Jozef Brezany

Životopis

Narodil sa v Bratislave ako druhé dieťa v rodine dôstojníka generálneho štábu Kolomana Brezányho. Prvé roky svojho života prežíval bez otca, najmä v opatere svojej matky Janky a starej matky Treskoňovej, ktorá živila pamiatku na zosnulého syna zakladateľa slovenskej grafiky Ladislava Treskoňa. Otec Koloman sa do Jozefovej výchovy opäť zapojil až po II. svetovej vojne. Nová politická situácia však rodine nepriala. Otec bol prepustený z armády a celá rodina žila na hranici chudoby.
Jozef už veľmi skoro začal prejavovať umelecký talent a to v rôznych smeroch. Od kreslenia skíc, po modelovanie či jednoduchú remeselnú výrobu, pričom rozvíjanie tohto talentu v ňom rodina podporovala.

Mladosť

V roku 1960 maturoval na Gymnáziu v Žiline, pričom mal v úmysle pokračovať v štúdiu ďalej aj na vysokej škole. Jeho pôvodnou ambíciou bolo zamestnať sa v štátnej správe, no z politických dôvodov mu toto nebolo umožnené. To bol ďalší z impulzov, ktorý natrvalo ustálil jeho profesionálnu orientáciu v umeleckej sfére. V mladosti ho najviac fascinovalo sochárstvo a to najmä sochársky portrét. Svoje prvé sadrové sochárske diela vytvoril ešte ako laik a sochársky samouk, pričom miesto modelov využil ako predobraz fotografie rodinných príslušníkov. Kvalitou svojho diela už vtedy výrazne prevyšoval rovesníkov a prezentáciou svojich prvotín na umeleckopriemyselnej škole si zaistil prijatie na štúdium. V rokoch 1961 – 1962 teda napokon absolvoval nadstavbový ročník na Strednej umeleckopriemyselnej škole v Bratislave a krátko nato od roku 1962 až do roku 1967 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, kde ho veľmi rýchlo podchytili aj takí profesori, ako napríklad Fraňo Štefunko, či Jozef Kostka.

Profesionálna kariéra

Vysokú školu skončil s výbornými výsledkami a bohatým portfóliom diel i praktických skúseností. V rokoch 1968 – 1974 už pedagogicky pôsobil na Strednej umeleckopriemyselnej škole v Kremnici, kde pomáhal vytvoriť nové umelecké oddelenie, pre ktoré zároveň vypracoval učebné osnovy. Od roku 1974 bol v tzv. slobodnom povolaní. Neskôr okrem rôznych kultúrno-spoločenských objednávok pracoval dva roky v Štátnych reštaurátorských ateliéroch v Banskej Štiavnici, kde opäť využil svoje rozsiahle praktické zručnosti. Neskôr po roku 1989 využil nové možnosti cestovania a v rokoch 1994 a 1995 žil i výtvarne tvoril v Kanade. Po návrate z Kanady začal opäť pôsobiť na umeleckopriemyselnej škole, tentoraz v Českom Krumlove. Z Českého Krumlova sa napokon vrátil na Slovensko, kde v rokoch 1997 až 1999 pôsobil na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.

Na sklonku života

Od polovice 90-tych rokov až do súčasnosti žil Jozef Brezany v Žiline, kde až do roku 2014 spoločne s manželkou viedol umelecké zlatníctvo a sám sa preorientoval najmä na plakety, odznaky, šperky a miniatúrne umelecké diela zo zlata a striebra.

Dielo

Jozef Brezany disponoval širokým diapazónom výrazových prejavov od realistických, figuratívnych diel k nefiguratívnym. V mladosti preferoval sochárske portréty, neskôr v zrelšom tvorivom období sa venoval aj monumentálnemu sochárstvu. V jeho sochárskej tvorbe dominovala najmä štylizovaná ženská figúra, v ktorej sa snažil o pokoj, statiku a harmóniu jednotlivých proporcií, prípadne o hľadanie súladu medzi dynamickou a statickou figúrou. V poslednej fáze svojho tvorivého obdobia sa až do súčasnosti preorientoval na drobné umelecké sochárstvo, medailérstvo a výrobu umeleckých šperkov. Diela Jozefa Brezanyho sú zastúpené v galériách a múzeách na Slovensku ale aj v súkromných zbierkach v Paríži, Vancouvri, Quebecku, či Amsterdame.

Výstavy

Prvú výstavu svojich diel usporiadal Jozef Brezany ešte v roku 1961 ako mladý laik a uchádzač o umelecké štúdium. Na oficiálnych výstavách sa potom začal zúčastňovať až od roku 1967.