google/wiki40b huggingface dataset:
Diona (mesiac)

Povrch

Mesiac sa skladá z polovice z kremičitanov a zvyšok tvorí vodný ľad. Povrch Dione je tmavší ako povrch iných Saturnových mesiacov, čo nasvedčuje tomu, že sa tu vyskytujú kamenné plochy nepokryté ľadom. Satelit je posiaty množstvom kráterov, z ktorých veľká väčšina nepresahuje svojím priemerom 40 km. Najväčší z nich, Amata, má priemer takmer 240 km. Snímky Voyageru 2 odhalili jasnú oblasť okolo krátera, ktorú tvoria svetlé pruhy. Sú to pravdepodobne zlomy vytvorené presakujúcou a následne mrznúcou vodou. Je to 4. najväčší mesiac Saturna.
Na povrchu, blízko rovníka, sa nachádzajú svetlé pruhy neznámeho pôvodu. Vzhľadom na to, že prechádzajú cez ďalšie povrchové útvary ide o mladý výtvor. Sú rovnobežné, tenké (do 5 km) a dlhé desiatky až stovky kilometrov. Nazývajú sa linear virgae. Možným vysvetlením tohto povrchového útvaru je, že ho vytvoril dopad materiálu (z prstencov, ostatných mesiacov alebo vesmírneho odpadu) pri nízkej rýchlosti.

Oceán

V roku 2013 bola, na základe analýzy údajov a snímok sondy Cassini, zverejnená hypotéza o existencii podpovrchového oceánu na Dione v minulosti, v časoch jeho formovania.
V septembri 2016 vydala trojica vedcov z belgického Kráľovského observatória prácu, akceptovanú na publikovanie v časopise Geophysical Research Letters, naznačujúcu existenciu súčasného oceánu. Autori analyzovali údaje o gravitácii a tvare telesa, pričom dospeli k záveru, že povrchová vrstva hrúbky 99 ± 23 km obklopuje 65 ± 30 km hlboký globálny oceán. Pokiaľ sú použitý model a závery správne, ide o prvý dôkaz existencie súčasného oceánu na Dione.
Thézillieu

Poloha

Thézillieu má rozlohu 26,25 km². Najvyšší bod je položený 1 123 m n. m. a najnižší bod 706 m n. m.

Obyvateľstvo

Thézillieu má 319 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Le Temple-de-Bretagne

Poloha

Obec má rozlohu 1,6 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 857 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ženijná skupina 21 Bratislava

Ženijná skupina 21 Bratislava bol výkonný orgán Riaditeľstva opevňovacích prác, ktorý v druhej polovici 30. rokov 20. storočia organizoval výstavbu ťažkého opevnenia na južnom Slovensku. Išlo o dva samostatné úseky: dunajské predmostie Petržalky v Bratislave a opevnenie Komárna. Samotná ženijná skupina postavila 11 pechotných zrubov, štyri ľahké objekty vz. 37 a štyri veliteľské stanoviská. Ďalej sa v jej priestore nachádzalo deväť starších bunkrov z prvej polovice 30. rokov 20. storočia.

Základné informácie

Ženijná skupina 21 bola zriadená 15. septembra 1936, sídlo mala v Jelínkových kasárniach na Petržalke a jej veliteľom sa stal kpt. (neskôr škpt.) žen. Ing. František Novák. Výstavba v podúseku Bratislava bola zahájená ešte na jeseň 1936, pričom všetkých sedem pechotných zrubov, ktoré doplnili a predĺžili líniu Šnejdárkových bunkrov, bolo vybetónovaných na prelome rokov 1936 a 1937. Staršie malé bunkre boli pre začlenenie do systému opevnenia upravené v lete roku 1937. V druhej polovici roku 1937 bolo následne postavených päť objektov tvoriacich druhú líniu (z toho štyri ropíky a jeden ťažký objekt). Poslednou akciou bola výstavba štyroch veliteľských stanovísk na prelome rokov 1937 a 1938.
Výstavba troch pechotných zrubov (ostatné dva boli zrušené) v Komárne prebehla v lete 1937.
Činnosť ŽS 21 bola ukončená po dokončení všetkých plánovaných objektov, vnútorných inštalácií v bunkroch, osadení zvonov a kopúl a výstavbe kabeláže a prekážok 4. júna 1938.
Glaukus

