google/wiki40b huggingface dataset:
Jozef Florián Babor

Životopis

Narodil sa v rodine Josefa Babora, učiteľa na farnej škole v Prahe a matky Anny, rodenej Liršovej. Předkovia rodičov pochádzali z Čech. Po skončení základnej školy pokračoval v štúdiu na akademickom gymnáziu, kde maturoval v roku 1891. V roku 1897 ukončil štúdium na Lekárskej fakulte KU v Prahe. Po absolvovaní univerzity vykonal študijnú cestu, počas ktorej navštívil Rakúsko-Uhorsko, Nemecko, Francúzsko, Taliansko, Veľkú Britániu, Holandsko a Švajčiarsko. Po promócii začína spočiatku pracovať ako súkromný neurológ a psychiater v Prahe.
Dňa 17. augusta 1915 sa v Prahe oženil s dvadcaťtriročnou Marií Rejžkovou. V tej dobe bol lekárom pre nervové choroby v Prahe II.
Neskôr pracoval ako vojenský lekár v Jindřichoviciach, od roku 1919 v Prahe, Košiciach, v Užhorode a v Trnave. V roku 1922 pracoval ako súkromný lekár a zmluvný prednosta vojenskej psychiatrickej liečebne v Trnave. V rokoch 1924 až 1943 pôsobil na LFUK V Bratislave, kde pôsobil ako profesor všeobecnej biológie v rokoch 1924 - 1947. Od roku 1939 pôsobil zároveň i na Prírodovedeckej fakulte tejto univerzity. Od roku 1928, kedy získal riadnu profesúru, prednáša systematickú zoológiu. V 40-tych rokoch 20. storočia pôsobil na štyroch bratislavských fakultách. Ako lekár sa popri neurológii zaoberal i problémami hematológie, sarkolyzy a otázkami zápalov a účinkami rádioaktivity. Bol tiež priekopníkom rádiobiológie na Slovensku. Zaoberal sa aj archeológiou a paleontológiou. Bol autorov viac ako 250 odborných vedeckých a popularizačných prác z rôznych odborov. Spolupracoval i na Jandovom Velkom přírodopise a Ottovom slovníku náučnom. Prispel i do Slovenskej vlastivedy o faune Slovenska.
Profesor Babor sa stal priekopníkom slovenskej malakológie. Počas svojho života popísal niekoľko nových druhov mäkkýšov a napísal celý rad malakozoologických prác. V niektorých svojich prácach sa zaoberal i cicavcami, rybami, plazmi, obojživelníkmi a tiež vyššími i nižšími bezstavovcami. Zaoberal sa tiež entomológiou, hlavne koleopterológiou a svoje zbery prevádzal hlavne v okolí Nitry, odkiaľ jeho významné nálezy cituje v svojom "Prehľade" i Antonín Fleischer.
Bol i profesor systematickej zoológie Prírodovedeckej fakulty SU (1940 - 1947), predseda mineralogicko-geologického a paleontologického odboru Slovenského vlastivedného múzea a neskôr i predseda Prírodovedného odboru Slovenského múzea. Bol i členom viacerých zahraničných vedeckých spoločností. MUDr. Jozef Florián Babor sa zaoberal aj otázkami mravnej zodpovednosti vedcov.
Babor mal veľkú úctu k františkánskej spiritualite a bol presvedčený, že ona má najbližšie slovenskej mentalite. Ako člen tretieho rádu sv. Františka prijal meno Columbanus. Bol externým profesorom na františkánskom Studium generale v Žiline. Filozofickými a náboženskými úvahami prispieval do najmä do týchto časopisov: Františkánksy obzor, Kultúra, Filozofický sborník, Smer, Nová práca, Pero a Řád. Venoval sa najmä filozofii Dunsa Scota. Osobitnú pozornosť venoval najmä jeho náuke o individualite.
Samsung Galaxy S6

Samsung Galaxy S6 je rad smartfónov vyrobených spoločnosťou Samsung Electronics. Na rozdiel od svojho predchodcu, Samsung Galaxy S5, nebol vydaný ako jediný model, ale boli vydané modely dva - Galaxy S6 a Galaxy S6 Edge. Tieto dva modely sa od seba líšia tým, že S6 Edge má displej zaguľatený po stranách zariadenia. S6 a S6 Edge boli uvedené 1. marca 2015 na konferencii Samsung Unpacked konajúcej sa pri príležitosti MWC Barcelona. Neskôr bol spoločne s Samsung Galaxy Note 5 tiež uvedený tretí model, Galaxy S6 Edge+.
Celkový dizajn Galaxy S6 vychádza z dizajnu predchádzajúcich modelov. Celková konštrukcia bola však upravená tak, že sa teraz využíva kovový unibody rám a sklenený zadný kryt miesto plastového. Mimo vonkajších zmien Samsung taktiež vyzdvihol vylepšený fotoaparát, zjednodušené užívateľské rozhranie, podporu hlavných štandardov pre bezdrôtové nabíjanie a podporu mobilných platieb vďaka možnosti emulovať magnetickú pásku kreditných kariet.
Telefón dostal prevažne kladné recenzie. Kritici na ňom ocenili vylepšenú kvalitu konštrukcie, displeja, zlepšenie výkonu, fotoaparátu a pod. Naopak ale rozhodnutie Samsungu odobrať možnosť rozšírenia úložiska a výmeny batérie, bolo prijaté dosť negatívne. Cena modelu S6 Edge bola pri vydaní tiež kritizovaná, podľa kritikov model dostatočne nevyužíval svoj zaoblený displej.

Hardware

Rad Galaxy S6 využíva 64-bitový Exynos 7 Octa 7420, ktorý sa skladá zo štyroch jadier 2.1 GHz Cortex-A57 a štyroch jadier 1.5 GHz Cortex-A53. Samsung Galaxy S6 a S6 Edge majú 3 GB LPDDR4 RAM, zatiaľ čo S6 Edge+ má 4 GB. Tento procesor je prvý procesor od Samsungu, ktorý využíva 14 nm FinFET výrobný proces, ktorý by mal podľa spoločnosti zlepšiť energetickú účinnosť. Je dostupný vo verziách s úložiskom o veľkosti 32, 64 a 128 GB, ktoré využíva štandardy Universal Flash Storage 2.0. Galaxy S6 a S6 Edge majú 5,1 palcový Super AMOLED displej s rozlíšením 1440p, zatiaľ čo S6 Edge+ má displej s veľkosťou 5,7 palcov. Displej u S6 Edge a S6 Edge+ je mierne zahnutý pozdĺž oboch dlhších strán telefónu.
Ako svoj zadný fotoaparát využíva Galaxy S6 rovnaký senzor s optickou stabilizáciou obrazu ako Galaxy Note 4. Na rozdiel od tohto modelu však bola clona zmenená na f/1.9. Tiež pribudla možnosť sledovania objektov cez autofokus, real-time HDR a začal byť využívaný senzor srdcového tepu k vypočítavaniu vyváženia bielej. Predný fotoaparát bol upgradovaný na 5 megapixelov s podobnou clonou.
Kaštieľ v Strážkach

Stavba

Kaštieľ bol postavený na základoch hradu z 13. storočia počas rokov 1570 – 1590. Z pôvodne gotickej podoby bol prestavaný v renesančnom duchu a v 18. storočí bol barokovo-klasicisticky upravený. Prevláda renesančný sloh. Pôvodne trojkrídlová budova bola po požiari v roku 1708 dobudovaná do štvorcového profilu s vnútorným nádvorím.

Súčasnosť

V kaštieli sa nachádzajú expozície SNG, ktorá kaštieľ získala roku 1972 prevodom po smrti majiteľky Margity Czóbelovej. V parku je nainštalovaná expozícia plastiky, v kaštieli sú okrem zbierky historickej knižnice a mobiliára kaštieľa aj expozícia Ladislav Mednyanszký a Strážky a expozícia Portrét 17. – 19. storočia na Spiši.
Saint-Marcel (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 17,84 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 567 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albert II. (Monako)

Šport

Knieža Albert je veľmi športovo aktívny. V rokoch 1988, 1992, 1994, 1998 a 2002 sa zúčastnil zimných olympijských hier na boboch a v rokoch 1985 a 1986 sa zúčastnil rallye Paríž-Dakar.
Ďalej je od roku 1985 členom Medzinárodného olympijského výboru, od roku 1983 predsedom Monackej federácie plávania, od roku 1984 Monackého jachtárskeho klubu a Monackej atletickej federácie, od roku 1994 Monackého olympijského výboru a od roku 1999 Monackej federácie moderného päťboja.
16. apríla 2006 pokoril ako prvá úradujúca hlava štátu severný pól. Táto expedícia mala verejnosť upozorniť na problém globálneho otepľovania. Nie je bez zaujímavosti, že pred storočím skôr sa jeho prapradedko Albert I. o rovnaký čin pokúšal, ale bez úspechu.
Po tomto hrdinskom čine založil 27. júna 2006 svoju vlastnú nadáciu: Nadácia Alberta II. monackého, zameranú na ochranu prírody a trvalo udržateľný rozvoj. Klimatické zmeny, biodiverzita a voda sú tri hlavné odbory záujmu tejto nadácie. Prvé konkrétnejšie projekty sa začali rysovať na začiatku roku 2007.
Hrací automat

Dejiny

Prvé mechanické hracie automaty pochádzajú z roku 1891, z americkej firmy Sittman & Pitt. Ich konštrukca pákou uvádzala do chodu systém diskom so symbolmi, ktorých určitá kombinácia znamenala výhru.
Klasický hrací automat je dielom vynálezcu Charles August Fey z roku 1894. Výraznú inováciu prieniesli 80. roky 20. storočia - príchod automatových videohier.
Dnešné hracie automaty sú výhodné pre vlastníkov a nevýhodné pre hráčov, u ktorých sa môže vyvinúť psychická závislosť - gamblerstvo.
Ondrejovova ulica

Popis

Ulica je situovaná v smere juhozápad-severovýchod. Na juhozápadnom konci ústi do Ulice Viliama Figuša-Bystrého. Pri vyústení Štedrej ulice na juhovýchodnej strane je ulica zalomená. Na severovýchodnom konci vyúsťuje do Borodáčovej ulice. Ulica je prejazdná po celej dĺžke.

Úsek Ulica Viliama Figuša-Bystrého - Štedrá ulica

V tomto úseku má ulica orientáciu približne juhozápad-severovýchod. Na južnej strane do ulice vyúsťujú dve spojky s Gagarinovou ulicou orientovanou približne západ-východ, ktoré predstavujú hlavné prístupové trasy na ulicu. Pri vyústení Štedrej ulice na juhovýchodnej strane sa ulica lomí.
Na severnej strane ulice sa nachádzajú 3-poschodové panelové bytové domy z druhej polovice 60. rokov 20. storočia. Na južnej strane ulice medzi spojkami s Gagarinovou ulicou je zástavba rodinných domov.

Úsek Štedrá ulica - Borodáčova ulica

V tomto úseku má ulica orientáciu približne juh-sever. Na oboch stranách ulice sa nachádzajú 3-poschodové panelové bytové domy z druhej polovice 60-tych rokov.
If I Lose Myself

Kompozícia

„If I Lose Myself“ je electropopová a pop rocková skladba, ktorej dĺžka je štyri minúty a jedna sekunda. Jej tempo je 140 úderov za minútu.
Furmint

Furmint je odroda viniča hroznorodého registrovaná na území Slovenska od roku 1952, ktorej pestovanie je povolené vo vinohradníckej oblasti Tokaj.
Cancon (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 24,49 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 332 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Varovkyňa (vták)

Varovkyňa, staršie sojka, (lat. Platylophus) je rod vtákov z čeľade krkavcovité (Corvidae). Zahŕňa jediný druh varovkyňa chochlatá/sojka chochlatá (Platylophus galericulatus).
Ján Turzo (1678 – 1759)

Ján Turzo z Nosíc tiež Thurzó de Noszicz (* 6. november 1678, Hložka, okres Púchov – † 1759, Trenčín) pedagóg, evanjelický kňaz a literát.

Život

Vetva tohto rodu žila ešte v 20. storočí v Trenčíne a v Sedličnej. Pochádzal zo starej trenčianskej župnej zemianskej rodiny Thurzó de Noszicz. Jeho predkovia boli pôvodne dedičnými richtármi v Nosiciach. V roku 1578 sa spomína jeho praded ako trenčiansky richtár.
Základné vzdelanie získal na šľachtickej škole Ostrošičovcov v Beluši u Jána Petríka a v škole poddanského mestečka Beluša u rektora Hnilicena. Potom študoval v evanjelickej škole v Trenčíne , v gymnáziách v Rábe (Gyori), Levoči a v Rožňave, v rokoch 1705 – 1708 teológiu, filozofiu a prírodné vedy na univerzite vo Wittenbergu.
Krátko pôsobil ako učiteľ v poľskej Vratislave a aj ako rektor školy v Žiline. V roku 1709 sa stal vychovávateľom a učiteľom u Suľovských na hrade Roháč (Suľov), potom v roku 1712 u Pavla Silvaya v Zemianskom Lieskovom a v rolu 1713 u Alexandra Žambokrétyho v Malých Žabokrekoch. V rokoch 1714 – 1741 bol rektorom predmestskej triviálnej školy v Trenčíne.
Príležitostne vykonával v Súľove a v Trenčíne aj kazateľa. Už počas štúdia v Nemecku prispel gratulačnými veršami do spoločného zborníka. V roku 1736 vydal v latinčine a v slovakizovanej češtine veršovanú smútočnú odobierku nad smrťou svojho priateľa Daniela Knoglera, potomka rakúskeho exulanta a trenčianskeho mešťana.
Je autorom trojjazyčného latinsko-slovensko-maďarského diela pre gymnáziá o tvorbe latinských slovies a štvorrečovej gramatiky (1729, ale nevyšla tlačou). Je aj autorom nevydaného latinského Opisu Trenčianskej župy (Descriptio comitatum Trenchiniensis). Spolupracoval s polyhistorom Matejom Belom na jeho monografii Trenčianskej župy (Notitia… comitatus Trenchiniensis, dosiaľ a zostala v rukopise).
Bol pochovaný na evanjelickom cintoríne. Hrob sa nezachoval.
Erik XIV.

Životopis

Narodil sa ako syn Gustáva I. Vasa a jeho manželky Kataríny Sasko-Lauenburskej. Potom čo začal vystupovať na verejnosti, začali ho nazývať vyvoleným kráľom, nakoľko spĺňal všetky predpoklady o typickom Švédovi: bol plavý, modrooký, urastený a mal výraznú bradu. V roku 1557 získal do držby Kalmar, Kronobergs län a Öland, pričom v Kalmare na zámku sídlil jeho dvor. V tej dobe mal napäté vzťahy so svojím otcom, obaja sa navzájom sledovali a vykonávali špionáž. Nakoľko bol Erik Gustávov prvorodený syn, po jeho smrti 29. septembra 1560 sa stal kráľom, pričom korunovaný bol presne rok nato (29. septembra 1561).
V roku 1561 obsadil Reval (dnešný Tallinn) a odtiaľ začal dobývať Estónsko. Tým sa postavil záujmom jeho brata Jána, fínskeho vojvodu, ktorý chcel takisto rozšíriť svoje panstvo. Ján sa proti bratovi vzbúril a spojil sa s Poľskom. Erik vzburu potlačil a obvinil brata z velezrady. Parlamentom bol Ján odsúdený na trest smrti, no 12. augusta 1563 bol tento trest zrušený a Jána len uväznili.
Erik sa počas svojej vlády snažil o nadvládu nad ostatnými štátmi Baltského mora. Tieto snahy ho doviedli ku konfliktu s dánskym kráľom Frederikom II. a s Lübeckom. Tento konflikt je známy ako Severská sedemročná vojna a trval väčšinu obdobia jeho panovania. V rámci vnútornej politiky sa potýkal s nevôľou dánskej šľachty, ktorú podporoval jeho brat Ján. Po jeho uväznení sa Erik domnieval, že šľachta pripravuje vzburu a a tak v roku 1561 zriadil Najvyšší súdni dvor, zvaný Kráľov výbor – Konungens mängd, ktorý mal dbať na objektívne dodržiavanie zákona, no neskôr sa stal nástrojom na perzekúciu Erikových nepriateľov. Potom čo neúspešne uväznil Nilsa Stureho, ktorého uväznenie sa zmenilo len na pranierovanie v uliciach Štokholmu, jeho nedôvera sa zmenila v paranoju, ktorá viedla k zavraždeniu niekoľko členov rodiny Sture v roku 1567. Po tejto udalosti bola už kráľova demencia zjavná.
V roku 1567 bol Ján oslobodený, spojil sa so svojím mladším bratom Karolom a v roku 1568 spolu iniciovali povstanie. Vzbúrenci prenikli do Štokholmu a v 29. septembra 1568 bol Erik uväznený. V januári 1569 bol Ján menovaný kráľom. Erik umrel 26. februára 1577 vo väzení na zámku Örbyhus, kde bol pravdepodobne otrávený arzenikom.
Epiktétos (filozof)

Epiktétos alebo Epiktetos (po gr.: Ἐπίκτητος - Epiktétos; * 55, Hierapolis vo Frýgii – † pravdepodobne 135, Nikopolis v Épeire) bol grécky filozof, predstaviteľ mladšieho stoicizmu.
V Epiktetovom učení vystupujú do popredia kynické prvky. Človek sa má sústrediť na poznanie bezcennosti vecí, ktoré nie sú v jeho moci. Pochopenie pravej hodnoty vecí vedie k poznaniu, že vo svete sa odohráva vôľa božia a že sa teda nič lepšieho nemôže diať. Nespokojnosť s osudom je vzbura proti božej prozreteľnosti.
Mátészalkiansky obvod

Mátészalkiansky obvod (maď. Mátészalkai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg v Maďarsku. Jej obvodným mestom bolo mesto Mátészalka.
Marillac-le-Franc

Poloha

Obec má rozlohu 14,49 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 739 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ipeľská brázda

Polohopis

Územie Ipeľskej brázdy sa nachádza v západnej časti Stolických vrchov a zaberá severnú časť podcelku Málinské vrchy. Rozkladá sa na hornom toku rieky Ipeľ, nad Vodárenskou nádržou Málinec, západným smerom pokračuje do údolia potoka Prierazka. Z vodných tokov tvorí os územia rieka Ipeľ, z významnejších prítokov sa tu nachádza Malý Ipeľ, Chocholná, Smolná a Novodomský potok. Celá oblasť patrí do povodia Ipľa. Ipeľská brázda lemuje severný okraj Málinských vrchov, podcelku Stolických vrchov, ktoré pokračujú južným smerom. Severne leží Sihlianska planina, podcelok Veporských vrchov. 
Vzhľadom na ochranné pásmo vodného zdroja boli počas výstavby Vodárenskej nádrže Málinec vysídlené viaceré osady na hornom toku rieky Ipeľ. Celá oblasť je súčasťou katastra obce Málinec a z bývalých osád nad vodným dielom je dnes rekreačné územie. Údolím vedie z Málinca cesta lokálneho významu, ktorá sa neďaleko osady Rovienka pripája na cestu II/526 z Hriňovej do Kokavy nad Rimavicou.

Chránené územia

Západná časť Stolických vrchov leží mimo veľkoplošných chránených území a rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne maloplošné osobitne chránené lokality.

Turizmus

Ipeľská brázda patrí medzi turisticky pokojnejšie oblasti. Výstavba vodárenskej nádrže spôsobila vysídlenie osád severne od Málinca, pričom časť zachovalých objektov sa využíva na rekreáciu. Ochranné pásmo vodného zdroja však zároveň obmedzuje ľudské aktivity, vrátane rekreačných. Aj preto sa oblasti vyhýbajú značené turistické chodníky.
Korónos (syn Apolóna)

Korónos (starogr. Κόρωνος – Korónos) je v gréckej mytológii syn boha Apolóna a Chrysorthé, dcéry sikyónskeho kráľa Orthopolida.
Antický autor Pausanias zaznamenal, že podľa sikyónskej tradície sa Chrysorthé a boh Apolón stali rodičmi Koróna, ktorý po svojom starom otcovi Orthopolidovi prevzal v Sikyóne kráľovské žezlo. Jeho synovia Korax a mladší Lamedón vládli Sikyónu po jeho smrti. Väčšina antických autorov však uvádza, že po 63 ročnej vláde Orthopolida sa kráľom v Sikyóne stal Marathónios.
Villelongue (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 20,46 km². Najvyšší bod je položený 2 484 m n. m. a najnižší bod 457 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ponte di Rialto

Ponte di Rialto je jeden zo štyroch benátskych mostov (Ponte dell'Accademia, Ponte degli Scalzi, Ponte della Costituzione), ktoré vedú cez Canal Grande.

Dejiny

Prvýkrát bolo možné prekročiť Canal Grande suchou nohou cez pontónový most, ktorý postavil v roku 1181 staviteľ Nicolò Barattieri. Most bol známy pod názvom Ponte della Moneta, pravdepodobne preto, že v blízkosti stála mincovňa. Vzhľadom na to, že vďaka blízkemu trhu, zvanému Rialto, tento most čoskoro nestačil, bol v roku 1255 nahradený dreveným mostom. Stavba bola založená na dvoch šikmých rampách a pohyblivom strede, ktorý umožnil prieplav vyšším lodiam. Nakoniec došlo k spojeniu s priľahlým trhom a most podľa neho dostal svoje dnešné meno.
Počas prvej polovice 15. storočia vznikli dva rady obchodov po stranách mostu. V roku 1310, pri vzbure vedenej Bejamonte Tiepolom, bol čiastočne spálený. V roku 1444 nevydržal nápor ľudí sledujúcich sprievod lodí a zrútil sa. Myšlienka na stavbu mostu kamenného bola prvý raz prednesená v roku 1503.
Súčasnú podobu mostu navrhol Antonio da Ponte a bola dokončená v roku 1591.
Void (informatika)

Void je v informatike špeciálny dátový typ, ktorý v niekoľkých programovacích jazykoch odvodených od jazyka C a ALGOL68 označuje typ pre výsledok funkcie, ktorá pri návrate neposkytuje do volajúceho výrazu žiadnu výslednú (návratovú) hodnotu.

Charakteristika

Návratový dátový typ void sa obvykle používa u funkcií, ktoré nevracajú konkrétnu hodnotu, ale sú využívané kvôli vytváraniu vedľajších účinkov, ako je plnenie niektorých úloh alebo výpis výstupných parametrov. Použitie funkcií s návratovým typom void je v tomto ohľadu zrovnateľné so syntaktickými konštruktami v iných programovacích jazykoch, ktoré v takom prípade používajú špeciálny typ podprogramu (tzv. procedúra), ako napríklad v programovacom jazyku Visual Basic alebo Pascal, prípadne podobne ako typ jednotky používaný v funkcionálnych programovacích jazykoch a v teórii typov.
Oblík u Dívčího Hradu

Ochrana

Predmetom je ochrana deterznej činnosti obnaženého odkryvu tzv. Uhoľného vápenca moravsko-sliezskeho kulmu, ktorý má statigrafický a paleontologický význam. Hlavným dôvodom ochrany je vlastný odkryv v niekoľkých šošovkovitých polohách o hrúbke 3 – 5 cm v sivozelených ílovitých bridliciach s hojným výskytom skamenelín ľalioviek, koralov, hlavonožcov a ramenonožcov.
Varennes-sur-Morge

Poloha

Obec má rozlohu 4,93 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 411 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Simacourbe

Poloha

Obec má rozlohu 11,08 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lagorce (Ardèche)

Poloha

Lagorce má rozlohu 69,49 km². Najvyšší bod je položený 700 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Lagorce má 977 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Pressfoyer

Pressfoyer (iné zápisy: press foyer, press-foyer; výslovnosť [presfoajé]; z angl. press/franc. presse – tlač, tlačené médiá + franc. foyer – foyer) je druh tlačovej akcie, krátke informatívne stretnutie podávateľa informácie (spravidla politika) s novinármi počas (napr. cez prestávku) alebo po rokovaní, vo vedľajších priestoroch budovy (predsáliach), kde sa nachádza rokovacia sála.
Pressfoyer je operatívnou a menej formálnou alternatívou tlačovej konferencie, ktorú ako nástroj PR využívajú predovšetkým členovia zákonodarných zborov, vlády a štátnych orgánov. Niektorí odborníci na masmediálnu komunikáciu (Jozef Ftorek, Olga Jurášková) ho charakterizujú aj ako „pravidelné stretnutie so zástupcami médií v stanovený čas a na stanovenom mieste“. Jeho účelom je poskytnúť priestor rokujúcim predstaviteľom, aby oboznámili verejnosť so závermi, ku ktorým dospeli, okomentovali priebeh rokovania a vyjadrili sa k ďalšiemu priebehu diskutovanej témy. Podávatelia informácie nemajú čas na prípravu a preto zväčša improvizujú. Novinári majú možnosť položiť dve-tri stručné a vecné otázky.
Výraz press foyer označuje tiež predsálie rokovacej siene, kde sa môžu novinári neobmedzene stretávať s politikmi a klásť im otázky mimo oficiálne tlačové konferencie.
Národno-demokratická strana

Národno-demokratická strana, skratka NDS, bola politická strana, ktorá pôsobila na Slovensku krátke obdobie v rokoch 1994–1995.
Národno-demokratická strana vznikla vo februári 1994 odštiepením zo Slovenskej národnej strany. Zanikla 25. marca 1995 zlúčením s Demokratickou úniou Slovenska na Demokratickú úniu.
Bavincourt

Poloha

Obec má rozlohu 7,54 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 359 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baincthun

Poloha

Obec má rozlohu 26,69 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 350 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gouy (Seine-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 4,97 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 796 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Parazitológia

Parazitológia je náuka alebo veda o parazitoch, ich hostiteľoch, vzťahmi medzi nimi a o chorobách, ktoré vyvolávajú.
Parazitológia v užšom (a zďaleka najčastejšom) zmysle sa zaoberá iba parazitujúcimi prvokmi a živočíšnymi endoparazitmi. Parazity sú spravidla prvoky (protozoa), červy (helminthes) či článkonožce (artropoda). Vedec, ktorý sa zaoberá takto definovanou parazitológiou sa nazýva parazitológ.
Parazitológia skúma morfologické a fyziologické vlastnosti parazitov, ich vývojové cykly, spôsoby rozmnožovania, dôsledok účinku.
Pri svojom bádaní využíva najmä poznatky cytológie, imunológie, molekulárnej biológie, genetiky a ekológie. Poznatky mikrobiológie naopak využíva často lekárstvo, veterinárne lekárstvo, ekológia a evolučná biológia.

Veterinárna parazitológia

Študuje parazity, ktoré spôsobujú ekonomické straty v poľnohospodárstve – tak v chovoch zvierat, ako aj pri pestovaní kultúrnych plodín.

Ekológia parazitov

Parazity môžu poskytnúť množstvo informácií o ekológii populácie svojho hostiteľa. Navyše parazity sledujú veľa tzv. životných stratégií, ktoré im umožňujú kolonizovať svojich hostiteľov. Pochopenie týchto aspektov pomáha pri potláčaní epidémií.

Taxonómia a genetika

Nedávne výskumy, pri ktorých sa DNA využíva pri identifikácii odlišných druhov a na odhalenie príbuznosti medzi jednotlivými skupinami v rámci úzkej taxonomickej jednotky, sú pre parazitológov veľmi užitočným nástrojom.