google/wiki40b huggingface dataset:
Slovenská evanjelická augsburského vyznania cirkev v Srbsku

Slovenská evanjelická augsburského vyznania cirkev v Srbsku (SEAVC) je jedna z luteránskych cirkví (evanjelických cirkví augsburského vyznania). 
Medzi protestantmi, ktorých je dnes v 2,2 miliónovej Vojvodine o niečo viac ako 8 %, je SEAVC najväčšou cirkvou. Má okolo 50 000 členov. Rozdelená je na senioráty: Báčsky, Banátsky, Sriemsky a od 2008 roku aj novozaložený Nemecký seniorát so seniórmi v čele.

Slováci - evanjelici vo Vojvodine

Prví Slováci - evanjelici prišli do Vojvodiny v roku 1745. V priebehu 18. a začiatkom 19. storočia prišli ešte v niekoľkých vlnách. Hneď po svojom príchode organizovali sa aj cirkevne. V každej novozaloženej osade bol hneď v prvých rokoch vystavaný kostol alebo modlitebnica a škola. Ich predkovia prišli z Hornej zeme (dnešné Slovensko) na Dolnú zem s dvomi pokladmi: Kralickou Bibliou a Tranovského kancionálom. Roku 1921 na Synode v Starej Pazove sa naša cirkev osamostatnila. Roku 1929 za prvého biskupa SEAVC bol zvolený Adam Vereš.
Slováci - evanjelici si dodnes zachovali jazyk a kultúru, isteže vďaka svojej cirkvi a tolerantnosti národov, s ktorými žijú na pôde dnešnej Vojvodiny.

Cirkev dnes

Medzi protestantmi, ktorých je dnes v 2,2 miliónovej Vojvodine o niečo viac ako 8 %, SEAVC je najväčšou cirkvou. Má okolo 50 000 členov. Rozdelená je na senioráty: Báčsky, Banátsky, Sriemsky a od 2008 roku aj novozaložený Nemecký seniorát so seniórmi v čele.
V pomerne rozsiahlej diecéze má 28 cirkevných zborov a 13 filiálnych zborov. V súčasnosti má v službe 24 farárov (z toho 6 farárok) s biskupom Mgr. Samuelom Vrbovským v čele. Farári SEAVC nadobúdajú vzdelávanie na Evanjelickej bohosloveckej fakulte UK v Bratislave, Slovensko.
Najvyššia spravujúca a zákonodarná vrchnosť SEAVC je Synoda. Synoda zasadá raz ročne.
Roku 1946 boli cirkvi odobrané majetky. Niektoré cirkevné obce vlastnia obrábaciu zem s maximálnou plochou do 10ha. Cirkev je dodnes vydržiavaná dobrovoľnými príspevkámi a milodarmi svojich členov.
SEAVC pravidelne vydáva mesačník Evanjelický hlásnik, Úsvit, Ročenku a Evanjelický Kalendár. Každú nedeľu má vysielanie relácie Pohľady k výšinám v Rádio Nový Sad. Taktiež aj relácie Quo Vadis a Manna na vlnách Rádia Kysáč.
SEAVC ma partnerské vzťahy s ECAV na Slovensku, ECAV v Slovinsku, EKD v Nemecku a ELCA v Spojených štátoch amerických. Je členom Svetového luteránskeho zväzu (SLZ), Konferencie európskych cirkví (KEC), Svetovej rady cirkví (SRC) a Ekumenickej rady cirkví v Srbsku.
Cirkevné zbory sa nachádzajú v nasledujúcich mestách: Belehrad, Binguľa, Boľovce, Erdevík, Lug, Stará Pazova, Šíd, Aradáč, Biele Blato, Hajdušica, Jánošík, Kovačica, Ostojićevo, Padina, Vojlovica, Zrenjanin, Báčska Palanka, Báčsky Petrovec, Bajša, Hložany, Kulpín, Kysáč, Laliť, Nový Sad, Pivnica, Selenča, Silbaš.
Teodor II. (pápež)

Život

Zrejme bol Formozovým stúpencom. Zvolal snem, ktorý Formozov proces zrevidoval a ktorého závery sa stali základom závažnejšieho koncilu, ktorý zvolal jeho nástupca Ján IX. Vraj tiež nechal pochovať znovuobjavená Formozovo telo a nechal ho pochovať v Svätopeterskej bazilike, v ktorej je sám pochovaný.
Inocent IX.

Životopis

Narodil sa v Bologni, kde vyštudoval cirkevné právo. Neskôr sa stal arcibiskupom v Avignone, potom pápežským nunciom v Benátkach a nakoniec kardinálom (1583) a inkvizítorom (1586). Bol známy svojimi sympatiami k španielskej korune. Podporoval aj Ligu proti francúzskemu kráľovi Henrichovi IV. Navarrskému.
Zomrel po dvoch mesiacoch pontifikátu.
Alfakarotén

Výskyt

Alfakarotén sa vyskytuje spolu s betakaroténom a etakaroténom, najmä v koreňovej a listovej zelenine.
Mrkva, sladké zemiaky, tekvica, brokolica, zelená fazuľa, hrášok, špenát, kvaka zelená a listový šalát.
Montélier

Poloha

Obec má rozlohu 24,76 km². Najvyšší bod je položený 293 m n. m. a najnižší bod 164 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 699 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montviette

Poloha

Obec má rozlohu 6,62 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hyde Park (Londýn)

Hyde Park je jeden z najväčších parkov v centre Londýna, v obvode Westminster a jeden zo skupiny kráľovských parkov. Park je rozdelený jazerom Serpentine na dve polovice. Na západe susedí Hyde Park s Kensingtonskými záhradami. Park má celkovú rozlohu 350 akrov (1,4 km²).

História

Najstaršia časť parku patrila panstvu Ebury. Plocha tejto časti bola jeden hide (plocha 0,24 – 0,49 km²), z čoho vznikol aj súčasný názov parku. V roku 1536 získal pozemok od mníchov Westminsterského opátstva do svojho vlastníctva kráľ Henrich VIII.. Autorom vybavenia parku je architekt Decimus Burton.
V roku 1851 sa tu konala Veľká výstava. Ako súčasť výstavy tu stál aj Crystal Palace (budova) (Krištáľový palác) navrhnutý architektom Josephom Paxtonom. Palác po skončení výstavy rozobrali a opäť postavili v časti Upper Norwood.
Park sa stal miestom demonštrácií i veľkých rockových koncertov. Vystriedali sa tu Jethro Tull (1968), Rolling Stones (1969), Pink Floyd (1970), Queen (1976). Medzi koncerty z posledného obdobia patria: Red Hot Chili Peppers (2004) a Foo Fighters (2006).
V roku 2005 sa Hyde Park stal jedným z miest koncertov Live 8.
Pravidlá podsvetia (House)

Dej

House lieči pacienta, Joey Smitha, ktorý musí ísť do ochrany svedkov, aby mohol svedčiť proti mafiánom. Pri sledovaní basketbalu skolabuje a upadne do kómy. Pacientov brat, ktorý je zhodou okolností právnik v bratovej kauze, chce, aby brata netestovali a prehovára a presviedča Housea, aby oneskoril diagnostikovanie, liečenie a následné prepustenie. Pacient sa ale preberie z kómy a nejaví žiadne symptómy ochorenia. House ho však nechce prepustiť aj keď má jeho tím na to iný názor. Vogler, ktorý je anonymne informovaný, nechá pacienta z nemocnice prepustiť. Za dve hodiny sa však vracia v sanitke potom, čo znovu skolaboval a upadol do kómy. Chase sa domnieva, že kóma bola spôsobená hepatitídou typu C, ktorú mohlo spôsobiť používanie drog alebo homosexualita, ale pacientov brat ho za toto vyjadrenie udrie. Potom čo si pacientov brat pohovorí s Houseom, je vedená oficiálne liečba tak, aby nepotvrdzovala Chaseovu verziu. Prevedená biopsia vyvráti hepatitídu a Houseovi napadne otrava jedom. House v garážiach miesto svojho auta objaví červenú Korvetu, ktorá je darom od mafie. Pacient má vysokú hladinu estrogénu, čo je nový symptóm, ktorý do ničoho nezapadá. Jeho pečeň kolabuje a Houseov tím netuší, čo je príčinou. Použijú tak prasačiu pečeň na prečistenie jeho krvi. Houseovi napadne, že otrava môže byť spôsobená prípravkom z čínskych bylín, ktoré majú pomôcť pri odvykaní od fajčenia. Smith sa preberie z kómy, ale po chvíli do nej znova upadne. House zisťuje, že mal pred oboma kómami steak. Kómu tak mohlo spôsobiť veľké množstvo bielkovín. Zvýšené množstvo estrogénu sa však stále nevysvetlilo. Neskôr House zistí, že zvýšená hladina estrogénu v jeho tele je spôsobená bylinným doplnkom, ktorý používajú ako afrodiziakum  homosexuáli. Ukazuje sa, že do ochrany svedkov chce ísť pacient práve kvôli svojej homosexualite, aby začal nový život. Jeho brat je tím otrasený, ale nakoniec mu odpustí. 
Vogler vyvíja nátlak na Cuddyovú, aby ospravedlnila, prečo Housea stále zamestnáva. Nakoniec ho zachráni. Ku koncu epizódy House povie Wilsonovi, že pod nátlakom Voglera musí vyhodiť jedného člena tímu.
Štaveľan

Štaveľan alebo oxalát je názov pre soli kyseliny etándiovej, ktoré obsahujú štaveľanový anión C₂O₄²⁻, napr. oxalát sodný ((Na⁺)₂C₂O₄²⁻). Oxalátový anión môže byť ligandom v komplexných zlúčeninách, kedy je skracovaný ako ox.
Veľa iónov kovov tvorí nerozpustné štaveľany, napr. štaveľan vápenatý, ktorý je hlavnou zložkou obličkových kameňov.

Výskyt v prírode

Oxalát je syntetizovaný pri neúplnej oxidácii sacharidov mnohými rastlinami. Medzi rastliny bohaté na štaveľany patrí napríklad mrlík biely (Chenopodium album) či štiav kyslý (Rumex acetosa). Štaveľany sa vyskytujú aj v špenáte, kakau, čučoriedkach, fazuliach. Oxaláty sa tak isto vyskytujú vo veľkých množstvách v čajových listoch.
Kyselina štaveľová tvorí v telách stavovcov kryštalické štaveľany s katiónmi rôznych kovov (napr. Ca²⁺ či Fe²⁺). Tieto sú následne vylúčené v moči. Tieto kryštáliky však môžu tvoriť obličkové kamene, ktoré môžu zablokovať odvodné močové cesty.
Bronislav Poloczek

Životopis

Narodil sa v obci Horní Suchá (poľ. Sucha Górna) na Karvinsku, ktorá patrila do poľského záboru česko-slovenského územia. Jeho otec Franciszek bol lesník.
Bronislav Poloczek sa vzdelával na poľskej základnej škole v Hornej Suchej, neskôr na Poľskom gymnáziu Juliusze Słowackého v Orlové. Od roku 1956 bol členom poľskej scény Těšínského divadla. Študoval na JAMU v Brne, ktorú dokončil v roku 1961.
Pôsobil v divadlách v Brne, Mladej Boleslavi, Pardubiciach, Liberci a Prahe. V roku 1988 sa stal členom v Národného divadla v Prahe.

Dielo

Hral vo viac ako 80 filmoch (napr. Černí baroni, Lebensborn, Bastardi, Copak je to za vojáka..., Máj) a seriáloch (napr. Hospoda, Život na zámku, Ulice).
Orliac-de-Bar

Poloha

Obec má rozlohu 14,97 km². Najvyšší bod je položený 528 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tachymeter

Tachymeter je meračský prístroj na optické meranie dĺžok, vodorovných a výškových uhlov.

Tachymeter na hodinkách

Tachymeter je stupnica, ktorá sa nachádza na vonkajšom obvode ciferníka na niektorých analógových hodinkách. Slúži na meranie rýchlosti na základe uplynutého času, pričom dráha je pevne daná (najčastejšie 1 kilometer, míľa, námorná míľa).
Princíp merania je veľmi jednoduchý. Zoberme si pohybujúce sa auto po diaľnici. Zapnite stopky hodiniek v okamihu, kedy míňate kilometrovník (informačná dopravná značka, ktorá udáva počet kilometrov z istého bodu). V momente, kedy míňate kilometrovník vzdialený presne 1 km od predchádzajúceho zastavte stopky. Hodnota na tachymetri, na ktorú ukazuje ručička na stopkách je vaša aktuálna rýchlosť.
Problém je však v tom, že stupnica má najmenšiu hodnotu 60 km/h. Ale aj to sa dá vyriešiť, a to tak, že meraný úsek má menšiu dĺžku ako 1 km. Tak napríklad 250 m. Na hodinkách nameriame približne 40 sekúnd, čo na tachymetri ukazuje 90 km/h, avšak úsek je štyrikrát kratší a teda aj rýchlosť musíme deliť štyrmi. Tým pádom je výsledná rýchlosť 22,5 km/h. Podobný ale opačný postup uplatňujeme pri vysokých rýchlostiach. 
Aby sme mohli meranie označiť za presné, musí byť v časovom intervale od 7,2s do 60s. Hodnoty mimo tohto intervalu sa merať nedajú.
Praktické využitie tachymetra však nie je len pri meraní rýchlosti, tak napríklad jeho pomocou je možné vypočítať spotrebu benzínu - ak spálenie litra benzínu trvá 50 sekúnd, po odčítaní hodnoty 72 na tachymetri, získame priemernú spotrebu za hodinu t. j. v našom prípade 72 litrov za hodinu. Ďalej môžeme vypočítať napr. koľko vyjde výrobkov z výrobnej linky za hodinu, atď.
Napriek širokému uplatneniu sa tachymeter v praxi takmer nevyužíva z dôvodu obmedzeného merateľného časového intervalu a problémom s určením dĺžky meranej dráhy. Na hodinkách sa preto vyskytuje skôr ako "módny doplnok".
Bedřich Hrozný

Životopis

Vyštudoval gymnázium v Kolíne (1897), kde sa naučil základom hebrejčiny a arabčiny. Vo svojich štúdiách pokračoval na bohosloveckej fakulte na Viedenskej univerzite, tu sa venoval aj ďalším orientálnym jazykom, predovšetkým asýrčine, aramejčine, etiópčine, sanskritu a sumerčine. Pozornosť venoval štúdiu klinového písma, ktoré bolo v treťom až prvom tisícročí pred Kr. rozšírené po celom území Mezopotámie, rovnako ako v Malej Ázii a Perzii, a ktorým boli zaznamenané písomné prejavy starovekých Sumerov, Akkadčanov (Asýranov a Babylončanov), Peržanov aj Chetitov. Orientalistiku študoval ešte na berlínskej univerzite.
V roku 1904 odišiel do Turecka, Sýrie, Palestíny a Egypta, kde sa podieľal na prekladoch klinopisných textov. Po návrate do Viedne pracoval B. Hrozný v Univerzitnej knižnici, kde roku 1909 získal definitívu. V tomto roku sa aj oženil.
V roku 1906 bol v Malej Ázii (asi 150 km severovýchodne od Ankary) nemeckou expedíciou objavený veľký archív chetitských kráľov, ktorý obsahoval množstvo hlinených tabuliek popísaných už známym klinovým písmom, ale neznámou rečou, ktorá vzdorovala mnohým bádateľom. Bedřich Hrozný uprostred prvej svetovej vojny predložil rozlúštenie tohoto problému súčasne s prvým stručným nárysom pravidiel tohoto jazyka, ktorým bol, ako sa ukázalo, jazyk chetitský. Okrem toho Hrozný zistil, že chetitčina patrí ku skupine tzv. indoeurópskych jazykov a je teda príbuzná s gréčtinou, latinčinou, indickými jazykmi apod.
Po vzniku Česko-Slovenska (1918) bol vymenovaný za profesora  klinopisu a dejín starého Orientu na pražskej univerzite.
V roku 1924 získal peniaze na prvú českú expedíciu do Šech Sadu, kde v apríli toho istého roku začali výkopy. Neskôr kopal na pahorku Tell Erfád (severná Sýria), kde vykopal pozostatky gréckych stavieb, veľké množstvo keramiky, terakotových sošiek.
V roku 1925 sa Hroznému na ďalšej expedícii (Kaisarií na kopci Kültepe) podarilo pri vykopávkach v Malej Ázii objaviť asi 1 000 hlinených tabuliek, popísaných klinovým písmom a obsahujúcich zmluvy a listy asýrskych kupcov. Je zaujímavé, že keď chcel kopať i v okolí kopca Kültepe, musel odkúpiť priľahlú lúku, a ako jej majiteľa nechal zapísať Československý štát. Pri týchto vykopávkach bolo nájdené chetitské mesto Kaneš. V novembri 1925 sa musel vrátiť do Československa.
V roku 1929 založil Orientálny archív. Hrozný prednášal na mnohých univerzitách a jeho prednášky boli veľmi úspešné.
Roku 1939 mal možnosť emigrovať, ale on to odmietol, roku 1940 mu bolo ponúknuté miesto na ministerstve školstva, ktoré tiež odmietol.  
Dňa 12. novembra 1952 bol vymenovaný členom novozaloženej Československej akadémie vied.
Napísal seminárnu prácu na téma Peniaze v Starej Babylonii a v roku 1913 vydal Obilie v starej Babylonii, mimo týchto prác vyšiel celý rad jeho prednášok a prekladov.
Susville

