google/wiki40b huggingface dataset:
BMW rad 8

850CSi

Ako vrchol rozsahu športového automobilu, 850CSi bol prevzatý z prototypu M8. 850CSi používa rovnaký motor ako 850Ci, ktorý bol upravený do takej miery, že BMW mu pridelilo nový motorový kód S70B56. Úpravy vrátane zvýšenia objemu valcov na 5.6 litra spôsobili zvýšenie výkonu na 279 kW/380 HP.
850CSi mal upravené pruženie zahŕňajúce tuhšie pružiny a tlmiče, ktoré znížili svetlú výšku vozidla. Model mal tiež širšie športové disky kolies s možnosťou výberu kovaných zliatinových kolies. Nárazníky boli prerobené pre lepšie aerodynamické vlasnosti. Štyri kruhové koncovky výfuku z nerezovej ocele nahrádzajú hranaté z iných modelov. 6-rýchlostná manuálna prevodovka bola jediná v ponuke. V Európe všetky 850CSi mali riadenie zadných kolies zvaného (AHK – Aktive Hinterachs-Kinematik). Výroba sa skončila koncom roka 1996, pretože motor S70 nemohol byť upravený tak aby spĺňal emisné normy bez podstatnej zmeny strojárstva.

M8

Pôvodne bol predstavený ako konkurent Ferrari a bol vyrobený iba jeden kus ako prototyp vybavený špeciálnou 410 kW/550 HP verziou motora S70, v podstate to bola verzia so zvýšeným objemom a experimentálnymi viacventilovými hlavami valcov. Mylné domnienky boli, že tento motor poháňal automobil McLaren F1. Ale keď bol monopost navrhnutý, dizajnér McLarenu Gordon Murray zamietol myšlienku pretože motor S70 bol veľmi dlhý a ťažký pre McLaren F1.
Projekt bol nakoniec vyradený lebo BMW rozhodlo že neexistuje žiadny trh pre M8.

Alpina B12

BMW úpravca Alpina vyrábal špeciálnu verziu rady 8 s názvom B12. Vyrábali sa dve verzie prijaté do štandardej výrobnej linky. B12 5.0 Coupé bol založený na modeli 850i poháňaný 5-litrovým motorom M70 s výkonom 261 kW/350 HP a bol k dispozícii len so 4-rýchlostnou automatickou prevodovkou. Väčší B12 5.7 Coupé bol založený na modeli 850CSi s 5.7-litrovým motorom S70, ktorý produkoval 310 kW/416 HP a so 6-rýchlostnou manuálnou prevodovkou.
Kim Peek

Schopnosti

Väčšinu času žil v Salt Lake City, kde často navštevoval miestnu knižnicu. Počas života prečítal približne 11 000 kníh. Dokázal čítať veľmi rýchlo (dvojstranu za 1 – 2 minúty, pričom každým okom čítal jednu stránku) a dokázal si zapamätať 98-99 % obsahu. Vedel priradiť deň v týždni ku každému dátumu až 1500 rokov naspäť. S ľahkosťou si memorizoval napr. americké poštovné smerovacie čísla, telefónne a iné zoznamy, tabuľky a pod. 
Zaujímal sa o veľké množstvo vedných disciplín, väčšinou ale o faktografické obory ako je geografia a história – napr. matematické úlohy na vyššej úrovni nedokázal riešiť. Často sa účastnil rôznych vystúpení, v ktorých nechal obecenstvo, aby mu kládli ľubovolné otázky, na ktoré vždy vedel odpoveď.
Jeho IQ pritom dosahoval iba 73 bodov a taktiež z rôznych testov vyplýval jeho nedostatok sociálnej a emočnej inteligencie. Spoločensky bol veľmi závislý na svojom otcovi, ktorý ho sprevádzal na každom kroku.
V roku 1984 sa s ním náhodou stretol spisovateľ Barry Morrow, ktorého Kim Peek natoľko inšpiroval, že podľa neho napísal scenár k filmu Rain Man (hlavnú rolu stvárnil Dustin Hoffman, ktorý za Peekom osobne pricestoval a niekoľko týždňov „študoval“ jeho správanie).

Smrť

Zomrel 19. decembra 2009. Verejnosti to oznámila agentúra AP. Kim utrpel infarkt a neskôr v nemocnici zomrel vo veku 58 rokov. Jeho otec Fran Peek zomrel 5. apríla 2014 vo veku 88 rokov.
Nádraží Český Těšín

Dejiny

Prvý vlak do stanice prišiel už 1. februára 1869, kedy bola otvorená Košicko-bohumínska železnica v úseku Bohumín – Český Těšín. Po dobudovaní trate do Košíc v roku 1872, trate do Tešína a prepojení KBŽ a Považskej železnice v Žiline sa výrazne zvýšila prevádzka na trati, ktorá musela byť už v roku 1898 zdvojkoľajnená. Stanica bola spolu s traťou elektrifikovaná v roku 1963.
Aktualizmus (filozofia)

Aktualizmus je filozofické učenie G. Gentileho, podľa ktorého všetko súcno je výsledkom pohybu mysliaceho myslenia, ktoré je vždy aktuálne, aktívne a jeho tvorivosť nesúvisí s podmienkami priestoru a času.
Einsteinov prstenec

Einsteinov prstenec v astronómii predstavuje kruhovú deformáciu svetla zo zdroja (galaxia alebo hviezda) vďaka gravitačnej šošovke, ktorú tvorí objekt s veľmi veľkou hmotnosťou (iná galaxia alebo čierna diera). Tento jav nastáva keď sa gravitačná šošovka nachádza na spojnici medzi zdrojom svetla a pozorovateľom. Prvý úplný Einsteinov prstenec, označený ako B1938+666, bol objavený vďaka spolupráci astronómov z Michiganskej univerzity a tímom NASA Hubble Space Telescope v roku 1998.

História

Zakrivenie svetla gravitačným objektom predpokladal Einstein v roku 1912, krátko pred publikovaním Všeobecnej teórie relativity v roku 1916. Prstencový efekt v akademickej literatúre prvýkrát spomenul v roku 1924 Orest Chwolson. Albert Einstein sa k tomuto efektu vyjadril v roku 1936 po výzve českého inžiniera R. W. Mandla a uviedol: „Samozrejme neexistuje takmer žiadna šanca pozorovať tento jav priamo. Po prvé, sotva sa niekedy dostatočne priblížime takejto centrálnej línii. Po druhé, uhol β je mimo rozlišovacích schopností našich nástrojov.“
V tomto vyjadrení β predstavuj Einsteinov polomer v súčasnosti označovaný ako  (pozri vyššie). Einstein zvažoval šancu pozorovať Einsteinove prstence tvorené iba hviezdami a tá je nízka. Šanca pozorovať prstence tvorené väčšími šošovkami ako galaxie a čierne diery je vyššia, pretože uhlová veľkosť prstencov sa zväčšuje s hmotnosťou šošovky.

Známe Einsteinove prstence

V súčasnosti sú známe stovky gravitačných šošoviek. Zhruba pol tucta z nich sú čiastočné Einsteinove prstence s priemerom do jednej arcsekundy, pretože buď rozloženie hmotnosti šošovky nie je dokonale osovo symetrické, alebo zdroj, šošovka a pozorovateľ nie sú v dokonalej rovine. Zatiaľ sme nepozorovali dokonalý Einsteinov prstenec. Väčšinu prstencov pozorovali v rádiovom spektre.
Blanzat

Poloha

Obec má rozlohu 6,96 km². Najvyšší bod je položený 611 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 856 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Péré (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 4,71 km². Najvyšší bod je položený 574 m n. m. a najnižší bod 332 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Concourson-sur-Layon

Poloha

Obec má rozlohu 18,21 km². Najvyšší bod je položený 95 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 548 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luché-sur-Brioux

Poloha

Obec má rozlohu 5,16 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Daňo (hokejista)