Opis

Normálna veľkosť tohto rodu je do 3 cm. Je strieborno až sivo sfarbený na dorzálnej strane a tmavo a svetlomodro na ventrálnej strane. Má tmavo modré pruhy pozdĺž krajov jeho nohy. Má špicaté a ploché telo, ktoré má šesť príveskov, ktoré sa lúčovito vetvia. Jeho radula nesie na svojej čepeli samostatné zuby.

Rozšírenie a habitat

Tento slimák je pelagiálny a rozšírený po svetových oceánoch v miernych tropických vodách. Sú to regióny ako východné a západné pobrežie Južnej Afriky, európske vody, východne pobrežie Austrálie a Mozambik. Tento druh pláva obrátený na povrchovom napätí oceánu.

Etológia

Glaukus je predátor. Loví väčšie morské organizmy napr. nebezpečne jedovatého rúrovníka Physalia physalis, polypovca Porpita porpita alebo slimáka Janthina janthina. Príležitostne sa môžu niektoré jedince uchýliť ku kanibalizmu.
Glaukus sa dokáže živiť druhom P. physalis vďaka svojej imunite na jeho jedovaté pŕhlivé bunky. Slimák skonzumuje celý organizmus a jed si uskladní pre svoje vlastné použitie. Jed si uchováva v špecializovaných mechúrikoch, tenkých „prstoch“ na jeho tele. Pretože Glaucus jed koncentruje, môže spôsobiť silnejšiu otravu ako P. physalis, ktorým sa živí.
S pomocou plynového mechúra v žalúdku dokáže plávať na hladine. Pre polohu tohto mechúra pláva slimák obrátený. Vrchný modrý, modro-biely povrch je v skutočnosti spodok slimáka. Naopak chrbtová, sivá, časť je pri plávaní dole. Sfarbenie je kamuflážou a pomáha mu pred predátormi.
Glaukus je hermafrodit, má samčie aj samičie pohlavné orgány. Pária sa brušnou stranou. Po spárení vyprodukujú obidva jedince reť azce vajíčok.
Île-de-France (región)

Dejiny

Historicky je Île-de-France od 5. storočia jadrom Franskej ríše, neskôr Francúzska. Názvy „Francia“ (Francúzsko) a pod. sa pôvodne vzťahovali len na Île-de-France. V 9. storočí územie pred nájazdami Normanov chránili Róbertovci, neskôr Kapetovci. Od roku 937 je Île-de-France doložený ako vojvodstvo Francúzska. Po stáročia bol identický s francúzskou kráľovskou doménou. Odtiaľto sa tiež šírila gotika, ktorá je pôvodne stavebným štýlom práve tohto regiónu.
Hranice Île-de-France sa historicky menili. Pred zavedením systému departementov (1790) bol Île-de-France francúzskou provinciou a zahŕňal aj dnešný región Pikardiu. Do roku 1976 sa oficiálne volal Parížsky región (Région Parisienne).
Pĺšik lieskový

Rozšírenie

Žije vo veľkej časti Európy (od Francúzska, juhu Anglicka po západ Ruska) a Malej Ázie. Je to jediný pôvodný druh z čeľade plchovité, ktorý žije na Britských ostrovoch (aj keď plch obyčajný (Glis glis) tu bol náhodne introdukovaný a dnes tu má stálu populáciu). V britských zdrojoch je preto často označovaný jednoducho ako plch.

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 229 (53,2 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 35, 8,1 %) v nadmorských výškach 100 (rieky Bodrog a Latorica) – 1 900 m n. m. (Západné a Vysok0 Tatry).
Na území Slovenska je rozšírený po celom území ale jeho výskyt je zriedkavý. Obýva hlavne lesnú krajinu s hustým podrastom. Vo viacerých krajinách (vrátane Slovenska) je zákonom chránený.

Opis

Má hustú zlatohnedú srsť a veľké čierne oči a malé okrúhle uši. Spodok má žltohnedý až biely. Je dlhý od 6 do 9 cm, chvost má dĺžku 5,7 – 7,5 cm. Váži 17 – 20 gramov, aj keď pred hibernáciou môže vážiť 30 – 40 g. Hibernuje od októbra do apríla/mája.

Etológia

Je to nočný živočích a väčšinu aktívneho času strávi hľadaním potravy v korunách stromov. Robí aj väčšie okľuky len aby nemusel zliezť na zem a vystaviť sa nebezpečenstvu. Od svojho hniezda sa často nevzďaľujú, najviac 70 m.
Počas zimy (začiatok októbra) hibernuje v hniezde pod lístím na vrchnej vrstve lesnej pôdy alebo na kmeňoch a nadzemných koreňoch. Po zobudení na jar (neskorý apríl alebo začiatok mája) buduje pletené hniezda z trávy a lístia. Ak je počasie studené a vlhké a je nedostatok potravy, upadá do apatie. Schúli sa do klbka a spí. Väčšinu času tak strávi v spánku, buď v zime počas hibernácie alebo v lete počas apatie.
Živý sa najmä lieskovými orechmi, vďaka čomu získal svoj názov v mnohých jazykoch. Orechy požiera hlavne pred hibernáciou a sú hlavnou zložkou pre tvorbu tukových zásob. Požiera aj hmyz, vtáčie vajcia, bobule, nektár, kvety a mladé výhonky. Jeho strava je rôzna v závislosti na hojnosti, nadmorskej výške a ročnom období. K živočíšnej strave sa uchyľuje pri nedostatku výživných rastlín.
Sú samotárski, ale v tesnej blízkosti môže žiť aj niekoľko jedincov, ktorí sa potom delia o potravu a dorozumievajú so širokou škálou vrčivých až hvízdavých zvukov. Samice sú gravidné 22 – 24 dní, v jednom vrhu rodia až 9 (v priemere štyri až päť mláďat). Ročne mávajú dva vrhy, vo vyšších nadmorských výškach jeden a vo vhodnom biotope až tri. Dožíva sa 3 až 4 roky.
Winnezeele

Poloha

Obec má rozlohu 15,54 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Väinö Myllyrinne

Myllyrinneho výška

Výška Väinöa Myllyrinneho sa líši podľa zdrojov od 246 až do 251,4 cm. Myllyrinne sám uvádzal výšku 247 cm, najčastejšie sa uvádza 248 cm. Vážil cez 170 kg. Rástol ešte vo svojich 40 rokoch.
Myllyrinne sa zrejme stal aj najvyšším vojakom všetkých čias, keď v roku 1929 narukoval do armády s výškou asi 220 cm.
Príčinou Myllyrinneho rastu bolo ochorenie gigantizmus. Zaujímavé je, že jeho matka Anna Maria Keränen pochádzala zo severofínskej obce Peltamo, z ktorej pochádzali aj dvaja ďalší fínski obri: Daniel Cajanus a Lauri Moilanen.

Životopis

Väinö Myllyrinne sa narodil 27. februára 1909 v Helsinkách ako druhé dieťa v rodine policajta, mal osem súrodencov (z ktorých dvaja zomreli pred svojimi prvými narodeninami). Otec pochádzal z provincie Satakunta, matka z Kainuu.
V roku 1929 narukoval do armády. Slúžil u ťažkého delostrelectva vo Vyborgu. Až do nástupu na vojnu Myllyrinne býval na mnohých miestach, pretože jeho rodina sa často sťahovala. Po vojne sa usadil v Helsinkách. Stal sa členom Helsinského atletického klubu, skúšal zápasiť. V 30. rokoch cestoval po Európe a vystupoval ako zápasník v cirkusoch a varieté. Mal tiež odísť do Ameriky, ale kvôli začatej Zimnej vojne sa vrátil do Fínska. Počas vojny sa Myllyrinne oženil s Annou-Liisou Puistonenovou. Manželstvo vydržalo dva roky a bolo bezdetné.
Po vojne Myllyrinne vystúpil ešte niekoľkokrát vo Švédsku, ale do Spojeného kráľovstva už pre zhoršujúce sa zdravie neodišiel. Trpel rozpadom kĺbov, čo mu sťažovalo pohyb. Navyše ochorel aj na cukrovku. Od roku 1946 žil v Järvenpää. Venoval sa tu asi desať rokov chovu sliepok. Na sklonku svojho života žil s rodinou jeho brata. Zomrel 28. apríla 1963 v Järvenpää, kde je aj pochovaný.
V roku 2004 sa v ankete Najväčších Fínov umiestil na 12. mieste.
Houtkerque

Poloha

Obec má rozlohu 13,13 km². Najvyšší bod je položený 22 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 916 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Didier (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 3,02 km². Najvyšší bod je položený 333 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lanouaille (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 23,78 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 989 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Istros (syn Aigypta)

Istros (starogr. Ἴστρος – Istros) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho arabskej manželky.
Istros bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Istrovi potom za manželku vybrali Hippodameiu, dcéru Danaa a jednej z jeho manželiek Hamadryád, podľa antického autora Apollodora z Atén, Foiby, alebo Atlanteie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Coulmiers

Poloha

Obec má rozlohu 14,28 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 546 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
BMW rad 3

Sociálny a marketingový význam

Automobilka BMW zverejnila E21 počas vzostupu ropnej krízy, čím prilákal zákazníkov, ktorý hľadali prestíž a ekonomiku, pričom automobilka počas troch rokov takmer zdvojnásobila predaj a získala množstvo ocenení a vyznamenaní automobilového priemyslu.
O tridsať rokov neskôr, je rad 3 stále najpredávanejším vozidlom vo svojej triede, a to predovšetkým v Ázii, Amerike, Austrálii a Európe, a dokonca predbehol lacnejšie modely ako Ford Mondeo alebo Vauxhall Insignia vo Veľkej Británii.
BMW rad 3 je tiež dostupný v pretekárskej verzii. M verzia radu 3, M3 mal svoju premiéru v roku 1988.

Ocenenia a porovnania

BMW rad 3 bol v rokoch 1992 až 2011 20-krát víťazom každoročného zoznamu Car and Driver Ten Best, čím sa stal automobilom s najdlhším udeľovaným víťazstvom v zozname. E90 bol v roku 2005 menovaný ako "Best New Sport Sedan" počas udeľovania cien Canadian Car of the Year. BMW vyhralo v roku 2007 cenu International Engine of the Year v segmente od 2,5 do 3,0 litra s motorom 3,0 twin turbo, ktorý je montovaný do BMW 335i.

Motoršport

V roku 1998 vyhral E36 320d ADAC 24h Rennen Nürburgring, po tom ako v predchádzajúcich rokoch vyhrávalo BMW M3.
Aleja

Aleja (nesprávne resp. zastarano alej) alebo stromoradie je botanický krajinný architektonický prvok. Vyznačuje sa radovou výsadbou drevín, spravidla jedného druhu, a to zvyčajne v dvoch najčastejšie priamych líniách obyčajne lemujúcich cestu, resp. chodník.
Hrdina Sovietskeho zväzu

Opis

Medaila Zlatá hviezda Hrdinu ZSSR je zhotovená zo zlata (jej váha je 21,5 g). Predstavuje päťramennú hviezdu s hladkými dvojhrannými lúčmi na lícovej strane (dĺžka lúča – 15 mm). Zadná strana medaily je hladká, po krajoch ohraničená tenkým nepatrne vyvýšeným obvodom a uprostred má nápis v azbuke vypuklým nápisom „Герой CCCP“ (v preklade „Hrdina ZSSR“). Na hornom lúči je vyryté číslo konkrétnej udelenej medaily. Uškom a závesom je medaila spojená s priamouholnou pozlátenou kolodkou, potiahnutou cez prierezy hodvábnou mramorovou stuhou červenej farby. Šírka stuhy je 20 mm. Hviezda je číslovaná a to na rube horného lúča hviezdy.

Nositelia v povojnovom období

Po skončení druhej svetovej vojny bolo od marca 1948 vyznamenaných ďalších 659 ľudí, z toho 186 in memoriam. Počas vojny v Kórey bolo vyznamenaných titulom Hrdina ZSSR 22 sovietskych občanov, z toho 1 in memoriam. V priebehu vojny v Afganistane bolo vyznamenaných ďalších 85 osôb, z nich 28 in memoriam. Titul Hrdina Sovietskeho zväzu dostalo aj 6 likvidátorov havárie atómovej elektrárne v Černobyle, dvaja z nich posmrtne. 4 občania ZSSR boli vyznamenaní za podiel na likvidácii Augustového puču v roku 1991, 3 z nich posmrtne.
Trojuholník (súhvezdie)

Legenda

Toto maličké súhvezdie vraj pôvodne predstavovalo ostrov Sicíliu, ktorý umiestnil na oblohu Zeus (Jupiter) na žiadosť svojej sestry, bohyne poľnohospodárstva Démétér. Neskôr však Gréci premenovali toto súhvezdie na Deltodon, pretože jeho tri najjasnejšie hviezdy majú tvar veľkého gréckeho písmena delta. Babylonskí kňazi spájali jeho tri jasné hviezdy s hviezdou Alamak v súhvezdí Andromédy a označovali ho ako „pluh“. Egypťania v ňom videli obraz rozvetveného ústia rieky Nílu do Stredozemnéhu mora a malo byť poctou vedcom Alexandrie. Židia nazývali toto súhvezdie Šališ podľa hudobného nástroja trojuholníkového tvaru.

Hviezdy

Súhvezdie tvorí množstvo slabých hviezd, ale len tri z nich sú jasnejšie ako 4,5 magnitúdy – práve spojnice týchto troch dali súhvezdiu meno. Hlavná hviezda alfa Trianguli má ako jediná z nich meno: Metallah, alebo zriedkavejšie Caput Trianguli. Prvý názov pochádza z arabčiny, ten druhý z latinčiny, ale obidva znamenajú „vrchol trojuholníka“. Mettalah má jasnosť 3,42 mag, nie je však najjasnejšou hviezdou súhvezdia. Tou je bezmenná beta s jasnosťou presne 3,0 magnitúd. 6 Trianguli zriedkavejšie označovaná ako iota Trianguli je dvojhviezda, ktorej zložky jasné 5,4 a 7,0 mag. ležia v odstupe 3,8“. Na ich rozlíšenie potrebujeme ďalekohľad s minimálne 8 cm objektívom. 
R Trianguli je dlhoperiodická premenná hviezda typu Mira Ceti s periódou približne 266 dní. Jej jasnosť kolíše od 5,4 magnitúd v maxime po 12,6 magnitúd v minime. Má súradnice: rektascenzia = 02h 37,0´, deklinácia = +34° 16´.
Voľným okom neviditeľná premenná XX Trianguli je hviezda s najväčšími zatiaľ objavenými hviezdnymi škvrnami.

Objekty

Najdôležitejším a jednoznačne najznámejším objektom tohoto súhvezdia je špirálová galaxia M33 (NGC 598, obr. vľavo). Nachádza sa v západnej časti súhvezdia a leží symetricky v predĺženej spojnici hviezdy Mirach a Veľkej hmloviny v Androméde. Hovorí sa jej aj Veľká hmlovina v Trojuholníku. Je to špirálová galaxia, jedna z Miestnej skupiny galaxií a tretia najväčšia galaxia v tejto skupine.
Okrem Veľkej hmloviny v Trojuholníku v tomto súhvezdí už nie je veľa objektov, ktoré by stáli za povšimnutie. Nachádza sa tu niekoľko ďalších galaxií, ale všetky sú veľmi slabé. Príkladom je galaxia NGC 925 s jasnosťou 10 magnitúd na súradniciach rektascenzia = 02h 27´ 44“, deklinácia = +33° 36´ 58“. Ďalšie takéto galaxie sú NGC 750 – 12,2 magnitúdy, NGC 959 – 13 magnitúd, IC 1784 – 13 magnitúd, NGC 890 – 12 magnitúd.
Trojuholník je známy aj tým, že sa v ňom nachádza prvý objavený kvazar vôbec. Má označenie 3C 48.
Iñaki Urdangarin Liebaert

Životopis

Iñaki Urdangarin pochádza zo siedmych detí Juana Márie Urdangarina Berriochou a Claire Françoise Liebaertovej Courtainovej. Jeho starí rodičia z otcovej strany (Laureano de Urdangarin y Larrañaga (1898–1982) a Ana de Berriochoa y Elgarresta (1902–1996) ) patrili k nižšej baskickej aristokracii.

Športová kariéra

V 18. rokoch sa Iñaki Urdangarin stal profesionálnym hádzanárom za klub FC Barcelona, kde pôsobil do roku 2000. Ako člen španielskeho hádzanárskeho tímu sa zúčastnil v rokoch 1992 (Barcelona), 1996 (Atlanta) a 2000 (Sydney) na Letných olympijských hrách. V rokoch 1996 a 2000 získal jeho tím bronzovú medailu.

Vzdelanie

Iñaki Urdangarin úspešne absolvoval vysokoškolské štúdiá na ESADE (Escuela Superior de Administración y Dirección de Empresas) v Barcelone, kde získal diplom MBA z obchodnej administratívy zameranej na oblasť manažmentu.
V apríli 2001 sa stal členom Španielskej olympijskej komisie a vo februári 2004 bol zvolený za prvého podpredsedu.
V roku 2001 mu bol udelený Grand Cross of the Spanish Royal Order of Sports Merit.

Súkromie

V roku 1996 na Letných olympijských hrách v Atlante sa Iñaki Urdangarin zoznámil s infantkou Kristínou, s ktorou sa zosobášil 4. októbra 1997 v Barcelone. Sobášom získal doživotný titul Vojvoda z Palmy de Mallorca. Do roku 2009 žila rodina v Barcelone, kde pôsobil v riadiacej funkcii spoločnosti Motorpress Ibérica a ako zakladajúci partner spoločnosti Nóos Consultoría Estratégica. Po presťahovaní sa do Washingtonu pracoval pre spoločnosť Telefónica.

Škandál

V novembri 2011 bol vojvoda obvinený z podvodu - daňových únikov, falšovania dokumentov a sprenevery vo výške 5,8 miliónov eur vo verejných fondoch cez charitatívne nadácie ako Nóos Institute, keď pre svoju firmu Aizoon získal množstvo verejných zákaziek v Španielsku a na Malorke. Časť peňazí z týchto predražených zákaziek odosielal na svoje súkromné bankové kontá v cudzine (Belize, Spojené kráľovstvo), čo v decembri 2011 potvrdil Protikorupčný úrad.
V dôsledku tohto korupčného škandálu španielsky kráľovský dvor vydal prehlásenie, že vojvoda z Palmy de Mallorca sa nebude zúčastňovať na oficiálnych vystúpeniach kráľovskej rodiny. Vo februári 2012 bol Iñaki Urdangarín postavený pred korupčný súd, kde všetky obvinenia poprel. Je vyšetrovaný spolu s ďalšími 14 ľuďmi.
V januári 2013 španielsky kráľovský dvor odstránil z oficiálnej webovej stránky kráľovskej rodiny akékoľvek informácie o Urdangarínovi, vojvodovi z Palmy de Mallorca.
Vinohradnícka oblasť Morava

Vinohradnícka oblasť Morava (čes. "Vinařská oblast Morava") je vinohradnícka oblasť, ktorá obsahuje schválené územie pre pestovanie viniča v priestore historickej krajiny Morava. Tvoria ju štyri podoblasti vín, mikulovská, Velkopavlovická, Slovácka a Znojemská, a obsahuje 312 vinárskych obcí. Táto oblasť vznikla v máji 2004 v súvislosti s novým usporiadaním vinárskych oblastí, ktoré priniesol vinársky zákon č. 321/2004 Zb. a jeho vykonávacia vyhláška č. 324/2004 Zb. (Neskôr č. 254/2010 Zb.).
Tiesňavy (národná prírodná rezervácia)

Opis

Základ geologického podložia tvorí vápenec, dolomit a v podloží slienitý vápenec. Nachádza sa tu niekoľko zaujímavých skalných útvarov, z ktorých najznámejší je kamenný Mních. Okrem neho tu môžeme vidieť útvary pripomínajúce Ťavu, Päť furmanov, Krokodíla, Jánošíkovu kolkáreň, Jánošíkovu posteľ a Organy. Dolina Obšívanka, ktorá tvorí časť Tiesňav a vedie ňou v súčasnosti neprístupný „Zbojnícky chodník“, je hniezdiskom orla skalného. Klimatická inverzia zapríčiňuje zostup vysokohorskej flóry do nižšie položených oblastí. To zapríčiňuje, že v Obšívanke je najnižší výskyt dryádky osemlístkovej (Dryas octopetala) a kosodreviny v Malej Fatre. Vzácne sa tu vyskytuje aj ostrica nízka (Carex humilis) a kostrava tvrdkastá (Festuca pallens).

Národná prírodná rezervácia

Nachádza sa v Krivánskej Malej Fatre v katastrálnom území obcí Belá a Terchová. Je tvorená dolinou Tiesňavy a dvoma masívmi Sokolie a Boboty. Výmera národnej prírodnej rezervácie (NPR) je 479,21 ha. Bola zriadená v roku 1967 a novelizovaná Úpravou Ministerstva kultúry SSR č. 465/1986-32 z 31. januára 1986.
NPR Tiesňavy je vyhlásená na ochranu zachovalých biocenóz s bohatým výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín a živočíchov, ako aj výrazných tvarov reliéfu Krivánskej Malej Fatry, dôležitých z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska.
La Ciotat

Poloha

Obec má rozlohu 31,46 km². Najvyšší bod je položený 388 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 33812 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marquise

Poloha

Obec má rozlohu 13,46 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 158 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karé (mäso)

Karé (iné názvy: chrbtovina; pri ošípaných aj: pečeň, hovorovo pečienka) je mäso z (rebrovej) časti chrbta jatočného zvieraťa, presnejšie ošípanej, teľaťa alebo barana. V užšom zmysle sa výrazom karé označuje bravčové karé, teda karé z ošípanej.

Bravčové karé

Je veľmi kvalitnou časťou z chrbtovej časti ošípanej (bravčové mäso). Obsahuje vnútrosvalový tuk v prednej časti, kde nadväzuje na krkovičku. Stredná a koncová časť je naopak bez tuku. Tukové krytie na povrchu svalu je max. do 3 mm. Využíva sa najčastejšie na pečenie v celosti (rolády, kotlety), dusenie (soté) a na prípravu vyprážaných rezňov.
Jozef Blizman

Život

Svoje pôsobenie v armádnych zložkách začal v roku 1968 na Vojenskom gymnáziu Jana Žižku z Trocnova v Opave, ktoré ukončil v roku 1972. Štúdium na Vojenskej vysokej škole pozemného vojska absolvoval vo Vyškove na Morave v rokoch 1973 až 1976. Po jej ukončení sa stal vojakom z povolania, pričom získal hodnosť poručíka. Následne, až do roku 1981 vykonával vojenské veliteľské funkcie na úrovni čaty, roty a prápor. Roku 1984 ukončil Vojenskú akadémiu M. V. Frunzeho v Moskve. Po návrate na Slovensko postupne vykonával veliteľské a štábne funkcie na stupni pluku, divízie, veliteľstva Pozemných síl až po Generálny štáb Ozbrojených síl SR. Roku 1999 dosiahol prvú generálsku hodnosť.
Veliteľom pozemných síl v Trenčíne sa stal 1. januára 2000. Svoju vojenskú kariéru ukončil v Bratislave 31. decembra 2003 vo funkcii zástupcunáčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl SR. Je ženatý, otec 2 detí.

Miesta vojenského pôsobenia

Opava, Vyškov, Martin, Trebišov, Topoľčany, Prešov, Bratislava, Moskva, Paríž., Trenčín
Ménéac

Poloha

Obec má rozlohu 68,22 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 627 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE