google/wiki40b huggingface dataset:
Manuel Vicente Maza

Životopis

Narodil sa v Buenos Aires, študoval právo na Kráľovskej univerzite svätého Filipa v Santiagu de Chile. Od počiatku bol podporovateľom myšlienok nezávislosti na Španielsku a tak sa dostal do väzenia. Prepustený bol v roku 1815. Po svojom prepustení odišiel do Buenos Aires, kde sa začal venovať kariére v súdnictve. V roku 1816 začal svoju politickú kariéru, keď sa stal súčasťou Cabila (metského zastupiteľstva) v Buenos Aires. Postupne sa stal zástancom federalizmu a hlavne jedného z federalistických vodcov Juana Manuela de Rosasa. Stal sa pomerne radikálnym a tak bol kvôli svojim politickým aktivitám, vrátane pokusu o puč voči guvernérovi Martínovi Rodríguezovi, vyhnaný v roku 1823 do exilu. Neskôr sa mohol vrátiť, ale v roku 1829 sa zapojil opäť do príprav prevratu, tento raz voči guvernérovi Juanovi Lavalleovi a tak bol opäť poslaný do exilu. Potom, čo sa k moci oficiálne dostal Juan Manuel de Rosas, sa Maza vrátil do Buenos Aires a začal pracovať pre Rosasovu vládu. Po Rosasovom odchode z funkcie pokračoval vo funkcii ministerského predsedu vo vláde guvernéra Juana Ramóna Gonzáleza de Balcarca. O krátky čas sa ale Maza proti guvernérovi postavil spolu s ďalšími nespokojnými podporovateľmi Rosasa.
V roku 1833 tak pokračoval aj vo vláde ďalšieho guvernéra Juana Josého Viamonteho. Ale aj Viamonte bol po pár mesiacoch nútený rezignovať a na jeho miesto bol po dlhých diskusiách dočasne zvolený práve Maza ako najvyšší predstaviteľ súdnictva v Buenos Aires. Funkcie guvernéra Provincie Buenos Aires sa ujal 27. júna 1834. Na začiatku roka 1835 vyslal jedného z vodcov federalistov Facunda Quirogu, aby vyjednal mier medzi znepriatelenými argentínskymi provinciami. Quiroga bol ale počas svojej misie zavraždený, čo vyvolalo s Mazom veľkú nespokojnosť, ktorá vyvrcholila jeho nútenou rezignáciou v marci 1835. Nahradil ho jeho spojenec Rosas a Maza sa vrátil k svojej súdnej kariére, no už čoskoro sa prejavili rozpory aj medzi ním a Rosasom. V júni 1839 bol uväznený Mazov syn, ktorý bol obvinený, že pripravoval vraždu guvernéra Rosasa. Neskôr bolo zistené, že Mazov syn mal podporovať aj prípravu invázie argentínskych exulantov z Uruguaja. Na to odporučil sám Rosas Mazovi, aby radšej opustil Buenos Aires. Medzi tým však bola príprava vraždy a invázie zverejnené, Mazov syn popravený a sám Maza zavraždený príslušníkmi tajnej polície vo svojej kancelárii.
Gissac

Poloha

Obec má rozlohu 31,02 km². Najvyšší bod je položený 769 m n. m. a najnižší bod 351 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 114 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Grès

Poloha

Obec má rozlohu 8,13 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 328 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boisseuilh

Poloha

Obec má rozlohu 11,9 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 121 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Theil-en-Auge

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 176 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Klubert

Životopis

Narodil sa 19. decembra 1927 v Udavskom. V Banskej Bystrici založil a viedol odbornú skupinu na vyhľadávanie zásob hnedého uhlia a lignitu. Od konca 70. rokov do roku 1988 pôsobil ako vedúci geologických skupín pri vyhľadávaní a overovaní rúd v ložiskách Štiavnických vrchov. Bol autorom záverečných správ a výpočtov zásob.
Lucius Ampelius

Lucius Ampelius bol rímsky spisovateľ, autor jediného diela nazvaného Liber Memorialis (Kniha pamätihodností). Predpokladá sa, že pôsobil v období vlády cisárov Hadriána alebo Antonina Pia, niektorí odborníci ho ale zaraďujú až na koniec 4. storočia.
Ampeliova príručka patrí k literatúre typu mirabilia, teda popularizačnej práci, ktorá je zameraná predovšetkým na popis podivuhodností. V prípade Ampelia ide o svetové dejiny od najstarších čias až do doby cisára Trajána, pričom autor sa sústredí predovšetkým na geografiu a mytológiu (kapitoly I-X) a na rímske dejiny, predovšetkým dejiny Rímskej republiky (kapitoly XI-L). Kniha je venovaná istému Macrinovi, ktorého niektorí stotožňujú s cisárom Macrinom (217 – 18), ale je rovnako pravdepodobné, že mohlo ísť o kohokoľvek iného, keďže toto meno bolo v Ampeliovej dobe pomerne rozšírené.
Liber Memorialis nie je vedeckým dielom, ako to prezrádza povrchnosť, neusporiadanosť a dychtivosť po senzáciách. Zdá sa, že išlo skôr o učebnicu, ktorá mala podávať žiakom všeobecné vzdelanosti o antickom svete. 
V kapitole VIII sa objavuje zaujímavá zmienka o slávnych sochárskych dielach v Pergame, ktoré boli objavené roku 1871 a dnes sa nachádzajú v Berlínskom múzeu. Ide o jedinú antickú zmienku o tomto umeleckých objektoch.
Bôrik (Žilina)

Vznik názvu mestskej časti Bôrik

Názov mestskej časti je odvodený od názvu kopca Bôrik, na ktorom mestská časť vznikla.
Edsger Wybe Dijkstra

Život

Dijkstra vyštudoval teoretickú fyziku na University of Leiden. Začiatkom sedemdesiatych rokov pracoval ako výskumník v Burroughs Corporation. Pracoval v Eindhoven University of Technology v Holandsku a neskôr zastával funkciu Schlumberger Centennial Chair in Computer Sciences na University of Texas v Austine v USA. Odišiel do dôchodku v roku 2000.
Medzi jeho prínosy do informatiky patrí algoritmus hľadania najkratšej cesty, známy aj ako Dijkstrov algoritmus. V roku 1972 dostal Turingovu cenu.
Bol tiež známy svojim zlým mienením o príkaze GOTO pri programovaní, čo vyústilo v roku 1968 do článku Príkaz Go To je považovaný za škodlivý, čo bolo považované za veľký krok k všeobecnému zatrateniu príkazu GOTO a jeho efektívne nahradenie riadiacimi štruktúrami ako napr. slučka while. Známy názov dokumentu nebol Dijkstrovou prácou, ale nápadom Niklausa Wirtha, v tom čase redaktora Communications of the ACM. Dijkstra bol známym prívržencom ALGOLu 60 a pracoval v tíme, ktorý implementoval prvý kompilátor tohto jazyka. Dijkstra a Jaap Zonneveld, ktorí spolupracovali na kompilátore sa dohodli, že sa neoholia, kým ho nedokončia. Zonneveld si nakoniec bradu oholil, Dijkstra si ju ponechal do smrti.
Od sedemdesiatych rokov bola v centre záujmu Dijkstru formálna verifikácia. Prevládal názor, že by mal byť najprv napísaný program a potom poskytnutý matematický dôkaz správnosti. Dijkstra namietal, že výsledné dôkazy sú zdĺhavé a ťažkopádne, a že taký dôkaz neposkytuje pohľad na fungovanie algoritmu. Alternatívnou metódou je derivácia programu, „vyvíjať program a dôkaz ruku v ruke“. Začne sa matematickou špecifikáciou, čo by mal program robiť a použijú sa na ňu matematické transformácie, až sa pretaví do programu, ktorý je vykonateľný. Výsledný program je potom správny podľa konštrukcie. Mnoho z Dijkstrovej neskoršej práce sa týka spôsobov zjednodušenia dôkazu správnosti.
Dijkstra bol známy svojimi priamymi názormi na programovanie a zvykom dôsledného zostavovania rukopisov svojím atramentovým perom. Mnohé z jeho poznámok boli naskenované a sú sprístupnené online (pozri zdroje).
Po dlhom boji s rakovinou zomrel 6. augusta 2002.
Kopija

