Everton FC

História

Klub vznikol v roku 1878 pod názvom St. Domingo FC a svoje prvé zápasy hral na ihrisku v Stanley Parku. Neskôr sa premenoval na Everton FC, po piatich rokoch od vzniku hral krátku dobu na Priory Road, z kade sa presťahoval na Anfield. Stále však išlo o ihrisko a nie štadión. Veľkým písmom sa klub z Liverpoolu zapísal do histórie anglického futbalu, keď sa roku 1888 začlenil medzi 12 vtedajších elitných klubov zakladajúcich Football League. V roku 1892 po nezhodách s majiteľom ihriska Johnom Houldingom, ktorý ho prenajímal, došlo k ďalšiemu sťahovaniu. Tentoraz však išlo o trvalé riešenie, keďže Goodison Park je dodnes domovom Evertonu. Stal sa vôbec prvým poriadnym štadiónom s vyhrievaným trávnikom a jeho návštevnosť bola na tú dobu impozantná. John Houlding si neskôr založil vlastný klub, pôvodne sa mal volať Everton Athletic and Football Club, lenže s týmto názvom neuspel na rozdiel od ďalšej alternatívy, teda Liverpool FC ako je dnes známy mestský rival.
K zisku prvého titulu došlo v sezóne 1890/91. V súbojoch o trofeje sa v tých rokoch Everton stretával s mužstvami ako Aston Villa, Preston North End alebo Sunderland AFC. Prvý ligový titul prišiel na Goodison Park až tesne pred vojnou. Po nej v 20. rokoch 19. storočia predvádzal Everton pohľadný futbal, ktorý bol označený ako "Scientific", z čoho vyplýva neskoršia prezývka The School of Science. Preslávený herný štýl však neviedol k úspechom a tak bol klub nútený pridať k hre aj efektivitu. Novou posilou pred sezónou 1925/26 sa stal William Ralph Dean, známy pod prezývkou Dixie. Prišiel z tretieho známeho klubu sídliaceho v Merseyside, Tranmere Rovers. Útočník nenechal na svoje gólové hody dlho čakať. Pamätná ostane jeho druhá sezóna na Goodison Parku, v ktorej vytvoril rekord v počte strelených gólov za sezónu. Hetrikom na Highbury skompletizoval svojich slávnych, dodnes neprekonaných 60 gólov. To viedlo aj k zisku titulu a Deanova strelecká potencia bola naďalej neuveriteľná. Tieto roky sú známe ako Dixie Years. Treba však spomenúť z tohoto obodbia legendárneho brankára Teda Sagara či Dixieho nahrávača Aleca Troupa. Počas neho sa Everton raz aj prepadol do nižšej súťaže, lenže Dean vystrieľal Evertonu návrat do prvej divízie, v ktorej Everton hneď na to opäť získal titul. Po týchto rokoch však nasledovali neúspechy v 40. a 50. rokoch. 
Harry Catterick sa stal v 60. rokoch manažérom Evertonu. Po nezdaroch v predošlom desaťročí nasledovalo ďalšie úspešné obdobie. S hráčmi ako Alan Ball, Brian Labone, Gordon West alebo Alex Young získaval Everton ďalšie trofeje. V roku 1966 získal tento tím FA Cup, keď vo finále proti Sheffield Wednesday otočil polčasové skóre z 0:2 na konečných 3:2. Nasledovné 70. roky neboli považované za tak úspešné obdobie, ale nájdu sa aj v nich pozitíva. Modrý dres na seba cez toto obdobie obliekli napríklad Howard Kendall, Colin Harvey či jeden z najpamätnejších strelcov Bob Latchford. Howard Kendall po ukončení svojej hráčskej kariéry sa vratil v 80. rokoch do Evertonu ako manažér. Vtedy ešte netušil aké úspechy budú nasledovať. V jeho mužstve boli svetoví hráči, medzi nimi strelec Graeme Sharp, brankár Neville Southall, kapitán Kevin Ratcliffe Andy Gray, Andy Reid, Kevin Sheedy, Trevor Steven, Gary Stevens, Derek Mountfield a ďalší. Za toto desaťročie získal Everton 2 domáce ligové tituly, 1x FA Cup a čerešničkou na torte bol Pohár víťazov pohárov zo sezóny 1984/85. Lenže po násilnom vyčíňaní fanúšikov L.F.C. na Heysel Stadium boli anglické kluby vylúčené z európskych súťaží a Everton ako vtedajší šampión tým stratil najviac vrátane niekoľkých hráčov. Týmto boli vzťahy medzi fanúšikskými tábormi oboch klubov z Liverpoolu podstatne narušené, no paradoxne ich opäť dala do hromady ďalšia futbalová tragédia, v ktorej umrelo 96 priaznivcov Reds na Hillsborough. Posledné roky v histórii sú vnímané ako pokusy dostať sa späť medzi elitu, manažér Joe Royle dokázal priniesť iskierku nádeje po zisku FA Cupu v 1995. Dnes sa o to pokúša v službách liverpoolskeho klubu David Moyes.

Štadión

Prvé zápasy hral ešte vtedajší St. Domingo FC na ihrisku v Stanley Parku. V roku 1883 sa klub, už pod názvom Everton FC, nakrátko z prechodných dôvodov usídlil na Priory Road. Z neho sa Karamelky sťahovali na Anfield, kde pobudli do roku 1892. Vlastníkom ihriska bol John Houlding a ten kvôli stúpajúcej popularite Evertonu, vysokej návštevnosti a úspechom chcel mať vyšší podiel. Z toho dôvodu zvýšil nájomné o 150%. To bolo pre klub neprijateľné a tak sa natrvalo usídlil na Goodison Parku. Ten má v súčasnosti kapacitu 40 157 miest. Ide aj keď o moderne zastaraný, tak historicky mimoriadne skvostný štadión, po ktorého trávniku už chodili nie len legendy anglického, ale aj svetového futbalu a po veľkolepom Wembley bol druhým najvýznamnejších štadiónom na MS 1966. V súčasnosti sa hovorí o výstavbe nového štadióna v Kirkby, proti čomu sa však búri zjednotená organizácia fanúšikov nazvaná Keep Everton In Our City.