google/wiki40b huggingface dataset:
Inžinierov palec

Dej príbehu

Hlavnou postavou príbehu odohrávajúceho sa v roku 1889 je mladý londýnsky inžinier Victor Hatherley. K Watsonovi priviedli Hatherleyho s odseknutým palcom na ruke. Kým privolajú lekársku pomoc, vyjde najavo, že Hatherley stratil prst za veľmi tragických okolností. Watson preto navrhuje, aby spoločne navštívili Sherlocka Holmesa.
Pred niekoľkými dňami požiadal Hatherleyho o pomoc istý plukovník Lysander Stark. Chcel, aby mu pomohol opraviť hydraulický lis v Starkovom vidieckom sídle. Pomocou prístroja Stark a jeho spoločníci údajne lisujú do tehiel vzácny a drahý druh Ílu. Keďže plukovník chcel toto tajomstvo skryť pred susedmi, požiadal inžiniera, aby sa jeho návšteva uskutočnila pod rúškom noci. Aj keď išlo o veľmi zvláštnu požiadavku, Hatherley súhlasil, pretože ponúkaná odmena 50 guineí desaťnásobne prevyšovala obvyklú plácu za takúto službu.
Keď Hatherley vstúpil do Starkovho domu, pokúsila sa ho varovať pred nebezpečenstvom neznáma žena so silným nemeckým prízvukom. Napriek výstrahe sa ale mladý inžinier rozhodol zostať. Čoskoro ho Stark a jeho spoločník, pán Ferguson, priviedli k pokazenému lisu. Po krátkej obhliadke stroja Hatherley odhalil príčinu poškodenia a vysvetlil plukovníkovi, ako ju odstrániť. Skúmajúc podlahu hlavnej komory lisu, si inžinier uvedomil, že historka s lisovaním ílu je vymyslená. Lis sa zjavne používal na iný účel. Keď sa na to spýtal plukovníka, ten okamžite zatvoril Hatherleyho v komore a spustil stroj, ktorý mal nebohého inžiniera rozdrviť. Iba zázrakom Hatherley unikol istej smrti, keď sa mu podarilo vylomiť bočnú stenu komory. Pri úteku mu pomohla opäť neznáma, ktorá ho varovala pred hroziacim nebezpečenstvom. Vo chvíli, keď inžinier vyliezal z okna, plukovník Stark mu sekerou odsekol prst. Hatherley sa zachránil pádom do ružových kríkov.
Holmes navrhuje okamžite zavolať políciu, a čoskoro sa spolu s Watsonom, Hatherleym a inšpektorom Broadstreetom vydali k domu plukovníka Starka. Ukázalo sa, že polícia už dávno pátra po gangu falšovateľov, ktorí vyrábali polkoruny a hydraulický lis používali na prípravu kovovej zmesi, podobajúcej sa striebru. Na mieste činu však nachádzajú iba spálenisko, zločincom sa podarilo zmiznúť bez stopy. Ako predpokladá Holmes, k požiaru zrejme došlo, keď lis rozdrvil petrolejovú lampu.
Pezou

Poloha

Obec má rozlohu 13,97 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 104 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coti-Chiavari

Poloha

Obec má rozlohu 63,33 km². Najvyšší bod je položený 648 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 730 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Plaine-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 16,39 km². Najvyšší bod je položený 38 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 815 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Švec

Život

Roku 1955 skončil gymnázium v Bratislave. V roku 1961 dokončil štúdium na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, v roku 1966 získal titul MUDr.
V rokoch 1961 – 1962 pôsobil ako sekundárny lekár Liečebne TBC vo Vyšných Hágoch. Neskôr do roku 1970 ako asistent Katedry rádiológie Inštitútu pre ďalšie vzdelávanie lekárov a farmaceutov v Bratislave. V rokoch 1970 – 1980 pôsobil ako asistent Katedry onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny LF UK v Bratislave. Roku 1980 sa stal prednostom Onkologického ústavu SAV. V rovnakej dobe pôsobil ako docent na Katedre onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny Lekárskej fakulty UK pre odbor onkológia. V rokoch 1981 – 1990 bol vedúcim tejto katedry. Profesorský titul v odbore onkológia získal v roku 1987. Neskôr v rokoch 1990 – 1997 pôsobil ako prednosta Onkologického ústavu Lekárskej fakulty a zároveň v rokoch 1992 – 1996 ako riaditeľ a externý vedúci laboratória molekulárnej biológie nádorov (1985 – 1988) Ústavu experimentálnej onkológie SAV. Roku 1998 sa stal prednostom Onkologickej kliniky Lekárskej fakulty. V roku 1991 bol zvolený za rektora Univerzity Komenského. V tejto funkcii zotrval do roku 1997.
V rokoch 1994 až 2002 bol zároveň poslancom Národnej rady. Vo voľbách v roku 1994 kandidoval za Demokratickú úniu Slovenska (DEÚS), ktorá sa aj jeho významným prispením 25. marca 1995 pretransformovala na Demokratickú úniu (DÚ). Vo voľbách do Národnej rady v roku 1998 bol členom Slovenskej demokratickej koalície (SDK).
V roku 1999 neúspešne kandidoval na prezidenta Slovenskej republiky keď získal 0,82% hlasov.
26. septembra 2000 spoločne s Jánom Budajom a inými založili Liberálnodemokratickú úniu (LDÚ)
Šimpanz bonobo

Opis

Šimpanz bonobo má oproti svojmu príbuznému, šimpanzovi učenlivému, štíhlejšie telo, relatívne dlhé chudšie končatiny a je o niečo menší – dospelý jedinec meria okolo 70 až 83 cm. Dosahuje váhy do 39 kg. Koža tohto druhu je prevažne čierna, dokonca aj na tvári mláďat. Na temene majú plešinu.

Správanie

Šimpanz bonobo je spoločenský, žije až v 80-členných skupinách, ale pri hľadaní potravy a vzájomnom čistení tvorí menšie skupiny. Dominantné sú samice. V dospelosti rodinnú skupinu zvyčajne na rozdiel od samcov opúšťajú.
Dokážu si vyrobiť primitívne kamenné nástroje na rôzne využitie.

Habitát

Šimpanz bonobo žije v Tropickom dažďovom lese Konžskej demokratickej republiky medzi riekami Kongo a Kasai.

Potrava

Tento ľudoop si zháňa potravu prevažne na zemi. Jeho stravu tvoria hlavne plody a semená, ale aj listy, kvety, huby, vajíčka a malé živočíchy.

Rozmnožovanie

Sexuálne vzťahy sú bežné medzi samcami, samicami a mláďatami v rôznych kombináciách a sú zrejme prostriedkom na zníženie sociálneho napätia. Mláďatá sa rodia po 8 mesiacoch gravidity a mlieko cicajú do 3 rokov. Samica sa o svojich potomkov stará ešte ďalší rok alebo dva. Interval medzi pôrodmi je okolo 5 rokov.
Essert (Territoire de Belfort)

Poloha

Obec má rozlohu 7,01 km². Najvyšší bod je položený 511 m n. m. a najnižší bod 349 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 176 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villettes

Poloha

Obec má rozlohu 6,87 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Devízy

Slovenské právo

V slovenskom finančnom práve sa pojem ako právny pojem v poslednom Devízovom zákone z roku 1995, teda odkedy je slovenská koruna konvertibilná, už nevyskytuje (iba ako prídavné meno "devízový", ale to sa nevzťahuje iba na slovo "devízy").
V Devízovom zákone č. 528/1990 ako aj Devízovom zákone č. 162/1989 bol pojem definovaný ako peňažné prostriedky v cudzej mene, ktoré sú na účtoch v tuzemských alebo zahraničných peňažných ústavoch, alebo s ktorými možno nakladať na základe zahraničných platobných dokumentov, pričom zahraničnými platobnými dokumentmi sa rozumejú doklady, s ktorými je spojené právo na peňažné plnenie v cudzej mene (zmenky, šeky, akreditívy, poukážky, platobné karty a pod.).
V Zákone o devízovom hospodárstve z roku 1970 boli devízy definované ako všetky druhy výplat na zahraničné miesta, ako aj platobné dokumenty znejúce na cudziu menu (zmenky, šeky, akreditívy, poukážky a pod.).
Viktor Olgyai

Životopis

Jeho otec bol Bartolomej Matirko a matka Mária rod. Kavecká. Pôvodne študoval teológiu v Košiciach a vo Viedni, od roku 1891 na výtvarnej akadémii vo Viedni. Pôsobil v Spišskej Novej Vsi, od roku 1897 striedavo v Banskej Bystrici a v Mníchove. Väčšinu jeho diela tvoria grafické listy, významný novátor grafických techník v Maďarsku. Roku 1902 spoluzakladal banskobystrický mesačník Havi szemle. Jeho diela sú v zbierkach Galérie mesta Bratislavy, v Maďarskej národnej galérii, Stredoslovenského múzea v Banskej Bystrici. Bol viackrát ocenený za kresbu, grafiku a akvarely.
Rivehaute

Poloha

Obec má rozlohu 8,41 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mobbing

Mobbing je druh rafinovaného šikanovania na pracovisku. Samotný pojem mobbing má základ v angličtine (mob = hromadne napadnúť, dotierať) a používa sa tiež v etológii (zaviedol ho Konrad Lorenz), kde opisuje správanie zvierat, kedy si zvieracie spoločenstvá (napr. stádo) bráni svoje územie pred votrelcom tým, že na neho ako celok útočí. V samotných anglicky hovoriacich krajinách sa pre označenie šikanovania na pracovisku používa pojem emotional abuse (emočné týranie, emočné zlé zaobchádzanie).

Kto je mobber?

Niektoré výskumy naznačujú, že mobberi majú vysokú mieru agresivity a sociálneho nepokoja, a majú nízke sociálne kompetencie.
Iné štúdie naznačujú, že väčšina mobberov sú narcisti a egocentrici.

Obrana proti mobbingu

Vo Francúzsku je mobbing trestný čin, ktorý sa považuje za "morálne obťažovanie", za ktoré sú občianske a trestné postihy.
Brániť si svoje sebavedomie možno snáď len stálym opakovaním si, že kto nám škodí týmto spôsobom, už s nami vlastne súboj prehral. Kto sa k takému rokovaniu znižuje, nemôže byť silný ani sebavedomý.
Kolektívnou obranou sú rozmanité výzvy a petície proti neľudským vzťahom v zamestnaní.
Obranou proti mobbingu je včasná prevencia a informovanosť. Obeť sa musí začať brániť hneď spočiatku. Ak nepomôže klasická obrana (vzoprieť sa mobbingu), je vhodné kontaktovať odborníka či občianske združenie. Pomôcť by mohol (teoreticky) tiež Úrad práce alebo odbory.
Je tiež vhodné písať si denník šikanovania, aby keď výjde najavo, že ste mobbovaní, ste mali rukolapné dôkazy o vašom mobbingu.
V prvom rade, je potrebné vyjsť s pravdou von a mobbing oznámiť svojej rodine a blízkym, a tiež vedúcemu, ak by to mohlo pomôcť. Ak sa o mobbingu nevie, nič sa proti nemu nemôže robiť.
Ak zlyhá vedúci a nič alebo skoro nič proti mobbingu neučiní, je možné sa v prvom rade obrátiť na vaše personálne oddelenie. Niekto v ňom by mal mať právomoci na boj proti mobingu. Tiež v niektorých štátoch sveta sú konkrétne na boj s mobingom určení konkrétni zamestnanci firiem, spoločností a organizácií, ktorý sú povinný v prípade výskytu mobbingu zasiahnuť. Na Slovensku zatiaľ nikoho takého nemáme.
Tiež by ste sa mohli obrátiť na Ombudsmanku alebo dokonca Inšpektorát práce.
José de Ribera

Život

V mladosti odišiel študovať renesančných majstrov do Talianska. Pre svoju drobnú postavu tu dostal prezývku Lo Spagnoletto (malý Španiel). Keď precestoval horné Taliansko, usadil sa natrvalo v Neapole, kde sa stal dvorným maliarom a bol zahŕňaný zákazkami. Pre nedostatok času viedol dielňu, kde pracovali jeho talianski, flámski a španielski pomocníci. V Neapole ho dvakrát navštívil súdobý španielsky majster, Diego Velázquez. 
Ribera bol hlavným predstaviteľom caravaggiovského naturalizmu v Taliansku. Vyberal si s obľubou námety umučenia, kde mohol uplatniť expresívne gestá a mimiku, podrobné podanie drastických podrobností a dramatické protiklady svetla a tieňov.
V strednom období preduševňoval výraz a zosvetľoval kolorit, aby v neskorých dielach dosiahol pokojnú vyrovnanosť. Ribera bol činným najmä v rokoch 1620-1630 aj ako grafik. Jeho umenie ovplyvnilo súdobe maliarstvo v Španielsku aj Neapole. K jeho žiakom patril okrem iného L. Giordano.
Jérôme Lalande

Životopis

Narodil sa v Bourg-en-Bresse (teraz v departmente Ain). Jeho rodičia ho poslali študovať právo do Paríža, ale pod vplyvom bývania v Hoteli Cluny, kde mal Delisle svoju pozorovateľňu, sa mladý Lalande upísal astronómii a stal sa horlivým a obľúbeným žiakom ako Delisla tak aj Pierra Lemonniera. Keď sa po skončení štúdii chystal domov do Bourgu aby pracoval ako advokát, Lemonnier získal povolenie poslať ho do Berlína, aby tam vykonal pozorovania mesačnej paralaxy v súlade s tými, ktoré vykonával Lacaille na Myse Dobrej nádeje.
Úspešné splnenie úlohy znamenalo preňho prijatie Berlínskou Akadémiou, ešte pred jeho 21. narodeninami a post asistenta Parížskej Akadémie vied. Venoval sa potom zdokonaleniu planetárnej teórie, ktorú publikoval v upravenej edícii Halleyových tabuliek v roku 1756, spolu s dejinami slávnej kométy, ktorej návrat v tom istom roku pomohol vypočítať Alexisovi Clairautovi. V roku 1762 Delisle rezignoval z postu vedúceho katedry astronómie na Collège de France v prospech Lalandeho. Svoje povinnosti si plnil 46 rokov. Jeho dom sa stal astronomickým seminárom a medzi jeho žiakov patrili Delambre, Giuseppe Piazzi, Pierre Méchain a jeho synovec Michel Lalande. Svojimi publikáciami týkajúcimi sa prechodu Venuše cez slnečný disk v roku 1769 si získal veľkú slávu. Avšak kvôli svojej komplikovanej osobnosti časť popularity stratil.
Hoci svoj výskum uskutočňoval skôr usilovnosťou než genialitou, jeho kariéra bola eminentná. Ako vysokoškolský učiteľ a spisovateľ pomohol popularizovať astronómiu. Jeho tabuľky planét, do ktorých zaviedol korekcie vzájomného rušenia pohybu po dráhach boli najlepšími dostupnými tabuľkami až do konca 18. storočia a Lalandeho cena, ktorú zaviedol roku 1802 (udeľovaná každý rok najlepším astronomickým prácam), svedčí o jeho zanietení pre svoju obľúbenú činnosť.
Lalandeov hviezdny katalóg z roku 1801 obsahuje slabé ale blízke hviezdy (s nízkou hmotnosťou). To znamená, že napríklad názov Lalande 21185 takmer vždy zaručuje, že ide skôr o slabú červenú hviezdu, než modrú, jasnejšiu a vzdialenejšiu. Lalande zaviedol 4 súhvezdia (Balón, Mačka, Nástenný kvadrant a Strážca úrody), žiadne z nich už však na oblohe nenájdeme.
Majstrovstvá klubov FIFA 2011 – Finále

Finále Majstrovstiev klubov FIFA 2011 sa konalo 18. decembra 2011 a stretli sa v ňom brazílsky klub Santos FC a španielsky klub FC Barcelona. Hralo sa na štadióne Nissan Stadium v Jokohame. Zápas skončil víťazstvom klubu FC Barcelona 4-0. Získal tak druhý titul z tohto podujatia a stal sa prvým viacnásobným držiteľom víťazstva v tomto turnaji.

Zhrnutie zápasu

V prvom polčase herne dominovali hráči Barcelony. Prvú veľkú šancu mali Lionel Messi a Thiago Alcântara v 12. minúte, ale brankár Santosu Rafael Cabral situáciu nebezpečnú situáciu pred svojou bránkou úspešne vyriešil. Prvý gól vsietil Messi o päť minút neskôr po prihrávke od Xaviho. O ďalších sedem minút vyhrávala Barcelona už 2 : 0 po nechytateľnej strele od Xaviho. Santos sa usiloval o redukciu nepriaznivého stavu, ale strelu Borgesa brankár Víctor Valdés zneškodnil. Ešte na konci polčasu zvýšil náskok Barcelony na 3-0 Cesc Fàbregas.
V druhom polčase bol aktívnejší Santos. Neymar sa dostal v 57. minúte do sľubnej šance, ale jeho pokus o hlavičku skončil mimo ihriska. Potom začala opäť dominovať Barcelona, čo sa prejavilo šancou Daniela Alvesa a v 82. minúte gólom Messiho, čím sa uzatvoril výsledok zápasu 4 : 0 pre favorita z Barcelony.
Zákon zachovania energie

Zákon zachovania energie vo fyzike hovorí, že v izolovanej fyzikálnej sústave je celková energia nemenná, čiže nie je funkciou času. Inými slovami energia nevzniká a nezaniká, ale sa len premieňa z jednej formy energie na druhú formu energie či na iné formy energií (pozri pod Energia).
Dôsledkom je skutočnosť, že nemožno skonštruovať perpetuum mobile prvého druhu (stroj, ktorý vydá viac energie ako prijme). Historický vývoj bol však opačný: Zo skutočnosti, že nemožno skonštruovať perpetuum mobile prvého druhu, sa vyvodil zákon zachovania energie.

Dejiny

Zákon síce platí všeobecne, ale pôvodne ho objavili vo forme už uvedeného Zákona zachovania mechanickej energie Galileo Galilei, Christian Huygens (1673), Gottfried Wilhelm Leibniz (1684), Johann Bernoulli a Daniel Bernoulli, Joseph Louis de Lagrange, Antoine Laurent Lavoisier a iní. Roku 1842 ho Robert Mayer rozšíril aj na tepelnú energiu a trenie (prvý termodynamický zákon) a roku 1847 Hermann von Helmholtz na všetky formy energie.
Lesnoj (Sverdlovská oblasť)

Dejiny

Založený bol v roku 1947 kedy začala výstavba podniku 418 na produkciu uránu (HEU) pre atómové zbrane. Z tohto dôvodu bolo mesto tajnou oblasťou, s názvom Sverdlovsk-45. K odtajneniu došlo až dekrétom prezidenta ZSSR Borisa Jeľcina v roku 1992. Odvtedy je aj zobrazovaný na mapách.
Antifos (syn Priama)

Antifos (starogr. Ἄντιφος – Antifos) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama a jeho manželky Hekaby.
Antifos, syn trójskeho kráľa Priama, bol bojovníkom v trójskej vojne. V boji odvážne napadol oštepom achájskeho hrdinu Aianta. Antifos aj keď svoj cieľ minul, zasiahol Odyseovho spoločníka Leuka, ktorý sa chystal okradnúť mŕtvolu trójskeho bojovníka. Smrteľne zranený Leukos nato padol na mŕtveho Trójana a prikryl ho vlastným telom. Odyseus sa potom v túžbe po pomste na bojisku po útočníkovi okamžite rozhliadol a keď siahol po oštepe, Trójania sa dali na bezhlavý útek. Odyseus následne po nich prudko vymrštil svoj oštep a zasiahol Priamovho nevlastného syna Démokoota.
Čoskoro si však aj Antifata našla smrť. Zomrel pod hradbami Tróje spolu so svojim bratom Isom rukou hlavného veliteľa achájskych vojsk Agamemnóna, ktorý im potom zvliekol skvostné brnenia.
Villotran

Poloha

Obec má rozlohu 5,18 km². Najvyšší bod je položený 232 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Porovnanie aplikácií podporujúcich OpenDocument

Nasledujúce tabuľky zobrazujú porovnanie aplikácií podporujúcich OASIS Open Document Formát pre kancelárske aplikácie.

Ostatné aplikácie

Okrem slovných procesorov, aj ďalšie programy vedia podporovať a podporujú textový formát OpenDocument. Pozrite Zoznam aplikácií podporujúcich OpenDocument pre viac informácií.
Moissy-Moulinot

Poloha

Obec má rozlohu 2,81 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 26 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marie Kmoníčková

Životopis

Absolventka triedy prof. Karla Hoffmeistra na konzervatóriu v Prahe. Koncertná klaviristka, sólistka, korepetítorka a členka komorných hudobných združení v Banskej Bystrici. Členka Československého tria, spolu s juslistom Ing. Jaroslavom Čejkom a violončelistom Ing. Jaroslavom Peřinom koncertovali v polovici 20. rokov. 20. stor. v mestách stredného Slov. Hrali skladby L. v. Beethovena, B. Smetanu, A. Dvořáka, C. Francka, J. Suka, Z. Fibicha. Jej žiakom až do odchodu na štúdiá do Prahy bol aj → Ján Cikker.
Jurkova Voľa

Erb

V modrom štíte vľavo na zelenej oblej pažiti je vpravootočený zlatovlasý, striebroodetý a zlatoprepásaný muž v zlatých čižmách. Vľavo od neho je stojaca strieborná ovca v zlatej zbroji. Znamenie erbu bolo vytvorené podľa nejasnej pečate z 18. storočia, ktorej obsah sa tradične interpretuje v súlade s povesťou o založení obce. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom 6. februára 2005 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: J-70/2005. Autormi erbu sú Ladislav Vrteľ a Tomáš Brúder.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách 2/9 modrej, 1/9 bielej, 3/9 žltej, 1/9 bielej, 2/9 zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Ostrovy Kasaoka

Ostrovy Kasaoka je skupina japonských ostrovov, ležiacich vo Vnútornom mori medzi ostrovmi Honšú a Šikoku. Sú súčasťou mesta Kasaoka a ležia v prefektúre Okajama.
Rockefellerovo centrum

Rockefellerovo centrum (angl. Rockefeller Center) je komplex 19-tich komerčných budov medzi 48. a 51. ulicou v New Yorku. Postavila ich rodina Rockefellerovcov a nachádzajú sa v centre Midtown Manhattanu medzi Piatou Avenue a Siedmou Avenue.
V roku 1988 bolo centrum vyhlásené za národnú historickú pamiatku. Je to najväčší komplex v súkromných rukách svojho druhu na svete a medzinárodný symbol modernistického architektonického štýlu zmiešaného s kapitalizmom.
Kurtzenhouse

Poloha

Obec má rozlohu 3,58 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 980 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Essert-Romand

Poloha

Obec má rozlohu 6,78 km². Najvyšší bod je položený 1 780 m n. m. a najnižší bod 837 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mažarná

Lokalita

Nachádza sa v katastrálnom území obce Blatnica v okrese Martin v Žilinskom kraji.

Ochrana

Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a naposledy novelizované v roku 2009. Ochranné pásmo nebolo určené. Predmetom ochrany je jaskyňa, ktorá je prístupná návštevníkom s cieľom zotavovať sa a poznávať jej prírodné a historické hodnoty.
Skaliarik okrový

Výskyt a stav na Slovensku

Existuje zatiaľ jediné pozorovanie 2. mája 1997 od Stredy nad Bodrogom. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998, 2001 a 2014 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC2 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.
Héronchelles

Poloha

Obec má rozlohu 6,71 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neogotika

Neogotika alebo pseudogotika alebo novogotika je jedna z historizujúcich tendencií v umení 19. storočia, vychádzajúca z romantického obdivu k rytierskemu stredoveku a nadväzujúca, najmä v architektúre, na tvaroslovie gotiky.
Objavila sa v Anglicku v polovici 18. storočia a imitovala prvky gotiky. Významnejšie sa prejavovala v architektúre Európy a severnej Ameriky v 19. a 20. storočí.
Saint-Bauzile (Lozère)

Poloha

Obec má rozlohu 29,33 km². Najvyšší bod je položený 1 110 m n. m. a najnižší bod 687 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 579 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šalamúnove ostrovy (súostrovie)

Šalamúnove ostrovy je názov súostrovia v juhozápadnej časti Tichého oceánu, severovýchodne od Austrália a na juhovýchod od ostrova Nová Guinea v regióne Melanézie. Súostrovie je v súčasnosti politicky rozdelené medzi dva štáty - Papuu-Novú Guineu a Šalamúnove ostrovy, ktoré nesú rovnaké meno ako celé súostrovie, pretože väčšina ostrovov súostrovia patrí práve do tohto štátu.

Geografia

Súostrovie má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad. Na dĺžku dosahuje 1 100 km, na šírku potom 600 km, celková rozloha dosahuje približne 40 000 km². Je tvorené ako vulkanickými, tak aj koralovými ostrovmi. Panuje tu tropické podnebie.

História

Prví ľudia sa na súostrovie dostali pravdepodobne už okolo roku 30 000 pred Kristom v období mladšej kamennej doby z Novej Guiney a Bismarckovho súostrovia. Pre Európanov objavil ostrovy v roku 1568 španielsky objaviteľ Álvaro de Mendaña de Neira. 
V roku 1885 vyhlásilo Nemecké cisárstvo protektorát nad severnými Šalamúnovmi ostrovmi (ostrovy Bougainville, Buka, Choiseul, Santa Isabel, ostrovy Shortland, Ontong Java a ďalšie menšie ostrovy), o 7 rokov neskôr vznikol britský protektorát Šalamúnových ostrovov, ktorý zahŕňal južnú časť súostrovia. Po podpísaní zmluvy medzi Nemeckom, Veľkou Britániou a USA v roku 1899, v ktorej sa tieto mocnosti dohodli na rozdelení sfér vplyvu a teritoriálnych nárokoch v Pacifiku, odovzdali Nemci v roku 1900 ostrovy vo svojej držbe (s výnimkou ostrovov Buka a Bougainville) do rúk Britov. Británia naopak prenechala Nemecku Západnú Samou. 
Bouganiville a Buka zostali súčasťou nemeckej kolónie Nová Guinea až do roku 1914 a vypuknutia 1. svetovej vojny, krátko na to ich obsadila Austrália. Počas 2. svetovej vojny tu prebehlo mnoho bitiek - zrejme najznámejšia bola Bitka o Guadalcanal. Na ostrovoch Buka a Bougainville, ktoré majú autonómne postavenie v rámci Papuy-Novej Guiney, existuje v súčasnosti silné hnutie za nezávislosť. Bougainville dokonca viedol secesionistickú vojnu, v mierovej zmluve z roku 2001 centrálna vláda prisľúbila referendum o nezávislosti, ktoré sa má konať niekedy medzi rokmi 2015 až 2020.
Samostatný štát Šalamúnove ostrovy vznikol 7. júla 1978.