google/wiki40b huggingface dataset:
Mlynky (okres Spišská Nová Ves)

Polohopis

Obec sa nachádza vo východnej časti Slovenského rudohoria na hornom toku Hnilca, pri Palcmanskej Maši.
S obcou susedia Dedinky, Dobšiná, Hnilec, Smižany, Spišská Nová Ves.

Časti obce

Obec má 6 častí: Biele Vody, Havrania Dolina, Palcmanská Maša, Prostredný Hámor, Rakovec, Sykavka.

Dejiny

Obec vznikla v roku 1960 odčlenením sa od Spišskej Novej Vsi. Tvorí ju sedem bývalých baníckych osád tohto mesta.

Kultúra a zaujímavosti

Každý rok sa organizujú preteky v alpskom lyžovaní „Banícký kahanec“, ktoré majú dlhoročnú tradíciu. Preteky sa uskutočňujú v lyžiarskom stredisku Gugel, ktorý je umelo zasnežený.
Obec je filiálkou Rímskokatolíckeho úradu Dedinky. Nachádza sa v nej Základná škola s materskou školou – Biele Vody.
Steene

Poloha

Obec má rozlohu 10,28 km². Najvyšší bod je položený 28 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 269 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ville-sur-Terre

Poloha

Obec má rozlohu 16,1 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Traenheim

Poloha

Obec má rozlohu 3,1 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 686 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
VÁHOSTAV – SK

Vlastnícka štruktúra

Transparency International Slovensko v marci 2015 zverejnila informácie o vlastníckej štruktúre firmy Váhostav, ktoré naznačujú že okrem firiem Finansist, a. s. a Prvá a Druhá strategická, a. s. spájaných so slovenským veľkopodnikateľom Jurajom Širokým, sú vlastníkmi podstatnej časti firmy nepriamo aj schránkové firmy z Nového Zélandu a Cypru.  Podľa registru partnerov verejného sektora je majiteľom (konečným užívateľom výhod) v novembri 2018 Juraj Široký, ktorý sa v minulosti schovával za spleť schránkových firiem.

Dejiny

Spoločnosť vznikla v roku 1954 a v priebehu prvého roku zamestnávala 2334 pracovníkov. Mala 3 závody v Žiline a po jednom v Liptovskom Mikuláši, Liptovskom Hrádku, Hornom Hričove, Nových Zámkoch a projektovú správu v Bratislave. Náplňou podniku bolo budovanie veľkých vodných diel a priemyselných stavieb pre rôzne odvetvia priemyslu ale aj inžinierske stavby.
Po roku 1958 spoločnosť preorientovala časť kapacít na priemyselnú výstavbu. Medzi najznámejšie stavby vybudované podnikom Váhostav patria vodné dielo Krpeľany, Hričov, priemyselné komplexy zliatinových závodov v Širokej, závody valivých ložísk v Žiline a Kysuckom Novom Meste, automobilový závod Tatra v Čadci, budovy papierní v Ružomberku. V roku 1969 a 1986 bol podnik vyznamenaný Radom práce. Medzi najvýznamnejšie projekty, ktorým sa spoločnosť venuje v súčasnosti je výstavba 2. úseku diaľnice D1 Sverepec - Vrtižer.
V roku 2006 podnik zamestnával 1309 zamestnancov, z toho 942 robotníkov a 367 technicko-hospodárskych zamestnancov. V roku 2008 zamestnával 1644 pracovníkov, jej prevádzkový zisk sa pohyboval okolo 258,3 milióna Sk (8,5 mil. eur).
Alexander Dilles

Život

On a jeho manželka, Mária Batthyány, darovali svoju bohatú archeologickú zbierku stolici a tým položili vlastne základy múzea. Alexander bol hlavným zástupcom Tekovskej stolice a neskôr hlavný slúžny vrábeľského okresu v rokoch 1890 – 1894. Napísal viacero historických úvah. Jeho archeologické články boli vydávané v odborných časopisoch. Pre zväzok Tekov o uhorských stoliciach vypracoval časť zaoberajúcu sa pravekom.

