google/wiki40b huggingface dataset:
Vstavačovec májový

Opis

Zvyčajne je 20 až 60 cm vysoký s lysou byľou, ktorá je v dolnej časti šupinatá. Má 4 až 6 listov, ktoré sú vajcovitého až kopijového tvaru, ktoré na sebe majú škvrnky (to nie je pravidlom u všetkých rastlín, ale asi u 70 % populácie).
Kvetenstvo je bohaté, valcovité, je dlhé 4 až 17 cm a nesie na sebe až 50 jednotlivých kvetov. Farba kvetov je purpurová, ale vzácne sa vyskytujú aj ružové a biele formy. Kvitne v máji a v júni, plodom sú zelené tobolky, ktoré obsahujú veľké množstvo semien.

Stanovisko, rozšírenie

Rastie v nížinách i na horách, typicky na mokrých až močaristých lúkach, prípadne slatinách, vresoviskách a rašeliniskách. Preferuje živinami bohaté pôdy a skôr nevápnité. Je rozšírený v Európe v páse medzi Britskými ostrovmi, Francúzskom, severným Talianskom, južnou Škandináviou a európskou časťou Ruska, ale sú udávané nálezy aj zo strednej Sibíri. Rastie roztrúsene na celom území, v niektorých oblastiach chýbajú (napr. Lounské středohoří). Predtým bol hojnejší, výrazne ustúpil predovšetkým v nižších a stredných polohách, napriek tomu patrí k najpočetnejším vstavačovitým v Česku aj na Slovensku. Na území Slovenska sa vyskytuje všade okrem Východoslovenskej nížiny.
Mnoho lokalít jeho výskytu je štátom chránených. Je chránený zákonom v krajinách Česko, Slovensko, Poľsko, Maďarsko, Srbsko, Ukrajina a Rusko. Je chránený aj medzinárodnou ochranou CITES.

Vznik druhu

Vstavačovec májový vznikol pravdepodobne krížením niekoľkých druhov (a to na viacerých lokalitách súčasne): vstavačovec Fuchsov (Dactylorhiza fuchsii), vstavačovec škvrnitý (D. maculata) a vstavačovec strmolistý (D. incarnata). Vďaka tomu sa tento druh typický svojou variabilitou v počte aj tvare listov, výške rastlín a počtu a farbe kvetov.
Saint-Sozy

Poloha

Obec má rozlohu 8,59 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 498 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koristný materiál

Koristný materiál alebo korisť je podľa pplk. v. v. Dušana Valla „materiál, ktorý protivník používal v čase vojny, zanechal ho na bojisku a ozbrojené sily ho ukoristili“. Spadá doň predovšetkým vojenské zariadenie, vojenský, ale aj civilný materiál, ktorý protivník plne alebo čiastočne používal.
Naproti tomu Vojenský terminologický slovník (1966) termín koristný materiál definoval ako „materiál všetkého druhu ukoristený nepriateľovi“, zatiaľ čo pod vojnovou korisťou rozumel „všetok vojenský materiál ukoristený nepriateľovi alebo zanechaný nepriateľom na bojisku“,
Kaledónia

Kaledónia je historický latinský názov pre severné územie ostrova Veľká Británia. Tento názov pochádza od Rimanov. Často sa tak označuje územie od Antoninovho valu na sever, niekedy ale už od Hadriánovho valu, ktorý sa nachádza južnejšie.
S týmto názvom alebo jeho odvodeninami, sa možno stretnúť po celom Škótsku, v Kanade a inde, hlavne vďaka emigrácii Škótov v období zámorských objavov.
Chuang-šan

Geológia

Vrchy boli vytvorené v druhohorách, asi 100 miliónov rokov pred vyzdvihnutím pevniny zo starovekého oceánu. Neskôr, v štvrtohorách bola krajina sformovaná vplyvom ľadovcov. V mnohých prípadoch vznikli doslova kamenné lesy a hrotité skalné piliere. Skalné veže Žltých hôr sú tvorené svetlou žulou, ktorá je veľmi tvrdá a zložená z kryštálov sľudy, kremeňa a živca. Táto žula vznikla z roztavených más materiálu hlboko pod zemským povrchom, kde následne kryštalizovala a v dôsledku chladnutia pukala pravouhlou sieťou prasklín. V čase kedy sa vrchné lôžko žulového telesa dostalo na povrch, stali sa vlásočnicové praskliny možnosťou prieniku vody a vzduchu a následkom zvetrávania sa začal žulový, do tej doby kompaktný, masív rozpadať do tvarov stĺpovitých útvarov.

Vodopis

Oblasť je veľmi bohatá na liečivé horúce pramene, ktoré si po celý rok udržujú teplotu 42 °C. Najprirodzenejšie žriedla s jazerami sa nachádzajú v oblasti Songgu a na úpätí vrcholu Purpurový mrak. Najznámejšie horúce žriedlá sú Lao Lung Tchan, Čching Lung Tchan, Wu Lung Tchan, Paj Lung Tchan. Chuang-šan odvodňuje rieka Jang-c’-ťiang.

Podnebie

Oblačnosť je samozrejmou súčasťou tunajšej krajiny. Priemerný ročný úhrn zrážok je tu okolo 2 400 mm. Okolo vrcholkov sa šíria oblaky hmly s aerosólom z drobného mrholenia. Turisti navštevujúci vyššie polohy sú vybavení pláštenkami a teplým oblečením, lebo aj v lete tu dosahuje teplota 8 °C.

Turizmus

Cesty sú v pohorí starostlivo značené a privádzajú návštevníkov k svätyniam, jazierkam a vodopádom. Poskytujú aj výborné výhľady na skalné útvary Chuang-šan. Nie všetky cesty sú pre každého turistu. Napríklad na vrchol Najvyššieho nebeského vrcholu sa musí vystúpiť na 1300 schodov a prekonať tzv. Kaprí chrbát, ktorý je max. meter široký a umelo zaistený.

Príroda

Rastlinstvo v oblasti závisí na nadmorskej výške. Pod 1 100 m sa nachádza vlhký prales. Listnatý les tiahne sa od 1 100 m až do výšky 1 800 m, kde sa tiež nachádza koniec stromového pásma. Ešte vyššie rastlinstvo pozostáva z alpských lúčin. Oblasť má rôznorodú flóru, kde je reprezentovaná jedna tretina druhov machov v Číne a viac ako polovica druhov papradí. Pohorie Chuang-šan bolo zaradené do Svetového dedičstva UNESCO v roku 1990 pre svoju výnimočnú krásu prostredia a jeho rolu ako lokalitu vzácnych a ohrozených druhov.
Filip V. (Španielsko)

Životopis

Bol synom francúzskeho dauphina Ľudovíta a Márie Anny Bavorskej a vnukom Ľudovíta XIV., „kráľa Slnko“.
Filip nastúpil na španielsky trón po smrti Karola II. (1700), posledného španielskeho kráľa z rodu Habsburgovcov ako následník určený v Karolovom testamente (Filipova stará matka Mária Terézia Habsburská, manželka Ľudovíta XIV., bola sestra Karola II.). Pretože Filip V. bol francúzsky princ, vznikli u ostatných európskych veľmocí (Anglicko, habsburská monarchia) obavy, že sa Francúzsko a Španielsko spoja do jedného štátu. To by znamenalo obrovský vzrast moci Francúzska. Preto vypukla skoro okamžite po Filipovom nástupe tzv. vojna o španielske dedičstvo, v ktorej stálo Francúzsko na strane jednej a Habsburgovci, Anglicko, Savojsko, Holandsko a Portugalsko na druhej strane. Protikráľom Filipa V. bol Karol VI., sám seba označujúci Karol III. Španielsky (nie je zhodný s Karolom III., ktorý vládol 1759 – 1788!), ktorý „vládol“ od 12. septembra 1703 do 7. septembra 1714. Boje sa skončili v roku 1713 tzv. utrechtským mierom, ktorým uznala Veľká Británia Filipa V. ako španielskeho kráľa pod podmienkou, že sa Francúzsko nikdy nespojí so Španielskom. Rakúski Habsburgovci uznali podmienky utrechtského mieru v roku 1714 a za svoj súhlas dostali španielske dŕžavy (Neapolsko, Sardínia, Milánsko) a južné Holandsko.
Saint-Mézard

Poloha

Obec má rozlohu 15,11 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ormesson-sur-Marne

Poloha

Obec má rozlohu 3,41 km². Najvyšší bod je položený 108 m n. m. a najnižší bod 44 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 921 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chambain

Poloha

Obec má rozlohu 9,75 km². Najvyšší bod je položený 449 m n. m. a najnižší bod 354 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
AIESEC

AIESEC je najväčšia medzinárodná študentmi riadená nepolitická nezisková organizácia, ktorá združuje študentov a čerstvých absolventov na viac ako 1700 najmä ekonomických vysokých školách v 110 štátoch sveta.
Názov pôvodne pochádza z francúzskeho Association Internationale des Etudiants en Sciences Economiques et Commerciales, ale v súčasnej dobe sa už používa iba skratka AIESEC, pretože mnoho jej členov študuje aj v iných odvetviach ako sú ekonómia a obchod.
Hlavnou aktivitou AIESEC je rozvoj svojich členov a medzinárodný výmenný program odborných stáží, ktorý umožňuje vysokoškolským študentom a čerstvým absolventom vycestovať do zahraničia na pracovnú stáž a získať tak kultúrne a pracovné skúsenosti. AIESEC tiež organizuje mnohé konferencie a projekty, ktoré pomáhajú pri napĺňaní Miléniových rozvojových cieľov Organizácie Spojených národov.

História

Písal sa rok 1945. Druhá svetová vojna sa skončila, ale obdobie protestov, zločinov a vrážd ani zďaleka nie.
Eric Malson bol študentom ekonómie a po vojne dovŕšil 23 rokov. V januári 1946 písal list svojmu starému priateľovi, s ktorým sa spoznal na prázdninách v Švajčiarsku. Čas ubiehal, odpoveď mu nechodila až si jedného dňa našiel list v schránke. Keď začal čítať tak zistil, že list neprišiel od jeho priateľa, ale od jeho sestry. V liste opisovala rodinné nešťastie. Ericov priateľ bol už mŕtvy - padol na ruskom fronte. Jeho brat bol nezvestný a otec prišiel o nohu.
Toto bol moment v Ericovom živote, kedy si povedal, že podobnú situáciu už nikdy nechce zažiť. A preto sa rozhodol napísať priateľom, ktorých mal po celej Európe. Vo svojich desiatich listoch opísal to, ako by sa ľudia z rôznych krajín mohli zblížiť, a teda pomôcť napredovaniu svojich krajín.
Eric dostal 10 kladných odpovedí zo siedmych krajín a siedmych rôznych univerzít. Zišli sa ľudia zo Švédska, Nórska, Dánska, Fínska, Francúzska, Belgicka a Holandska. Rozhodli sa ísť ďalej a usporiadať stretnutie, kde by sa formulovalo a usporiadalo všetko to úsilie, ktoré postaví lepšiu európsku budúcnosť.
Aj keď na začiatku svojej cesty netušili, čo svetu prinesú, ich stretnutie prinieslo myšlienku AIESEC, ktorá znela : “AIESEC je nezávislá, politicky neviazaná, medzinárodná organizácia, ktorej poslaním je zavádzať a rozvíjať priateľské vzťahy medzi členskými krajinami”. Myšlienka medzinárodnej študentskej spolupráce sa rýchlo rozšírila po celom svete. Výročná správa z roku 2013 popisuje AIESEC prítomný v 124 krajinách sveta. V danom roku sa uskutočnilo viac ako 26000 medzinárodných skúseností, s pomocou viac ako 70000 členov AIESEC.

Súčasnosť

AIESEC pôsobí na viac než 1100 univerzitách v 110 štátoch a teritóriách.
K rozvoju svojich členov prispieva konkrétne pomocou organizovania a účasti na vzdelávacích školeniach a konferenciách, pomocou práce v tíme, komunikácie s externými spoločnosťami, poskytovania starostlivosti a organizovania kultúrnych aktivít pre zahraničných stážistov, ako aj prostredníctvom účasti na stáži v zahraničí a účasti v riadiacich štruktúrach AIESEC.
AIESEC má status pozorovateľa pri Organizácii Spojených národov.
Subakútna apendicitída

Etiológia

Hnisavé ložisko vzniká kolikváciou zápalového periapendikulárneho infiltrátu (perityphlitis), alebo ohraničením hnisu vyliateho pri perforácii apendixu okolitými črevnými kľučkami a predsterou. Vznik je podmienený zníženou peristaltikou čriev a nízkou virulenciou mikroorganizmov (najmä Escherichia coli, anaeróbne baktérie, Bacteroides).

Patologická anatómia

Zápalový komplex sa skladá z konvolútu črevnej kľučky, predstery, mezenteriálnych lymfatických uzlín a steny slepého čreva, v strede ktorého je flegmonózne, alebo gangrenózne zmenený apendix. Podľa pôvodnej polohy apendixu je celý komplex lokalizovaný pelvicky, retrocekálne, mediocekálne, niekedy aj antecekálne.

Klinický priebeh

Klinická jednotka vychádza z akútnej apendicitídy, ktorá ako katarálny zápal prechádza po 24-48 hodinách klinického priebehu štádiom flegmonózneho zápalu do gangrény. Pri nepodstúpení chirurgickej liečby dochádza k perforácii do voľného peritoneálneho priestoru. Pri vhodných anatomicko-fyziologických pomeroch dochádza k uzatvoreniu ložiska a lokalizácii procesu.

Konzervatívna terapia

Nechirurgická liečba je prísne indikovaná. Dodržuje sa pokoj na lôžku, tekutá diéta. Nutné je časté sledovanie pacienta pre riziko kolikvácie, perforácie a progresie do difúznej peritonitídy. Podívajú sa antiflogistiká a antibiotiká. Liečba trvá 2-3 mesiace. Po ústupe klinických príznakov sa doporučuje kolonoskopia na vylúčenie zhubného ochorenia, ktorá sa môže takýmto spôsobom prejaviť (najmä u starších pacientov).
Stanislav Stolárik

Biografia

Biskup Stanislav Stolárik študoval na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Dňa 11. júna 1978 bol vysvätený za kňaza. Od roku 1978 pôsobil ako kaplán v Trebišove, od roku 1979 Humennom a od roku 1981 v Prešove. Od roku 1984 pôsobil ako farár a neskôr ako dekan v Obišovciach, od roku 1990 v Čani, od roku 1992 v Humennom, od roku 1995 v Prešove vo Farnosti Kráľovnej pokoja a od roku 2001 až do svojho biskupského menovania v Prešove vo Farnosti sv. Mikuláša.  
Po zmene spoločenských zmien získal doktorát z teológie na RKCMBF UK v Bratislave. V roku 1988 získal doktorát z filozofie na Filozofickej fakulte Pápežskej teologickej akadémií v Krakowea na Univerzite Komenského v Bratislave vedecko-akademickú hodnosť "PhD." Na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove získal v roku 1999 docentúru v odbore Dejiny filozofie. Dňa 8. februára 2003 mu pápež sv. Ján Pavol II. udelil titul monsignor - kaplán Jeho Svätosti. Za vysokoškolského profesora bol menovaný prezidentom SR 10. apríla 2006 v odbore Dejiny filozofie. 
Dňa 26. februára 2004 bol pápežom sv. Jánom Pavlom II. vymenovaný za pomocného biskupa Košickej arcidiecézy a titulárneho biskupa sídla Barica. Vysvätený za biskupa bol 20. marca 2004 košickým arcibiskupom metropolitom Mons. Alojzom Tkáčom a spolusvätiteľmi kardinálom Jozefom Tomkom a apoštolským nunciom Henrykom J. Nowackym. Zároveň pôsobil aj ako generálny vikár.
Dňa 21. marca 2015 bol pápežom Františkom vymenovaný za diecézneho biskupa Rožňavskej diecézy po prijatí rezignácie diecézneho biskupa Mons. Vladimíra Fila z dôvodu dosiahnutia 75. roku života. Na sviatok sv. Jána Nepomuckého, patróna diecézy dňa 16. mája 2015 bol uvedený do úradu diecézneho biskupa v Katedrále Nanebovzatia Panny Márie v Rožňave košickým arcibiskupom metropolitom Mons. Bernardom Boberom.
Hugo Ripelin

Hugo Ripelin (* cca 1200/1210 – † cca 1268) bol dominikánsky teológ z Alsaska. Bol bezprostredný žiak Alberta Veľkého. Je autorom diela Compendium theologiae or Compendium theologicae veritatis, významnej teologickej učebnice.
Dagny

Poloha

Obec má rozlohu 7,89 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 344 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lucius Coelius Antipater

Lucius Coelius Antipater bol rímsky právnik, učiteľ rečníctva a historik. Pochádzal z plebejskej rodiny, ale vďaka kvalitnému vzdelaniu sa presadil v Ríme.
Coelius Antipater bol autorom niekoľko právnických spisov, ktoré sa nedochovali, a historickej monografii o Druhej púnskej vojne v siedmich knihách. Coelius sa výrazne odklonil od analistickej školy rímskej historiografie, keď sa obmedzil na popis jednej udalosti namiesto uvádzania všetkých udalostí od založenia Ríma.
Ďalším výrazným rozdielom oproti analistom bolo, že Antipater sa nesnažil iba zaznamenať priebeh vojny, ale predostrieť ho svojim čitateľom v čo najnapínavejšej forme. V svojej histórii uvádzal fantastické prvky a spomína podivuhodné udalosti, veľa priestoru venuje snom a znameniam a ich výkladu. Cicero z neho čerpá pre svoj spis De divinatio (O veštení).
Coeliovým literárnym vzorom bola grécky písaná história Silenia Calatina.
Portál (architektúra)

Portál (z lat. porta – brána) je architektonická úprava, orámovanie a zdôraznenie vstupu (vchodu alebo vjazdu) do budovy, miestnosti alebo iného ohraničeného priestoru. Historicky a typologicky sa portál viaže k dverám, bráne, triumfálnemu oblúku a k propylajám.
Hlavné časti portálu sú prah, ostenia a nadpražie - naddverný preklad alebo archivolta, pričom ostenia a nadpražie môžu byť rôzne tvarované a profilované, zvýraznené bosážou alebo klenákmi. Bohatšie riešené portály môžu mať ešte nadpražnú rímsu, supraportu v podobe frontónu alebo ozdobného nadstavca, ďalej nadsvetlík, edikulu so stĺpmi, polstĺpmi alebo pilastrami (v tom prípade ide o edikulový portál), tympanón, fiály, vimperg. Portál môže tvoriť jeden celok s balkónom nad ním. Súčasťou výtvarného riešenia portálu môže byť aj sochárska výzdoba - reliéfna alebo voľnými sochami, figurálna alebo ornamentálna. Napríklad stĺpy alebo pilastre edikuly môžu byť nahradené atlantmi alebo karyatídami - celými postavami alebo hermami.
Podľa tvaru dverného alebo bránového otvoru môže byť portál pravouhlý, sedlový alebo oblúkový. Tvar oblúka archivolty môže byť segmentový, polkruhový, lomený, stlačený, tudorský, v tvare oslieho chrbta, maurský. Špeciálne tvary nadpražia majú záclonový (drapériový) portál a polygonálny portál.
Architektúra vstupu a vlastné vstúpenie do objektu má veľký psychologický účinok a spoluvytvára prvý dojem o priestore a jeho vlastníkovi.

Románsky a gotický chrámový portál

V románskom slohu sa v 12. storočí rozvinula základná forma portálu, ktorá bola záväzná pre celý stredovek. Zaklenutie nad pravouhlým dverným otvorom (v románskom období polkruhovou klenbou, v období gotiky lomenou klenbou) vytvára nad vodorovným nadpražím ohraničené pole – tympanón, väčšinou sochárskym reliéfom. Pri väčších šírkach je portál podopretý piliermi. Zakončenie gotického portálu niekedy prechádza do vimperku (naddverový štít).
Ostenia portálu môžu byť šikmo vrezané do steny alebo do nej ústupkovito vchádzajú, pričom sa v kútoch ústupkov nachádzajú stĺpiky, podopierajúce oblúkové profily archivolty (tzv. ústupkový portál). Rozmerné portály gotických katedrál sú navyše vybavené sochárskou výzdobou po stranách, v osteniach, často znázorňujúce postavy dvanástich apoštolov. Samotný vstup môže byť jednoosový alebo dvojosový.
Robert Ayres

Profil

Zaoberá sa problémami budúcnosti, technologickými trendmi a ich socio-ekonomickými dopadmi. Pôsobil na Hudson Institute, kde sa zaoberal technologickým prognózovaním. Pôsobí ako profesor inžinierstva a verejnej politiky na Carnegie-Mellon University. Pôsobí tiež ako zastupujúci vedúci na Technology-Economy-Society Program na International Institute for Applied Systems Analysis (IASA) v Laxenburgu v Rakúsku. Je členom Americkej ekonomickej asociácie - American Economic Association.
Mastná kyselina

Mastné kyseliny sú kyseliny viazané v lipidoch (tukoch). V biochémii sa týmto názvom označujú vyššie monokarboxylové kyseliny. Mastné kyseliny sa delia podľa rôznych kritérií, napríklad podľa dĺžky reťazca alebo nasýtenia.
Ako prvý ich izoloval v roku 1818 francúzsky chemik Michel Eugène Chevreul. Väčšina prirodzene sa vyskytujúcich mastných kyselín pozostáva z reťazca obsahujúceho párny počet atómov uhlíka a to v rozmedzí od štyroch do dvadsaťosem. S glycerolom tvoria estery, ktoré sa nazývajú lipidy. Esterifikáciou s cetylalkoholom, cerylalkoholom a myristylalkoholom tvoria vosky.

Syntéza

Syntéza mastných kyselín je proces, pri ktorom vznikajú mastné kyseliny predlžovaním acetylkoenzýmu A. Proces je v zásade podobný beta-oxidácii, ale enzymatický aparát, bunková lokalizácia a detaily jednotlivých reakcií sa líšia.
Hornonitrianska kotlina

Vymedzenie

Na severe susedí so Žiarom, Malou Fatrou a Strážovskými vrchmi, ktoré kotlinu ohraničujú i zo západu. Podunajská pahorkatina a Tribeč nadväzujú na juhozápade a južným smerom leží pohorie Vtáčnik. Východným smerom ležia Kremnické vrchy.

Charakteristika

Hornonitriansku kotlinu môžeme rozdeliť na dve časti. Pozdĺž rieky Nitra sa tiahne časť rovinatá, od rieky Nitry smerom severným a západným sa ráz krajiny mení v pahorkatinu. Najvyššími vrchmi v okolí sú Suchý vrch (1 028 m), Nemcovo (832 m) a Vyšehrad (829 m).
Väčšina územia je zalesnená zmiešanými lesmi, z listnatých stromov sa najviac vyskytuje dub a buk, z ihličnanov sú to smreky. V lesoch žijú vo väčšom množstve jelene, srnce a divé prasatá.
Jediným vodným tokom tejto oblasti je rieka Nitra, ktorá tu pramení, a jej prítoky. Podnebie Hornonitrianskej kotliny je teplé. V zimných mesiacoch sa teploty pohybujú od -2 do –4 °C a počet dní so snehovou pokrývkou je cca 50 – 70. V letnom období vystupujú priemerné teploty na 17 – 19 °C a počet letných dní býva cca 50 – 70.

Chránené územia

Hornonitrianska kotlina nepatrí medzi veľkoplošne chránené územia, napriek tomu sa aj tu vyskytuje množstvo prírodných zaujímavostí a vzácností, pre ktorých ochranu boli niektoré časti vyhlásené štátnymi prírodnými rezerváciami. K známejším patrí NPR Rokoš. V tomto kraji sa nachádzajú aj niektoré chránené prírodné výtvory – Prepoštská jaskyňa, alebo chránené prírodné pamiatky – Hradisko, Vyšehrad. Je tu aj chránené nálezisko Jedlie.

Zaujímavé miesta, pamiatky

Hornonitrianska kotlina je oblasť pomerne malá, ale napriek tomu aj tu nájdeme niektoré prírodne zvláštnosti a tiež historické a kultúrne pamiatky.
O osídľovaní tejto oblasti vypovedajú nálezy z početných archeologických nálezísk. Známe je archeologické nálezisko Hradisko, ktoré je chránenou prírodnou pamiatkou. K najvzácnejším nálezom patria objavy z Bojnickej jaskyne. Najstaršie historické správy o osídľovaní sú spojené s oblasťou okolo rieky Nitra. Tu sa po starých Slovanoch zachovala celá rada hradísk a opevnených obydlí. Okrem Bojnickej jaskyne sa tu ešte nachádza Prepoštská jaskyňa, ktorá bola vyhlásená národnou prírodnou pamiatkou.
Atraktivitu tejto oblasti dodávajú vyvierajúce liečivé termálne pramene. Boli využité k vybudovaniu kúpeli Bojnice a Chalmová, kde sa liečia pacienti s poruchami pohybového ústrojenstva.
Dopplerov jav

Príklad 1

Smerom priamo k nehybnému pozorovateľovi sa pohybuje rýchlosťou 10 m/s zdroj akustického monotónneho signálu s frekvenciou 100 Hz. Ak rýchlosť šírenia zvuku vo vzduchu je 340 m/s, potom z uvedeného vzťahu vyplýva, že pozorovateľ vníma zvuk frekvencie 103,03 Hz.

Príklad 2

Dopplerov jav možno pozorovať napríklad pri pretekoch formulí. Rýchlo sa pohybujúca formula blížiaca sa k pozorovateľovi vydáva z pohľadu pozorovateľa iný zvuk ako vzďaľujúca sa formula.

Astronómia

Dopplerov jav je bežne používaný v astronómii pre meranie rýchlostí astronomických objektov. Využíva sa znalosť vyžarovaného spektra, napr. hviezdy. Vzhľadom na to, že vieme predpokladať zloženie hviezdy a jej spektrum aj v stave, ak by sa vzhľadom na pozorovateľa nepohybovala, vieme určiť posun v nameranom spektre a spätne vypočítať rýchlosť objektu vzhľadom na pozorovateľa.
Saint-Couat-d’Aude

Poloha

Obec má rozlohu 5,38 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 387 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE