google/wiki40b huggingface dataset:
Bután

Bután je nasýtený uhľovodík (alkán), tvorený štvoruhlíkovým reťazcom, ktorý má sumárny vzorec C₄H₁₀.

Vlastnosti

Bután je vysoko horľavý, ľahko skvapalniteľný plyn, ktorý sa používa v sprejoch ako hnací plyn (napríklad v sprejoch na vlasy, dezodorantoch a podobne). Používa sa aj ako palivo, často v zmesi s propánom.
Železničná trať Nové Zámky – Zvolen

Dejiny

Trať medzi Novými Zámkami a Zvolenom vznikla spojením niekoľkých kratších úsekov, budovaných prevažne v 2. polovici 19. storočia. Ich prepojením vznikla dôležitá časť južnej trasy, ktorá sa vo Zvolene rozdeľuje a umožňuje lepšiu dopravnú obslužnosť regiónov. Cez Banskú Bystricu, Červenú Skalu a Margecany prepája juh a stred krajiny so severnou tepnou Žilina – Košice a cez Lučenec a Rožňavu po trati Zvolen – Košice južné oblasti s Košicami.

Využitie trate

V súčasnosti premávajú traťou Nové Zámky – Zvolen rýchliky z Bratislavy do Banskej Bystrice každé 2 hodiny. Trať využívajú i regionálne a nákladné vlaky.
V septembri 2015 bolo oznámené, že štát vyhlásil verejné obstarávanie na spoje Banská Bystrica - Bratislava. Predpokladá sa, že by sa malo vysúťažiť 1,5 mil vlakových kilometrov ročne. Zaáujem o súťaž prejavili zatiaľ oficiálne prejavil RegioJet, o tendri uvažuje Leo Express, zaujíma sa Arriva, dcérska spoločnosť Deutsche Bahn, uvažuje sa o ďalších spoločnostiach: České dráhy, britský National Express ako aj súčasný prepravca Železničná spoločnosť Slovensko. Tento dopravca najazdí na uvedenej trati 1,2 milióny kilometrov, priamo jazdí len jeden pár rýchlikov, na ostatné spoje je potreba presadať vo Zvolene. Podľa nového grafikonu od decembra 2015 má byť priamych rýchlikov 8 párov. Súťaž bola vyhlásená v novembri 2015. Jej víťaz by mal získať až desaťročný monopol na dopravu medzi Banskou Bystricou a Bratislavou.
V decembri 2015 štátny ZSSK oznámila, že od 13. decembra 2015 zriadila priame spojenie Bratislavy s Banskou Bystricou v dvojhodinovom takte.
Štefan Palúch

Životopis

Základnú školu navštevoval v Podbrezovej, 1927 – 1928 študoval na reálnom gymnáziu v Nitre, v Ružomberku. Pedagogické vzdelanie získal na učiteľskom ústave v Lučenci, 1939 – 1944 na Právnickej fakulte Slovenskej univerzity, 1956 – 1958 na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Ako učiteľ pôsobil na viacerých miestach na Slovensku, 1951 – 1953 referent Povereníctva školstva, 1953 – 1959 odborný asistent na Vysokej škole pedagogickej, 1959 – 1964 odborný, 1964 – 1972 vedecký pracovník Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave. Vo vedeckovýskumnej paxi sa zameral na otázky výchovy a vzdelávania rob. dorastu a štúdiom pracujúcich popri zamestnaní. Odbornými článkami o tejto problematike prispieval do odbornej pedagogickej tlače o. i. Učiteľské noviny, Rodina a škola, Pedagogika.
Gregorovský potok

Prameň

Pramení v Spišsko-šarišskom medzihorí, v podcelku Šarišské podolie, južne od obce Uzovce v lokalite Stavenec, v nadmorskej výške približne 415 m n. m.
Margny-sur-Matz

Poloha

Obec má rozlohu 7,24 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 517 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Knižničný fond

Knižničný fond je súbor všetkých dokumentov, ktoré knižnica vlastní a požičiava svojim zákazníkom. Slovenský knižničný zákon ho definuje ako "súbor všetkých knižničných dokumentov, účelovo vybraných, sústavne doplňovaných, uchovávaných, ochraňovaných a sprístupňovaných používateľovi". Vo všetkých inštitúciach ide o vždy individuálnu zbierku dokumentov prispôsobených konkrétnym podmienkam, v ktorých sa vytvára i využíva. Zoznam dokumentov v knižničnom fonde je zákazníkom sprístupnený prostredníctvom katalógu knižnice.
Knižničný fond tvoria rozličné knižničné dokumenty, predovšetkým knihy, periodiká, hudobniny, rukopisy, grafiky, obrazy, kresby, kartografické dokumenty ako mapy a glóbusy, patentové dokumenty, firemné dokumenty, technické normy, audiovizuálne dokumenty, mikrografické dokumenty a digitálne dokumenty.
Na základe systému čiastkových fondov môže knižnica disponovať historickým knižničným fondom alebo konzervačným fondom.

Profil

Na pomenovanie súhrnu parametrov, ktoré vymedzujú špecifickosť fondu sa používa termín profil knižničného fondu.
Profilácia fondu sa zásadným spôsobom odvíja od tematického zamerania a špecializácie konkrétnej knižnice. Kým teda vo verejných knižniciach prevažuje beletria a literatúra pre deti a mládež, akademické a vedecké knižnice budujú svoje fondy predovšetkým z odbornej literatúry a pod. Knižnice pri profilovaní fondu tiež berú do úvahy geografické a jazykové aspekty svojej lokality a svojich používateľov. Slovenské verejné knižnice sú napríklad pri doplňovaní a sprístupňovaní fondov povinné zohľadniť, ak v ich blízkosti žijú občania s príslušnosťou k národnostnej menšine alebo etnickej skupine.
Duranville

Poloha

Obec má rozlohu 4,73 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turínsky dóm

Turínsky dóm (iné názvy: Turínska katedrála, Katedrála svätého Jána Krstiteľa, taliansky: Duomo di Torino, Cattedrale di San Giovanni Battista), je kostol zasvätený sv. Janu Krstiteľovi, hlavný kostol v Turíne v Taliansku. Bol postavený v rokoch 1491 – 1498. Kaplnka Svätého plátna v súčasnosti uchováva Turínske plátno.
V priechodoch pod kostolom možno vidieť artefakty, ktoré súvisia s turínskym plátnom, alebo video s inými historickými artefaktami. Hlavný priechod je niekoľko hodín denne otvorený, aby mohli davy návštevníkov rýchlejšie odchádzať. V kaplnke Svätého plátna je vystavená replika plátna, samotný originál je ukazovaný len pri špeciálnych príležitostiach.
Otava (rieka)

Otava je rieka v južných Čechách. Je to ľavostranný prítok Vltavy, má dĺžku 113 km, zaberá povodie s veľkosťou 3 788,2 km² a v ústí dosahuje priemerný prietok 26 m³/s.
Vzniká sútokom Vydry a Křemelnej na Šumave pri samote Čeňkova Píla, juhojuhozápadne od obce Rejštejn v nadmorskej výške 627 m n. m. Následne tečie na sever, v Šumavskom podhorí sa dvakrát výrazne esovito stáča a od mesta Sušice pokračuje severovýchodným smerom. Medzi mestami Horažďovice a Strakonice tečie juhovýchodným smerom, následne k sútoku s Blanicou východným smerom, odtiaľ k ústiu už pokračuje na sever. Do Vltavy ústi priamo pod hradom Zvíkov na pravom brehu v nadmorskej výške 346 m n. m. a posledných približne 19 km toku je súčasťou vodnej nádrže Orlík.
Najvýznamnejšími prítokmi sú sprava Zlatý potok, Nezdický potok, Mačický potok, Volyňka, Sudkovický potok, Blanice (najväčší prítok); zľava Ostružná, Černíčšký potok, Brložský potok a Lomnice.
Rieka preteká cez Sušice, Žichovice, Horažďovice, Střelské Hoštice, Katovice, Strakonice, Štěkeň a Písek. Na brehoch rieky sa tiež vypína niekoľko hradov: Rabí nad rovnomenným mestečkom, Pracheň pri Horažďoviciach, hrad v Strakoniciach nad sútokom Otavy s Volyňkou, hrad v Písku a spomenutý hrad Zvíkov.
Otava bola prvou riekou na území Čiech, ktorú premostili kamenným mostom. Stalo sa tak v 14. storočí, keď bol postavený most v meste Písek. V minulosti bola tiež známou "zlatonosnou" riekou, na brehoch ktorej sa ryžovalo zlato. V 18. a 19. storočí bolo na rieke rozšírené pltníctvo a splavovanie dreva.
Anna Kolesárová

Život

Anna Kolesárová sa narodila vo Vysokej nad Uhom. Pochádzala z katolíckej rodiny Jána a Anny, rodenej Kušnírovej, sama bola tiež zapálenou veriacou. Anka mala staršieho brata Michala. V roku 1938 zomrela jej mama a Anka sa začala starať o domácnosť.
Na jeseň 1944 sa front priblížil k okresu Michalovce. Obcou Vysoká nad Uhom, ktorá bola v tej dobe súčasťou Slovenského štátu, prechádzali sovietske jednotky. Podľa medzinárodných dohôd nemalo byť obyvateľstvo územia bývalého ČSR nijako perzekuované. 
22. novembra 1944 sa spolu s rodinou a susedmi v skrývala v pivnici pod kuchyňou ich domu kvôli prebiehajúcim bojom v okolí. Kvôli panujúcej neistote sa podobne ako mnohé iné ženy obliekla do čierneho, aby nevzbudzovala pozornosť vojakov. Po tom, čo do pivnice pri prehľadávaní domu nazrel jeden zo sovietskych vojakov, ju otec poslal do kuchyne, nech vojakovi prinesie jedlo. Dievča však vojaka zaujalo a preto jej prikázal, aby šla s ním. Keď nechcela, priamo jej povedal, že buď pôjde a vyspí sa s ním, alebo ju zabije. Keď opäť odmietla, povolil jej jednovetovú rozlúčku s otcom a na mieste ju zastrelil. Jej vražda zostala nepotrestaná. Nie je známy ani vojak, ktorý tento čin vykonal. 
Pochovaná bola nasledujúceho dňa večer, keď ešte v okolí obce prebiehali boje.

Proces blahorečenia

Proces blahorečenia Anny Kolesárovej prebiehal od 3. júla 2004. Jej hrob vo Vysokej nad Uhom je cieľom pútnikov z celého Slovenska, najmä z radov mládeže.
Pápež František 6. marca 2018 podpísal dekrét o mučeníctve Božej služobníčky Anny Kolesárovej, čím umožnil jej blahorečenie.
Anna Kolesárová bola vyhlásená za blahoslavenú 1. septembra 2018 v Košiciach. Pápež stanovil deň liturgickej spomienky na blahoslavenú Annu na 20. november.
Alexander z Alexandrie

Alexander z Alexandrie († 17. apríl 328, Alexandria) bol alexandrijský biskup v rokoch 313 až 328 a jeden z najvýznamnejších odporcov arianizmu.

Životopis

Alexander požíval medzi ľudom i klérom veľkú úctu, bol štedrý k chudobným, obdivovaný pre svoju výrečnosť a asketický spôsob života.
Alexanderijský biskup Alexander zohrával významnú úlohu v tzv. ariánskom spore, ktorého počiatky je potrebné hľadať už v okamihu, keď alexandrijský kňaz Árius počas jednej dišputy obvinil svojho biskupa zo sabelianskej herézy. Po tom, čo Árius začal aj verejne hlásať svoje odchylné teologické názory, sa ho Alexander v dobrej viery najprv pokúšal presvedčiť o ich nesprávnosti. Alexandrijský klérus však chápal tento zmierlivý tón len ako prejav Alexandrovej slabosti. Spor o Áriovu náuku sa však rýchlo rozšíril aj za hranice regiónu, a tak sa Alexander v roku 320 rozhodol zvolať do Alexandrie synodu. Zúčastnilo sa jej viac než sto egyptských i líbyjských biskupov, Árius si napokon vypočul odsudzujúci rozsudok. 
Kňaz Árius teda musel opustiť Egypt. V cézarejskom biskupovi Euzébiovi a biskupovi Euzébiovi z Nikomedie však našiel vplyvných spojencov, v dôsledku čoho začal ariánsky spor zmietať prakticky celým kresťanským Východom. Cisár Konštantín I. Veľký poveril svojho poradcu, biskupa Ossia z Córdoby, aby Alexandrovi i Áriovi tlmočil jeho dôraznú výzvu na zmierenie, keďže považoval za nepatričné hádať sa kvôli „takýmto malichernostiam“.
Počas Prvého nicejského koncilu bol Alexander jedným z najvýznamnejších predstaviteľov ortodoxného, antiariánskeho stanoviska.
Z Alexandrovych spisov sa zachovali len tri listy, i tie sú však mimoriadne cennými zdrojmi informácii o počiatkoch ariánskeho sporu: prvým z nich je list konštantínopolskému arcibiskupovi Alexandrovi (dostupné online), druhým je list adresovaný všetkým katolíckym biskupom (Epistula encyclica) a tretím je list alexandrijskému kléru (dostupné online), v ktorom oficiálne oznamuje Áriovo odsúdenie. Rôzne citáty a niekoľko úryvkov z jeho kázní sa nachádza v dielach jeho nástupcu, Atanáza Alexandrijského.
Koptská ortodoxná cirkev považuje Alexandra Alexandrijského za svojho v poradí 19. pápeža.
Katolícka i ortodoxná cirkev uctieva Alexandra ako svätca. V katolíckej cirkvi sa jeho sviatok slávi 26. februára, v koptskej ortodoxnej cirkvi 22. apríla
Pennesières

Poloha

Obec má rozlohu 9,07 km². Najvyšší bod je položený 411 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 174 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Geld oder Leber

Dej

Mike a Susanne sú do seba zamilovaní no úplne bez peňazí, a tak skúsia všelijaké darebáctva ako prepadnutie banky alebo pouličné krádeže. Konečne úspešne prepadli klenotnícky obchod. Lup ukryjú na úteku do jednej mrazenej husi. Avšak hus bude predaná, a to štartuje skoro nekonečnú, vražednú honbu po ľuďoch, ktorí si v ten deň kúpili v obchode hus.

Miesto natáčania

Film produkoval Karl Spies, preto sa natáčalo hlavne v Rakúsku v okolí Wörthersee. Ako kulisa koncertu Falca slúžila Burgarena Finkenstein pri Faaker See.

Piesne

· Falco: The Sound of Musik, Der Kommissar, Jeanny, Part I, Rock Me Amadeus
· EAV: Ba…Ba…Banküberfall, Märchenprinz, Geld oder Leben, Küss die Hand Herr Kerkermeister
· Mike Krüger: Susanne
Héberville

Poloha

Obec má rozlohu 3,99 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Joseph Maréchal

Životopis

Do Spoločnosti Ježišovej vstúpil v roku 1895. Následne študoval filozofiu, teológiu, psychológiu a zoológiu. V roku 1905 získal na univerzite v Leuvene doktorát z prírodných vied.
Za kňaza bol vysvätený v roku 1908.
V rokoch 1919 až 1935 pôsobil ako profesor filozofie na jezuitskej teologickej fakulte v Leuven-Eegenhovene.
Maréchal konfrontoval novotomizmus s filozofiou Immanuela Kanta a nemeckého idealizmu. Známymi sa stali aj jeho štúdie o psychológii mystikov.
Vo svojom najvýznamnejšom diele – Le point de départ de la métaphysique (Východiskový bod metafyziky) – predstavil unikátnu syntézu Kantovej teórie poznania a metafyziky poznania Tomáša Akvinského.
Maréchal interpretoval Kantove apriórne podmienky poznania v zmysle scholastickej náuky o formálnom objekte poznania (obiectum formale). Rozum (nem. Vernunft) má však v Maréchalovej filozofii, na rozdiel od Kanta, nielen regulatívnu funkciu, ale dokáže „uchopiť“ samotné bytie. Na poznávaní bytia má svoj podiel tiež rozvažovanie (nem. Verstand) a zmyslové vnímanie.
Maréchal sa významnou mierou zaslúžil o rozvoj novoscholastiky, predovšetkým tzv. transcendentálneho tomizmu. Jeho nasledovníkmi boli napr.: Bernard Lonergan, Karl Rahner, Johannes Baptist Lotz.
LG Optimus Pro

LG Optimus Pro je smartfón, ktorý navrhla a vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v júli 2011 a uvedený v septembri 2011. Operačný systém používa Android 2.3.3 Gingerbread a obsahuje QWERTY klávesnicu.
Vybavený je jednojadrovým procesorom ARM11 s frekvenciou 800 MHz, použitý systém na čipe je Qualcomm MSM7227T Snapdragon. Telefón má 256 MB RAM a 512 MB vnútorného úložiska, z ktorých je použiteľných 150 MB a ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB, pričom karta s kapacitou 2 GB je súčasťou telefónu. Grafický procesor je Adreno 200.
Použitý displej je veľkosti 2,8 palcov, s rozlíšením 240x320 bodov (143 dpi). Primárna kamera má rozlíšenie 3,15 Mpix a dokáže nahrávať video v rozlíšení 480p, sekundárna kamera chýba. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi, Bluetooth, GPS a FM rádiom a kapacita batérie je 1500 mAh.
Caucalières

Poloha

Caucalières má rozlohu 12,8 km². Najvyšší bod je položený 324 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Caucalières má 323 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Kamerun

Obyvateľstvo

Väčšina obyvateľov hovorí francúzsky, na severe krajiny je anglofónna menšina. Obyvateľstvo Kamerunu tvorí množstvo kmeňov, z ktorých žiadny netvorí viac ako 20% populácie. Z náboženstiev je asi z 50% zastúpené kresťanstvo, nasleduje animizmus (26%) a islam (20%).

Politika

Hlavný vplyv v štáte má už od roku 1982 prezident Paul Biya, predsedom vlády je od roku 1996 Pieter Musonge Mafari. Zákonodarným zborom je Národné zhromaždenie, ktoré má 180 miest. V krajine pôsobia 4 významnejšie politické strany. Juhozápadná časť Kamerunu sa usiluje o odtrhnutie a pripojenie k Nigérii (čo Nigéria silno podporuje).
Politický vývoj Kamerunu sa na rozdiel od mnohých afrických krajín vyznačuje značnou stabilitou. Prvých 22 rokov (1960 - 1982) stál v jeho čele Ahmadou Ahidjo, v ktorého vláde sedeli zástupcovia väčšiny významných etnických skupín. Hoci režim v tomto období nebol demokratický (od roku 1966 tu vládla jediná povolená strana), nie je považovaný za príliš represívny a pozitívne je hodnotená najmä jeho stabilita. Po opustení prezidentského postu zo zdravotných dôvodov Ahidja v roku 1982 vystriedal Paul Biya.
Biya vniesol do politiky značné zmeny a od roku 1985 zaviedol vnútrostranícku konkurenciu vo voľbách, hoci len v rámci jedinej, vládnucej strany. Týmto relatívne demokratickým krokom zámerne oslabil nižšie pozície mocenského rebríčka vzájomnou konkurenciou. Začal ekonomicky a politicky uprednostňovať príslušníkov svojho vlastného etnika Beti/Bulu, čo podnietilo súperenie jednotlivých klanov o možnosť ovládanie štátnych podnikov.
Demokratizačná vlna na prelome 80. a 90. rokov znamenal pre Kamerun množstvo protestov, ktorým však Biyov režim vďaka dostatočnej ekonomickej a politickej sile odolal. Kombináciou ústupkov a následných represií, no najmä narýchlo zorganizovanými voľbami umlčal opozíciu, ktorá na ne nebola pripravená. V prezidentských voľbách v roku 1992 tak Biya podľa očakávaní zvíťazil a jeho udržaniu pri moci napomohla i nejednotná opozícia, ktorá voľby v roku 1992 voľby bojkotovala.
V roku 2003 vláda zakročila proti nezávislým médiám, ktorých počet po roku 2000 výrazne stúpol. Účelový krok mal umlčať hlasy opozície pred blížiacimi sa voľbami a tej sa napokon ani nepodarilo dohodnúť a do prezidentských volieb postaviť protikandidáta Biyovi. Pretrvávajúca nejednotnosť opozície, rozdelenie krajiny na frankofónnu a anglofónnu (trvale marginalizovanú) časť a rozpory medzi etnickými skupinami dlhodobo destabilizujú krajinu. Politická zmena by však priniesla skôr iba zmenu dominantnej skupiny obyvateľstva, než principiálnu zmenu pomerov v krajine.

Ekonomika

Hospodárska výkonnosť klesá a iba medzi rokmi 1991 a 1997 kleslo HDP na hlavu o 200 USD na 600 USD. Dve tretiny pracujúcich je zamestnaných v poľnohospodárstve a vyváža sa hlavne ropa a poľnohospodárske produkty. Dováža sa spotrebný tovar, predovšetkým z európskych frankofónnych štátov.
Marian Kočner

Kauza Kuciak

Kočnerove obchodné praktiky boli hlavnou témou článkov Jána Kuciaka, investigatívneho novinára z portálu Aktuality.sk, ktorý bol úkladne zavraždený vo februári 2018. Kočner sa mu niekoľko mesiacov pred smrťou vyhrážal „vyhrabávaním špiny“: „Zameriam sa najmä na teba, tvoju matku, tvojho otca, na tvojich súrodencov“. Kuciak na neho podal trestné oznámenie, no následné policajné vyšetrovanie dospelo k záveru, že Kočnerove vyhlásenia nepredstavujú trestný čin. Po vražde Jána Kuciaka generálny prokurátor Jaromír Čižnár nariadil opätovné otvorenie prípadu, polícia ho však opäť uzavrela a dospela opäť k záveru, že Kočnerove vyhlásenia nepredstavujú trestný čin. Aktuality.sk následne zverejnili prepis telefonického rozhovoru medzi Kuciakom a Kočnerom.
8. marca 2019 bol Marián Kočner, v tom čase väzobne stíhaný v kauze zmenky TV Markíza, obvinený z objednávky vraždy Jána Kuciaka. Jeho likvidáciu si mal objednať pre jeho novinársku prácu.
Cupola

Cupola (z angl. kupola) je modul kozmickej stanice ISS, ktorý zaistila Európska kozmická agentúra a ktorý umožní prácu a 180° výhľad až dvom členom posádky stanice. To zjednoduší prácu napr. s robotickým ramenom alebo pri vykladaní nákladového priestoru amerického raketoplánu.
Modul bol navrhnutý a vyrobený talianskou firmou Alenia – má tvar kupoly tvorenej šiestimi bočnými a jedným vrchným oknom vybavenými poklopmi slúžiacimi ako ochrana pred mikrometeoritmi a vesmírnym smetím. Celá konštrukcia má priemer takmer 3 metre a výšku 1,5 metra a mala by byť pripojená na jeden z napojovacích uzlov amerického modulu Unity. Okrem komunikačnej techniky môže byť v module Cupola umiestnené jedno z dvoch identických ovládaní kanadského robotického ramena.
Do februára 2010 bola Cupola majetkom NASA (prevedená za dopravu a servis ISS pre ESA) a čakala na vynesenie do vesmíru počas letu raketoplánu. Do vesmíru ju vyniesol raketoplán Endeavour v priebehu misie STS-130. Najprv bola dočasne pripojená na spájací uzol CBM (Common Berthing Mechanism) modulu Tranquility, 15. februára 2010 ju staničný manipulátor premiestnil k spodnému bočnému uzlu toho istého modulu.
Registrované partnerstvo

Registrované partnerstvo (pôv. z dánskeho registreret partnerskab) je inštitút spolužitia osôb, ktoré tvoria pár, a ktoré zaregistrovali tento zväzok na príslušnom orgáne podľa príslušných zákonov. Tento inštitút neeexistuje vo všetkých štátoch a väčšinou je obmedzený na dvojicu osôb rovnakého pohlavia. Niekedy je považovaný za úspech boja za zrovnoprávnenie párov homosexuálne orientovaných osôb. Prvý raz bol zavedený v Dánsku v roku 1989.

Česko

V Česku bol návrh zákona o registrovanom partnerstve schválený poslaneckou snemovňou Parlamentu Českej republiky 16. decembra 2005, ale prezident republiky Václav Klaus zákon vetoval. Veto bolo nakoniec prehlasované poslaneckou snemovňou dňa 15. marca 2006 pomerom hlasov 101:57. Zákon o registrovanom partnerstve začal platiť od 1. júla 2006.

Slovensko

Na Slovensku bol návrh zákona o partnerstvách osôb rovnakého pohlavia pri rokovaniach parlamentu zamietnutý v prvom čítaní (stav jar 2008). Politická reprezentácia nie je naklonená prijatiu tohto zákona. Spoločensky konzervatívnejšie strany z pravej strany politického spektra, najmä KDH a SNS ho striktne odmietajú, ľavicové a liberálne strany zas v záujme koaličných rokovaní nepovažujú tému tohto zákona za otvoriteľnú a nutnú rokovaním prípadne dosť naliehavú. Značnú úlohu v odmietaní zákona má aj vplyv katolíckej cirkvi. Inštitút takzvaného životného partnerstva bol navrhovaný volebným programom vtedajšej koaličnej strany Sloboda a Solidarita.  Do programového vyhlásenia vlády sa to však už nedostalo.

Manželstvo

Erotické páry a rodina nie vždy podliehali verejnoprávnej registrácii a nie vždy mali formu dnešného manželstva. V mnohých dobách boli síce dôležitou, ale súkromou záležitosťou, podobne ako dnes napríklad priateľstvo. Rovnako rola páru aj rodiny v rámci komunity či obce bola a je v rôznych kultúrach rôzna. Manželstvo tiež v mnohých kultúrach nemalo podobu partnerství, často malo skôr povahu vlastníckeho vzťahu. Inštitucionalizované manželstvo je však dnes hlavnou podobou registrovaného partnerstva dvoch osôb. V prípade manželstva sa za pôvodny účel pokladá založenie rodiny. 
V niekoľkých krajinách je v súčasnosti pre párové zväzky osôb rovnakého pohlavia určená rovnaká právna inštitúcia ako pre manželstvo osôb opačného pohlavia.

Sviatosť duchovného zbratania

Priateľstvo v našich kultúrach väčšinou žiadnym oficiálnym inštitútom nepodliehajú. John Boswell však objavil, že vo východných cirkvách existoval v stredoveku špeciálny obrad pre citovo zblížené dvojice. Do slovenčiny sa prekladá ako Sviatosť duchovného zbratania.
Coiffy-le-Bas

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vostok 3

Údaje o kozmickej lodi

Vostok 3 (podľa katalógu COSPAR 1962-036A) bola jednomiestna kozmická loď dlhá 5 metrov s priemerom 2,3 metra. Jej hmotnosť bola 4 722 kg. Dosiahla obežnej dráhy vo výške 180,7 – 234,6 km nad povrchom Zeme.

Priebeh letu

Vostok 3 vyštartoval 11. augusta 1962 o 08:30:00 svetového času z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane. Na palube lode Vostok 3 bol kozmonaut čuvašskej národnosti Andrijan Nikolajev, ktorý hlásil spozorovanie lode Vostok 4 potom, ako vstúpila na obežnú dráhu hneď vedľa neho. Obe kozmické lode boli vynesené na podobné obežné dráhy, pričom vzdialenosť medzi nimi sa v priebehu prvého obletu Vostoku 4 zmenšovala. Kozmonauti na palubách oboch lodí tiež po prvýkrát v histórii navzájom medzi sebou komunikovali cez rádio. 
Najmenšia dosiahnutá vzdialenosť medzi kozmickými loďami bola približne 6 kilometrov. Vostoky však nemohli meniť charakteristiky obežnej dráhy, a tak sa obe telesá začali opäť vzďaľovať. Posledné „prvenstvo“ lode Vostok 3 bolo, že Nikolajev po prvýkrát fotografoval Zem z obežnej dráhy na farebný fotografický film. Počas letu sa aj voľne pohyboval v kabíne bez nepríjemných pocitov. Mal pridelený volací znak „Sokol“. 
Pristál na padáku po takmer štyroch dňoch letu, 15. augusta 1962 o 06:52 svetového času, neďaleko mesta Karkaralinsk v Karagandskej oblasti Sovietskeho zväzu. Návratová kabína takisto pristála na svojom padáku.