Rodina

Mal manželku Máriu rod. Batthyány. Jeho otec, Štefan Dilles, bol kráľovským vrábeľským poštmajstrom vo Vrábľoch.
Rybárska brána

Rybárska brána bola jednou zo štyroch bratislavských obranných brán. Bola to najmladšia a najmenšia brána, postavená pravdepodobne v polovici 14. storočia a slúžila hlavne pre obyvateľov mesta, spájala mesto s predmestím, kde žili remeselníci, rybári, mäsiari a pod. V roku 1529 v čase tureckých nájazdov bola zamurovaná. Ostal iba malý priechod, ktorý slúžil ako brána pre peších. Brána mala byť obnovená v roku 1717, pričom sa mala premenovať na Belehradskú, no napokon jej ostal názov Rybárska. Celý priechod bol obnovený v rokoch 1754-1756 počas vlády Márie Terézie a brána sa premenovala na Tereziánsku. V roku 1776 bola zbúraná na príkaz Márie Terézie. Zvyšky muriva brány objavené v roku 1990 sú viditeľné cez sklo pri národnom divadle.
Inostrancevia

Poznávacie znaky

Zástupcovia rodu Inostrancevia sa vyznačovali mohutnou telesnou konštrukciou a dĺžkou tela až do 450 cm. Lebka rodu bola vysoká a v čeľustiach za rezákmi stály mohutné, takmer šabľovité tesáky (špicáky). Iných zubov bolo málo – to je jav u jašterov neobvyklý. Robustné telo niesli silné nohy s prstami zakončenými veľkými, ale tupými pazúrmi. Inostrancevia sa pravdepodobne zdržovala v priaznivejších oblastiach pozdĺž riek a živila sa nepochybne mäsitou potravou – so svojím chrupom by sa rastlinami nemohla uživiť.

Spôsob života

Veľké šabľovité špicáky rodu Inostrancevia svedčia o dravom spôsobe života. Je možné, že dovoľovali lov veľkej koristi.

V populárnej kultúre

Inostrancevia sa objavuje v prvej epizóde amerického dokumentu Dinosaur Revolution z roku 2011.
Tramoyes

Poloha

Tramoyes má rozlohu 12,93 km². Najvyšší bod je položený 307 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Tramoyes má 1 658 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Prvá chunta

Prvá chunta alebo prvá junta (po španielsky: Primera Junta) bola prvá vláda, ktorá vznikla v Argentíne po Májovej revolúcii. Vznikla 25. mája 1810, sídlila v El Fuerte (pevnosť), ktorá bola od roku 1776 rezidenciou kráľovského miestodržiteľa.
Karol Šedivý (1994)

Autokros

Karol sa k autokrosu dostal cez svojho otca, ktorý bol niekoľkonásobný Majster Slovenskej republiky v autokrose. Svoje prvé preteky si odkrútil v roku 2007. V rokoch 2007 a 2008 sa stal Karol Majstrom Slovenskej republiky v autokrose v Divízii Junior. Karol jazdil s vozom Seat Ibiza s 1,6l motorom. V roku 2009 sa po tragickej nehode jeho otca rozhodol štartovať v Divízii 1 do 2.0l s otcovým vozom Seat Ibiza s 2.0l motorom. Hneď v prvom roku medzi seniormi sa stal Majstrom Slovenskej republiky.V roku 2010 nadviazal na rok 2009 a stal sa opäť majstrom. To bola Karolova posledná sezóna v autokrose.

Rallycross

Potom čo Karol ukončil svoje pôsobenie v autokrose zvažoval, kde bude v sezóne 2011 štartovať. Zvolil si podobnú disciplínu k autokrosu-rallycross. V rallycrosse štartuje v divízii SuperNational s vozom Seat Ibiza 2.0l. V roku 2011 Karol štartoval v dvoch pretekoch v Maďarsku a v Rakúsku. V roku 2012 sa Karol zúčastnil celej sezóny sa stal sa vicemajstrom vo svojej kategórii za Čechom Romanom Častoralom. V roku 2013 obsadil Karol celkové 3.miesto v divízii SuperNational. V roku 2014 obhájil svoje konečné poradie z roku 2012 a stal sa opäť vicemajstrom.

Exhibičné preteky

Karol sa popri svojich sezónach v autokrose a rallycrosse objavoval a objavuje aj na rôznych exhibíciách ako AutoSlide Žarnovica, Memoriál Karola Šedivého st., Castrol cup, Xrace.
ISO 3166-2:IT

Kódy ISO 3166-2 pre Taliansko identifikujú 20 regiónov a 110 provincií. Prvá časť (IT) je medzinárodný kód pre Taliansko, (nasleduje spojovník), druhá časť pozostáva z dvoch čísiel pre región a 2 písmen pre provinciu.

Regióny

IT-65 Abruzzo 
IT-77 Basilicata 
IT-78 Calabria 
IT-72 Campania 
IT-45 Emilia-Romagna
IT-36 Friuli-Venezia Giulia
IT-62 Lazio
IT-42 Liguria
IT-25 Lombardia
IT-57 Marche
IT-67 Molise
IT-21 Piemonte
IT-75 Puglia
IT-88 Sardegna
IT-82 Sicilia
IT-52 Toscana
IT-32 Trentino-Alto Adige, Trentino-Südtirol (de) 
IT-55 Umbria 
IT-23 Valle d'Aosta, Vallée d’Aoste Val d'Aoste (fr) 
IT-34 Veneto

Provincie

IT-AG Agrigento
IT-AL Alessandria
IT-AN Ancona
IT-AO Aosta
IT-AP Ascoli Piceno
IT-AQ L'Aquila
IT-AR Arezzo
IT-AT Asti
IT-AV Avellino
IT-BA Bari
IT-BG Bergamo
IT-BI Biella
IT-BL Belluno
IT-BN Benevento
IT-BO Bologna
IT-BR Brindisi
IT-BS Brescia
IT-BZ Bolzano
IT-CA Cagliari
IT-CB Campobasso
IT-CE Caserta
IT-CH Chieti
IT-CL Caltanissetta
IT-CN Cuneo
IT-CO Como
IT-CR Cremona
IT-CS Cosenza
IT-CT Catania
IT-CZ Catanzaro
IT-EN Enna
IT-FE Ferrara
IT-FG Foggia
IT-FI Firenze
IT-FO Forlì-Cesena
IT-FR Frosinone
IT-GE Genova
IT-GO Gorizia
IT-GR Grosseto
IT-IM Imperia
IT-IS Isernia
IT-KR Crotone
IT-LC Lecco
IT-LE Lecce
IT-LI Livorno
IT-LO Lodi
IT-LT Latina
IT-LU Lucca
IT-MC Macerata
IT-ME Messina
IT-MI Milano
IT-MN Mantova
IT-MO Modena
IT-MS Massa-Carrara
IT-MT Matera
IT-NA Napoli
IT-NO Novara
IT-NU Nuoro
IT-OR Oristano
IT-PA Palermo
IT-PC Piacenza
IT-PD Padova
IT-PE Pescara
IT-PG Perugia
IT-PI Pisa
IT-PN Pordenone
IT-PO Prato
IT-PR Parma
IT-PS Pesaro e Urbino
IT-PT Pistoia
IT-PV Pavia
IT-PZ Potenza
IT-RA Ravenna
IT-RC Reggio Calabria
IT-RE Reggio nell'Emilia
IT-RG Ragusa
IT-RI Rieti
IT-RM Roma
IT-RN Rimini
IT-RO Rovigo
IT-SA Salerno
IT-SI Siena
IT-SO Sondrio
IT-SP La Spezia
IT-SR Siracusa
IT-SS Sassari
IT-SV Savona
IT-TA Taranto
IT-TE Teramo
IT-TN Trento
IT-TO Torino
IT-TP Trapani
IT-TR Terni
IT-TS Trieste
IT-TV Treviso
IT-UD Udine
IT-VA Varese
IT-VB Verbano-Cusio-Ossola
IT-VC Vercelli
IT-VE Venezia
IT-VI Vicenza
IT-VR Verona
IT-VT Viterbo
IT-VV Vibo Valentia
Alexander Kautnik

Život

Alexander Kautnik sa narodil v Ružomberku v rodine sudcu Kautnika ako najstarší syn. Študoval medicínu (dva semestre) a právo v Bratislave. Po skončení štúdia pôsobil ako právnik a neskôr ako sudca. Od roku 1928 zároveň účinkoval ako ochotník v dramatickej družine košickej odbočky Rádiojournalu. Po okupácií Košíc významnou mierou prispel k založeniu najprv krúžku a potom Divadlo Jonáša Záborského v Prešove. Po februári 1948 však stratil možnosť pôsobiť v súdnictve a to ako pre vlastné názory, tak aj pre angažovanosť svojho brata Viliama v Demokratickej strane. Pôsobil v robotníckych profesiách ale aj vystupoval ako hlavná postava v druhom celovečernom filme Paľa Bielika Priehrada. V tejto propagandistickej agitke je jeho postava – samostatne hospodáriaci bohatý roľník Bujna – cieľom všetkých útokov, ktoré majú za cieľ zaplavenie dedín na ktorých roľníci hospodária. Túto postavu zvládol Kautnik bravúrne, možno aj preto, že v roku 1950 (spolu so svojim filmovým synom Gustávom Valachom) stál na opačnej strane barikády ako komunisti. Väčšina jeho spoluúčinkujúcich v tomto filme Mária Kráľovičová (jeho dcéra), Július Pántik (traktorista Paľko), Mikuláš Huba (inžinier), František Dibarbora (Fero) a Karol L. Zachar postupne získali tituly zaslúžilí a národní umelci. Na rozdiel od nich si Kautnik ťažko hľadal zamestnanie a vo filme si zahral už len epizódne role, ktoré definitívne skončili v roku 1968. Od roku 1956 pôsobil ako režisér štúdia Československého rozhlasu v Košiciach, 1959–60 člen KD v Spišskej Novej Vsi, 1960–65 činohry Štátneho divadla v Košiciach. Účinkoval v desiatkach dramatických rozhlasových relácií. Vytvoril 32 charakterovo výrazných, prevažne epizódnych postáv v rozhlasových hrách: Notár (Stará história, 1959), Adam (A bolo svetlo, 1961), Barón Krüg (Biela nemoc, 1961), Horár (Motýle, 1962), Koby (Návšteva starej dámy, 1965) a i. V Štátnom divadle Košice účinkoval v hre Smrť obchodného cestujúceho (1960).
Manželka Irena a syn Alexander.
Louisiana

Obyvateľstvo

Podľa sčítania ľudu z roku 2010 tu žilo 4 533 372 obyvateľov. Štát Louisiana je veľmi špecifický pôvodom svojich obyvateľov. K najväčšiemu hromadnému osídleniu oblasti prišlo počas odsunu frankofónnych obyvateľov z oblasti Akádie, dnešných malých kanadských provincií New Brunswick, Ostrov princa Edwarda alebo z Nového Škótska na východe krajiny. Títo často miešanci Francúzov a Indiánov boli donútení usadiť sa v močaristej delte najväčšej americkej rieky Mississippi (zachoval sa po nich aj názov najväčších miest New Orleans alebo Baton Rouge). Dodnes v mnohých okresoch prevažujú francúzske priezviská a mnohí doma hovoria francúzsky. Štát obýva tiež veľké množstvo černochov, potomkov afrických otrokov na plantážach a pôvodného britského obyvateľstva.
Najväčšie mesto je New Orleans, ktoré je známe prevažne jazzom, špecifickou morskou kuchyňou a oslavami fašiangov. Veľký zásah do života tunajších ľudí znamenal katastrofálny hurikán Katrina v roku 2005, ktorý spustošil pobrežie Alabamy, Mississippi a Louisiany a zaplavil mesto New Orleans, keď sa prevalili ochranné hrádze. Dnes sa juh Louisiany opäť prebúdza k životu s mnohými investíciami plynúcimi od federálnej vlády ako aj súkromných firiem a osôb. Brad Pitt je jednou zo známych osobností, ktorého nezisková organizácia stavia pre tých najchudobnejších obyvateľov domy so solárnymi panelmi.

Kriminalita

Louisiana od roku 1989 stojí na čele rebríčka amerických štátov v počte vrážd na hlavu. Nebezpečné sú obzvlášť väčšie mestá ako New Orleans a Baton Rouge, resp. ich sociálne vylúčené štvrte.
Preto súdny systém nie je k rušiteľom zákona nijako milosrdný – s počtom 853 uväznených na 100 000 obyvateľov sa radí Louisiana na prvú priečku nielen v USA, ale aj vo svete. Dôvodom pre vysoké tresty je ale podľa niektorých aj prenikanie súkromného kapitálu do väzenského priemyslu a budovanie súkromných väzníc, ktorý konkrétne v Louisiane má objem 182 miliónov dolárov. V rámci Reaganovej vojny s drogami boli od polovice 80. rokov celonárodne novelizované tresty za držanie a užívanie drog, smerom k vyšším dobám odňatia slobody. Zhruba polovica odsúdených si tresty odpykáva za porušenie protidrogových zákonov.
V roku 2013 bolo v Louisiane vo väzbe alebo väzení držané 1,42% dospelej populácie. Tento podiel obyvateľstva je najväčší v USA a na svete (približne 13 × väčší ako v Číne). Väčšina z týchto 50 100 jedincov je držaná v súkromne vlastnených for-profit (ziskom motivovaných) väzniciach, medzi ktorých vlastníkov patria šerifovia odľahlých vidieckych okrskov.
Lonsee

Geografia a poloha

Obec Lonsee leží asi 15 km severozápadne od mesta Ulm a asi 10 km na juhovýchod od mesta Geislingen an der Steige.
Lonsee susedí na severe s obcou Amstetten, na východe s obcou Weidenstetten, na juhu s obcami Westerstetten a Dornstadt, ako aj na západe s obcou Nellingen.
K obci Lonsee patria taktiež jej časti Ettlenschieß, Luizhausen, Halzhausen, Radelstetten, Sinabronn a Urspring.
Regionálna politika

Samosprávne kraje - Odbory regionálneho rozvoja pri úradoch samosprávnych krajov

V oblasti regionálneho rozvoja samosprávny kraj koordinuje aktivity na území kraja, spolupracujú s príslušnými ministerskými rezortmi (najmä MVRR, MP SR), s obcami a ďalšími subjektami. Pripravujú kraj na čerpanie prostriedkov zo štrukturálnych fondov EÚ, riadia prípravu projektov zameraných na modernizáciu, rekonštrukciu zariadení a zvýšenie kvality poskytovaných služieb v rámci školskej, zdravotnej, sociálnej a kultúrnej infraštruktúry v kraji. Základným dokumentom regionálneho rozvoja v krajoch sú ich programy hospodárskeho a sociálneho rozvoja. Často sú tieto odbory integrované aj s cestovným ruchom a územným plánovaním.
Saint-Estève-Janson

Poloha

Obec má rozlohu 8,65 km². Najvyšší bod je položený 415 m n. m. a najnižší bod 154 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 351 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hilaire-d’Estissac

Poloha

Obec má rozlohu 6,14 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châtenay-sur-Seine

Poloha

Obec má rozlohu 13,03 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 911 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Legalizácia pobytu v zahraničí

Legalizácia pobytu v zahraničí bol v komunistickom Česko-Slovensku právny akt, po ktorom od roku 1977 mohli pôvodne „ilegálni emigranti“ beztrestne cestovať nazad do Česko-Slovenska a aj z neho vycestovať na základe dohody s komunistickým režimom. V českom emigrantskom prostredí sa takéto osoby pejoratívne označovali termínom upravenec. Slováci hovorili o tom, že sa vykúpili, pretože bolo treba zaplatiť poplatok za vzdelanie. Legalizáciu riadil zastupiteľský úrad ČSSR v krajine, kde sa emigrant nachádzal a oficiálne ju schvaľoval prezident. Takto legalizovaný emigrant mohol cestovať do Česko-Slovenska, ale musel sa tam hlásiť na polícii a navyše podpísal záväzok, že bude informovať „o závažných skutočnostiach, ktoré by mohli byť predmetom záujmu“, čo viedlo k podozrievaniu, že spolupracujú s Štb.
Natalie Portman

Filmová kariéra

Hereckú kariéru odštartovala v roku 1994 ako objav vo filme Leon, kde si zahrala po boku francúzskej hviezdy Jeana Rena. Z ďalších výrazných postáv, ktoré stvárnila, je možné menovať kráľovnú Amidalu a Padmé z Hviezdnych vojen, prenasledovanú Evey z V ako Vendetta alebo Oskarom ocenenú Čiernu labuť (Black Swan).
V anglickej verzii Simpsonovcov od roku 2007 dabuje postavu Darcy.

Názory

Natalie sa zúčastňovala na environmentálnych aktivitách už od detstva. Od dvanástich rokov bola členka environmentalisticko-hudobno-tanečnej skupiny „The World Patrol Kids“. Vyhlasuje sa za milovníka zvierat, od ôsmich rokov je vegetariánka.
Vo voľnom čase sa zúčastnila na aktivitách spojených s predvolebnou kampaňou Demokratickej strany USA v roku 2004, ale zúčastňuje sa aj na aktivitách na potlačenie chudoby.
Konská železnica

Konská železnica je druh dopravy vykonávaný po železnici (dráhe), použitím sily koní. V histórii šlo o obvyklý podtyp animálnej železnice.

Konské dráhy na Slovensku

Konská železnica (tzv. koňka) sa na Slovensku využívala prevažne v 19. a na začiatku 20. storočia. Väčšina mala vzhľadom na relatívne nízku výkonnosť koní len miestny charakter.

Miestne konské dráhy

Prvýkrát na Slovensku sa konská železnica (a koľajová doprava vôbec) v mestskej hromadnej doprave začala využívať v roku 1891 v Košiciach.
Niekoľko konských železníc bolo vybudovaných aj v horských oblastiach ťažby dreva a nerastov.

Medzimestská konská železnica Bratislava – Trnava - Sereď

Po vynájdení parného stroja boli vo svete postavené prvé železnice a železničné stanice, nechcelo ani Rakúsko-Uhorsko zaostávať a začalo s výstavbou. V roku 1836 sa stretlo sedemnásť grófov, statkárov a obchodníkov aby založili spoločnosť, ktorá postaví železnicu z Bratislavy do Trnavy. Prvá konská železnica na Slovensku bola sprevádzkovaná v roku 1840 a viedla z Bratislavy do Svätého Jura, do roku 1846 bola predĺžená cez Trnavu až po Sereď. Prevádzka na nej bola zastavená v roku 1872.

Stanica konskej železnice v Bratislave

Budova Prvej konskej železnice – jedinečný historický objekt hlavného mesta SR – stojí dodnes na križovatke ulíc Krížnej a Legionárskej. Postavená bola v rokoch 1836 – 1840. Budova je jedným z najstarších objektov v tejto časti mesta. Architektonicky je vyriešená ako hlavová stanica, vzorom pri jej stavbe bola palácová architektúra. Keďže tieto budovy sa väčšinou vo svete nezachovali, má právo nosiť meno Prešporská rarita ako ju v tých časoch nazývali. Budova bola následkom viacerých zmien vlastníkov dlhšiu dobu spustnutá a ošarpaná, dokonca ju chceli dať zbúrať. Záchrancom sa stala poisťovňa Generali, ktorá si v nej zriadila regionálne riaditeľstvo.
Začiatkom roku 2018 prebehla na budovu verejná obchodná súťaž, ktorá mala určiť jej budúce využitie. Po neúspechu, kedy sa do súťaže nik neprihlásil, sa zvažuje poskytnutie budovy pre niektoré z občianskych združení alebo zriadenie komunitného centra.
Layrisse

Poloha

Obec má rozlohu 3,33 km². Najvyšší bod je položený 529 m n. m. a najnižší bod 378 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hadigny-les-Verrières

Poloha

Obec má rozlohu 13,74 km². Najvyšší bod je položený 391 m n. m. a najnižší bod 314 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 395 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Revolverheld

Revolverheld je nemecká rocková skupina, ktorá bola založená v Hamburgu pod menom Manga v zime v roku 2002. Na jeseň roku 2004 sa skupina premenovala na Tsunamikiller. Po nešťastí v decembri roku 2004 sa skupina premenovala na Revolverheld.

História

Skupina Revolverheld začínala svoju kariéru na spoločných koncertoch so skupinou Donots, Silbermond a so spevákom Udom Lindenbergom. Revolverheld bol predkapelou skupiny Die Happy. S ich skladbou Rock n´Roll si ich začali všímať prvé rádia. V roku 2004 boli prijatý do projektu popovej akadémie Baden-Württemberg. V tom istom roku začali spolupracovať s manažérom Saschom Stadlerom. Vo februári roku 2005 podpísali nahrávaciu zmluvu so Sony BMG.
Ich prvý singel Generation Rock dosiahol 58. priečku nemeckej hitparády. Debutový album vyšiel v septembri 2005, druhý singel z albumu bola rocková balada Die Welt steht still, ktorá sa v prvom týždni dostala na 16. priečku nemeckej hitparády. Na začiatku roku 2006 vyšiel ich tretí singel Freunde bleiben, s ktorým zastupovali spolkovú krajinu Brémy v súťaži Bundesvision Song Contest 2006 (hudobná súťaž medzi jednotlivými nemeckými spolkovými krajinami) kde obsadili druhé miesto. Ich tretí singel Mit dir chill’n vyhral pri internetovom hlasovaní hudobnú cenu Eins Live Krone ako najlepší nový singel roku 2006, s 41,1 percentami z celkového počtu hlasov.
Západné Grécko

Západné Grécko (starogr. Δυτική Ελλάδα) je grécky kraj. Administratívne ho tvoria tri krajské jednotky: Achaia, Etoloakarnania a Elis. Správnym centrom je mesto Patra a v roku 2005 mal kraj 735 267 obyvateľov.
William Cornelius Van Horne

Životopis

Narodil sa v meste Chelsea v USA. Keď mal osem rokov sa s rodinou presťahoval do neďalekého mesta Joliet.
Na železnici začal pracovať v roku 1857, až do roku 1867 pracoval na rôznych pracovných postoch v Michigan Central Railway, neskôr pracoval pre Chicago and Alton Railway, pre ktorých v rokoch 1878 až 1879 pôsobil vo funkcii stavbyvedúceho. V roku 1882 bol vymenovaný za generálneho manažéra Kanadskej pacifickej železnice (CPR) a v roku 1884 sa stal jej viceprezidentom.Za prezidenta CPR bol vymenovaný v roku 1888, najviac sa preslávil dozorom nad výstavbou trate prvej kanadskej transkontinentálnej železnice.
Van Horne si železnicu predstavoval ako integrovaný komunikačný a dopravný systém a presvedčil riaditeľov a spoluvlastníkov k vytvoreniu telegrafnej služby a expresnej zásielkovej prepravnej služby ako súčasti železnice.
Bol z veľkej miery samouk, známy svojou veľkou intelektuálnou výstrednosťou a dynamikou. Mal dobré povedomie o fungovaní každej časti železničného priemyslu, vrátane riadenia lokomotívy. Ako bohatý človek sa neskôr stal spoluvlastníkom Cuba Railroad Company, železničnej spoločnosti na Kube.
Zodpovedal tiež za spustenie námornej prepravy Kanadskej pacifickej železnice, keď uviedol do prevádzky pravidelné spojenie medzi Vancouverom a Hongkongom v roku 1891 na oslavovaných luxusných parníkoch Empress. Viedol expanziu CPR pri obchode a rozširovaní siete luxusných hotelov a spolupodieľal sa na tvorbe architektonického dizajnu dvoch najslávnejších hotelov v reťazci CPR, Château Frontenac v Quebec City v Quebecu a Château Lake Louise v Alberte.
Medzi rokmi 1895 až 1915 bol guvernérom McGillovej univerzity a bol jedným z prvých ľudí v Kanade, ktorí získali umelecké diela od členov francúzskeho impresionistického hnutia.
Na ostrove Minister's Island postavil veľké letné sídlo, ktoré nazval Covenhoven a rozšíril rekreačné stredisko CPR v meste St. Andrews v kanadskej provincii New Brunswick.
Po jeho smrti v Montreale v roku 1915 bol vypravený špeciálny vlak, ktorý previezol jeho pozostatky do mesta Joliet v americkom štáte Illinois, kde bol pochovaný na cintoríne Oakwood Cemetery.