Poloha

Obec má rozlohu 9,91 km². Najvyšší bod je položený 1 600 m n. m. a najnižší bod 874 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 410 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hangenbieten

Poloha

Obec má rozlohu 4,11 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 484 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hucín

Polohopis

Obec leží vo východnej časti Slovenského krasu v údolí rieky Muráň a potoka Rybník.

Dejiny

Osídlenie vzniklo už v 12. - 13. storočí, ale prvá písomná zmienka o obci (pod názvom Gyuche) je z roku 1327. V novoveku obec patrila viacerým zemianskym rodinám (Szentmiklóssy, Dancs, Fáy, Madarassy, Szilassy). Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, pálením vápna, hrnčiarstvom a výrobou fajok.
Cubiérettes

Poloha

Obec má rozlohu 11,34 km². Najvyšší bod je položený 1 625 m n. m. a najnižší bod 960 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 55 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Superfosfát

Superfosfát je minerálne hnojivo. Poznáme tri druhy superfosfátov podľa obsahu fosforu: jednoduchý (wP = 7,5-8,5 %), dvojitý (wP = 12-15 %) a trojitý (wP = 21 %).
Échenans-sous-Mont-Vaudois

Poloha

Obec má rozlohu 5,44 km². Najvyšší bod je položený 530 m n. m. a najnižší bod 344 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 501 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Flavy-le-Martel

Poloha

Obec má rozlohu 12,83 km². Najvyšší bod je položený 158 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 632 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ja milujem, ty miluješ

Charakteristika

Film Ja milujem, ty miluješ natočil Dušan Hanák v roku 1980 ako svoj v poradí štvrtý celovečerný film. Podobne ako jeho dlhometrážny hraný debut 322 (1969) a dokument Obrazy starého sveta (1972) skončil aj tento film v trezore.

Dej

Je príbehom starého mládenca Pištu, ktorý žije so svojou matkou na dedine a spolu s najlepším kamarátom Vincom a jeho priateľkou Vierou, pracuje pre vlakovú poštu. Kým Vinco je hotový Don Juan a svojimi večnými záletmi ničí zamilovanú Vieru, malý pupkatý Pišta u žien úspech nemá, a tak svoj smútok utápa v alkohole. Okrem hlavných hrdinov tu vystupuje niekoľko vedľajších postáv, ktoré dotvárajú tragikomický kolorit dedinského prostredia. Či už pracovníci vlakovej pošty alebo obyvatelia dediny, všetko sú to obyčajní ľudia z periférie spoločnosti s obyčajnými problémami a túžbami. Ženy trpia neverami a alkoholizmom svojich mužov a muži svoje radosti aj smútky riešia pri poháriku. Všetci majú svoje prednosti aj chyby a všetci túžia po pochopení a láske. Príbeh nie je postavený na dramatických zvratoch, ale na drobných prevažne komických situáciách, prostredníctvom ktorých spoznávame charaktery postáv.
Hanáka zaujíma obyčajný človek. Prostredníctvom neho hľadá pravé hodnoty, ľudskosť. V jednoduchom, surovom prostredí „škaredých“ ľudí nachádza poéziu života. Pre svoju poetiku si vyberá typy hercov, ktorí pôsobia veľmi civilne, nevytŕčajú z davu. Typy, aké bežne stretneme na ulici. Aj preto si vybral u nás neznámejšie tváre zahraničných hercov Poliaka Romana Klosowskieho (Vinco) a srbského herca Milana Jelica (Pišta). Spolu s českou herečkou Ivou Janžurovou, u ktorej nenájdeme nič z jej typického komediálneho prejavu, stvárňujú svoje postavy skutočne realisticky. Ako píše Zdeněk Figura: „Žádné překrásné „stars“ nebo svalnatí první milovníci v Hanákově filmu nehrají.“ Práve estetika škaredého bola Hanákovi vyčítaná režimom v dobe vzniku filmu, ako sám hovorí v jednom z rozhovorov: „Zdalo sa im poburujúce ukázať v akom prostredí žije robotnícka trieda, ale oni tie prostredia nepoznali. V Ružových snoch nechceli rómsku osadu, v tomto filme im chýbalo napríklad sídlisko ako dôkaz úspechov režimu. Ja som pritom dal predtým vymaľovať prvé nástupište bratislavskej stanice, kde sa nakrúcalo, aby to nevyzeralo tak strašne.“

Dobová kritika

Jozef Veľký v časopise Film a doba z roku 1981 rozhodnutie štátnej moci zakázať film obhajoval takto: „málo (doň) preniká dráma zápasu nového so starým v myslení. Čudácke postavy dovedna vytvárajú bizarný, výnimočný a samoúčelný obraz pochmúrneho života, videného jednostranne len v optike akejsi osudovej nevyhnutnosti, z ktorej niet pozitívneho východiska. Navyše svojím jednostranným poňatím a stvárnením absurdných momentov, vykonštruovaných až ošklivých vizuálnych schválností film Ja milujem, ty miluješ dostal sa esteticky aj ideologicky do nežiaducej polohy. Bezradnosť je tu povýšená na princíp, čo je nielen v rozpore s marxisticko-leninskou filozofiou, ale aj so socialistickou skutočnosťou.“ A tak sa film dostal do distribúcie až po páde režimu (teda takmer desaťročie po svojom vzniku) a hneď po svojom uvedení získal mnoho ocenení.
Štefan Luby (právnik)

Životopis

Po skončení gymnázia študoval na Právnickej fakulte UK v Bratislave. Počas vysokoškolského štúdia publikoval monografickú prácu pod názvom: „Liptovský a turčiansky register z roku 1391“. Taktiež absolvoval študijný pobyt na Právnickej fakulte v Paríži. Po skončení štúdia v Bratislave absolvoval dlhodobé študijné pobyty na univerzitách v Nemecku, Rakúsku a vo Švajčiarsku. Neskôr sa vrátil do Francúzska, do Paríža, kde mu v roku 1937 vyšla monografická práca pod názvom: „Le probléme des changenments monétaires en matiére d´obligations“. Ako asistent Právnickej fakulty UK v Bratislave napísal habilitačný spis „Peniaze a peňažné pohľadávky“. Po obhájení práce sa stal ako dvadsaťsedemročný docentom a o dva roky neskôr, po obhájení kvalifikačnej práce „Obyčajové právo a súdna prax“, bol vymenovaný za profesora Právnickej fakulty UK v Bratislave.
Profesor Štefan Luby ako pedagóg napísal niekoľko učebníc a učebných textov z odboru občianskeho a rodinného práva. Profesor Karol Plank o ňom napísal: „Ako vysokoškolský učiteľ fascinoval svojich poslucháčov vždy dokonalým prednesom, logickou stavbou prednášky a prístupnými argumentmi. Profesor Luby patril však k tým vysokoškolským učiteľom, ktorí považovali za svoju prvoradú povinnosť poskytnúť študentom výklad prednášanej matérie aj vo forme písomných učebných pomôcok. Počas svojho dlhoročného pôsobenia na vysokých školách pripravil pre študentov celkom 20 učebných textov vo forme učebníc, skrípt a iných učebných pomôcok. Všetky jeho učebnice a učebné pomôcky vynikajú jasnou dikciou, logickou stavbou a pre študentov potrebnou stručnosťou. Patria medzi najlepšie diela, ktoré sa vytvorili na Právnickej fakulte Univerzity Komenského“. (Plank, K.: Akademik Štefan Luby, veľký československý civilista, šesťdesiatročný, Právnické štúdie, XVII, 4 ; Akademik Štefan Luby šesťdesiatročný, Bratislava, Vydavateľstvo SAV 1969, s. 674).
V publikačnej a pedagogickej činnosti možno Štefana Lubyho hodnotiť aj ako právneho historika a zakladateľa právnej komparatistiky na Slovensku. Jeho práce s porovnávacím charakterom o cudzích právnych poriadkoch, inštitúciách a názoroch sú veľmi rozsiahle. Pri žiadnom civilistickom výskume nezabudol popri historickom aspekte aj na porovnávací aspekt. Podľa profesora Lubyho treba rozlišovať teoretickú, pedagogickú a praktickú komparatistiku. Prvá podporuje rozvoj teórie, druhá, pedagogická, čerpá z teoretickej a dopĺňa ju pre osobitné didaktické ciele a tretia, v rámci praktického porovnávania, sleduje získanie poznatkov, ktoré pomáhajú riešiť rozličné právnopolitické ciele v legislatíve, kodifikačnej činnosti, pri unifikačných prácach a pod. Trvalý komparatistický aspekt v jeho diele je podmienený aj historickou povahou vývoja práva na Slovensku.
V roku 1968 dosiahol hodnosť akademika ČSAV a SAV. 

Ocenenia

V roku 2005 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam.
Fescamps

Poloha

Obec má rozlohu 5,08 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Larsen (Clayton)

Dejiny

Pošta s názvom Larsen tu funguje od roku 1898. Osada bola nazvaná po Philipovi Larsenovi, prvom obchodníkovi v osade.

Doprava

Neďaleko Larsenu sa nachádza letisko Larson Brothers Airport.
Tode Ilievski

Život

Narodený 7. marca 1952 v obci Mramorec, Ochrid. Vyštudoval Fakultu filológie v Skopje. Pracoval ako vzdelávací pracovník na viacerých miestach v západnom Macedónsku. Bol riaditeľom rozhlasu v meste Debar. 
Podieľal sa na editáciu mnohých literárnych časopisov: "Јужен бран“ (Južná vlna), "Spizalit" (Časopis literatúry), „Радосна вест“ (Dobré správy) a „Копнежи“ (Тúžby) a bol redaktorom časopisov "Клуч" (Kľúč) a "Dzunica". Niektoré jeho básne boli preložené do ďalších jazykov. Bol zaradený do antológie, výbery a učebníc. Preklada zo slovanských jazykov.
Slovenská florbalová extraliga mužov 2018/19

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti predchádzajúcim ročníkom nezmenil. Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najvyššie umiestnených družstiev. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa tradične nehralo, o bronzových medailách rozhodovalo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné družstvo po základnej časti zostúpilo do 1. ligy. Predposledné odohralo baráž s 2. tímom 1. ligy na 3 víťazné zápasy.
Ebersheim

Poloha

Obec má rozlohu 13,66 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 222 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE