google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Gal

Poloha

Obec má rozlohu 9,88 km². Najvyšší bod je položený 1 143 m n. m. a najnižší bod 993 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Záhony

Doprava

Maďarsko – ukrajinský železničný colný hraničný priechod a maďarsko – ukrajinský colný hraničný priechod  Záhony – Čop pre kamióny a osobné autá.
Tübingen (mesto)

Dejiny

Prvá písomná zmienka o Tübingene pochádza z roku 1078, kedy sa spomína ako Twingia. V polovici 13. storočia získal status mesta. Miestna Univerzita Eberharda Karla vznikla na konci 15. storočia na podnet grófa Eberharda z Barte.

Centrum mesta

Historické centrum je tvorené najmä stredovekými hrazdovými domami a dvoma námestiami – Marktplatz s radnicou a Holzmarkt s kostolom Stiftskirche. Mesto púta pozornosť turistov svojim malebným riečnym nábrežím, na ktorom si jeho obyvatelia v stredoveku postavili svoje domy, priamo na mestských hradbách. Stojí tu aj známa Hölderlinova veža, v ktorej býval nemecký lyrik Friedrich Hölderlin. Dnes sa v nej nachádza jeho múzeum.
Nad centrom mesta sa týči zámok Hohentübingen prvýkrát zmienený, rovnako ako mesto, v roku 1078 a to ako castrum twingia. V súčasnosti tu sídli časť fakulty kultúrnych vied a archeologické múzeum s veľkou expozíciou sadrových odliatkov antických sôch.

Okolie mesta

V okolí mesta sa nachádza veľa historických pamiatok, ako je cisterciánsky kláštor v Bebenhausene, zámok Lichtenstein, Wurmlingenská kaplnka alebo vzdialenejší hrad Hohenzollern. Severne od mesta sa rozkladá prírodná rezervácia Schönbuch.
Gabriel Kendrai

Životopis

V roku 1739 vstúpil do jezuitskej rehole, študoval v Trnave. Po štúdiách misionár a správca rehoľných majetkov v Banskej Bystrici a v Jágri, od 1770 v Trnave a Šali, po rozpustení rehole od 1775 svetský kňaz v Šali. Autor elegickej básnickej skladby na biblický námet a práce o vojvodcoch bojujúcich v 17. storočí na východnom Slovensku.
Ivan Križan

Životopis

Pochádzal z učiteľskej rodiny. Študoval na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici, na evanjelickom lýceu v Kežmarku, teológiu v Bratislave, Šoproni a Erlangene. Po ordinácii kaplán v Sučanoch, neskôr farár v Lazoch pod Makytou, v Podlužanoch (1923), seniorálny referent SEM (Sdruženie evanjelickej mládeže), konsenior, pokladník generálnej podporovne, podpredseda Misijnej rady cikví v ČSR, administrátor Nitrianskeho seniorátu.
Aktívny na poli družstevníctva a včelárstva. Účastník protifašistického boja a SNP – väznený. Častý dopisovateľ cirkevných časopisoch, autor kázní, náboženskej práce a cestopisných reportáží (rkp.)
Hráčske štatistiky Málika al-Džazírího

French Open

Neštartoval.

US Open

Neštartoval.
Tlakomer

Tlakomery v praxi

V technickej praxi sa najčastejšie merajú tlaky v rozpätí od 10⁻¹² po 10¹² Pa. Žiadny tlakomer nemôže merať tlak v celom tomto rozsahu.

Kondenzačná slučka

Ak je tlakomer určený na meranie tlaku vodnej pary, na prívod sa používa kondenzačná slučka. Je to jednoduchá špirála, alebo tzv. slimák na ochladenie pary, v ktorej sa kondenzuje para na vodu. Kondenzovaná voda zostane v najnižšom bode špirály a oddelí tlakomer od pary a tým zabráni, aby teplota pary ovplyvňovala meranie.
Elbeuf-en-Bray

Poloha

Obec má rozlohu 10,65 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jamie Lee Curtisová

Životopis

Jamie sa narodila do hereckej rodiny. Jej rodičia sú Janet Leigh a Tony Curtis. Keď sa jej rodičia rozviedli Jamie pripadla do opatery jej mamy Janet. Tá sa ju však silno strážila chrániť pred novinármi a celkovo pred nástrahami Hollywoodu. Pozeranie televízie mala obmedzené na minimum a nemohla vidieť ani herecké výkony jej slávnej matky.
Strednú školu Jamie navštevovala v Beverly Hills a po maturite sa pobrala do Štokholmu, na University of Pacific, ktorú ukončila po troch mesiacoch štúdia a vydala sa na hereckú kariéru ktorú veľmi milovala.

Kariéra

Po dvoch televíznych projektoch získala hlavnú úlohu v nezávislom horore Halloween z roku 1978, aj keď mala smiešnych 8000 dolárov ako honorár, úlohu prijala. Halloween sa stal komerčne najúspešnejším undergroundovým filmom v histórii kinematografie a navždy sa zapísal ako zlatá klasika žánru. Z Jamie Lee sa stala cez noc hviezda. Pochopiteľne nasledovala séria hororov ako Hmla (1979), Terror Train (1980) alebo Hra na vraha (1980). Vtedy si Jamie uvedomila, že je zaškatulkovaná v podvedomí divákov ako herečka jediného žánru a rozhodla sa preto zmeniť „imidž“.
Prvým odklonením bol pokus o stelesnenie sexy femme-fatales vo filmoch ako Love Letters (1984) alebo Grandview USA (1984). Tieto projekty však skončili fiaskom a Jamie začala strácať pôdu pod nohami. Nové úspechy sa našťastie dostavili na prelome osemdesiatych a deväťdesiatych rokov filmami Ryba menom Wanda (1988), Moja prvá láska (1991), Večne mladý (1992) a Pravdivé lži (1994), pri nakrúcaní ktorého spolupracovala s „najsilnejšími mužmi Hollywoodu“ - Arnoldom Schwarzeneggerom a Jamesom Cameronom.
Je považovaná za „Kráľovná kriku“ čo sa niekoľkokrát spomínalo aj vo filmoch ako príklad Vreskot, čo Jamie donútilo sa poslednýkrát vrátiť pred kameru v úlohe Laurie Strodeovej, Halloween H2O kde si malú roličku zahrala aj jej mama - známa herečka Janet Leigh.
V roku 2003 si vymenila telá s jej hereckou kolegyňou Lindsay Lohanovou ,čo vyvolalo u divákov úspech. V roku 2010 sa objavila vo filme zase ona! po boku Sigourney Weaver a Kristen Bell.
V poslednej dobe sa Jamie ukazuje viac za kamerou ako pred kamerou. Od roku 1984 je vydatá za Christophera Guesta s ktorým má dve deti.
West-Cappel

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 27 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 595 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beaussault

Poloha

Obec má rozlohu 18,3 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 397 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ramousies

Poloha

Obec má rozlohu 9,6 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 239 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mlynná dolina

Mlynná dolina leží na južnej strane Nízkych Tatier, v podcelku Ďumbierske Tatry.
Preteká ňou potok Mlynná. V hornej časti sa vetví na Zelenskú Mlynnú a Pošovu Mlynnú. Vedie ňou žlto-značkovaný chodník z Mýta pod Ďumbierom ku Chate M. R. Štefánika.
Dana Meager

Vzdelanie a kariéra v súkromnej sfére

Vysokoškolské štúdium absolvovala na Obchodnej fakulte Ekonomickej univerzity v Bratislave v rokoch 1992 – 1997.
V rokoch 1992 – 1997 a 1998 – 1999 pôsobila ako daňová analytička v spoločnosti KPMG TAX k.s., medzitým v rokoch 1997 – 1998 bola administratívnou manažérkou v TRANSTRADE s.r.o. V rokoch 2000 – 2002 pracovala ako staršia daňová konzultantka v DELOITTE & TOUCHE TAX, k.s. a v rokoch 2004 – 2013 pôsobila v spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel, a.s. ako vedúca daňového oddelenia.

Viceprezidentka Finančného riaditeľstva SR

V roku 2013 opustila súkromnú sféru a stala sa viceprezidentkou Finančného riaditeľstva Slovenskej republiky. V tejto funkcii pôsobila do roku 2016, kedy sa ujala funkcie štátnej tajomníčky Ministerstva financií Slovenskej republiky.
Ponuku údajne dostala od ministra financií Petra Kažimíra, straníka SMER-u – sociálnej demokracie. Dôvodom opustenia kariéry v súkromnom sektora mala byť „profesionálna výzva“, ale aj ambícia stať sa v budúcnosti ministerkou financií. Je tiež uvádzaná ako splnomocnenec vlády Slovenskej republiky pre vyjednávanie o ekonomickom páse hodvábnej cesty a námornej cesty 21. storočia a splnomocnenec pre Národný fond pre predvstupové nástroje PHARE, SAPARD a Prechodný fond.

Štátna tajomníčka Ministerstva financií SR

Do úradu štátnej tajomníčky Ministerstva financií bola schválená vládou 13. apríla 2016, menovaná bola o deň neskôr. Vo funkcii nahradila Ivana Lesaya.
Poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky Lucia Nicholsonová (Sloboda a Solidarita) 1. marca 2018 upozornila, že ešte ako viceprezidentka Finančnej správy sa Dana Meager mohla poznať s rodinou Vadalovcov a dokonca s nimi stráviť dovolenku v Kalábrii. Ministerstvo financií SR na toto tvrdenie odpovedalo: „Štátna tajomníčka Dana Meager s menovaným pánom na žiadnej spoločenskej akcii nikdy nebola. Otázky ohľadne akéhokoľvek vzťahu s pánom Vadalom sú bezpredmetné.“ Antonio Vadala je taliansky podnikateľ pôsobiaci na východnom Slovensku, najmä v sektore pôdohospodárstva, ktorý je skupiny talianskych podnikateľov podozrivých z prepojenia na zločineckú skupinu ’Ndrangheta z Kalábrie v Taliansku, teda kalábrijskej vetve mafie. Podľa článku zavraždeného investigatívneho reportéra spravodajského portálu Aktuality.sk Jána Kuciaka, Vadala a jeho príbuzní získavali zdroje hlavne z podvodov s dotáciami a finančnými príspevkami na poľnohospodársku produkciu, pričom skupina mala napojenie na predsedu vlády Slovenskej republiky Roberta Fica (SMER-SR) a ďalších predstaviteľov strany SMER-SD. 1. marca 2018 príslušníci Policajného zboru zadržali Antonina Vadalu spolu s ďalšími šiestimi talianskymi podnikateľmi podozrivými v prípade úkladnej vraždy Jána Kuciaka a jeho snúbenice Martiny Kušnírovej. Prípade je zatiaľ v štádiu vyšetrovania.
Receptory prirodzenej cytotoxicity

Receptory prirodzenej cytotoxicity (NCR, z angl. natural cytotoxicity receptors) sú skupina transmembránových aktivačných receptorov NK buniek imunoglobulínového (Ig) typu. Zo štruktúrneho hľadiska majú všetky NCR extracelululárnu časť viažucu ligand, transmembránovú časť, ktorá je asociovaná so signálnymi molekulami a intracelulárnu časť, ktorá zatiaľ nemá objasnenú funkciu. Asociované signálne molekuly sú založené na imunoreceptorovom tyrozínovom aktivačnom motíve (ITAM, z angl. immunoreceptor tyrosine-based activation motif). Do skupiny NCR sú zaraďované tri receptory: NKp30, NKp44 a NKp46 (z angl. natural killer protein).

NKp30

NKp30 (NCR3, z angl. natural cytotoxicity receptor; CD337) bol objavený v roku 1999 a jeho gén je kódovaný na šiestom chromozóme medzi génmi pre proteíny s inými imunologickými funkciami. Na základe štruktúrnej homológie je zaraďovaný do rodiny proteínov CD28. Jeho transmembránová doména asociuje s proteínmi CD3γ alebo FcRγ, ktoré nesú sekvenčný motív ITAM. Vďaka alternatívnemu splicingu existuje 6 transkriptov génu pre NKp30, tri s Ig doménov typu V a tri s Ig doménov typu C, pričom schopnosť jednotlivých foriem vyvolať cytotoxickú odpoveď je značne rozdielna. Ako dôležitý faktor pre väzbu ligandov bola preukázaná oligemerizácia receptorov NKp30.
Prvým objaveným ligandom NKp30 bol proteín pp65 (z angl. phosphoprotein 65), ktorý je súčasťou hlavnej obálky cytomegalovírusu z rodiny Herpesviridae. Tento proteín spôsobuje disociáciu CD3γ od NKp30 a zabraňuje šíreniu aktivačného signálu. Medzi aktivačné ligandy patria proteoglykány heparín a heparán sulfát, ktorých množstvo je zvýšené na povrchu nádorových buniek. Ako aktivačné ligandy NKp30 boli tiež identifikované membránová forma fyziologicky jadrového proteínu BAG-6 a proteín B7-H6, ktorý sa vyskytuje predovšetkým na povrchu nádorových buniek.

NKp44

NKp44 (NCR2, CD336) je členom rodiny TREM (z angl. triggering receptors expressed on myeloid cells), čo je skupina aktivačných receptorov, ktoré zohrávajú rolu pri odpovedi na zápal a pri sepse. Jeho gén je kódovaný na rovnakom úseku, ako gén pre NKp30 a jeho transmembránová časť je asociovaná s proteínom DAP12, ktorý obsahuje ITAM.
Ligandy aktivovujúce cytotoxickú odpoveď cez NKp44 sú sialylované a sulfátované bunkové proteoglykány, hemaglutinín vírusu chrípky, NKp44L, ktorý sa nachádza na povrchu CD4-pozitívnych T-lymfocytov a doposiaľ neznáma zložka bunkovej steny baktérií. Cytotoxická odpoveď sprostredkovaná NKp44 je blokovaná naviazaním jadrového proteínu PCNA (z angl. proliferating cell nuclear antigen), ktorý je v nádorových bunkách transportovaný na ich povrch.

NKp46

Receptor NKp46 (NCR1, CD335) sa od ostatných členov NCR líši tým, že obsahuje dve extracelulárne Ig domény a jeho gén je lokalizovaný na chromozóme 19. Jeho transmembránová doména asociuje s CD3ζ alebo FcγRI. Ide o evolučne najstarší proteín skupiny NCR. NKp46 rozpoznáva β-bunky pankreasu a hviezdicovité bunky pečene, jeho ligandy sú hemaglutinín a neuraminidáza.
Clifton Curtis Williams

Životopis

Mal titul strojného inžiniera z univerzity v Auburne. V roku 1963 ho zapísali do tretej skupiny výcvikového strediska amerických astronautov v NASA. Oženil sa, bol otcom dvoch detí.
Bol vojenským letcom. Pri jednom z letov s cvičným lietadlom T-38 v blízkosti Tallahassee na Floride došlo k leteckej katastrofe a Williams zahynul. V tom čase mal hodnosť majora letectva. Vybrali ho ako záložného pilota misie Gemini 10 a neskôr pre misie programu Apollo.
Emma Smetana

Novinárčina

V súčasnosti (2019) robí rozhovory pre internetovú televíziu DVTV. 
V minulosti pracovala v spravodajstve Televízii Nova, z ktorej odšila po tom čo jej bolo niekoľkokrát zasahované do jej redaktorskej práce (napr. jej boli poškrtané otázky na premiéra Sobotku a iné).

Hudba

Od šiestich rokov hrá na klavír. V roku 2012 založila kapelu nesúcu jej meno, v ktorej spieva a hrá na klavír a gitaru. V marci 2016 vydala debutový hudobný album What I've Done, z ktorého pochádza aj pieseň „No Fire“.
Jozef Vizár

Životopis

Lesmajster v Čiernom Balogu, vedúci polesia vo Veľkých Uherciach, odborný pracovník Povereníctva poľnohospodárstva a lesného hospodárstva v Bratislave, riaditeľ lesného závodu na Starých Horách. Reprezentant Československa v hode oštepom, zakladateľ plavectva vo Vrútkach.
Slovenská ľudová strana Andreja Hlinku

História

Slovenská ľudová strana bola zaregistrovaná na ministerstve vnútra 5. apríla 1990. V rokoch 1994 – 1995 vystupovala aj pod názvom SĽS – Slovenský ľudový blok.

Volebné preferencie

Volebné preferencie strany sú také nízke, že ich Štatistický úrad Slovenska nezaznamenáva.
Syenit

Zloženie a vlastnosti

Syenity sú zložené hlavne zo živcov s prevahou draselných živcov (ortoklas, anortoklas, mikroklín) nad kyslým plagioklasom, z vedľajších minerálov je zastúpený amfibol, biotit alebo zriedkavo i pyroxén. Kremeň je prítomný len v akcesorickom množstve a nepresahuje 5 %. Štruktúra je väčšinou hrubozrnná a porfýrická. Makroskopicky môžu byť veľmi podobné tonalitom. Niektoré odrody syenitov majú zvýšený obsah foidov, najmä nefelínu, veľmi častý je preto tzv. nefelinický syenit. Tmavé (melanokátne) syenity sú niekedy označované ako durbachyt.

Výskyt

Syenit nie je bežná hornina. Sám zväčša netvorí väčšie telesá, skôr ho možno nájsť na okrajoch granitoidných, gabrových alebo dioritových intrúzií. Nájsť ho možno v Novom Anglicku, Arkansase, Montane, New Yorku, Švajčiarsku, Nemecku, Nórsku na Ukrajine (Volynská oblasť), v Rusku na Urale, či pri Krasnojarsku, tiež v Kazachstane, na Kaukaze a v Strednej Ázii. V Českom masíve sú známe výskyty blízko Tábora, Vodňan, Prachatíc a Jihlavy. Známa je napr. lokalita syenitové skály u Pocoucova blízko Třebíča.
Na Slovensku sa v malom množstve vyskytuje v okolí Harmónie v Malých Karpatoch.

Použitie

Veľmi kvalitné zahraničné syenity sa používajú na výrobu ušľachtilých kamenárskych výrobkov.
Le Bois-d’Oingt (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 5,13 km². Najvyšší bod je položený 466 m n. m. a najnižší bod 250 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 261 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Primorsko-Achtarsk

Primorsko-Achtarsk (rus. Примо́рско-Ахта́рск) je mesto v Rusku. Je centrom Primorsko-achtarského rajónu Krasnodarského kraja, nachádzajúceho sa na pobreží Achtarského zálivu Azovského mora. Miestni obyvatelia ho často nazývajú aj Achtari (Ахтари́). V roku 2008 tu žilo 32 199 obyvateľov.

Dejiny

V roku 1774 ovládli ruské vojská tunajšiu tureckú pevnosť Achtar-Bachtar a v roku 1829 tu bola založená prvá osada, ktorú osídlili čiernomorskí kozáci. V roku 1900 získala osada štatút stanice a dostala názov Primorsko-Achtarskaja (Примо́рско-Ахта́рская). Štatút mesta získala v roku 1949.
Aristón (víťaz na OH v r. 452 pred Kr.)

Aristón (starogr. Ἀρίστων – Aristón) bol olympijský víťaz v boxe v roku 452 pred Kr.
Meno Aristóna, víťaza 82. olympijských hier v roku 452 pred Kr., je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Aristón je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v dvadsiatom druhom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ἀρίστων... – Aristón z...).
Aristón, olympionik z roku 452 pred Kr., sa uvádza ako olympijský víťaz v boxe medzi mužmi (v tom roku zvíťazil v boxe medzi dorastencami Apollodóros), preto nemôže byť totožný z Aristónom z nasledujúcich hier, ktorý je v zoznamoch uvedený ako víťaz v boxe dorastencov. Mohol to byť pravdepodobne jeho menovec alebo otec.
Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Onomastos zo Smyrny.
Majstrovstvá Afriky vo futsale

Majstrovstvá Afriky vo futsale sú najvyššie medzinárodné africké podujatie vo futsale FIFA, ktoré riadi Africká futbalová konfederácia (CAF). Ich história siaha do roku 1996, kedy sa v Egypte konal prvý turnaj majstrovstiev Afriky. Prebiehajú so 4-ročnou periodicitou a len mužskej kategórii. Najúspešnejším družstvom majstrovstiev Afriky je tím Egyptu.
Podujatie zároveň slúži ako kvalifikácia afrických družstiev na majstrovstvá sveta FIFA.
Markos Botsaris

Životopis

Markos Botsaris sa narodil v kraji Epirus, v dedine Suli, ktorá bola obývaná Suliótmi, teda albánsky hovoriacimi Grékmi (Arvaniti). Oblasť Suli bola jedna z nezávislých gréckych území v neustálom boji s Turkami a Sulióti boli známi svojim bojovným životom. Markos sa narodil do rodiny Kitsosa Botsarisa. Rodina Botsarisovcov patrila k najvýznamnejším a najbohatším Suliótom a podľa tradície boli Botsarisovci príbuzní so slávnym protitureckým albánskym bojovníkom Gjergjom Kastriotisom Skenderbeyom. Markos vstúpil do tajného gréckeho protiosmanského spolku Filiki Eteria. Spočiatku však pomáhal osmanským vojskám potlačiť epirského uzurpátora Ali Pašu z Tepeleny, no neskôr sa s ním dohodol a spojil proti Turkom. Ali Paša bol síce porazený, no zároveň v Marci roku 1821 vypukla Grécka vojna za nezávislosť, do ktorej sa Sulióti s Markom hneď pridali a Turkov mnohokrát porazili. Zaslúžil sa tiež o víťazstvo a záchranu obyvateľov počas prvého tureckého obliehania mesta Mesolongi. 21. augusta 1823 bol Botsaris zastrelený jedným Albáncom počaas grécko-osmanskej bitke pri Karpenisi.
Postava Markosa Botsarisa a jeho hrdinská smrť sa však stala známa po celej západnej Európe, mnohí známi európsky spisovatelia mu venovali svoje diela. O Botsarisovi vzniklo mnoho ľudových gréckych aj albánskych piesní. Najznámejšia je grécka pieseň o smrti Botsarisa-Thrinos Megalos (Veľký smútok). Botsaris bol veľmi inteligentný, sám je autorom grécko-albánskeho slovníka.
Belá nad Cirochou

Dejiny

Prvá zmienka o obci je z roku 1451. Bola vlastníctvom rodiny Drugetovcov. Ďalšia zmienka z roku 1715 je o miestnom mlyne. V polovici 18. storočia sa obyvatelia obce zaoberali kamenárstvom. V 19. storočí tu stála huta na spracovanie železnej rudy. Do roku 1926 sa tu nachádzal drevený kaštieľ. V strede obce sa v ruinách nachádza vodný mlyn. Belá nad Cirochou má rímskokatolícky kostol z roku 1912.
Suzuki

Suzuki kabušiki gaiša (jap. スズキ株式会社 - doslova: "Suzuki akciová spoločnosť"; medzinárodne vystupuje pod názvom Suzuki Motor Corporation) je japonský výrobca automobilov, motocyklov, lodných motorov a ďalších.
Letisko Hradčany

Letisko Hradčany je bývalé vojenské letisko vo vojenskom výcvikovom priestore Ralsko v k. ú. Hradčany, od obce Hradčany vzdialené necelý 1 km.

História

Letisko pri obci Hradčany (pôvodným názvom Kummer) začalo vznikať už koncom roku 1938, kedy bolo vytypované vojenskou komisiou ako tak zvané Zastreté letisko, teda letisko určené pre využitie pri cvičeniach, či mobilizácii. Práve vtedy vznikla prvá, ešte trávnatá dráha.
Koncom druhej svetovej vojny začala letisko využívať Luftwaffe, ktorá plánovala výraznú prestavbu letiska. Tieto plány ale skončili v apríli 1945, kedy bolo Hradčanské letisko dvakrát bombardované spojencami.
Od roku 1946 bolo Hradčanské letisko využívané československou armádou až do roku 1968. Prekonali tu svoj výcvik po roku 1945 aj niektorí budúci izraelskí letci. V rokoch 1951 a 1954 bola vybudovaná betónová dráha letiska. Po roku 1968 bolo obsadené až do roku 1991 Sovietskou armádou. V rokoch 1985 a 1986 prebehla rekonštrukcia letiska. V jej rámci bola rozšírená dráha letiska a vybudované stojiská pre vrtuľníky.
V roku 1999 sa tu uskutočnil jeden z ročníkov technofestivalu CzechTek. V roku 2000 sa tu nakrúcal film Tmavomodrý svět. Po roku 2000 je občas využívané pre motorkárov a tuning zrazy (akcia Mimoňské války), ale väčšie využitie stále nie je.
Liberecký kraj vypísal súťaž pre investorov kvôli možnému využitiu celého areálu. Najlepšie hodnotené došlé návrhy v roku 2012 sa týkajú možných športových aktivít.

Popis

Dráha má hladký povrch a teraz ju využívajú športoví piloti ultraľahkých lietadiel. Dĺžka dráhy je 2500 metrov. V priestore letiska sú hangáry, ktoré sa z väčšej časti využívajú ako sklady. Prístup k letisku je po cestách od cesty 270 z Mimone do obce Hradčany.Od severu k letisku prilieha čistička odpadových vôd, slúžiaca aj pre obec Hradčany. Čistička bola ocenená ako Vodohospodárska stavba roka 2013. K južnej strane prilieha prírodná rezervácia Hradčanské rybníky.
Albánčina

Pôvod albánčiny

V roku 1854 Franz Bopp dokázal, že albánčina patrí medzi indoeurópske jazyky. Najstaršia písomná pamiatka však pochádza až z 15. storočia, je preto ťažké presne určiť pôvod tohto jazyka. Slovná zásoba je silne romanizovaná s množstvom gréckych a slovanských prvkov. Podľa niektorých jazykovedcov je albánčina pokračovaním ilýrčiny, niektoré lexikálne zvláštnosti zasa poukazujú na súvislosť s tráčtinou a dáčtinou. Táto otázka má aj svoj politický podtext, z lingvistického hľadiska je však problém stále otvorený. Rumunský jazykovedec Sorin Paliga dokonca vyjadril názor, že ilýrčina a tráčtina si boli také blízke ako čeština a slovenčina.
Frohen-sur-Authie

Poloha

Obec má rozlohu 7,08 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
100 kníh 20. storočia podľa Le Monde

100 kníh 20. storočia je rebríček kníh považovaných za sto najlepších kníh 20. storočia. Zostavený bol na jar 1999 podľa prieskumu francúzskej firmy Fnac a parížskych novín Le Monde.
17 000 Francúzov odpovedalo na otázku « Quels livres sont restés dans votre mémoire ?» (Ktoré knihy ostali vo Vašej pamäti?) na základe zoznamu 200 titulov vytvoreného kníhkupectvami a novinármi.
Zoznam titulov obsahuje novely, poéziu a divadlo ako aj komiksy. Prvých 50 diel na zozname bolo témou eseje Frédérica Beigbedera, Posledný inventár pred likvidatúrou, v ktorej upriamil pozornosť na etnocentrický charakter zoznamu.
Argema (rod)

Argema je rod motýľov z čeľade okáňovité (Saturniidae). 
U mnohých autorov sa neuvádza ako samostatný rod, ale ako súčasť rodu Actias.
Karol Ladislav Viest

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, Rimavskej Sobote, potom v Meztúre a v Sarvaši, 1906 maturoval. V roku 1906-1910 poslucháč teológie na evanjelickej teologickej akadémii v Bratislave, 1910 ordinovaný za kňaza. Kaplán v Hlbokom, farár v Častkove, od 1923 natrvalo v Hlbokom. Počas prvej ČSR sa politicky aktivizoval v Republikánskej strane poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu. Upodozrievaný z ilegálnej odbojovej činnosti, politicky prenasledovaný a väznený. Spracoval dejiny evanjelickej cirkvi v Hlbokom, doplnené o životopis Jozefa Miloslava Hurbana (práca zostala v rukopise). Zakladateľ a predseda Samovzdelávacieho spolku, Potravného spolku a Spolku J. M. Hurbana. Roku 1934 – 1947 pokladník nitrianskeho seniorátu.