Kopija je najstaršia bodná žrďová zbraň pre pechotu a jazdectvo. Spočiatku to bola drevená tyč (tzv. drevec, často viac než 2 m dlhý) so zašpicateným koncom (hrotom). Neskôr to bola dýka pripevnená na koniec drevenej tyče, kvôli zvýšenému účinku. Z tohoto štádia sa vyvinula na celý rad zbraní, vo všeobecnosti nazývaných tyčové. Vyvíjala sa podobne ako dýka: spočiatku s hrotmi z pazúrika, cez bronzové a železné až po hroty z ocele.

História

Hneď ako vznikol nápad zbrane na tyči, začali sa objavovať rôzne varianty hlavice. Vidlica či trojzubec urobili kopiju vražednejšou, „partizánska“ kopija (skrátene partizána) mala pod hlavicou krídlovité ostrie, čím spôsobovala väčšie zranenia. Niekedy mala hlavica tvar bojovej sekery. Halapartňa, podobná nožu, bola dlhá čepeľ s jedným ostrím, prípadne mala ešte sekerovitú čepeľ pod čepeľou kopije. Tieto druhy sa často používali na strhnutie jazdca z koňa vďaka sekerovitej čepeli, ktorú bolo možné použiť aj ako hák.
U jazdectva bola kopija spočiatku zbraňou používanou obojručne. Zavedenie strmeňov medzi 6. až 8. storočím n.l. znamenalo, že jazdec mohol držať kopiju pod pazuchou a napriahnuť ju do útoku silou celého svojho pohybu a nie iba silou paže. Následkom toho sa zmenil aj tvar kopije, ktorá získala na hmotnosti. Postupne ako sa z bojísk strácali jazdci v brnení, aj kopija strácala na dôležitosti. Jej ľahkú formu naďalej používali v Európe najmä Poliaci v bojoch s Friedrichom Veľkým. Potom ju prebrali Napoleonove vojská, čím ju zase rozšírili do celej Európy. Súčasťou výzbroje kavalérie bola až do prvej svetovej vojny. V poľskej armáde bola používaná až do roku 1939, teda do začiatku 2. svetovej vojny.

Súčasnosť

Všeobecné používanie tyčových zbraní zaniklo s príchodom palných zbraní. V Afrike a na Ďalekom východe sa kopije používali proti palným zbraniam až do 19. storočia. Na mnohých miestach sa však zachovali ako ceremoniálne zbrane či ako symboly hodnosti, ktoré bolo možné v boji ľahko spozorovať a identifikovať. Britskí poddôstojníci nosili halapartne ako symbol hodnosti ešte v 19. storočí.
Národné centrum vodného póla

Výstavba a konštrukcia

Centrum bolo postavené v roku 2006 a obsahuje dva bazény, tribúny, tri tenisové kurty, volejbalové ihrisko, kaviareň, fitness a wellness centrum a administratívne budovy. Tribúny majú kapacitu 450 ľudí. Veľký bazén má rozmery 20 x 33 m a hĺbku 2 m. Malý bazén má rozmery 8,3 x 20 m a hĺbku 30 až 90 cm. V lete je pomocou konštrukcie možné vnútorný bazén odkryť a prepojiť s exteriérom. Strecha s rozponom 48 metrov je zložená z dvoch pevných a štyroch výsuvných segmentov, na oboch koncoch sú steny.
Do výstavby centra Ministerstvo školstva investoval 36 miliónov korún. Autorom stavby je Ing. arch. Juraj Kiaba. Stavba vyhrala v roku 2007 ocenenie CE.ZA.AR 2007 v kategórii Občianske a priemyselné objekty.

Dejiny

Pred centrom stál na jeho mieste vodnopólový bazén.
V novembri 2009 bolo centrum v rukách veriteľov, jeho majiteľovi, Nováckym chemickým závodom, hrozil konkurz a centrum im prinášalo stratu. Hlavným sponzorom klubu sa stalo mesto.
Bývalá plaváreň bola postavená v rámci Akcie Z, jej výstavba sa začala v druhom polroku 1977. "Patronát nad stavbou prevzal vtedajší novácky chemický podnik, ktorý zabezpečoval nákup materiálu a stavebný dozor." Dokončená bola v roku 1985. Vlastnilo ju mesto, neskôr vodnopólový oddiel. V roku 2004 bola ukončená prevádzka a v roku 2015 mesto rozhodlo o jej zbúraní.
Zákon zachovania náboja

Zákon zachovania náboja hovorí, že v elektricky izolovanej sústave telies je celkový elektrický náboj stály. Elektricky náboj nemožno utvoriť, ani zničiť.

Rovnica kontinuity

\nabla\cdot\vec{j} + {\partial\rho\,\!\over\partial t} = 0
Carpații Occidentali (v širšom zmysle)

Charakteristika

Prevažná časť pohoria je vápencová a nachádza sa tu množstvo krasových útvarov. Výškové maximá vrchov sa pohybujú v rozmedzí 1 500 až 1 849 m n. m. (Cucurbăta Mare).
Le Landin

Poloha

Obec má rozlohu 3,15 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Višňov

Polohopis

Višňov leží v severozápadnej časti Východoslovenskej nížiny, v nadmorskej výške okolo 130m.

Symboly obce

Podľa Heraldického registra  má obec tieto symboly prijaté 31. júla 2003. Na erbe je hovoriaci symbol podľa odtlačku pečatidla obce z druhej polovice 18. storočia.

Erb

V striebornom štíte zelenými vetvičkami ovenčená nahor otočená červená dvojvišňa na zelenej stopke.

Vlajka

Vlajka má podobu šiestich pozdĺžnych pruhov bieleho, červeného, zeleného, bieleho, červeného a zeleného v rovnakom pomere. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Obyvateľstvo

V obci žije 221 obyvateľov (údaj platný k roku 2006).

Občianska vybavenosť

V obci je vybudovaná rozvodová sieť plynu, elektrickej energie a verejný vodovod. Obcou prechádza
cesta III. triedy.
V obci sa nachádza spoločenská sála, malá samoobsluha,  krčma , katolícky kostol, 
cintorín a dom smútku.
Ostreville

Poloha

Obec má rozlohu 3,88 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 115 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaumont (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 19,51 km². Najvyšší bod je položený 304 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tracy Caldwellová Dysonová

Mladosť

Narodila sa v Arcadii v Kalifornii, roku 1987 ukončila strednú školu v blízkom Beaumonte. Roku 1993 získala bakalársky titul z chémie na Kalifornskej štátnej univerzite (angl. California State University), tu sa podieľala na konštrukcii laserových spektrometrov určených k analýze zloženia atmosféry. Pokračovala štúdiom chémie na Kalifornskej univerzite (angl. University of California), tu roku 1997 získala titul doktora.

Astronautka

Zúčastnila sa 17. náboru medzi astronautmi NASA. Uspela a 4. júna 1998 bola zaradená do oddielu. Absolvovala všeobecnú kozmickú prípravu a v auguste 1999 získala kvalifikáciu letový špecialista.
Po skončení základného výcviku pracovala v houstonskom stredisku NASA. V máji 2006 bola zaradená do posádky letu STS-118. Do vesmíru odštartovala 8. augusta 2007 na palube raketoplánu Endeavour, úlohou misie STS-118 bola dostavba Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS). Endeavour pristál 21. augusta po 12 dňoch, 17 hodinách a 56 minutách letu.
V septembri 2008 bolo oficiálne potvrdené jej menovanie do Expedície 23 so štartom 2. apríla 2010 v lodi Sojuz TMA-18.
Štart sa uskutočnil podľa plánu a po zhruba 49 hodinách letu sa 4. apríla 2010 pripojil k ISS. Misia trvala 176 dní a po úspešnom splnení všetkých naplánovaných úloh Dysonová aj s kolegami Škvorcovom a Kornijenkom bezpečne pristáli 25. septembra 2010 v Kazachstane.
Grandfresnoy

Poloha

Obec má rozlohu 10,57 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 45 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 616 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
SkyEurope Airlines

Destinácie

Letisko Bratislava je dosiahnuteľné po hodine jazdy z Viedne, Brna a Győru pokrývajúc obyvateľstvo štyroch krajín - Rakúska, Maďarska, Česka a Slovenska. SkyEurope tiež prevádzkovala shuttle bus medzi letiskom v Bratislave a v 50 km vzdialenej Viedni.
SkyEurope v decembri 2006 oznámil, že v marci 2007 otvorí svoju základňu na letisku vo Viedni s dvoma úplne novými lietadlami Boeing 737-700, ktoré budú lietať na 16 linkách. Otvorenie základne vo Viedni odrážalo úspech spoločnosti na rakúskom trhu - 20 percent cestujúcich odlietajúcich a prilietajúcich do Bratislavy boli Rakúšania a na niektorých linkách tvorili viac než 50 percentný podiel.
V poslednom čase (v lete 2009) pred krachom spoločnosti lietal SkyEurope do týchto destinácií
Z Bratislavy: Barcelona, Burgas, Catania, Dubrovník, Istanbul-Sabiha Gökçen, Kodaň, Košice, Londýn-Luton, Malaga, Manchester, Paríž-Orly, Rím-Fiumicino, Split

Z Košíc: Bratislava, Londýn-Luton, Manchester

Z Popradu: Londýn-Luton

Z Viedne: Alicante, Amsterdam, Atény, Barcelona, Burgas, Brusel, Bukurešť-Băneasa, Catania, Dubrovník, Larnaca, Lisabon, Neapol, Nice, Olbia, Paríž-Orly, Sofia, Split, Solún, Zadar

Z Prahy: Burgas, Dubrovník, Londýn-Luton, Split, Alicante, Amsterdam, Atény, Bari, Brusel, Catania, Kodaň, Lisabon, Malaga, Miláno-Bergamo, Neapol, Olbia, Paríž-Orly, Rím-Fiumicino, Solún, Benátky-Treviso
V letnej sezóne roku 2009 lietal SkyEurope aj charterové lety do týchto destinácií

Z Bratislavy: Antalya, Hurghada, Monastir, Rhodos

Flotila

Stroj typu Boeing 737-76N, s označením OM-NGA, bol prvým celkom novým lietadlom pre SkyEurope. Letecká spoločnosť ho získala 10. marca 2006. Lietadlo bolo pomenované Adriana podľa slovenskej modelky Adriany Sklenaříkovej, ktorej fotka sa nachádzala na trupe lietadla. OM-NGB typu Boeing 737-700 bolo druhé dodané lietadlo pre SkyEurope z 32 objednaných.
Zoznam lietadiel, ktoré mal vo flotile SkyEurope Airlines, alebo SkyEurope Airlines Hungary v rokoch 2002 - 2009:
Algolsheim

Poloha

Obec má rozlohu 7,22 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 181 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaplnka Panny Márie Ružencovej (Bratislava – Dúbravka)

Kaplnka Panny Márie Ružencovej je rímskokatolícka kaplnka nachádzajúca sa v Bratislavskej Dúbravke.

Poloha

Kaplnka sa nachádza v starej Dúbravke, neďaleko farskej budovy. Pravdepodobne ide o zvyšok nedostavaného barokového kostola. Sakrálny priestor ukončený segmentovým uzáverom je zaklenutý valenou lunetovou klenbou. Na severnej strane sa nachádza sakristia, zaklenutá pruskou klenbou.

Oltár

Neskorobarokový hlavný oltár sa vyznačuje stĺpovou architektúrou s korintským hlavicami, nákladou a štítom. V strede sa nachádza obraz Panny Márie, ktorý zo strán pridržiavajú anjeli. Ďalej sa tu nachádzajú plastiky sv. Jozefa a Panny Márie. V tom istom slohu je aj bočný oltár.

Jaskynka s obrazom zjavenia

Neďaleko miesta, kde sa pastierovi zjavila Panna Mária, Dúbravčania postavili malú jaskynku. V nej zobrazený výjav je zjavenie Panny Márie v Lurdoch.
Saint-Georges-Buttavent

Poloha

Obec má rozlohu 36,87 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 394 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sailhan

Poloha

Obec má rozlohu 2,64 km². Najvyšší bod je položený 2 067 m n. m. a najnižší bod 827 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 123 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Houvin-Houvigneul

Poloha

Obec má rozlohu 8,66 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2007

Priamy postup

Priamo z MS 2005 postupovalo všetkých 17 tímov. Malajziu ale nahradila Kanada.
Camiran

Poloha

Obec má rozlohu 5,8 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 440 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rasťo Piško

Život

Vyrastal v Abramovej.Legenda hovorí, že na miestnej zastávke. Vyučil sa za inštalatéra a vo svojom živote pracoval ako kúrenár. Bol členom Komunistickej strany Slovenska. Od roku 1990 pôsobil v slobodnom povolaní. Spolupracoval so Štefanom Skrúcaným, Mirom Nogom, Stanom Radičom, Jarom Filipom a Zuzanou Tlučkovou. V roku 1999 debutoval knihou rozhlasových a televíznych humoresiek Z druhej ruky. Je spoluautorom kabaretných a humoristických programov Apropo, Bravissimo, Pošta Horný výplach a mnohých ďalších. V roku 2003 napísal hru Bude ako nebolo alebo Hände hoch! V súčasnosti s Jánom Snopkom pripravuje reláciu Stredoslováci. Žije v Bratislave. V TVA moderoval reláciu KON-RAD, Dámsky gambit a reláciu o varení  .
Aircraft Manufacturing Company

Aircraft Manufacturing Company (Airco) bola britská spoločnosť, ktorá sa zaoberala výrobou lietadiel predovšetkým v období 1. svetovej vojny. Firmu založil George Holt Thomas v roku 1912 v Hendone v severnej časti Londýna.
O dva roky neskôr sa stal vo firme hlavným konštruktérom Geoffrey de Havilland. Ním navrhnuté typy lietadiel sú označované iniciálami D.H. (alebo DH). Prvým úspešným letúnom bol stíhač s tlačnou vrtuľou Airco D.H.2 v roku 1916, ktorý napomohol prelomiť nadvládu nemeckých lietadiel na začiatku vojny. Firma vyrobila niekoľko tisíc letunov, medzi najúspešnejšie patril cvičný D.H.6, typ D.H.4 sa zas stal uznávaným bombardérom v 1. svetovej vojne. Typy D.H.16 a D.H.18 s úspechom používali prvé letecké dopravné spoločnosti Aircraft Transport a Travel Limited založené v Spojenom kráľovstve, ktoré taktiež vlastnil George Holt Thomas.
Po skončení vojny sa firma dostala do finančných problémov kvôli prílišnej dôvere vedenia spoločnosti v pokračujúce objednávky armády na nové letuny, až nakoniec v roku 1920 vyhlásila bankrot. Zvyšok spoločnosti odkúpil de Havilland a zmenil jej názov na de Havilland Aircraft Company, pod ktorým potom úspešne fungovala až do roku 1959.
Jędrzej Śniadecki

Životopis

Narodil sa v Żnine v Poľsko-Litviaskej ríši. Po vyštudovaní univerzity, bol vybratý ako prvý profesor na fakulte medicíny a chémie na Lithuanian Grand Duchy, ktorá bola v roku 1803 premenovaná na University of Wilno. Jeden z jeho žiakov bol Ignacy Domeyko. Śniadecki bol tiež jeden z organizátorov nedávno založenej Wilno Medical-Surgical Academy. Nakoniec, od roku 1806 do 1836 viedol miestnu Medicínsku vedeckú spoločnosť, jednú z prvých vedeckých spoločností v regióne.
Śniadeckiho najdôležitejšia kniha bola Początki chemii (Začiatok v chémii), prvá po poľský napísaná kniha, vytvorená pre komisiu štátneho vzdelávania. Kniha bola považovaná za jednu z najlepších po poľsky napísaných kníh vtedajšej doby a bola používaná na Poľských univerzitách do 30. rokov 20. storočia. Śniadecki bol takisto spisovateľ, a spoluzakladateľ Towarzystwo Szubrawców (Wastrelova spoločnosť), prispieval článkami do satirickej rubriky v týždenníku Wiadomości Brukowe (The Gutter News). Takisto hojne písal pre Wiadomości Wileńskie (The Wilno News), najväčšie a najprestížnejšie denného noviny vo Vilnius.
Ako prvý objavil ruténium v roku 1807, takmer 34 rokov pred Karlom Klausom.
Bol bratom Jana Śniadeckieho a otcom Ludwika. Zomrel 12. mája 1838 vo Vilnius a bol pochovaný na Rossa cintoríne.
Vienne-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 7,48 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bokeh

Výrazom bokeh (z jap. boke ぼけ – „rozostrenie“) sa vo fotografii označujú estetické kvality častí snímok, ktoré sa nachádzajú mimo roviny ostrosti. Vzhľad a tvar rozptylových krúžkov (oblastí, do ktorých sa zobrazí nezaostrený bod) ovplyvňuje veľké množstvo faktorov, mimo iných konštrukcia objektívu, tvar a počet lamiel clony a nastavené zaclonenie.
Za príjemne pôsobiace sú obvykle považované rovnomerne osvetlené rozptylové krúžky s neostrými okrajmi, rušivo naopak pôsobia ostro ohraničené mnohouholníky, ktoré vznikajú pri výraznejšom zaclonení, ak má clona v objektíve malý počet lamiel; tento efekt do istej miery obmedzuje použitie zakrivených lamiel. Samotná veľkosť otvoru clony samozrejme ovplyvňuje aj hĺbku ostrosti, takže čím viac je clona otvorená, tým sú rozptylové krúžky väčšie. Efekt je možné dosiahnuť aj úpravu obrázku v grafickom editore.
Charakteristický bokeh sprevádzajú zrkadlové objektívy, pracujúce na princípe známom z hvezdárskych ďalekohľadov; použitie zrkadla predlžuje dráhu svetla v sústave a tak umožňuje vytvárať relatívne ľahké teleobjektívy s ohniskovou vzdialenosťou až 1 000 mm. Táto výhoda je znegovaná zobrazením neostrých oblastí snímky do tvaru medzikružia , ktoré väčšina fotografov považuje za značne nepríjemné.
V roku 2016 bol predstavený iPhone 7 Plus spoločnosťou Apple, ktorý tento efekt vytvára svoji dvojšošovkovým fotoaparátom. Režim Portrét vďaka kombinácií dvoch fotoaparátov, ktoré má iPhone 7 Plus, softvérovo rozoznáva popredie, ako aj pozadie snímaných objektov, a následne vyhodnocuje ich polohu. Softvér následne rozostrí pozadie, ktoré vlastne simuluje bokeh efekt u zrkadloviek. Tento efekt samozrejme podporuje aj niekoľko aplikácií, tie však na rozdiel od režimu Portrét fungujú na technológií rozoznávania podobností a detekcií hrán, pričom iPhone 7 Plus využíva pokročilú technológiu z oboch fotoaparátov.