Klubový hokej

Je známy z dlhoročného pôsobenia v Dukle Trenčín a neskôr v českom Třinci (šesť sezón), v oboch kluboch patril k oporám v útoku. Ročník 2001/02 začal v ruskom Ak Bars Kazaň, dokončil ho vo Zvolene. Od ďalšej sezóny pôsobí v najvyššej rakúskej súťaži. V ročníku 2004/05 sa stal so 48 gólmi najlepším strelcom celej ligy. Zároveň bol i jej najvylučovanejším hráčom, keď zaznamenal 193 trestných minút. Druhé z prvenstiev potvrdil i v nasledujúcej sezóne, keď na trestnej lavici strávil dokonca 216 minút.
Poiroux

Poloha

Obec má rozlohu 25,38 km². Najvyšší bod je položený 74 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 873 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Parcy-et-Tigny

Poloha

Parcy-et-Tigny má rozlohu 10,59 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Parcy-et-Tigny má 248 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Influenzavirus A

Influenzavirus A je rod vírusov z čeľade Orthomyxoviridae. Obsahuje jediný druh s názvom vírus chrípky typu A alebo chrípkový vírus typu A (influenza A virus).

Kapsid

Vírusová častica pozostáva z 12 proteínov, jej priemer je približne 100 nm.
Mína (výbušná nálož)

Mína je druh munície – munícia nastražená. Je to obvykle nálož výbušniny umiestnená vo vhodnom obale a vybavená iniciačným zariadením, ktoré sa nazýva roznecovač.

Umiestnenie mín na bojisku

Mína je vyslovene obranná zbraň. Nepriateľ sa k nej musí sám aktívne priblížiť.
Primárnym účelom mín a z nich vytvorených mínových polí nie je ničiť živú sila a techniku protivníka – to je až sekundárny účel, primárnym účelom je hrozbou zničenia alebo poškodenia na mínach obmedziť možnosti pohybu a manévrovania protivníka, zabrániť mu vo využívaní určitých trás pohybu v teréne a naopak ho donútiť používať trasy iné.
Míny sa rozmiestňujú v teréne pred príchodom síl nepriateľa, v miestach jeho predpokladaného pohybu, jednotlivo, v skupinách alebo v priestore, náhodne alebo podľa stanovených pravidiel. Míny sa ukladajú na povrch alebo pod povrch terénu.
Ukladať míny možno: ručne ale aj mechanicky – pomocou mínových ukladačov a mínových vrhačov. Diaľkovo možno míny ukladať pomocou delostrelectva a letectva, prípadne pomocou riadených striel. Míny pre diaľkové mínovanie majú niektoré konštrukčné osobitosti, predovšetkým vyššiu odolnosť voči nárazu pri umiestňovaní do terénu, prostriedky na zníženie intenzity nárazu pri dopade a sú schopné sa samostatne pripraviť k činnosti, umiestniť do správnej polohy a podobne.
Územie, na ktorom je úmyselne rozmiestnený väčší počet ženijných mín sa nazýva mínové pole.
Hésychazmus

Hésychazmus (iné názvy: hesychazmus, zriedkavo isychazmus; z gr. ἡσυχία – hésychia = pokoj)) je určujúci smer celej východnej kresťanskej mystiky počnúc neskorobyzantským obdobím, ktorý vznikol v athoskom mníšskom prostredí na prelome 13. storočia a 14. storočia a bol systematizovaný v prvej polovici 14. storočia Gregorom Palamom; preto hesychazmus niekedy stotožňujú s palamizmom; inokedy sa vzhľadom na vplyv a význam hesychazmus stotožňuje dokonca s celou byzantskou mystikou.
Jeho počiatky však siahajú do 4. storočia, kedy sa tento pojem objavuje u sv. Jána Zlatoústeho, Evagria, ako aj u Otcov púšte. V niektorých spisoch tej doby však označenie hesychastov splýva s anachorétmi.
Pomocou psychofyzickej metódy, spájajúcej zvláštnu techniku dychu s vytrvalým opakovaním ustálenej formuly (podobne ako mantra v indických náboženstvách), sa dosahuje dokonalé sústredenie mysle a jej "uvedenie do srdca". Typickým príkladom takejto modlitby je tzv. Ježišova modlitba. Tieto stavy boli sprevádzané svetelnými videniami (alebo zážitkami vnútorného tepla) a medzi atoskými mníchmi postupne prevládlo presvedčenie, že tu ide o nestvorené Božie svetlo, ktoré ožiarilo Krista pri premenení na vrchu Tábor.
Hesychazmus kladie dôraz na zapojenie tela do modlitby, keďže "človek je stvorený, aby sa celou osobou spojil s Kristom – dušou aj telom." Dôležitým pojmom pre hesychazmus je srdce, ktoré sa chápe ako centrum života človeka, centrum duševných i duchovných síl a schopností. V srdci sa uskutočňuje stretnutie človeka s Bohom. To sa môže uskutočniť len pri vnútornom stíšení a pokoji (ἡσυχία).
Jozef Bitskei

