá bola Adamsom špeciálne vytvorená pre filmové spracovanie je Humma Kavula, kňaz spoločnosti vyznávajúcej náboženstvo, ktoré považuje za počiatok sveta Veľký zelený chrchliak a apokalypsu v podobe Veľkej bielej vreckovky.
Stručný dej
Arthur Dent má veľmi zlý deň. Je štvrtok, práve mu chcú zbúrať dom a zisťuje, že jeho najlepší priateľ je mimozemšťan, pričom jeho planéta má byť za niekoľko málo minút zničená. Podarí sa mu však spolu s Fordom Prefectom stopnúť vesmírnou loď, aby boli za krátko vyhodení do vzduchoprázdna s minimálnou šancou na záchranu. Našťastie je zachránený vesmírnou loďou, ktorej posádku tvorí Zaphod Beeblebrox - prezident Galaxie, Trillian, Arthurova bývalá známosť, a Marvin, robot v ťažkej depresii. Spoločne sa vydávajú hľadať bájnu planétu Magratheu, aby úplne náhodou zistili, ako to bolo v skutočnosti so Zemou a aká je odpoveď na Základnú otázku života, vesmíru a vôbec. Na záver je uvedený do prevádzky druhý model Planéty Zem a Arthur a ostatní sa vydávajú za ďalším dobrodružstvom.

Televízny seriál

Tento seriál (Stopárov sprievodca po galaxii) natočila televízna stanica BBC v roku 1981. Bola to adaptácia na rozhlasovú hru, ktorá sa hrala v rádiách od roku 1978.
Celý seriál mal iba 6 časti a boli v ňom zahrnuté iba niektoré príhody z prvej knižky.

Citáty a zaujímavé časti textu

„V predslove Stopárovho Sprievodcu po Galaxii sa hovorí: Vesmír je veľký. Fakt veľký, ani by ste neverili ako úžasne hrozne veľký je. A tak ďalej. Tiež sa tam píše, že keď sa zhlboka nadýchnete, môžete vo vesmírnom vákuu prežiť asi tridsať sekúnd. Avšak pravdepodobnosť, že vás v priebehu tých tridsiatich sekúnd niekto nájde je jedna
ku dvom na 207946037, čo je úplnou náhodou tiež telefónne číslo Islingtonského bytu, kde sa Arthur zúčastnil na maškarnom večierku a spoznal tam veľmi pekné dievča, ktoré vôbec nemal šancu zbaliť. Aj keď planéta Zem, Islingtonský byt aj telefóny boli zničené, Ford a Arthur boli zachránení“
Kniha : Stopárov sprievodca galaxiou
„“Prvýkrát som sa zachránil vďaka fantastickej a - pri všetkej skromnosti – skvostnej, duchaprítomnej a rýchlej reakcii, pohyblivosti, prvotriednej práci nôh a sebaobeti.” 
“Tá sebaobeť by ma zaujímala.” 
“Odhodil som polovicu milovaného a myslím, že nenahraditeľného páru topánok.” 
“A prečo sebaobeť?” 
“Pretože boli moje!” odsekol Ford.“
Kniha : Zväčša neškodná
„Napríklad celá ta zákulisná záležitosť s Arthurom a Trillian, chcú vedieť, došlo tam vôbec k niečomu? Odpoveď na takéto otázky samozrejme znie: starajte sa láskavo o seba.“
Kniha : Zbohom a ďakujeme za ryby
"Prvé a posledné myšlienky vorvaňa, ktorý vznikol pôsobením nepravdepodobného pohonu. 
„Aha . . . ! Čo sa to deje?“ myslelo si. 
Ehm, pardon, kto vlastne som?
Dobrý deň? 
Prečo som tu?
Čo je zmysel môjho života? A čo tým myslím, keď hovorím, kto som?
A jéjej! Aha!
Čo sa to ku mne naraz tak strašne rýchle blíži? 
Tak strašne rýchlo. 
Je to veľké, ploské a guľaté . . . 
to chce nejaké dôkladné meno ako napríklad . . . 
mmm. . . em . . . zem! To je ono! Zem!
Budeme priatelia?“
A potom, po náhlom mľaskavom žuchnutí, nasledovalo už len ticho."
Kniha : Stopárov sprievodca galaxiou
Ešte raz tú vetu zopakoval, keď nastúpili. Sedadlá a veľká časť obslužného priestoru mala jemné kožušinové alebo zamatové poťahy. Na hlavnom riadiacom paneli bol veľký zlatý monogram "EP".
"Vieš," začal Ford a zapaľoval motory, “pýtal som sa ho, či je to pravda, že ho uniesli mimozemšťania, a vieš, čo mi povedal?”
“Kto?” spýtal sa Arthur.
“Kráľ.”
"Ktorý Kráľ? Podobnú debatu sme už mali, že?"
“Nevadí,” povedal Ford. “Dôležité na tom je, že povedal nie. Šiel sám od seba.”
“Stále mi nedochádza, o kom to hovoríš.”
Ford zavrtel hlavou. 
“Vieš čo, tam v tej priehradke vľavo od tebe sú nejaké pásky. Vyber nejakú muziku a pusť ju, ok?”
“Dobre,” povedal Arthur a prechádzal možnosti. “Páči sa ti Elvis Presley?”“
Kniha : Zväčša neškodná
„Vogonská poézia je samozrejme až treťou najhoršou v Galaxii. Druhá najhoršia je poézia Azgothov z planéty Kria. Keď kráľ ich básnikov Chrochtos Nadýmavý recitoval svoju Ódu na malú hrudku zeleného hnusu, ktorú som objavil v podpazuší jedného letného rána, štyria poslucháči zomreli na vnútorné krvácanie a predseda Stredogalaktickej komisie
pre zmrzačenie umenia prežil len vďaka tomu, že si uhryzol jednu nohu. Tvrdí sa, že Chrochtos bol trochu „sklamaný“ prijatím svojej básne, a práve sa chystal začať predčítavať  svoju epickú skladbu v dvanástich knihách, nazvaných Moje obľúbené chrochty vo vani, keď vtom jeho vlastné tučné črevo v zúfalom pokuse zachrániť životy a civilizáciu mu vyskočilo až do krku a zadusilo mozog. Najhoršiu poéziu písala Paula Nancy Millstone Jenningsová z Essexu v Anglicku, ktorá bola našťastie zničená spolu so Zemou.“
Kniha : Stopárov sprievodca galaxiou

Odkaz v hudbe

Knihou bol inšpirovaný klip od skupiny Kula Shaker, ku skladbe "Mystical Machine Gun".