google/wiki40b huggingface dataset:
Vltavská kaskáda

Vltavská kaskáda je sústava vodných diel na českej rieke Vltava. Ide o celkovo 9 priehrad, z ktorých prvé boli budované v 30. rokoch 20. storočia. Do Vltavskej kaskády patrí priehrada Orlík zadržujúca najväčší objem vody z českých nádrží i Vodná nádrž Lipno – priehrada s najväčšou plochou vodnej hladiny. Vodné elektrárne kaskády produkujú elektrický výkon až 750 MW.

História

Prvé hrádze a splavy na Vltave boli spolu s ďalšími úpravami zlepšujúcimi splavnosť rieky stavané už za Ferdinanda I.. V rokoch 1640 – 1643 strahovské opátstvo na žiadosť Ferdinanda III. odstránilo skalisko Horní slap, ktoré nebezpečne zasahovalo do polovice riečiska. Na zvyšku skaly bol na pamiatku vztýčený tzv. Ferdinandov stĺp, nazývaný tiež Soľný. V roku 1722 k nemu pribudla socha svätého Jána Nepomuckého, po ktorom Svätojánske prúdy získali meno. Obe pamiatky boli premiestnené pod hrádzu Slapskej nádrže.
Prvý ucelený projekt splavnenia Vltavy medzi Mělníkom a Českými Budejovicami spracovala v roku 1894 firma Lanna a Vering. V tej dobe bola Vltava hojne využívaná pre splavovanie pltí i dopravu kameňa a soli. Po prvej svetovej vojne sa objavujú návrhy na postavenie dvoch vysokých priehrad, pri Slapoch a Orlíku. Nový, energetický záujem sa dostal do rozporu s hospodárskymi záujmami. Prvé dve vodné diela kaskády, Vrané a Štěchovice, boli budované v 30. rokoch 20. storočia ešte s ohľadom na plavebné účely.
Účelom výstavby Vltavskej kaskády bola výroba elektrickej energie. Vedľajšími prínosmi bola ochrana pred povodňami, splavnenie niektorých úsekov Vltavy, stabilizácia hladiny pre odber vody k priemyslovým účelom i na výrobu pitnej vody a vytvorenie nových rekreačných miest. Vodné hospodárenie na Vltave umožňuje ovplyvňovať i splavnosť Labe pod Mělníkom. Kaskáda je schopná zastaviť povodeň do veľkosti 20 ročnej vody a väčšie povodne výrazne zmierniť. Napríklad počas povodní v roku 2002 bol max. prítok do VD Orlík v hodnote 3 900 m³/s, prekračujúci úroveň 1000 ročnej vody, znížený na danom vodnom diele o 800 až 900 m³/s.
Výstavba priehrad však znamenala aj zničenie jedinečných prírodne i historicky cenných miest, napríklad Svätojánskych prúdov ale i mnohých obcí i osád a zároveň ukončila tradičné vltavské pltníctvo. Výstavbou priehrad sa stabilizovala teplota vody, čím rieka v Prahe v zime obvykle okrem slepých ramien nezamŕza a v lete je naopak veľmi studená na kúpanie.
La Rivière (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 18,45 km². Najvyšší bod je položený 1 604 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 691 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Klobúk

Klobúk je pokrývka hlavy, vyrobená z plste, súkna, kože, látky alebo slamy rozmanitého tvaru. Jej hlavnou úlohou je ochrana hlavy pred nepriaznivým počasím, dažďom, slnkom, ale taktiež slúži ako súčasť predpísaného odevu (napr. arcibiskupský klobúk) alebo ako módny doplnok.
Boli známe už v starovekom Grécku, kde sa používali plstené klobúky, nazývané petasos alebo kausia, ktoré sa nosili pri cestovaní; u starovekých Rimanov to bol klobúk nazývaný pileus, ktorý sa nosil pri slávnostiach a náboženských alebo posvätných obradoch a bol považovaný za symbol slobody. Po rozpade starovekého Grécka a Ríma sa začali klobúky v Európe nosiť asi v 10. storočí, no skutočne rozšírené začali byť až približne od začiatku 16. storočia. 
Klobúky prešli veľmi širokým a rozmanitým vývojom, čo sa týka ich tvaru, zdobenia alebo využitia. Mohli byť vysoké (sombréro), nízke (panamský klobúk), guľaté (cylinder), trojhranné (napoleonsky klobúk), so strieškou, so štítkom alebo bez striešky, u žien i mužov ozdobené stuhami, perami, kvetmi a podobne. 
Okrem ochrannej a ozdobnej funkcie mali klobúky občas aj rozlišovaciu funkciu, keď napr. v Taliansku, Francúzsku, Nemecku alebo vo Švédsku v určitých obdobiach tvar a farba klobúka označovali príslušnosť alebo sympatie k určitej politickej strane (demokratický klobúk, kalábrijský a pod.)
Linos (brat Orfea)

Linos (starogr. Λῖνος – Linos, lat. Linus) je v gréckej mytológii syn boha Apolóna a Múzy Kalliopy. (Podľa najčastejšej verzie, alebo aj inej Múzy, ale uvádza sa aj ako syn Amfimara a Uranie)
Linos bol bratom najslávnejšieho pevca Orfea. Sám bol tiež vynikajúci spevák, ktorý vyučoval hudbu, medzi inými bol učiteľom i mladého Herakla. Ten však nebol najlepším žiakom a keď ho raz Linos pokarhal, Herakles sa nahneval a svojho učiteľa udrel lýrou do hlavy a takou silou, že na mieste skonal.
Iná verzia však uvádza, že Linovi vlastné spevácke umenie a sláva tak stúpli do hlavy, že sa chcel porovnávať so svojím božským otcom Apolónom. Ten vraj na jeho umenie potom žiarlil a vlastného syna usmrtil.
Aký bol obľúbený repertoár Lina možno usudzovať z toho, že názvom Linos sa všeobecne označovali trúchlivé spevy.
Josef Polišenský

Životopis

V rokoch 1935 – 1939 vyštudoval históriu a anglistiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Hoci ukončil štúdium doktorskou prácou už v roku 1939, z dôvodu uzatvorenia českých vysokých škôl mohol promovať až po skončení druhej svetovej vojny. Súčasne so štúdiom univerzity navštevoval Štátnu archívnu školu, ktorú absolvoval roku 1940. V roku 1947 bol habilitovaný v odbore všeobecná história, 1951 bol menovaný štátnym docentom a neskôr roku 1957 profesorom všeobecných dejín na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V tom istom roku dosiahol titulu doktora historických vied. V 60. rokoch 20. storočia pôsobil krátko ako hosťujúci profesor na Universidad de Chile. V tejto dobe pracovne navštívil tiež Uruguaj, Brazíliu, Kolumbiu, Mexiko a Kubu. Na konci 60. rokov sa stal spoluzakladateľom Strediska iberoamerických štúdií na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a v rokoch 1967 – 1981 bol jeho prvým vedúcim. V roku 1969 bol vyslaný ako hosťujúci profesor na University of California v Berkeley. Bol členom Rakúskej akadémie vied a Holandskej kráľovskej akadémie vied. Publikačná aktivita Jozefa Polišenského zahŕňa viac ako 120 knižných titulov vydaných okrem češtiny v kľúčových svetových jazykoch a okolo 1500 esejí publikovaných v prestížnych svetových historických časopisoch.
Ploubezre

Poloha

Obec má rozlohu 31,14 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 241 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jana (Kastília)

Život

Jana trpela duševnou chorobou, ktorú asi zdedila po svojej starej matke Izabele Portugalskej, matke kráľovnej Izabely. Choroba nebola najskôr výrazná, ale jej psychické zdravie podrýval vzťah s manželom Filipom Pekným, ktorého veľmi milovala.
Ich manželstvo, uzatvorené v roku 1496, bolo zo začiatku šťastné, mladá infantka bola pekná a vo Filipovi prebudila vášeň. Filip ju však začal podvádzať, čo Jana nemienila v žiadnom prípade tolerovať, a robila žiarlivostné scény. Toto jej správanie sa absolútne priečilo vtedajším zvykom a začalo vyvolávať otázky o jej duševnom zdraví.
V roku 1504, po smrti kráľovnej Izabely, sa Jana stala kráľovnou Kastílie a jej manžel kastílskym kráľom. Manželia sa presťahovali do Kastílie. Janino správanie bolo stále čudnejšie. Ferdinand Katolícky a Filip sa rozhodli vyhlásiť kráľovnú, ktorá bola tehotná, za neschopnú vlády. Jana tento pokus o zvrhnutie prekazila, ale krátko potom, v roku 1506, Filip nečakane zomrel a jej choroba naplno prepukla. Odmietala opustiť jeho rakvu a pochovať ho. V roku 1507 porodila najmladšiu dcéru Katarínu a krátko na to ju jej otec nechal internovať v kláštore v mestečku Tordesillas. Zomrela takmer 50 rokov po Filipovi a je pochovaná po jeho boku v hrobke v Granade.
Murianette

Poloha

Obec má rozlohu 6,07 km². Najvyšší bod je položený 999 m n. m. a najnižší bod 213 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 890 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tarrano

Poloha

Obec má rozlohu 3,83 km². Najvyšší bod je položený 1 050 m n. m. a najnižší bod 466 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chavagnes

Poloha

Obec má rozlohu 16,21 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 107 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fyzikálny dej

Fyzikálny dej alebo fyzikálny proces je fyzikálny jav, ktorý sa premieňa v čase; ako napríklad šírenie (vlnenie, žiarenie, šírenie polí, šírenie častíc, röntgenové žiarenie, žiarenie alfa, žiarenie beta atď.)
Orniac

Poloha

Obec má rozlohu 16,79 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 95 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Versonnex (Ain)

Polohopis

Versonnex má rozlohu 5,89 km². Najvyšší bod je položený 506 m n. m. a najnižší bod 439 m n. m.

Obyvateľstvo

Versonnex má 2089 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Realizmus

Realizmus je komplex významových útvarov, ktorý sa týka rôznych skupín entít. Ako realizmus sa napr. označuje učenie o skutočnosti sveta telies alebo učenie, podľa ktorého existuje mimo a nezávisle od vedomia vonkajší svet.

Realizmus vo filozofii

Dôležitým z hľadiska dejín filozofického myslenia je stredoveký realizmus a koncepcie naň nadväzujúce.
V súvislosti s diskusiou o univerzáliach vystupuje realizmus ako učenie, podľa ktorého existujú všeobecné, ideálne entity, ktoré sú nejako oddelené od reálnych, existujúcich vecí. Tak ako vlastné mená označujú reálne veci, tak univerzálie (predikáty) označujú tieto ideálne entity.
Ak mám psa menom 'Rex', tak by vo výroku 'Rex je pes' 'Rex' označovalo tohto môjho psa a 'pes' všeobecnú ideu psa vôbec, oddelenú od tohto psa. Toto chápanie sa často dáva do spojitosti s Platónovou teóriou ideí.

Realizmus v umení

Výraz realizmus sa používa aj v estetike a umenovede na označenie umeleckého smeru alebo obdobia.
K výrazu realizmus sa neraz pripája prívlastok, ktorý by mal zjednoznačniť jeho význam, napr. naivný realizmus, romantický realizmus, magický realizmus, kritický realizmus, gnozeologický realizmus, socialistický realizmus, nacionálny realizmus, kapitalistický realizmus atď., no ani tieto prívlastky neodstraňujú mnohoznačnosť výrazu realizmus. Preto je dôležité pri zachycovaní významu výrazu realizmus v tej ktorej oblasti teoretickej práce alebo u toho ktorého autora výraz realizmus oindexovať.

Realizmus ako ideový a politický prúd

V kontexte českych dejín vystupuje realizmus ako český ideový a politický prúd od 80. rokov 19. storočia do 1. svetovej vojny. Z pôvodného úsilia o obrodenie českej vedy v duchu pozitivistického kriticizmu sa postupne vyhranil do politického hnutia odmietajúceho český historizujúci romantizmus a akýkoľvek nacionálny i sociálny radikalizmus a požadujúci, aby si česká politika triezvo určovala nielen reálne ciele a snažila sa ich evolučne dosiahnuť pozitivnou aktivitou na vnútrorakúskej politickej scéne (politika drobnej práce). 
Hlavným reprezentantom tohto smeru bol T. G. Masaryk, sprvoti aj J. Kaizl a K. Kramář (autor realistického programu 1890); tlačovou tribúnou sa stal Čas. 1890 vstúpili vedúci predstavitelia realizmu do mladočeskej strany; zatiaľ čo J. Kaizl a K. Kramáŕ v nej natrvalo zakotvili a podstatne ovplyvnili jej politiku v zmysle realistickych prístupov, T. G. Masaryk sa s ňou 1893 rozišiel a vytvoril okolo novín Čas samostatnú skupinu realistov, ktorá sa v intenciách jeho filozofických a politických koncepcií výrazne angažovala v dobovom českom politickom a kultúrnom živote, pričom tvorila určitý proťajšok pokrokového hnutia (odmietala české historické štátne právo a ostro vystupovala proti českému nacionalizmu). 
Realisti sa 1900 ustanovili ako politická strana Česká strana lidová, od 1905 Česká strana pokroková), ktorej väčšina prešla 1918 do Českej státoprávnej demokracie. Po vzniku Č-SR došlo k pokusu o oživenie tradícií realizmu v realistickom klube 1919-1921; na čele E. Rádl a Z. Nejedlý).
Châtenoy (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 25,84 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 427 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stentor (mytológia)

Stentor alebo Stentór (starogr. Στέντωρ – Stentor/iný prepis:Stentór, lat. Stentor) je v gréckej mytológii achájsky vojak pred Trójou, ktorý sa dostal do antických prísloví pre svoj mocný hlas.
Stentor bol poslom Achájcov v trójskej vojne. V Homérovej Iliade je o ňom uvedené len toľko, že mal hlas silný ako päťdesiat chlapov. Keď mu to stúplo do hlavy, vyzval v sile hlasu na preteky boha Herma. V súťaži s bohom potom pravdaže prehral aj napriek tomu, že si vykričal svoju dušu a zomrel.
Ohradzovanie

Ohradzovanie je proces zaberania a ohradzovania veľkých celkov pôdy vlastnenej pôvodne občinami a roľníkmi v Anglicku v 15.-19. storočí, najmä v 16.stor. a potom v 18. stor.. Je predmetom mnohých ekonomických, sociologických a historických analýz. Výrazne prispel k modernizácii anglickej spoločnosti na začiatku kapitalizmu.
Vykonávali ho spočiatku jednotliví šlachtici, neskôr štát. V rokoch 1730 - 1780 tento spôsob zaberania pôdy predpísalo vyše 5000 zákonov britského parlamentu. Ohradzovanie sprevádzalo násilné vyháňanie roľníkov z pôdy a ničenie ich usadlostí.
Motívom bolo v 15. - 16. storočí získať pastviny na rožširovanie chovu oviec (pretože bol nízky dopyt po anglickej vlne) a od 18. stor. zvýšenie obilnej produkcie (pretože došlo k populačnej explózii a priemyselnej revolúcii).
Cielom bolo vytvoriť na ohradených pozemkoch individuálne pozemkové vlastníctvo jediného vlastníka a nahradiť tak starý systém otvorených polí (openfield), ktorý bol spätý s kolektívnymi povinnosťami (spoločné určovanie časového postupu prác, spoločné využívanie obecných pozemkov a pod.). Individuálne vlastníctvo podporovalo obchodovanie s pôdou. Tento systém znamenal aj odstránenie úhorového hospodárstva a zavedenie striedavého hospodárstva (striedanie obilia a kŕmnych plodín).
Hiermont

Poloha

Obec má rozlohu 5,01 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 131 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ormes (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 18,15 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 532 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marson-sur-Barboure

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 398 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 46 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-André (Réunion)

Polohopis

Saint-André má rozlohu 53,07 km².

Obyvateľstvo

Saint-André má 52939 obyvateľov (2009).
Kostol svätého Juraja (Mořkov)

História

Murovaný kostol zasvätený svätému Jurajovi bol v obci postavený v roku 1587, kedy nahradil pôvodný drevený kostolík z roku 1437. Vo veži mal umiestnené dva zvony. Stával v miestach súčasného kostola. Jeho hlavný oltár zhotovil v roku 1667 Jiří Zingler z Nového Jičína. V kostole bol umiestnený tiež bočný oltár svätého Kríža. Keď bol v roku 1825 kostol opravovaný (rekonštrukciou prešla i strecha kostola vrátane veže), vystúpilo radšej 25 obyvateľov obce z katolíckej cirkvi, než aby boli nútení prispieť predpísaným príspevkom 18 grajciarov na rekonštrukciu kostola.
So stavbou nového kostola (naproti súčasnej fare) vybudovanom v štýle historického romantizmu sa začalo v roku 1878. Jeho základy boli položené okolo pôvodného kostolíka, z ktorého bola ponechaná iba veža. Keď sa po dostavbe nového kostola zistilo, že sa ku nemu veža nehodí, bola roku 1888 zvýšená do výšky asi 30 metrov. V kostole boli umiestnené tri oltáre. V sakristii visí obraz svätého Juraja, ktorý pochádza z pôvodného kostolíka (bol tam obrazom na hlavnom oltári).
V Jeřábkovom kostole (z roku 1587) boli vo veži umiestnené dva zvony – svätý Ján Nepomucký (zakúpený na náklady obce) a svätý Juraj venovaný Jakubom Jeřábkom. Po vybudovaní nového kostola (roku 1878) a zvýšení pôvodnej veže došlo v roku 1904 k inštalácii tretieho zvonu – umieráčka. Ten však bol spolu so zvonom svätého Juraja roku 1916 rekvírovaný pre vojnové účely. Vo veži tak zostal iba zvon svätý Ján Nepomucký. Počas roku 1926 boli zakúpené dva nové zvony, a síce svätý Jozef a Najsvätejšie Srdce Pána, ktorý slúžil ako umieráčik. Vo veži tak boli tri zvony. Počas druhej svetovej vojny došlo v marci roku 1943 k opätovnému rekvírovaniu zvonov, kedy boli odvezené zvony svätý Jozef a svätý Ján Nepomucký. Ten sa však po vojne vrátil a na věži tak boli dva zvony (vedľa svätého Jána Nepomuckého ešte Najsvätejšie Srdce Pána). V roku 1967 sa na vežu kostola zakúpili ďalšie dva zvony – jeden s reliéfom Krista Kráľa, druhý s reliéfom Panny Márie Svätohostínskej. Počas roku 1975 došlo k preliatiu zvona Nejsvätejšie Srdce Pána, ktorým sa zvoní umieráčik; novo je na ňom reliéf svätého Juraja. Vo veži mořkovského kostola sú tak štyri zvony.
Antonín Vítek

Život

Vyštudoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity odbor organická chémia (chcel študovať astronómiu, ale tento odbor sa vtedy neotváral). Potom nastúpil do Ústavu organickej chémie a biochémie ČSAV. Tu pracoval o i. na programovom vybavení československej automatickej pece pre materiálové experimenty v bezváhovom stave SKZL-1, ktorá bola použitá na orbitálnych staniciach Saľut 7 a Mir. V ústave pracoval vyše 20 rokov. Ku koncu svojho pôsobenia sa tu venoval prakticky len programovaniu. Z politických dôvodov však bol obmedzovaný jeho služobný aj platový postup, a preto v roku 1985 nastúpil do Základnej knižnice ČSAV, terajšia Knižnica Akadémie vied Českej republiky. Tu sa venoval zavádzaniu informačných technológií, o i. zostavoval počítačovú databázu všetkých vedeckých štúdií ústavov vtedajšej Akadémie vied.
Známy bol najmä svojím záujmom o kozmonautiku, v ktorej patrí medzi najprednejších českých znalcov a popularizátorov, často vystupoval alebo bol citovaný v médiách. Využíval pritom svoje veľké znalosti kozmických lodí, rakiet a družíc, ich parametrov aj štartovacích a pristávacích sekvencií.
K 40. výročiu vypustenia prvej umelej družice Zeme založil špecializovanú encyklopédiu kozmonautiky SPACE 40, ktorá svojím menom nadväzovala na predchádzajúci poloilegálny spolok záujemcov o kozmonautiku SPACE z roku 1961. Spolupracoval na niekoľkých encyklopedických projektoch v češtine, napr. Technický slovník naučný, 2. vyd., Encyklopedie Diderot, encyklopedické projekty Ottovho nakladateľstva a i. Je autorom publikácií v odbore organickej chémie, fyzikálnej chémie, výpočtovej techniky, astronómie a kozmonautiky.
Najmä v rokoch 2005 – 2006 sa výrazne zúčastnil tvorby českej jazykovej verzie internetovej encyklopédie Wikipédie.
Od roku 1977 ho trápil ťažký srdcový zápal. Zomrel krátko po svojich 72. narodeninách.
Claudio Graziano

Životopis

Claudio Graziano absolvoval vojenskú akadémiu a Školu aplikovaných vojenských štúdií v rokoch 1972 až 1976. Dôstojníkom pechoty sa stal v roku 1974. Svoje vojenské pôsobenie začal ako veliteľ čaty v horskom prápore. Od roku 1980 pôsobil v brigáde „Tridentina“ kde velil delostreleckej a pechotnej rote. Od roku 1987, po povýšení na majora, pracoval na Generálnom štábe v Ríme. V júni 1992 sa stal veliteľom horského práporu „Susa“ a zúčastnil sa s ním operácie UNOMOZ v Mozambiku. Od konca roku 1993 opäť pracoval na Generálnom štábe. V roku 1996 bol ako plukovník ustanovený za veliteľa 2. horského pluku v Cuneo. Od roku 1998 viedol plánovanie a politiku na Generálnom štábe. V roku 2001 bol vymenovaný za pridelenca obrany Talianska v Spojených štátoch. Do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál, bol povýšený v roku 2002.
Po návrate zo zahraničia od augusta 2004 do februára 2006 velil horskej brigáde „Taurinense“, zároveň bol od júla 2005 do februára 2006 veliteľom Medzinárodnej brigády v Kábule v rámci misie ISAF. Od marca 2006 bol zástupcom veliteľa pre operácie na Spojenom štábe pre operácie. 19. januára 2007 bol menovaný za veliteľa misie UNIFIL v Libanone. Nahradil francúzskeho generálmajora Alaina Pellegriniho, ktorý post opustil 17. februára 2007. Graziano misii velil do 29. januára 2010. K 1. januáru 2010 bol povýšený na generálporučíka a po kratšom pôsobení na Ministerstve obrany bol 14. októbra 2011 vymenovaný do funkcie náčelníka Generálneho štábu Talianskej armády. Vo funkcii pôsobil od 6. decembra 2011.
V roku 1997 absolvoval United States Army War College. Má dva magisterské tituly: z ľudských vied z Katolíckej univerzity v Ríme a zo strategických vojenských vied.

Náčelník Generálneho štábu

Do funkcie náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl Talianskej republiky bol menovaný 24. decembra 2014 s účinnosťou od 28. februára 2015. V rovnaký deň sa stal generálom. V tejto funkcii uskutočnil aj oficiálnu návštevu Slovenska.

Pôsobenie v EÚ

Na zasadnutí v novembri 2017 ho Vojenský výbor Európskej únie zvolil za svojho ďalšieho predsedu. Výboru predsedá od 6. novembra 2018. V tejto funkcii navštívil 18. júla 2019 Slovensko.
Chromozómová aberácia

Chromozómová aberácia alebo aberácia je v genetike odchýlka v štruktúre chromozómu. Genetické aberácie sa zaraďujú medzi mutácie. Môžu vznikať spontánne pri poruchách delenia buniek či replikácie DNA, alebo pod vplyvom zmien vo vonkajšom prostredí (ionizujúce žiarenie, chemické mutagény, vírusy a podobne).

Numerické aberácie (Genómové mutácie)

Týkajú sa zmien počtu chromozómov (tzv. polyploídia).
Herlin-le-Sec

Poloha

Obec má rozlohu 3,86 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 127 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 159 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stratford-upon-Avon

Stratford-upon-Avon [ˌstɹætfədəpɒnˈeɪvn] (Stratford nad Avonou) je mesto v anglickom grófstve Warwickshire. Leží neďaleko Birminghamu a má cca 24 000 obyvateľov.
Stratford je známy najmä ako rodné mesto Williama Shakespeara. Dramatikova rodina bývala v dome na Henley Street, jeho rodný dom je dnes však len kópiou pôvodného, ktorý zhorel pri požiari v 17. storočí. William Shakespeare je pochovaný v Stratforde v kostole Najsvätejšej Trojice (Holy Trinity Church) spolu s manželkou, najstaršou dcérou a jej manželom.
Turistický ruch je dôležitým hospodárskym odvetvím – mesto ročne navštívi viac ako dva milióny turistov.
Družstvo (ekonómia)

Družstvo je jedna z právnych foriem definovaných v obchodnom zákonníku. Vzniká tým spôsobom, že súkromní vlastníci dobrovoľne združia svoj majetok, aby ho mohli spoločne užívať. Takto sa majetok stáva spoločným – družstevným vlastníctvom družstevníkov.
V našich podmienkach môže družstvo založiť minimálne 5 fyzických osôb (občanov) alebo dve právnické osoby. Pri zakladaní družstva potrebujú kapitál minimálne 1 250 €. Družstvo je právnickou osobou a zapisuje sa do obchodného registra. Za svoje záväzky družstvo zodpovedá celým svojím majetkom. Jednotliví členovia však za záväzky družstva neručia. Družstvo navonok zastupujú minimálne dvaja štatutári.
Fortschwihr

Poloha

Obec má rozlohu 4,78 km². Najvyšší bod je položený 190 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 189 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flochovský chrbát

Vymedzenie

Nachádza sa v centrálnej, najvyššej časti pohoria a zaberá hlavný hrebeň, od severného až takmer po južný okraj pohoria. Obklopujú ho tieto podcelky: na severe Diviacka pahorkatina (podcelok Turčianskej kotliny) a Bralná Fatra (podcelok Veľkej Fatry), na východe Kordická brázda (časť Starohorských vrchov), Malachovské predhorie a Bystrické podolie (podcelok Zvolenskej kotliny). Ďalej sú to už len podcelky Kremnických vrchov, Turovské predhorie na juhovýchode, Jastrabská vrchovina na juhozápade a Kunešovská hornatina na západe.

Ochrana prírody

Kremnické vrchy nie sú plošne chráneným územím a v pohorí sa nachádza len niekoľko menších prírodných rezervácií. Významné sú najmä NPR Svrčinník, PR Harmanecký Hlboký jarok a PR Horná Roveň.