Životopis

Narodil sa v rodine Jána Bitskeia a jeho manželky Lýdie rod. Doboziovej. Chémiu vyštudoval na univerzite v Budapešti, kde získal doktorát a neskôr i docentúru a kde pôsobil na 2. chemickom ústave. Od roku 1939 pracoval ako stredoškolský profesor v Budapešti.
Venoval sa problémom analytickej chémie. Je autorom príručky chemických cvičení určenej primárne pre študentov medicíny a viacerých štúdií a vedeckých článkov publikovaných vo vedeckých časopisoch Magyar Chemiai Folyóirat, Chemische Rundschau a i.
Griselles (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 12,37 km². Najvyšší bod je položený 284 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 99 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
San-Gavino-d’Ampugnani

Poloha

Obec má rozlohu 3,22 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 87 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Josef Kliment

Josef Kliment – (* 6. apríl 1859, Chlumec nad Cidlinou, Česko – † 11. marec 1927, Německý Brod, Česko) – menej známy učiteľ, prírodovedec a entomológ – koleopterológ.

Biografia

Bol žiakom Jaroslava Vrchlického. Maturoval 19. júna 1880 na učiteľskom ústave v Prahe. Po svojich štúdiách za učiteľa pôsobil na školách v Žehuni, Nymburku, Polné (v rokoch 1887/1888). Dňa 7. decembra 1887 bol preložený na meštiansku školu v Německém Brodě, kde sa stal 10. marca 1919 jej riaditeľom. Zároveň bol ustanovený aj riaditeľom "Živnostenské školy pokračovací". V roku 1926 ho ťažká choroba prinútila obmedziť svoje pôsobenie a spravoval potom už len „pokračovací školu“. V Německém Brodě bol dlhoročným jednateľom „Hospodářského spolku“ a redaktorom „Zpráv hospodářských“. Usiloval sa o povznesenie vidieku na Českomoravskej vrchoviny. Bol tiež prvým a dlhoročným predsedom rybárskeho spolku (v rokoch 1897 – 1922), zasadal vo výbore „Občanské záložny“. (V Německém Brodě, v Husově ulici, postavil vilu, ktorú po prvej svetovej vojne kúpil MUDr. Pavel Trnka. Ve vile býval od roku 1968 bývalý želivský opát Bohumil Vít Tajovský, ktorý bol väznený v súvislosti s tzv. “číhošťským zázrakem”.). Josef Kliment zomrel roku 1927 a pochovaný je na: „hřbitově u sv. Vojtěcha“ v Havlíčkovom (vtedy Nemeckom) Brode v Česku, kde i zomrel.
Jeho syn Josef Kliment ml. (1901 – 1978) bol v rokoch 1938 – 1944 poradcom prezidenta Emila Háchu a ku koncu vojny prezidentom Najvyššieho správneho súdu v protektoráte Böhmen und Mähren (v roku 1947 bol odsúdený na doživotie,v roku 1960 bol amnestovaný).

Entomologické aktivity

V svojej mimopracovnej dobe sa skoro po celý svoj život zaoberal štúdiom a zberom chrobákov. Svoj entomologický prieskum prevádzal hlavne v okolí miest svojho pracovného pôsobenia, hlavne v okolí Nemeckého Brodu a na Českomoravskej vrchovine. Je známy ako priateľ slovenského buditeľa a múzejníka Andreja Kmeťa. Patril k popredným českým entomológom. Preštudoval život hmyzu na území Čiech a svoj výskum zhrnul do diela: "Čeští brouci". Je autorom aj odborného názvoslovia u mnohých tu popisovaných jedincov z radu chrobákov. V roku 1899 dokončil a vydal svoje už spomínané gigantické dielo: „Čeští brouci“, ktoré obsahuje popis 5181 druhov chrobákov z Čiech, Moravy a Sliezska, ktoré svojim obsahom má doteraz význam hlavne vďaka 2481 litografickým vyobrazeniam chrobákov, ktorí boli kreslení najskôr autorom knihy a potom aj entomológom – profesorom Vladimírem Zoufalom z Prostějova. Autor sa tu snažil všetkým druhom z územia Čiech dať české názvy, ktoré u mnohých druhov vychádzali aj zo zaužívaných mien, inokedy však boli umelé až násilné. Aj napriek tejto skutočnosti treba túto obrovskú prácu Josefa Klimenta v svojej dobe oceniť i pre územie Slovenska, lebo slúžila ako určovacia príručka i pre slovenských entomológov.
Josef Kliment bol od roku 1900 členom Klubu přírodovědeckého v Prahe. V rokoch 1921 - 1926 bol za ČSR uvedený v Entomologische Adressbuch A. Hoffmana vo Viedni.
Etnická antropológia

Etnická antropológia je časť antropológie v tradičnom európskom členení antropológie na antropológiu etnickú, antropológiu prehistorickú a antropológiu fyzickú.
Etnická antropológia skúma pôvod a vývoj ľudských rás a následných etnických odlišností, podáva klasifikáciu antropologických typov vrátane vývinu ich rozšírenia.
Vzhľadom na svoj záujem o ľudské rasy analyzuje aj rôzne rasové teórie a problémy rasizmu.
Heřmanický rybník (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je mlok hrebenatý (Triturus cristatus). Územie prírodnej pamiatky má zároveň štatút Európsky významnej lokality.
Ide o sústavu štyroch rybníkov s rozsiahlymi porastami rákosia eutrofných stojatých vôd a priľahlými, druhovo chudobnými mokraďovými vlhkými, pcháčovými lúkami. Biotopom mloka hrebenatého sú tône s bohatou vodnou vegetáciou a močiare v okrajových partiách rybníka s rozsiahlym tŕstim.
Saint-Gilles-Pligeaux

Poloha

Obec má rozlohu 19,45 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 183 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 277 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefanovská kotlina

Vymedzenie

Rozlohou neveľká kotlina zaberá centrálne územie Vrátnej, konkrétne Novú a Starú dolinu s blízkym okolím. Zo severu a východu ju obopína hrebeň Rozsutcov, južným a západným smerom sa strmo dvíhajú vrcholy Krivánskych Veterných holí. V západnej časti sa nachádza osada Štefanová, východnej časti dominuje lokalita Starý dvor. Celé územie odvodňuje rieka Varínka.

Ochrana územia

Celé územie tejto časti Krivánskej Fatry leží v Národnom parku Malá Fatra a osobitne chránené lokality ležia len v okrajových polohách.

Turizmus

Štefanovskej kotline dominuje osada Štefanová a lokalita Starý dvor s komplexnou ponukou služieb. Možnosti na zimnú i letnú turistiku a športy, v spojitosti s prírodnými danosťami územia, zaraďujú celú Vrátnu medzi najatraktívnejšie lokality v krajine. Východiskom je Tiesňavami oddelená obec Terchová, no hustá sieť značených trás umožňuje návštevu mnohých lokalít. Priamo zo Štefanovej sú dostupné Jánošíkove diery, no tiež významné sedlo Medziholie, čoby križovatka trás na Veľký Rozsutec, Malý Rozsutec, Osnicu či Stoh. Nemenej zaujímavé sú trasy z lokality Starý dvor, najjednoduchší prístup na hrebeň je však lanovkou od chaty Vrátna do Snilovského sedla. V kotline sa nachádza viacero hotelov, chát a penziónov, napr. hotel Boboty, Rozsutec či Pod Sokolím, chata na Grúni a iné.
Freissinières

Poloha

Freissinières má rozlohu 88,21 km². Najvyšší bod je položený 3 236 m n. m. a najnižší bod 936 m n. m.

Obyvateľstvo

Freissinières má 193 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Metzeral

Poloha

Obec má rozlohu 30,43 km². Najvyšší bod je položený 1 345 m n. m. a najnižší bod 456 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stredná egyptčina

Stredná egyptčina alebo klasická egyptčina bol egyptský jazyk používaný v období zhruba od 2200/2100/2000 do 1500/1300 pred Kr.
Tento stupeň egyptčiny je známy z množstva písomných dokladov v hieroglyfickom a hieratickom písme spadajúcich do obdobia Strednej ríše. Patria sem pohrebné texty napísané na sarkofágoch ako napríklad Texty rakiev, gnomické texty radiace ako prežiť život, ktoré prezrádzajú veľa o filozofickom nazeraní starovekých Egypťanov na svet, príbehy zaoberajúce sa dobrodružstvami niektorého jednotlivca, napríklad Sinuhetov príbeh, lekárske a vedecké texty ako napríklad papyrus Edwina Smitha a Ebersov papyrus a básnické texty oslavujúce božstvo alebo faraóna, ako napríklad Hymnus na Níl.
Egyptský hovorený jazyk sa už začal odlišovať od písaného jazyka, ako to dokladajú určité texty v hieratickom písme zo Strednej ríše, ale klasické egyptština sa naďalej používala vo formálnych situáciach až do neskorého dynastického obdobia (niekedy sa táto posledná fáza označuje ako neskorá stredná egyptčina).
Hawker Tempest

Vznik a vývoj

Stíhacie lietadlo Tempest vzniklo radikálnou modernizáciou typu Hawker Typhoon, keď po prvých letových testoch prototypov bolo jasné, že konštruktéri zvolili profil s príliš veľkou relatívnou hrúbkou, takže krídlo malo väčší odpor než sa očakávalo. Výsledkom bola konštrukcia stroja, ktorý firma spočiatku označovala ako Typhoon Mk.II. V roku 1940 bolo navrhnuté úplne nové krídlo poloeliptického pôdorysu, s nižším, úplne novým profilom. Bola objednaná stavba piatich prototypov s rôznymi motormi, z ktorých najprv sa do vzduchu dostal Tempest V s motorom Sabre II (teda rovnaký motor, ktorý poháňal už starší Typhoon). Prvý sériový Tempest Mk.V bol zalietaný v lete 1943, na jar 1944 sa Tempesty dostali k operačným jednotkám do výzbroje. Lietadlo bolo vyzbrojené štyrmi kanónmi kalibru 20 mm, malo možnosť niesť bomby, prídavné nádrže či neriadené raketové strely. Mohlo dosiahnuť rýchlosť až vyše 700 km/h, a tak bolo nasadzované proti lietadlovým strelám V-1 (Fi-103). Firma Hawker vyrobila 805 strojov Tempest V a po vojne ešte 142 lietadiel verzie Mk.VI s výkonnejšou verziou motora Sabre, určené pre prevádzku v trópoch, s väčším chladičom kvapaliny a oleja (tie boli premiestnené do nábežnej hrany krídla). Výroba Tempestov trvala až do roku 1946. Celkom bolo vyrobených 1 702 kusov všetkých verzií (t. j. Mk.V, Mk.II a Mk.VI).

Operačné nasadenie

Lietadlá Tempest ašpirovali vďaka svojej rýchlosti i ostatným vlastnostiam na titul najlepšej stíhačky RAF. S Tempestom lietal aj francúzsky pilot Pierre Clostermann JJ–W (sériové číslo EJ893), US–G (sériové číslo NV968), JF–E (sériové číslo NV994) a JF–E (sériové číslo NV724) „Veľký Karol“ („Le Grand Charles“), ktorý napísal knihu Veľký cirkus, v ktorej sú okrem iného popísané aj vlastnosti tejto stíhačky.
Fontanka

Fontanka (rus. Фонтанка) je rieka v európskej časti Ruska. Je to ľavé rameno rieky Nevy v Petrohrade. Má dĺžku 6,7 km, šírku miestami až 70 metrov a maximálnu hĺbku 3,5 metra. Nábrežie rieky je lemované bývalými súkromnými rezidenciami ruskej šľachty.
Je jednou z 93 riek a kanálov Petrohradu. Rieku kedysi nazývali "Bezmenný jarok" (Безымянный ерик). V roku 1719 rieka získala svoj súčasný názov, pretože voda z nej napájala fontány letných záhrad.
Gerlachov (okres Poprad)

Novodobé dejiny

Gerlachov bol v priebehu druhej svetovej vojny oslobodený spod nemeckej okupácie 28. januára 1945 spolu s väčšinou obcí popradského okresu. V priestoroch miestneho hotela Hubert sa 3. decembra 1999 konal samit prezidentov Vyšehradskej skupiny Schustera, Havla, Kwaśniewskeho a Göncza. V novom tisícročí nastal v obci rozvoj turizmu, ktorý tvorí významnú časť príjmov obce.

Občianska vybavenosť

V obci sa nachádza pošta, potraviny, hostinec, malé miestne múzeum nazývané Gerlachovská izba, v okolí sú kvalitné bežecké trate využívané v zime aj v lete, cyklistické chodníky. Existuje tu mnoho možností ubytovania na súkromí i v malých penziónoch, nad obcou pri ceste na Tatranskú Polianku, je situovaný hotel Hubert.

Samospráva

V obci je zriadená samospráva na čele so starostom a obecným zastupiteľstvom. Od roku 2014 stojí na čele obce Ján Hroboň. Počet obecných poslancov sa upravoval, v súčasnom volebnom období 2018-2022 je ich 7.

Doprava

Vzdialenosť od Tatranskej Polianky je 2,5 km, do Starého Smokovca 6 km. Do obce je možné dopraviť sa autobusom, autom, najbližšie železničné stanice sú: Tatranská Polianka, Svit 6 km a Poprad 12 km.
Sainte-Anne-sur-Gervonde

Poloha

Sainte-Anne-sur-Gervonde má rozlohu 7,67 km². Najvyšší bod je položený 546 m n. m. a najnižší bod 426 m n. m.

Obyvateľstvo

Sainte-Anne-sur-Gervonde má 584 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
I. P. Pavlova (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica I. P. Pavlova je hĺbená, založená v jame (19 m hlboko). Nástupište stanice je podopierané šesťbokými stĺpami, steny za stanicou sú obložené mramorovými doskami. Z nástupišťa vedie iba jeden výstup krátkym eskalátorovým tunelom so štyrmi eskalátormi do veľkého podzemného vestibulu pod námestím s piatimi výstupmi. Stanica umožňuje prestup na veľké množstvo električkových liniek. Na výstavbu stanice v rokoch 1970 až 1974 bolo vynaložených 160,8 miliónov Kčs.

Traťová spojka

V smere od stanice Vyšehrad sú pred vlastnou stanicou na obidvoch koľajách odbočky na traťové spojky na linku A, ktoré ústia v stanici Náměstí Míru. Spojka, ktorá je na 1. koľaji (koľaj, po ktorej ide vlak zo stanice Háje do stanice Letňany), sa nazýva C – A. Spojka na 2. koľaji sa nazýva A – C. Zaujímavosťou týchto spojok je, že ak ide vlak z Depa Kačerov do Depa Hostivař a naopak, nemusí meniť smer jazdy. Táto podmienka bola zadaná už pri projekte. Vďaka tomuto riešeniu dochádza k podstatnej úspore času. Obidve spojky je samozrejme možné využívať obojsmerne.
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2001

Skupina A

Montpellier

Skupina B

Nantes

Skupina C

Besançon

Skupina D

Dunquerque
Saugy

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 85 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE