google/wiki40b huggingface dataset:
Ján Klempa

Životopis

Narodil sa v rodine správcu majetku a vzdelanie získaval v Hlohovci, kde študoval na gymnáziu filozofiu a na Pázmaneu vo Viedni, kde študoval teológiu. V roku 1862 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil ako katolícky kaplán v Okoči a Suchej nad Parnou, v roku 1866 bol administrátorom a v rokoch v 1876 – 1894 pôsobil ako farár v Zelenči.

Tvorba

Písal práce historické, národopisné, buditeľské, archeologické a folkloristické. Zaoberal sa v nich bohatou históriou svojho slovenského národa a výsledkami zberateľskej činnosti z okolia svojho pôsobiska. Bolo to najmä odvodzovanie niektorých mien, osídlenie Slovákov na Dolnej zemi, topografia Slovenska, pomenovanie osád, pozostatky Slovákov v Sedmohradsku, pomaďarčovanie Slovákov a ďalšie. Zozbieral i zvyklosti, ktoré tiež uverejnil vo svojich prácach, vydaných pod názvom Obyčaje Slovákov v okolí Trnavy , Povery na Slovensku atď. V roku 1894 napísal dejiny pestovania zemiakov v Uhorsku a v krajinách rakúskych. Svojou zbierkou 150 ľudových piesní z Bratislavskej a Nitrianske župy, ktorá vyšla knižne v roku 1880 tlačou Literárneho spolku v Prahe, obohatil Klempa národnú pokladnicu ľudových piesní. Prispieval do mnohých časopisov (napr. Cyril a Metod, Orol, Slovenský letopis, Literárne listy, Kazateľňa, Katolícke noviny, Pútnik svätovojtešský, Slovesnosť a iné). Popri literárnej práci sa horlivo venoval aj slovenskej národnobuditeľskej činnosti.
Chanteau

Poloha

Obec má rozlohu 28,85 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 331 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čuang-c’

Čuang-c’ (čín. 莊子/庄子, pchin-jin: Zhuāng Zǐ) (asi * 369 pred Kr. – † 286 pred Kr.) bol čínsky filozof.
Bol najvýznamnejším zástancom a propagátorom taoizmu, ktorý v oblasti ontológie vychádzal z rovnakých názorov ako Lao-c’. Čuang-c' však na rozdiel od Lao-c'a neuznáva možnosť prirodzeného usporiadania spoločnosti na základe neustáleho poznávania taa myslením. Čuang-c' individualizuje poznanie taa až do tej miery, že mu ide o subjektívne oddanie sa okolitému dianiu, avšak pri nezaujatosti a bez emócií: ide mu o proces zabúdania (wang), ktorý postupuje od zabúdania rozdielov správneho a nesprávneho až k absolútnemu zabudnutiu celého tohto procesu. Vyvrcholením je vedenie, ktoré prestáva byť vedením.
Majster Čuang sa považuje za najpoetickejšieho zo všetkých čínskych filozofov. Stal sa filozofom maliarov a básnikov.
Bukejevská gubernia

Bukejevská gubernia (rus. Букеевская губерния) bola jedna z gubernií Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky v rokoch 1917 - 1925 v sústave Kirgizskej ASSR (od roku 1920), ktorá vznikla 1. júla 1917 na území Bukejevskej hordy. Hlavným mestom gubernie bola Urda. Podľa údajov z roku 1924 v gubernii žilo 243 000 obyvateľov.
Do roku 1919 sa gubernia delila na 7 okresov a jednu oblasť. Gubernia zanikla 6. júna 1925, keď sa jej územie včlenilo do Uralskej gubernie Kozáckej ASSR.
Ján Kroner (1956)

Zo života

Študoval na strojníckej škole. Bol dvakrát ženatý, z manželstva s dramaturgičkou Adrianou Kronerovou má syna, Jakuba, režiséra. Druhý raz bol ženatý s herečkou Lenkou Kronerovou Košickou, s ktorou má dcéru Paulínu (* 2002).
V roku 2012 sa pre podlomené psychické zdravie vytratil z obrazoviek. Bol niekoľkokrát hospitalizovaný na psychiatrických oddeleniach v Bratislave, Pezinku, Považskej Bystrici, Veľkom Záluží a Kežmarku. Po neúspešných hospitalizáciách vyhľadal pomoc u našich západných susedov - liečil sa v českých psychiatrických klinikách v mestách Praha, Brno a Olomouc. Istý čas žil v Bratislave, v petržalskom domove sociálnych služieb Rafael. Ani po niekoľkých liečeniach už viac ako 7 rokov nedokáže hrať a je veľmi pravdepodobné, že už sa na obrazovky pre svoje podlomené psychické zdravie ani nevráti.
Michal Bakuľa

Životopis

V r. 1917 – 1924 navštevoval ľudovú školu a 1924 – 1926 večernú hospodársku školu v Málinci. Sprvu pracoval v robotníckych povolaniach na rozličných miestach, 1949 – 1951 vedúci roľníckeho oddelenia a 1951 – 1952 tajomník KV KSS v Banskej Bystrici, 1952 – 1954 vedúci tajomník KV KSS v Nitre, 1954 – 1955 prvý podpredseda Zboru povereníkov, 1955 – 1956 minister štátnej kontroly, 1956 – 1959 minister poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, 1959 – [[]]1960 predseda a 1960 – 1964 podpredseda Stredoslovenského KNV v Banskej Bystrici, 1964 – 1969 predseda Krajskej komisie ľudovej kontroly a štatistiky, 1969 – 1974 tajomník KV NF SSR v Banskej Bystrici.
V povojnovom období sa pričinil o obnovu národného hospodárstva, po februári 1948 o násilnú socialistickú kolektivizáciu poľnohospodárstva, v rozličných straníckych a verejných funkciách o upevnenie komunistického totalitného režimu na Slovensku.
Vitray

Poloha

Vitray má rozlohu 29,03 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Vitray má 120 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Erinaceus

Erinaceus (po slovensky jež) je rod z čeľade ježovité.

Charakteristika (pre rod Erinaceus vymedzený podľa Wilson et al. 2005)

Podľa dnes bežnej klasifikácie zahŕňa 4 recentné druhy: Erinaceus europaeus, Erinaceus roumanicus, Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis (porov. nižšie systematiku). Prvý druh sa v súčasnosti po slovensky volá najsprávnejšie jež tmavý, druhý aj tretí sa volajú jež bledý (správne použitie slovenského názvu je teda pre tieto dva druhy nejasné) - pozri vysvetlenie v článku jež tmavý.
Na Slovensku žije druh Erinaceus roumanicus, ojedinele aj druh Erinaceus europaeus.
Rod Erinaceus žije v Európe (Erinceus europaeus a Erinaceus roumanicus) a v Ázii (Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis). Má zavalité telo s pichliačovým šatom na chrbte. Mohutne vyvinutá kožná svalovina im umožňuje skrútiť sa do klbka a tak sa chrániť pred nepriateľom. Farba je prevažne tmavo žltkavohnedá. Je to nočný cicavec, cez deň skrytý spí. Okrem toho spí aj celú zimu. Živý sa hmyzom, červami, mäkkýšmi, obojživelníkmi, plazmi a vajcami, výnimočne je rastlinné plody. Dožíva sa okolo 9 rokov. Tri hlavné druhy možno odlíšiť podľa zafarbenia: Jež tmavý (Erinaceus europaeus) má výrazne tmavé škvrny na bokoch hornej čeľuste (od očí po ňucháč), t.j. tzv. „okuliare“ v tvare V, a žltkavohnedú brušnú stranu; Erinaceus roumanicus a Erinaceus concolor majú naopak jednofarebnú hlavu (za mlada veľmi tmavú, v dospelosti svetlú) a brušnú stranu majú za mlada tmavú s výrazne bielou škrvnou na prsiach, ktorá sa vo vyššom veku stáva belavou. Okrem toho jež tmavý má pichliače rovnomerne tmavé s bielymi priečnymi krúžkami; spomínané dva druhy naopak mávajú pichliače nerovnomerne tmavé s bledými priečnymi krúžkami, ale mávajú aj jednofarebné pichliače.
Pozri aj charakteristiku v článku ježovité a jež tmavý.
Karel Zeman

Začiatky

Už ako malý chlapec bol fascinovaný bábkami a hral v bábkovom súbore, napriek tomu však vyštudoval obchodnú školu v Kolíne. Na základe novinového inzerátu sa až ako sedemnásťročný rozhodol študovať reklamné výtvarníctvo v meste Aix-en-Provence na juhu Francúzska, kde ho očarili animované filmy. V mladosti veľa cestoval a spoznal Egypt, Maroko, Juhosláviu aj Grécko. Po návrate z Francúzska pracoval v reklame, napr. u Baťu v Zlíne a ako vedúci reklamného oddelenia Domu služieb v Brne.

Animované filmy

V roku 1943 si ho všimol Elmar Klos a ponúkol mu prácu v Kudlovských ateliéroch, kde Zeman pracoval spoločne s Hermínou Týrlovou a Bořivojom Zemanom na snímke Vánoční sen (1945). Medzi jeho najznámejšie animované filmy patrili vo svojej dobe veľmi populárne snímky o pánovi Prokoukovi (1946 - 1955), v ktorých satiricky zobrazoval problémy spoločnosti a vyjadroval sa k sociálnej situácii. V roku 1949 nakrútil unikátny nežný poetický film Inspirace, v ktorom oživil sklenené figúrky. Tento postup bol v tej dobe celkom ojedinelý, nakoľko dovtedy bolo sklo považované za nevhodný materiál pre animáciu. 
V ďalších dielach opustil Zeman lyrické ladenie a pustil sa do filmov s rozvinutým dramatickým dejom ako Král Lávra (1950) a Poklad ptačího ostrova (1952).

Trikové filmy

Film Cesta do pravěku (1955) je prvým celovečerným trikovým filmom Karla Zemana. Začína ním novú éru svojej tvorby, zameranú predovšetkým na staršie dieti. V tomto prelomovom diele kombinuje hranú, animovanú a bábkovú zložku. O tri roky neskôr nakrútil na motívy Julesa Verna film Vynález zkázy (1958), výtvarné inšpirovaný pôvodnými rytinami Edouarda Rioua a Léona Benneta. Táto snímka bola okamžite predaná do 72 krajín sveta, stala sa jedným z medzinárodne najúspešnejších českých filmov a vyhrala niekoľko ocenení, ako napr. Cenu francúzskych filmových kritikov, Kryštálovú hviezdu - cenu francúzskej filmovej akadémie, či Veľkú cenu na Expo 1958. Vo filme Baron Prášil a v ďalších dvoch adaptáciách verneoviek, Ukradená vzducholoď a Na kometě, využíva Zeman naďalej svoje trikové postupy. V sedemdesiatych rokoch sa však vracia opäť k animovanému filmu.

Spolupracovníci

Medzi okruh spolupracovníkov Karla Zemana patril hudobný skladateľ Zdeněk Liška, animátor Arnošť Kupčík, produkčný Karel Hutěčka a taktiež jeho dcéra Ludmila, ktorá pracovala ako spoluvýtvarníčka na jeho filmoch.

Vplyv a odkaz

Tvorba Karla Zemana ovplyvnila českého režiséra a tvorcu animovaných filmov Jana Švankmajera, rovnako ako amerického režiséra Terryho Gilliama. V roku 2012 bolo v Prahe otvorené Múzeum Karla Zemana. Okrem mapovania jeho tvorby sa venuje aj vydavateľskej činnosti a v rámci vlastnej edície vydáva postupne na DVD kompletnú filmografiu Karla Zemana.
Taverník

Taverník (lat. magister tavarnicorum regalium, tavarnicus, supremus camerarius, maď. tárnok, tárnokmester) bol vysoký uhorský krajinský hodnostár.
Pomenovanie funkcie súvisí so staroslovanským slovom tovor (truhlica).
Táto funkcia má preduhorské korene. Stretávame sa s ňou už v období Veľkej Moravy. Taverníci bolo označenie pre skupinu ľudí, ktorí sa mali starať o zabezpečovanie zásob dvora, vyberanie dávok. Ich predstavený sa nazýval taverník. Neskôr funkcia týchto ľudí zanikla, ostalo len pomenovanie pre taverníka.
V 12. storočí preberal taverník od dvorského sudcu hospodársku správu kráľovského dvora, čím sa stal najvyšším kráľovským hodnostárom v oblasti hospodárstva. Bol správcom súkromného kráľovského majetku. Mal dozor nad daňami, dávkami, zodpovedal za všetko, čo sa týkalo razenia mincí. Tieto právomoci ho vyniesli na popredné miesto medzi kráľovskými úradníkmi, najmä v období vznikania kráľovských miest, z ktorých plynul majetok.
Mal druhostupňovú súdnu právomoc nad kráľovskými mestami v Uhorsku, Sedmohradsku a Slavónii. Od 13. storočia vzrastal význam taverníka, čo súviselo s rozvojom kráľovských miest. Do jeho kompetencie patrili tiež všetci finanční úradníci po rozpade komitátov.
Za vlády Anjuovcov zaznamenali kráľovské mestá ďalší rozvoj, čím rástol aj význam taverníka. Taverník mal na starosti vyberanie portálnej dane, zavedenej Karolom Róbertom.
Z toho dôvodu sa funkcia stala zaujímavou pre vyššiu šľachtu, ktorá si začala nárokovať vymenovanie taverníka. V priebehu 14. storočia sa funkcia taverníka mení na verejnoprávnu inštitúciu. Taverník ostal sudcom kráľovských miest, mal dozor nad mestskou samosprávou, ochraňoval mestá pred šľachtou. Dovtedajšie finančné úlohy taverníka prebrala nová profesia nazývaná hlavný (kráľovský) pokladník.
Tavernikálny súd (iudicium tavernicalis, sedes tavernicalis) zasadal v sídle taverníka v Budíne. Ako prísediaci súdu boli šľachtici, pôsobiaci na kráľovskom dvore. Mestá od 15. storočia neboli spokojné s tým, že o ich záležitostiach rozhodujú šľachtici a preto žiadali, aby prísediacimi boli zástupcovia miest. K tomu došlo za Žigmunda Luxemburského v 20. rokoch 15. storočia. Osem slobodných kráľovských miest malo posielať dvoch alebo troch svojich zástupcov ako prísediacich na tavernikálny súd. Súd bol uznášania schopný ak sa ho zúčastnili minimálne zástupcovia piatich miest. Tavernikálny súd sa konal raz ročne. Mestá mali právo obísť tavernikálny súd a mohli sa obrátiť na súd kráľovskej prítomnosti, ktorému predsedal krajinský sudca.
V 15. storočí bolo určené, pre ktoré mestá je určený tavernikálny súd. Najskôr ich bolo sedem: Budín, Košice, Bratislava, Trnava, Bardejov, Prešov, Šopron, od roku 1490 aj Pešť. Tieto mestá sa preto nazývajú aj tavernikálnymi mestami.
Za Mateja Korvína došlo k oslabeniu taverníka ako sudcu, niektoré jeho právomoci prevzal personál. Koncom 15. storočia sa jeho postavenie opäť upevnilo.
Po roku 1526 došlo k poklesu jeho právomocí, hlavne v oblasti hospodárstva. Ostali mu súdne právomoci, ktoré však s úpadkom miest stratili na razantnosti. Funkcia taverníka sa udržala až do 19. storočia.
Glandon

Poloha

Obec má rozlohu 27,47 km². Najvyšší bod je položený 422 m n. m. a najnižší bod 262 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 814 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Gemme (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 40,91 km². Najvyšší bod je položený 44 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nádí

Nádí (-sanskrit; význam: "rúra, žila") je dráha, kanál, spoj.
Úlohou nádí je rozvádzať pránu v celom systéme energií. Nadi je čakrou spojená s inou nádí. Niektoré zo starých indických a tibetských textov sa zmieňujú o počte 72 000 nádí, iné historické texty dokonca o 350 000 nádí. Najdôležitejšie nádí v ľudskom tele sú: Sušumna, Ida a Pingala. Číňania a Japonci poznajú podobný systém kanálov energie, ktoré označujú ako meridiány. Zo znalosti týchto meridiánov sa vyvinula akupunktúra.
Caubous (Haute-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,78 km². Najvyšší bod je položený 1 918 m n. m. a najnižší bod 1 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Georgij Jevgenievič Ľvov

Mladosť

Georgij Ľvov sa narodil v Drážďanoch vo významnej ruskej šľachtickej rodine Ľvových, odvodzujúcej svoj pôvod z rodu Rurikovcov. Jeho rodina sa čoskoro presťahovala do Aleksinu. Ľvov študoval na Lomonosovovej univerzite, potom pracoval v štátnych službách v Tulskej gubernii až do roku 1893. Jeho občianske a demokratické aktivity získali veľkú pozornosť. Kladne sa k nim vyjadroval medzi inými aj spisovateľ Lev Tolstoj.

Politika pred rokom 1917

Počas rusko-japonskej vojny organizoval Ľvov štrajky, a po revolúcii v roku 1905 sa pripojil ku Konštitučnej demokratickej strane. Podľa skratky KD prezývaných „kadeti“.
O rok neskôr bol zvolený do Dumy a po odchode Sergeja Wittea bol nominovaný na ďalšieho ministerského predsedu. Namiesto Ľvova však voľby vyhral Ivan Goremykin.
V dobe Stolypinovych reforiem sa zaoberal otázkou kolonizácie Sibíri. V roku 1913 bol Ľvov zvolený do Moskovskej mestskej rady, minister vnútra Nikolaj Malkakov však túto voľbu vyhlásil za neplatnú. Do vypuknutia prvej svetovej vojny bol Ľvov predsedom organizácie Zemstvo. V roku 1911 prešiel zo strany Kadetov k Progresívnej strane.

Rok 1917

Počas februárovej revolúcie, ktorá zvrhla cára Mikuláša II., sa Ľvov stal hlavou dočasnej vlády, formálne menovanou cárom, ako jeho posledným zásahom do politiky. Ľvovova vláda však nemala dostatočnú podporu, Ľvov preto v júli roku 1917 odstúpil v prospech ministra spravodlivosti jeho vlády, Alexandra Kerenského.

Útek do exilu

Keď vypukla októbrová revolúcia, bol Ľvov boľševikmi zatknutý. Podarilo sa mu však uniknúť do Ťumeňu. Tam však bol Ľvov roku 1918 opäť zatknutý agentmi z Čeky. Opäť sa mu však podarilo ujsť, najprv do Omska, a potom do USA. Odtiaľ Ľvov finančne podporoval príslušníkov Bielej armády.
Georgij Ľvov zomrel 7. marca 1925 v Paríži a je pochovaný na ruskom cintoríne v Sainte-Geneviève-des-Bois.
Newt Gingrich

Kariéra

Newt Gingrich je od roku 1979 členom Kongresu Spojených štátov. Titul PhD získal z histórie. Vyučoval na Reinhardt College vo Waleske v Georgii v USA. Spolupracuje s manželmi Tofflerovcami. Publikoval viacero kníh, v ktorých predstavil svoju víziu budúcej podoby USA. Žije vo Washingtone, D.C. v USA.
Hieronymus Bosch

Charakteristika diel

Na Hieronyma nadviazal Pieter Brueghel (1525/1530 - 1569). V minulosti sa ich diela často zamieňali a diela Pietra Brueghela na dlhú dobu zatlačili Hieronymove diela do úzadia.
Hieronymus bol autorom náboženských obrazov, v ktorých zobrazoval posledný súd, peklo, smrteľné hriechy atď. cez obludné a groteskné fantastické výjavy kresťanskej morálky. Najprv maľoval výjavy s niekoľkými veľkými postavami (čiže bežnú kultovú produkciu), potom prešiel k triptychom s veľkým počtom postavičiek a s obludnými bájnymi bytosťami, pričom však zobrazená krajina je verne spodobnená. Je prvým maliarom náladovej krajiny.
Mnohí ľudia sa pokúšajú dešifrovať jeho symboliku hľadaním súvislostí s mágiou, sektami, alchýmiou a podobne.
Meď (minerál)

Charakteristika

Vyskytuje sa zvyčajne vo forme plieškov, kríčkov, alebo býva celistvý. Niekedy máva drôtikovitý habitus. Na povrchu je hnedočervená, na čerstvom lome ružovočervená, medenočervená. Vryp je medenočervený. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik

Vzniká druhotne v oxidačnej časti niektorých medených ložísk spolu s kupritom, malachitom a inými sekundárnymi minerálmi.

Poznávanie

Je mäkká, ohybná, taviteľná a kujná.
Soleymieux

Poloha

Obec má rozlohu 8,8 km². Najvyšší bod je položený 780 m n. m. a najnižší bod 514 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 624 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Geruge

Poloha

Obec má rozlohu 4,36 km². Najvyšší bod je položený 550 m n. m. a najnižší bod 378 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Perlová rieka

Využitie

Nad ústím sa nachádza veľký námorný prístav Kanton. Na rieke je rozvinutá vodná doprava, rybárstvo a perlový priemysel. 500 kV elektrického vedenia zaveseného na troch najvyšších stĺpoch na svete kríži rieku v blízkosti jej ústia. Toto ústie, ktoré sa nazýva Humen, býva pravidelne čistené, aby bolo umožnené vplávanie veľkých lodí.
Pivovar Zhujiang, jeden z troch najväčších domácich pivovarov v Číne, sa nachádza na delte Perlovej rieky v meste Kanton.

Mestá na delte

Tung-kuan, Fo-šan, Kanton, Hongkong, Ťiang-men, Kchaj-pching, Macao, Šen-čen, Wu-čou, Čao-čching, Čung-šan, Ču-chaj
Verona

Dejiny

Počiatky Verony sa datujú do obdobia pred našim letopočtom, roku 550 pred Kr. ju dobyl galský kmeň Cenomanen a asi od roku 89 pred Kr. bola rímskou kolóniou. Dobre zachovaný amfiteáter – Aréna – vznikol asi o storočie neskôr.
Za čias cisára Augusta bola Verona veľkým kvitnúcim mestom.
Odohralo sa tu niekoľko dôležitých bitiek – rímsky cisár Décius tu v roku 249 porazil rímskeho cisára Philippa Arabsa, v roku 312 Konštantín Veľký pretoriánskeho prefekta Ruricia Pompeiana, v roku 403 zvíťazil Stilicho nad vizigótskym kráľom Alarichom I. 
V roku 452 mesto dobyl a vyplienil Attila. Neskôr bola rezidenciou ostrogótskeho kráľa Teodoricha Veľkého, ktorý tu porazil v roku 489 germánskeho vojvodcu Odoakera.
V 5. až 6. storočí bola Verona sídlom Ostrogótov, ale aj longobardského kráľa Alboina pri výprave do Itálie/Talianska. 
Na začiatku 12. storočia získala Verona samostatnosť a mestské práva.
Ľuboš Hanzel

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii debutoval 6. júna 2009 v kvalifikačnom zápase o postup na Majstrovstvá sveta 2010 do Juhoafrickej republiky proti San Marínu. Slovensko tento zápas vyhralo 7:0 a Ľuboš Hanzel strelil aj premiérový gól.
Neuffontaines

Poloha

Obec má rozlohu 14,34 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mnaseas z Kyrény

Mnaseas (starogr. Μνασέας – Mnaseas) bol olympijský víťaz v behu ťažkoodencov v roku 484 pred Kr.
Mnasea z líbijskej Kyrény korunovali olivovým vencom na 74. olympijských hrách v roku 484 pred Kr. za víťazstvo v behu ťažkoodencov. V Olympii sa beh ťažkoodencov (hoplitodromos) zaradil do programu hier v roku 520 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Damaretos z Héraie. Hoplitodromos bol športom dospelých mužov, ktorí už prešli vojenským výcvikom. Súťažiaci bežali so štítom a prilbou (bez meča) na vzdialenosť dvoch alebo štyroch stadií, t. j. 384,5 resp. 769 metrov.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že Mnaseas mal v olympijskej Altide vystavenú sochu. Stála pri soche olympionika Bykela zo Sikyónu. Bola dielom sochárskeho majstra Pythagora z Rhégia. Mnaseov syn Kratisthenes sa tiež stal olympijským víťazom. Zvíťazil v tethrippe v roku 464 pred Kr..
Beaudricourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,58 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arquian

Poloha

Obec má rozlohu 33,56 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 600 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Radia Perlmanová

Prvotný výskum

Ako študentka prvého stupňa na MIT využila tzv. projekt UROP (Undergraduate Research Opportunity), ktorý bol súčasťou jej študijného plánu, v rámci LOGO laboratória v MIT. Pod dohľadom Seymoura Paperta vyvinula verziu edukačného robotického jazyka LOGO, nazývaného aj TORTIS (Toddlers Own Recursive Interpreter System). Počas výskumu, ktorý sa uskutočnil v rokoch 1974 až 1976 sa snažili deti vo veku od 3 rokov programovať edukačného robota v jazyku LOGO, ktorý niesol meno Turtle (korytnačka). Radia je tiež označovaná ako priekopníčka v rámci vzdelávania detí v oblasti programovania.
Perlmanová získala bakalársky titul a „Master“ titul v oblasti matematiky a doktorandský titul v oblasti počítačovej vedy na MIT v roku 1988. Jej doktorandská práca na MIT bola venovaná problému smerovania v sieti pri prítomnosti fatálnych sieťových chýb. Okrem toho získala čestný doktorát Kráľovskej technickej univerzity v Štokholme (KTH). Jej doktorandská práca v MIT sa zaoberala problematikou smerovania v prípade vážnych sieťových chýb a tvorí základ pre väčšinu prác v tejto oblasti.

Ďalšie pôsobenie

Radia Perlmanová publikuje vedecké články, je autorkou knihy a redaktorkou Radia Perlman Series in Computer Networking and Security. Jedným z jej prvých významných zamestnávateľov bola spoločnosť Intel, kde pracovala od roku 2010 a zameriavala sa na oblasť sieťovej architektúry a bezpečnosti. Mimo toho je zároveň vynálezcom viac ako 38 patentov pre spoločnosť Sun Microsystems. Celkovo si však na svoj účet pripísala vyše 100 vynálezov pre viaceré spoločnosti, ktoré nachádzajú svoje použitie v globálnej sieťovej praxi a vytvárajú celkový koncepčný rámec primárne pre oblasť sieťovej bezpečnosti a efektívnej priechodnosti navrhnutých sietí.
Saint-Jouin-de-Blavou

Poloha

Obec má rozlohu 17,71 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 305 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charentay

Poloha

Obec má rozlohu 13,78 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 095 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE