google/wiki40b huggingface dataset:
Milan Mareček

Životopis

Narodil sa na Myjave v rodine kominára. Na tradíciu kominárov v rodine bol primerane hrdý: "...Kto pozná lepšie všetok ľud ako kominár? Nik."
V Myjave vychodil ľudovú a meštiansku školu. Jeho vzorom bol M. R. Štefánik, po ktorom aj dostal meno. Vyučil sa za nástrojára a pracoval v továrni Tauš (neskôr Slovenská armatúrka) v Myjave. Zlom v jeho živote nastal, keď v Sučanoch uniesli a ťažko zranili v apríli 1939 evanjelického kňaza: "...Od Mníchovskej dohody a po viedenskom rozhodnutí vládne medzi ľuďmi neistota o ďalšom jestvovaní nášho štátu..."
Na jeseň 1944 sa zapojil do protinacistického odboja. Bol príslušníkom partizánskej jednotky Za ideál pod vedením Š. Čúvalu. Neskôr sa stal príslušníkom 2. čs. brigády J. V. Stalina, ktorej velil M. Uher. 27. februára 1945 bol zajatý nacistickými oddielmi, brutálne vypočúvaný a následne popravený na židovskom cintoríne v Novom Meste nad Váhom.
Calmont-de-Plancatge

Poloha

Obec má rozlohu 30,89 km². Najvyšší bod je položený 755 m n. m. a najnižší bod 473 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1984 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sécheval

Poloha

Obec má rozlohu 13,79 km². Najvyšší bod je položený 396 m n. m. a najnižší bod 242 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 504 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ministerstvo obrany Slovenskej republiky

Minister obrany

Ministerstvo obrany riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister obrany, ktorého vymenúva a odvoláva prezident SR na návrh predsedu vlády SR.
Súčasným ministrom obrany je Peter Gajdoš od 23. marca 2016.

Štátny tajomník ministerstva obrany

Ministra obrany v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra obrany.
Súčasným štátnym tajomníkom ministerstva obrany je od 15. septembra 2016 Róbert Ondrejcsák. Navrhla ho strana MOST – HÍD. Druhým štátnym tajomníkom ministerstva je od roku 2016 bývalý štátny tajomník Ministerstva vnútra SR a poslanec NR SR za SMER-SD, Marián Saloň.
Bethesda (Maryland)

Bethesda je mesto (oficiálne iba census-designated place) na východe USA v štáte Maryland v okrese Montgomery (Montgomery County). Je severozápadným predmestím Washingtonu, hlavného mesta USA. Rovnako ako Washington D.C. leží pozdĺž rieky Potomac. Bethesda je obľúbeným miestom na bývanie, v roku 2010 tu žilo 60 858 obyvateľov, v roku 2013 63 374.
Sídli tu National Institute of Health (Národný inštitút zdravia), medzinárodná organizácia na výmenu mládeže Youth for Understanding (YfU), niekoľko významných firiem (napr. Lockheed Martin) a veľkých luxusných hotelov.
Harucuki (torpédoborec)

Opis

Harucuki bol špeciálne konštruovaný ako protilietadlový torpédoborec, ktorého hlavnou výzbrojou bolo 8 nových diel kalibru 100 mm, s veľmi dobrými balistickými vlastnosťami. Bol tretím torpédoborcom podtriedy Šimocuki-Fujuzuki. Lodný kýl bol položený na výstavbu 23. decembra 1943 v Sasebe – námorných lodeniciach, a loď vstúpila do služby 28. decembra 1944. Názov, rovnako ako u ostatných torpédoborcov v sérii, bol spájaný s Mesiacom a znamenal „Jarný Mesiac“.

Služba

Po uvedení do prevádzky v decembri 1944, jeho posádka cvičila vo vodách Japonska a jej jediným veliteľom sa stal Satoru Kohama. Harucuki bol zaradený do 11. eskadry torpédoborcov a bola aj jej vlajkovou loďou. Od marca sa zúčastňoval eskortných povinností vo vodách Japonska, ale nikdy nenatrafil na boj. Od augusta 1945 do konca vojny, sa pohyboval vo Vnútornom mori. Po vojne slúžil ako repatriačné plavidlo.
Dňa 5. októbra 1945 bol Harucuki vyškrtnutý zo zoznamu lodí japonského námorníctva a následne po vojne, bol „Harucuki“ odovzdaný Sovietskemu zväzu v rámci reparácií a 7. júla 1947 bol už na zozname sovietskej flotily. 28. augusta 1947 ho prevzala nová posádka, a na stožiari začal nosiť sovietsku vlajku. 25. septembra bol premenovaný na Vnezapnyj (Внезапный), a bol pridelený do 63 divízie torpédoborcov pod správou 5. loďstva. Nie je jasné, akú výzbroj niesol v sovietskych rukách, najmä či to bola pôvodná výzbroj, alebo ju Sovieti vymenili za novú. Od 15. apríla 1948 do 28. apríla 1949 sa loď nachádzala v rezerve, potom sa vrátila do služby, aby slúžila ako školská loď Oskol (Оскол).
1. januára 1955 bol premenený na kasárne Hulk PKK-65. Vyčiarknutý zo zoznamu flotily bol až 4. júna 1969 a následne ho zošrotovali.
Gommecourt (Yvelines)

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 666 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Temple (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 13,32 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antonietta Di Martinová

Osaka 2007

Na MS v atletike 2007 získala striebornú medailu výkonom 203 cm, čím vyrovnala vlastný taliansky rekord, ktorý skočila júni 2007 v Miláne. Na prvú Blanku Vlašićovú strácala 2 cm. Tretia skončila Anna Čičerovová (203 cm). O druhom mieste rozhodlo to, že na prvý pokus skočila 200 cm, zatiaľ čo Anna Čičerovová na druhý pokus.
Lamoura

Poloha

Obec má rozlohu 22,28 km². Najvyšší bod je položený 1 495 m n. m. a najnižší bod 1 064 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 536 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Olympijská vlajka

Olympijská vlajka je symbol medzinárodného olympijského hnutia reprezentovaného Medzinárodným olympijským výborom (MOV). Vlajka má podobu bieleho obdĺžnika (2:3), v ktorom je umiestnený najvyšší symbol olympizmu, päť navzájom sa prelínajúcich kruhov modrej, žltej, čiernej, zelenej a červenej farby. Každý kruh reprezentuje jeden svetadiel: Európa,  Ázia, Afrika, Austrália, Oceánia a Amerika. Nieje pravdou, že by boli farby pridelené ku konkrétnym svetadielom. Farby, vrátane podkladovej bielej, boli vybraté podľa vlajok štátov a minimálne jednu z týchto farieb, obsahuje každá vlajka štátu.
Podobu vlajky navrhol v roku 1914 zakladateľ moderného olympijského hnutia, barón Pierre de Coubertin a predstavil ju olympijskému výboru. Plánované prvé použitie vlajky na Olympijských hrách 1916 prekazila prvá svetová vojna, takže prvýkrát sa vlajka použila až na olympiáde v Antverpách v roku 1920.
Džbán (geomorfologický celok)

Geológia

Náhorné roviny sú pokryté 3 až 12 metrov silnou opukovou vrstvou. Opuka je tvrdá, ale leží na mäkkom (cenomanskom) pieskovci, takže hneď ako na kraji opuka zvetrá, nastáva rýchla svahová erózia. Až zhruba o 50 až 300 metrov nižšie pieskovec končí a začínajú íly (pravdepodobne z obdobia karbónu až permu), často červeno sfarbené.
Džbán tvorí rozvodie Ohře, dolnej Vltavy a Berounky; na jeho vlastnom území sa tak vyskytujú iba drobné vodné toky, ktoré sa vejárovito rozbiehajú z okolia obce Kroučová. Hlboké údolia v centrálnej časti prerezávajú prvohorné sedimenty v smere od juhu na sever (povodia Hasiny a Smolnického potoka, pravých prítokov Ohře). Na východnej strane Džbánu tečú potoky v takmer rovnobežných údoliach od západu na východ (povodie Bakovského potoka, ľavého prítoku Vltavy). Juhovýchodnú časť Džbánu odvodňuje potok Kačák (Loděnický potok) do Berounky. Na rozdiel od vyššie uvedených tokov vytvára Kačák na svojom toku Džbánom údolia široko otvorené.

Príroda Džbánu

Džbán leží v miernom zrážkovom tieni a je trochu suchý. Veľkú časť územia pokrývajú lesy a to najmä na náhorných rovinách, na terénnych zlomoch a na náveterných (vlhších) svahoch. Lesy sú intenzívne hospodársky využívané, v rovinách prevažuje smrek a na svahoch buk.
Prírodné rezervácie sa nachádzajú najmä v okolí Bílichova. Chránené sú ako údolné spoločenstvá (kýchavica čierna, orchidey črievičník papučkový, vstavač purpurový, vstavač vojenský, vtáčia prilba červená, vtáčia prilba biela, päťprstnica hustokvetá, päťprstnica obyčajná, smrečinovec plazivý, rôzne druhy kruštíkov, tak spoločenstvá hrán svahov (medvedica lekárska). V roku 1994 bol vyhlásený Prírodný park Džbán združujúci rôzne cenné územia do veľkej chránenej oblasti s najnižším stupňom ochrany.
V oblasti Džbánu sa pestujú najmä obilniny, krmoviny a chmeľ.

História

Z mladšej doby kamennej pochádzajú Kounovské řady.
Oblasť Džbán nemá prirodzené centrum. V období raného stredoveku malo väčší význam hradisko Dřevíč (dnes rozsiahla lúka obklopená opukovými skalami), údajne do 10. storočia plniace úlohu krajského súdu, ktorý neskôr prešiel do Slaného. Zo súčasných sídiel sa v rámci Džbánu nachádzajú dve menšie mestá, Nové Strašecí a Stochov, obe pri juhovýchodnom okraji celku. Z ďalších obcí stojí za zmienku napr. Řevničov, Mšec alebo Krušovice.
V stredoveku bol najvýznamnejším miestom malý hrad Džbán (dnes veľmi zle zachovaná zrúcanina východne od železničnej stanice Mutějovice a neďaleko od neho hrad Pravda (nad Domoušicami), oba jednoduché ostrožné hrady. Pravda bola po husitskom hnutí prestavaná na mohutnejšiu pevnosť.
V devätnástom storočí bolo v oblasti Džbán objavené čierne uhlie (kounovsko-slánska sloj), ktoré sa do polovice storočia dvadsiateho extenzívne ťažilo.
Anders Sandberg

Aktivity

Zaoberá sa technológiami zdokonaľujúcimi človeka. Je autorom viacerých kníh a publikácií, zaoberajúcich sa transhumanizmom. Pravidelne vystupuje na transhumanistických konferenciách. Pracuje ako výskumník na Future of Human Institute na Oxfordskej univerzite.

Technológie zdokonaľujúce človeka

Anders Sandberg rozdelil technológie zdokonaľujúce človeka na štyri skupiny, kde zahrnul prostriedky a nástroje rozširovania kapacity a schopnosti mysle. Urobil tak vo svojom príspevku na konferencii Extro 3 v roku 1997. Týmito štyrmi skupinami sú interný hardware, externý hardware, interný software a externý software.
Gentleman (spevák)

Kariéra

Začal spievať reggae keď mal 11 rokov. Od sedemnástich rokov pravidelne cestuje na Jamajku. Spočiatku nevedel po jamajsky (patois), ale miloval reggae. Stal sa jedným z najslávnejších spevákov hudobného štýlu reggae na Jamajke a na celom svete. Je jediným nemeckým reggae umelcom, ktorého uznávajú aj na Jamajke, čo je veľkou poctou.
Préaux-Bocage

Poloha

Obec má rozlohu 4,32 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 119 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Židovská konzervatívna strana

Židovská konzervatívna strana bola židovská politická strana na území prvorepublikového Česko-Slovenska, respektíve na Podkarpatskej Rusi. Ideovo nadväzovala na ultraortodoxné hnutie Agudat Jisra'el, ktoré vystupovalo proti sionizmu a sekularizmu.

Dejiny

Vznikla roku 1921 v čase, kedy sa na Podkarpatskej Rusi začalo formovať politické spektrum. Kvôli pocitu vonkajšieho ohrozenia antisemitizmom aj kvôli spoločným záujmom na obhajobe židovských ekonomických záujmov ale v tejto dobe ešte v židovskej komunite v tejto krajine prevládal trend k spolupráci. Židovská konzervatívna strana preto vytvorila alianciu so sionistickou Židovskou občianskou stranou v Podkarpatskej Rusi a tiež so Zväzom židovských poľnohospodárov v Podkarpatskej Rusi, ktorý reprezentoval záujmy židovských pozemkových vlastníkov a ktorý spolupracoval s česko-slovenskými agrárnikmi. Vzniknutá spoločná politická platforma Židovská strana Podkarpatskej Rusi tak v sebe obsahovala ako sionistický, tak agrárnický a ortodoxný element. Za ortodoxných v nej zasadal Koloman Weiss, za agrárnikov Emanuel Guttmann a za sionistov Alexander Spiegel. V komunálnych voľbách roku 1923 potom táto spoločná platforma uspela v mnohých obciach.
Pred doplňovacími parlamentnými voľbami na Podkarpatskej Rusi v roku 1924 už sa tento jednotný postup nezopakoval. Agrárne a ortodoxné krídlo sa nezhodlo so sionistami a šlo do volieb ako Židovská demokratická strana, sionisti kandidovali ako Židovská ľudová strana. Židovská demokratická strana získala 9 900 hlasov a poslanecký mandát tak nezískala. V následujúcich parlamentných voľbách v roku 1925 ale židovskí konzervatívci vytvorili kandidátnu listinu pod názvom Židovská hospodárska strana. Tá síce opäť zastúpenie v parlamente dosiahla, ale stala sa potom na dlhú dobu silnou židovskou politickou formáciou na východe Česko-Slovenska, so zastúpením na lokálnej úrovni. Neskôr bola známa ako Židovská republikánska strana. Bola hlavným rivalom sionistickej Židovskej strany.
Šiprúň (vrch vo Veľkej Fatre)

Turizmus

Na konci poľany po červeno značkovanom chodníku smerom na Tlstú horu je možnosť núdzového prenocovania v kolibe (rázcestie pod Chabzdovou).
Soliská (potok)

Soliská je potok na rozhraní Spiša a Šariša, vo východnej časti okresu Stará Ľubovňa. Je to pravostranný prítok Popradu, má dĺžku 9,5 km a je tokom IV. rádu. Miestne sa označuje ako Čirčanka.

Prameň

Pramení v pohorí Čergov na severných svahoch vrchu Minčol (1 157,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 020 m n. m.
Základná škola (Prešov, Sibírska 42)

História školy

Stavba bola realizovaná v rokoch 1986 až 1989 a patrí medzi najväčšie ZŠ na východnom Slovensku. V roku 1990 sa začala výstavba telocvične, o dva roky neskôr ju ale pozastavili. Opäť sa rozbehla až v novembri 2004, kedy mesto Prešov dostalo štátnu dotáciu vo výške 6 miliónov korún, celkovo bolo napokon na stavbe preinvestovaných 33 miliónov korún a telocvična bola dokončená koncom októbra 2006. Práce aj nadalej pokračovali aj počas rokov 2007 až 2009 kedy bola škola kompletne zrekonštruovaná a zateplená.

Sučasnosť školy

V súčasnosti má škola 521 žiakov umiestnených vo 24 triedach. Kapacita školy však dovoľuje tieto počty prekročiť a naplniť až do cca 700 žiakov. Škola zamestnáva 33 učiteľov, 3 vychovávateľky, 1 výchovného poradcu, 1 školského psychológa a 16 prevádzkových zamestnancov.
Franz-Franz

Ochrana

Predmetom ochrany je pozostatok pralesovitého typu porastu so zvlášť chránenými druhmi fauny; zimovisko podkovára krpatého.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Európa – Skupina 4

V 4. kvalifikačnej skupine o postup na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 hrajú proti sebe Nemecko, Rusko, Wales, Fínsko, Azerbajdžan a Lichtenštajnsko. Každý hra proti každému dvakrát, t. j. jeden zápas na domácom štadióne a druhý na súperovom.

Zápasy

Program zápasov bol dohodnutý v januári 2008 vo Frankfurte.
Giorgio Vasari

Život a dielo

Narodil sa v toskánskom meste Arezzo. Už v mladosti sa, na základe odporúčania bratranca Lucu Signorelliho, staral o jeho vzdelanie majster Guglielmo da Marsiglia, ktorý maľoval vitráže. V šestnástich rokoch odišiel do Florencie a pridal sa k majstrovi Sartovi a jeho žiakom, ktorými boli Rosso Fiorentino a Pontormo. To povzbudilo jeho humanistické vzdelanie. Spriatelil sa s Michelangelom, čo neskôr ovplyvnilo jeho štýl maľby.
V roku 1529 (počas obliehania Florencie) odišiel do Ríma a študoval práce Raffaela a ostatných umelcov vtedajšej vrcholnej renesancie. Jeho manieristické maľby boli viac uznávané počas jeho života ako po jeho smrti. Neustále získaval zákazky od Mediciovcov z Florencie a Ríma a pracoval v Neapole, Arezze a ostatných mestách. Viaceré jeho maľby boli zachované. Najdôležitejšími sa stali jeho nástenné maľby z roku 1555 v budove Palazzo Vecchio vo Florencii a nedokončené fresky (dokončil ich Federico Zuccari a Giovanni Balducci) v katedrále Santa Maria del Fiore. 
Ako architekt bol možno viac úspešnejší ako maliar. Jeho lodžia v paláci Palazzo degli Uffizi utvára jedinečný verejný koridor a námestie, ktoré je v súlade s blízkou riekou Arno. Vo Florencii vytvoril aj dlhú pasáž nazývanú koridor Vasari (tal. Corridoio Vasariano), ktorý spája palác Vecchio s palácom Pitti na druhej strane rieky. Zastrešená časť pasáže prechádza aj cez známy most Ponte Vecchio.
Rekonštruoval aj stredoveké kostoly, dnes baziliky Santa Maria Novella a Santa Croce. Odstránil z nich pôvodné lektórium a chór a prispôsobil ich svojej dobe. V Ríme pracoval na Ville Giulia pápeža Júliusa III. Jeho spolupracovníkmi boli Giacomo Barozzi da Vignola a Bartolomeo Ammanati.
V roku 1563 pomohol založiť akadémiu umenia Accademia e Compagnia delle Arti del Disegno, následne nazývanú Accademia delle arti del disegno.

Le Vite

Ako prvý taliansky kunsthistorik vytvoril dielo Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori (Životy najvýznamnejších maliarov, sochárov a architektov). Dielo bolo vydané v roku 1550, druhé vydanie z roku 1568 obsahovalo aj podobizne niektorých umelcov. Opísal nielen životy známych umelcov ale aj ich dobové umelecké techniky, pridal anekdoty a klebety.
Noyers-sur-Cher

Poloha

Obec má rozlohu 22,74 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 798 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dabo

Poloha

Obec má rozlohu 48,12 km². Najvyšší bod je položený 945 m n. m. a najnižší bod 236 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 644 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vrigne-Meuse

Poloha

Obec má rozlohu 4,44 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ekonomický subjekt

Ekonomické subjekty (iné názvy: ekonomické jednotky, inštitucionálne jednotky, v národnom účtovníctve [ako agregované skupiny ekonomických jednotiek]: ekonomický sektor, sektor ekonomiky/hospodárstva, hospodársky sektor, sektor, inštitucionálny sektor) sú základné jednotky výpovedí ekonomickej teórie, najmä mikroekonómie (a ako agregované skupiny aj makroekonómie). Sú to osoby (fyzické, právnicke) či agregované kategórie ľudí, ktorých nazývame podľa ich hlavnej funkcie v ekonomickom živote (spotrebitelia, vývozcovia, globálne podniky a pod.).
František Mesík-Vajda

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, už ako septimána ho prijali do banskobystrického teologického seminára. Po ukončení prokurátor banskobystrického seminára (1911). Od roku 1919 rektor a hlavný diecézny škôldozorca v Ban.Bystrici. Starosta Banskej Bystrice (1. októbra 1927-1. mája 1932). Od roku 1933 generálny vikár a kanonik sídelnej kapituly v Ban.Bystrici. Prodirektor bohosloveckej akadémie (od roku 1935). Funkcionár a organizátor lyžovania v Banskej Bystrici, dlhoročný predseda TJ ŠK Banská Bystrica.
Levočská kotlina

Polohopis

Nachádza sa v centrálnej časti Spiša, v severnej polovici strednej časti Hornádskej kotliny. Je jedinou časťou Medvedích chrbtov a jej veľkú časť zaberá mesto Levoča. Poloha kotliny spôsobuje, že ju obklopuje len vlastný podcelok. Zo severu južným smerom tečú vodné toky, ktoré ústia do Levočského potoka, prítoku rieky Hornád.
Kotlina leží v zovretí vrchov a najmä severne ležiace Levočské vrchy umožňujú zaujímavé a ďaleké výhľady. Výnimočný je pohľad z Mariánskej hory priamo nad mestom, ktoré je vďaka bazilike významným pútnickým miestom. Na severozápade leží Ostrá hora (933 m n. m.) a Brezová (947 m n. m.), na západe Končistá (643 m n. m.), Výhľadná (598 m n. m.) a Lúč (613 m n. m.), na juhu Kačelák (677 m n. m.) a na východe Jazerec (640 m n. m.).

Doprava

Územím vedie zo západu (od Popradu) na východ (do Prešova) Európska cesta 50 v koridore diaľnice D1, priamo Levočou prechádza cesta I/18, na ktorú nadväzujú miestne komunikácie. Z juhu je mesto napojené privádzačom na D1, cestou II/533 s mestom Spišská Nová Ves, a rovnakým smerom vedie i železničná trať Spišská Nová Ves – Levoča.

Turizmus

Územie s mestom Levoča v centrálnej časti patrí vďaka stredovekým stavebným pamiatkam, zapísaným na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO, k najnavštevovanejším regiónom Slovenska. Významným cieľom veriacich je Mariánska hora s bazilikou, ktorá je súčasťou Slovenskej mariánskej cesty.
Temné hmoty

Temné hmoty (v angl. His Dark Materials) je fantasy trilógia britského spisovateľa Philipa Pullmana obsahujúca knihy Zlatý kompas (The Golden Compass, 1995), Magický nôž (The Subtle Knife, 1997) a Jantárový ďalekohľad (The Amber Spyglass, 2000). Trilógia obsahuje fantasy prvky, napríklad duchovia a čary, ale tiež naráža na fyziku a ideu filozofie či teológie. Hlavnými hrdinami sú dve dospievajúce deti, Lyra Belacqua a Will Parry, ktoré putujú niekoľkými paralelnými vesmírmi. Kniha Jantárový ďalekohľad získala v roku 2001 Whitbreadovu cenu za najlepšiu britskú knihu roka pre deti.
Jomkipurská vojna

Priebeh

Izraelský náčelník generálneho štábu David Elazar sa 6. októbra nadránom zo šifrovaného telegramu od šéfa Mossadu z Paríža dozvedel, že útok sa začne večer pri západe slnka. Začal sa však už popoludní o 14:00. Elazar požiadal premiérku Meirovú a ministra obrany Mošeho Dajana o preventívny útok na Sýriu. Ten obaja odmietli, rovnako ako mobilizáciu.
Meirová chcela ukázať, že Izrael bol napadnutý. Americký minister zahraničných vecí Henry Kissinger povedal, že v opačnom prípade by Izrael od USA získal len slabú podporu. Niektorí vojenskí historici tvrdia, že ak by sa Izrael pokúsil o preventívny útok, mohol počas šiestich hodín zlikvidovať 90 percent sýrskych protilietadlových rakiet.
Izraelské sily podporené americkými dodávkami materiálu a zbraní začali protiútok a ešte rozšírili svoju dominanciu na Golanských výšinách. Po vyriešení problémov na tomto bojisku začal Izrael generálnu ofenzívu na suezskom fronte. Tá bola uľahčená hrubou chybou arabských veliteľov, ktorí si trúfli zaútočiť mimo priestoru dostatočne chráneného raketovým dáždnikom a boli spojenými silami letectva a tankových vojsk Izraela zmasakrovaní. Izrael síce nedokázal zničiť arabské sily na východ od Suezu, ale zničil časť ich predmostia a dve jeho tankové divízie prekročili prieplav, odrezali predsunuté egyptské sily a ohrozili Káhiru, aj keď ich posledné kroky už narušovali prímerie vyhlásené 22. októbra. Boje boli definitívne ukončené 25. októbra, kedy ďalšie pokračovanie konfliktu hrozilo celosvetovou eskaláciou – Sovietsky zväz pohrozil intervenciou a začal čiastočnú mobilizáciu výsadkových, leteckých a námorných síl a ich presun do oblasti, USA vzápätí nato urobili to isté a upozornili ZSSR, že sú pripravené Izraelu pomôcť, súbežne tlačiac na Izrael, aby prímerie začal rešpektovať.

Dôsledky

Z vojenského hľadiska skončila vojna víťazstvom Izraela, samozrejme pri ťažkých a z dlhodobého hľadiska neakceptovateľných stratách; z politického a globálneho hľadiska išlo o remízu alebo veľmi mierne víťazstvo arabskej koalície, ktorá si svoje straty mohla dovoliť. Konflikt ukázal, že vojenská dominancia Izraela už nie je taká enormná ako predtým – jednoznačnú prevahu v ňom mali iba izraelské námorné sily, ktoré likvidovali arabské lode, kdekoľvek sa s nimi stretli.
Izrael síce z vojenského pohľadu dosiahol pôsobivé víťazstvo, ale z vojny vyšiel oslabený. Prejavila sa závislosť od Američanov, zlyhali elity. Agranatova komisia, ktorá vyšetrovala okolnosti začiatku vojny, zverejnila na jar 1974 správu, ktorá zmietla vojenské vedenie štátu a dotlačila k rezignácii premiérku Meirovú. Začal sa tak úpadok izraelskej ľavice, ktorá štátu vládla od jeho vzniku.
Hoymille

Poloha

Obec má rozlohu 5,53 km². Najvyšší bod je položený 15 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 162 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE