google/wiki40b huggingface dataset:
Le Margnès

Poloha

Le Margnès má rozlohu 17,89 km². Najvyšší bod je položený 1 070 m n. m. a najnižší bod 736 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Margnès má 45 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gramatológia

Gramatológia je veda o systémoch zápisu a o písme. Termín zaviedol lingvista Ignace Gelb v roku 1952. Zahrnuje typológiu písiem, analýza ich štruktúrnych vlastností, vzťah medzi písaným a hovoreným jazykom. V širšom zmysle sa do nej zaraďuje aj výskum gramotnosti.
Courcelles-lès-Montbéliard

Poloha

Obec má rozlohu 2,4 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Purín

Dôležité puríny

V prírode sa nachádza mnoho purínov. Dve dusíkaté bázy sú puríny adenín a guanín. Iné dôležité puríny sú hypoxantín, xantín, teobromín, kofeín, kyselina močová a izoguanín.

Funkcia

Okrem hlavnej úlohy purínov pri stavbe DNA a RNA, sú puríny tiež zložkou mnohých dôležitých biomolekúl, ako ATP, GTP, cyklický AMP, NADH a koenzým A. Purín samotný sa dosiaľ v prírode nenašiel, ale je ho možné laboratórne syntetizovať. 
Tiež môžu mať funkciu neurotransmiterov (látok schopných prenášať informáciu medzi neurónmi) pracujúcich na princípe purínergických receptorov. Adenozín aktivuje adenozínové receptory.

História

Pomenovanie "purín" (purum uricum) zaviedol nemecký chemik Emil Fischer v roku 1884. Dokázal ho po prvýkrát syntetizovať v roku 1899. Ako východiskovú látku použil kyselinu močovú, ktorá bola po prvý raz izolovaná z obličkových kameňov Scheeleom v roku 1776. Potom ju nechal zreagovať s chloridom fosforečným PCl₅ za vzniku 2,6,8-trichlóropurínu, ktorý bol následne premenený jodovodíkom HI a fosfónium jodidom PH₄I na 2,6-dijódopurín. Potom zredukovaním zinkovým práškom vznikol purín.

Metabolizmus

Mnoho organizmov má metabolické dráhy schopné syntetizovať alebo rozložiť puríny. Sú prírodne syntetizované ako nukleotidy.

Zdroje purínov

Puríny sa nachádzajú vo vysokých koncentráciách v mäse, v niektorých vnútorných orgánoch, v ančovičkách, v herringoch, makrelách alebo v pive. Vegetariánska strava je chudobná na puríny.

Syntéza

Okrem syntézy in vivo je možná aj umelá syntéza. 
Purín sa dá získať s dobrým výnosom (asi 71%) zahrievaním formamidu. 
Táto pozoruhodná reakcia a i. sa preberá v teórii o vzniku života na Zemi. 
Ďalšia možná schéma: Formamid sa zahreje v otvorenej nádobe zhruba na 28 hodín v olejovom kúpeli na 170-190 °C. Po oddestilovaní zvyšného formamidu sa urobí reflux metanolom. Nasleduje filtrácia, potom destilácia a produktom je takmer čistý purín.
Polostratená forma

Polostratená forma, tiež aj nazývaná piesková forma je priemyselná metóda odlievania podľa pozitívu. Polostratená sa volá preto, lebo pozitív sa dá použiť viackrát.

Použitie

Forma sa dá rozomlieť a znovu použiť. Pomerne dobré na stredné série (~100 ks) pri presnosti do IT11. Hmotnosť odliatkov môže byť od zhruba kilogramu po desiatky ton.
Odlievajú sa tým najrôznejšie výrobky, od súčiastok až po celé komponenty tankov.
Vlajka Peru

Vlajka Peru má tri zvislé pruhy – červený, biely a červený, uprostred je umiestnený štít zo štátneho znaku z roku 1825, ktorý obopínajú dve zelené ratolesti, vavrínová a palmová, spojené dole červenou stuhou. Štít je delený a v hornej časti polený. V prvom modrom poli je žltá lama (živočíšny svet štátu), v druhom bielom zelený chinovník (rastlinná ríša), dole v červenom poli je žltý roh hojnosti s vysypanými žltými mincami (nerastné bohatstvo). Nad štítom je zelený vavrínový veniec ku cti hlavného mesta Limy. (Úplný štátny znak – s dvomi dvojicami vlajok skrížených za štítom – je na námornej vlajke.)
Červená farba vlajky symbolizuje krv bojovníkov za slobodu, biela právo a spravodlivosť. 
Vlajka bola zavedená roku 1825. Jej ideu vnuklo jej tvorcovi generálovi San Martínovi roku 1820 tiahnúce plameniaky, čo považoval za dobré znamenie, a vo farbách červenej a bielej navrhol vlajku ním vytvorenej peruánskej légie.
Gouaux-de-Larboust

Poloha

Obec má rozlohu 10,67 km². Najvyšší bod je položený 2 370 m n. m. a najnižší bod 1 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 50 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Avşa

Avşa (gr. Αφησιά - Afisia), v staroveku po starogrécky Afousia (Αφουσία), je ostrov v Turecku, v Marmarskom mori, neďaleko Istanbulu. Žije tu 2 000 obyvateľov. Ostrov je známou turistickou lokalitou.

Dejiny

Už od staroveku bol ostrov osídlený Grékmi. Počas byzantského obdobia slúžil ako miesto pre vyhnanstvo. Do roku 1923 tu žili Gréci, ktorí v tomto roku, počas Grécko-tureckej výmeny obyvateľov odišli do Grécka, na Chalkidiki, kde založili mesto Sarti. Afisia bola následne premenovaná na Avşa a usadili sa tu Turci.
Exploration Flight Test 1

Priebeh letu

Účelom letu bolo otestovať rôzne systémy Orionu, ako je oddeľovanie jednotlivých stupňov, avionika, tepelný štít, padáky a záchranné systémy, pred prvým štartom lodi na rakete Space Launch System (SLS).
Modul pre posádku, ktorý bol použitý pri lete EFT-1, vyrobila spoločnosť Lockheed Martin v rokoch 2011 – 2012.
Nosná raketa Delta IV Heavy s modulom pre posádku lode Orion odštartovala zo štartovacieho komplexu 37B na Cape Canaveral dňa 5. decembra 2014 o 12:05 UTC (7:05 východoamerického času). Počas letu, ktorý trval takmer 4,5 hodiny, vykonal Orion dva oblety Zeme, pričom dvakrát preletel Van Allenovými radiačnými pásmi a dosiahol apogea 5 800 km. Do zemskej atmosféry vstúpil rýchlosťou 32 000 km/h (8 900 m/s) a o 16:29 UTC pristál v Tichom oceáne, asi 1 030 km juhovýchodne od San Diega, kde ho vylovila transportná loď USS Anchorage.
Indický polostrov

Indický polostrov alebo Predná India, Indický subkontinent je polostrov v južnej Ázii. Je tvorený Indickou platňou, ktorá smeruje na Eurázijskú platňu a formuje tak Himaláje. Celý polostrov obklopuje Indický oceán.
Nachádzajú sa tu štáty Bangladéš, Bhután, India, Nepál, Pakistan a Srí Lanka.
Masaru Emoto

Masaru Emoto (jap. 江本勝 – Emoto Masaru; * 22. júl 1943, Jokohama, Japonsko) je japonský autor známy svojim kontroverzným tvrdením, podľa ktorého keď sú ľudské myšlienky nasmerované na vodu pred tým ako je zmrazená, fotografie výsledných ľadových kryštálov budú buď krásné alebo odporné v závislosti od toho, či myšlienky boli pozitívne alebo negatívne. Masaru Emoto tvrdí, že toto môže byť dosiahnuté modlitbou, hudbou alebo priložením napísaných slov na nádobu s vodou.
Od roku 1999 Masaru Emoto vydal niekoľko vydaní svojej knihy pod názvom Posolstvo vody (Messages from Water, eng.).

Biografia

Masaru Emoto absolvoval medzinárodné vzťahy na univerzite Yokohama Municipal University. V roku 1992 obdržal certifikát doktora alternatívnych medicín na Open International University v Indii. Masaru Emoto je emeritným prezidentom International Water For Life Foundation, neziskovej organizácie založenej v Oklahoma City v roku 2005. Má tri deti a je ženatý s Kazuko Emoto.

Práca na ľadových kryštáloch a kritika

V experimentoch Masaru Emota je voda v sklenených nádobách vystavovaná rôznym slovám, obrázkom alebo hudbe. Voda je potom nakvapkaná do 50 Petriho misiek, ktoré sú následne vložené do mrazničky pri teplote -25 °C. So zmrazenou vodou sa neskôr pracuje v miestnosti pri teplote -5 °C. Kryštály sú odfotografované pod mikroskopom.
Danov chălm

Názvy

Meno pahorku znamená v preklade z turečtiny Hodinový pahorok a vrch je tak nazvaný z dôvodu starej hodinovej veže, ktorá stojí v jeho najvyššej časti od začiatku 17. storočia.
V prvých plánoch pre moderný rozvoj mesta od architekta Josifa Šintera je pahorok označovaný ako Časovija chălm (bulh. Часовия хълм), čo v preklade z bulharčiny znamená takisto Hodinový pahorok.
Najnovší a súčasne aj oficiálny názov pahorku je Danov chălm na počesť plovdivského národného buditeľa a vydavateľa kníh Christo G. Danova.

Charakteristika

Pahorok sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv zhruba 46 metrov nad úrovňou mesta a v nadmorskej výške 210,7 m n. m. Na najvyššom mieste pahorku stojí stará hodinová veža v dnešnej podobe z roku 1812 vysoká 17,5 metra a o niečo nižšie sa nachádza stavba televíznej veže, ktorá bola dokončená 18. januára 1956.
Pahorok má v skutočnosti dva vrcholy. Severnému, na ktorom stojí stará hodinová veža sa hovorí Sacha (bulh. Саха) a južnému s budovou televíznej veže sa hovorí Toplar (bulh. Топлар). Vrcholová časť pahorku je parkovo upravená a vhodná pre oddych. Poskytuje nádherné výhľady na celé mesto Plovdiv. Nižšie časti svahov pahorku Sachat tepe sú zastavané a to predovšetkým obytnými budovami najmä z 19. a 20. storočia, ale nachádza sa tam napríklad aj plovdivský evanjelický kostol, alebo letné kino Orfeus.
Vrchná časť pahorku je od roku 1995 chránená ako prírodná pamiatka s výmerou 5,3 hektára. Predmetom ochrany je zachovanie samotného pahorku z dôvodu jeho geomorfologickej jedinečnosti a prírodno-náučnej ako aj estetickej hodnoty.
Žltá škvrna

Žltá škvrna (makula, lat. macula lutea, vo všeobecnej anatómii stavovcov tiež area centralis – centrálna oblasť) je miesto na očnej sietnici, kde je najväčšia hustota čapíkov a teda aj najostrejšie videnie. Obraz, na ktorý sa človek pozerá kolmo, sa premieta práve do tohto bodu.
Zaujímavé je, že žltá škvrna v skutočnosti zaživa nie je vôbec žltá, ale o niečo červenejšia ako okolie. Tento prívlastok však makula dostala podľa toho, že žltou sa javí u mŕtvoly.

Anatómia

Žltá škvrna má v priemere asi 5 mm. Obsahuje karotenoidy luteín a zeaxantín. V jej centrálnej časti sa nachádza fovea centralis, v centre tejto je tzv. foveola. Ide o termíny označujúce miesta, v ktorých postupne pribúda čapíkov a zvyšuje sa ostrosť videnia, a v úplnom strede nie sú vôbec žiadne tyčinky.

Ochorenie

Niektoré ochorenia súvisiace s poškodením žltej škvrny sú veľmi vážne a môžu spôsobiť až oslepnutie. Častá je makulárna degenerácia.
Sadirac

Poloha

Obec má rozlohu 19,11 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 455 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Raedersdorf

Poloha

Obec má rozlohu 7,39 km². Najvyšší bod je položený 784 m n. m. a najnižší bod 419 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 511 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Williers

Poloha

Obec má rozlohu 2,26 km². Najvyšší bod je položený 342 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ardenay-sur-Mérize

Poloha

Obec má rozlohu 11,67 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 471 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vektorový podpriestor

Vektorový podpriestor alebo lineárny podpriestor je v lineárnej algebre taká podmnožina iného vektorového priestoru, ktorá sama tvorí vektorový priestor.

Definícia

Nech  je vektorový priestor a nech  je neprázdna podmnožina množiny . Potom  nazývame podpriestor vektorového priestoru  , ak spolu s operáciami  tvorí vektorový priestor nad poľom  .

Veta 1

Podpriestory ,  majú neprázdny prienik práve vtedy, ak existujú vektory  a  také, že platí

Špeciálny prípad vety 1.

Priamky  a  majú neprázdny prienik práve vtedy, keď vektor A-B je lineárnou kombináciou

Veta 2

Ak  a  sú podpriestory  s neprázdnym prienikom, tak ich prienik  je afinný podpriestor so zameraním .

Veta 3

Podpriestory  a  sú rovnobežné alebo rôznobežné, pričom ich prienik je (r − 1)-rozmerný podpriestor.

Náznak dôkazu

Môžeme predpokladať, že podpriestory nie sú rovnobežné (t. j. ), pretože v opačnom prípade je už splnené tvrdenie vety. Z tohto predpokladu vyplýva, že existuje vektor  a súčasne . Bez ujmy na všeobecnosti, môžeme vytvoriť bázu  tak, aby . Nech . je bázou . (Z predpokladu  vyplýva, že každý z vektorov  je lineárnou kombináciou vektorov . Pretože  je báza  pomocou nich je možné vyjadriť aj vektor (A − B). Podľa vety 1. podpriestory  a  sú rôznobežné.
Juraj IV. (Spojené kráľovstvo)

Životopis

Bol najstarším dieťaťom kráľa Juraja III. (1738 – 1820) a jeho manželky Sofie Šarloty von Mecklenburg-Strelitz (1744 – 1818).
Bol veľmi neobľúbený pre svoju arogantnú povahu, zhýralý život i konzervatívne politické zameranie. V roku 1785 uzavrel tajne manželstvo s dvakrát ovdovelou katolíčkou Marie Fitzherbertovou, palác však toto manželstvo vyhlásil za neplatné. Princ z Walesu mal veľké dlhy, ale jeho otec ich bol ochotný zaplatiť len pod podmienkou, že sa ožení so svojou sesternicou Karolínou Brunšvicko-wolfenbüttelskou. V roku 1795 sa princ podvolil a oženil sa, ale manželstvo sa už po roku rozpadlo. Krátko po narodení dcéry Šarloty Augusty začal Juraj žiť oddelene od svojej manželky a v roku 1799 obnovil vzťah s Máriou Fitzherbertovou, ktorý definitívne ukončil v roku 1807, kedy sa jeho novou favoritkou stala markíza Izabela Anna z Hertfordu. 
V roku 1820 vyvolal veľký rozruch jeho pokus o oficiálne zrušenie manželstva s Karolínou parlamentom. Veľká časť verejnosti bola na strane kráľovnej. Nenávisť kráľa k jeho manželke bola taká veľká, že nebola nikdy korunovaná, a dokonca jej ani neumožnil účasť na jeho korunovácii, ale dôvody tejto nenávisti sú dodnes neznáme.
Pre svoju márnotratnosť, hráčsku vášeň, aféry i postavu – v roku 1797 vážil 111 kíl a v roku 1824 bol obvod jeho pása 124 cm – bol častým a obľúbeným cieľom britskej tlače i karikaturistov.
Bresnay

Poloha

Bresnay má rozlohu 23,13 km². Najvyšší bod je položený 357 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Bresnay má 394 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Roche-et-Raucourt

Poloha

Obec má rozlohu 13,38 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mezolit na Slovensku

Toto je článok o mezolite (strednej kamennej dobe) na Slovensku (8 300/8 200/9 000 – 5 700 [po starom 5 000] pred Kr.).

Datovanie

K datovaniu začiatku pozri neskorý paleolit na Slovensku. Koniec je daný príchodom neolitických kolonistov z východného Stredomoria na Slovensko, pozri eneolit na Slovensku.

Geológia a podnebie

Geologicky v tomto období pokračujú štvrtohory a poľadová doba (holocén). Z holocénu sem konkrétne spadá časť boreálu (8 800 – 7 300 pred Kr.) a časť atlantiku (7 300 pred Kr. – 3 700 pred Kr.). Ak sa hranica začiatku stanoví na 9 000 pred Kr. alebo 9 600 pred Kr. (koniec pleistocénu), tak sem spadá aj časť preboreálu (9 600 pred Kr. – 8 800 pred Kr.) a boreál celý.

Charakteristika mezolitu na Slovensku

Toto obdobie sa niekedy považuje za poslednú fázu paleolitu a chápe sa len ako prosté pokračovanie života pravekého lovca v nových prírodných pomeroch holocénu. Mezolit "neznamená taký obrat v ekonomike ani spoločnosti [ako neolit]". V mezolite ľadovec definitívne ustúpil, v období atlantiku sa navyše zvýšilo množstvo zrážok. Platí to, čo aj pre záver neskorého paleolitu -- fauna už mala dnešnú podobu a nástroje boli menšie. Typické pre toto obdobie v strednej Európe sú mikrolitické (drobnotvaré) nástroje geometrického tvaru (trojuholník, lichobežník, a pod.) vsadzované do násad. Okrem zberu plodov a bylín sa lovili najmä ryby a vtáky a to za tvrdých bojov medzi malými skupinami lovcov, ktoré mali svoj revír. Na lov sa používali luk, šípy, harpúny a rybárske háčiky. Pravekí ľudia začali žiť polousadlým životom a skrotili prvé domáce zviera – psa. V dôsledku rozvoja rybolovu sa mezolitické sídliská nachádzali prevažne pri vode, ale aj na pieskových dunách (lokality Tomášikovo, Šoporňa, Čierna Voda alebo Sereď). Hoci z mezolitu v zahraničí poznáme prvé pohrebiská, na Slovensku sa zatiaľ nenašli. Slovensko, tak ako celá Karpatská kotlina, bolo v mezolite osídlené veľmi riedko, o príčinách sa iba špekuluje.
V Popradskej kotline do konca preboreálu môžeme počítať s doznievaním świderienu (pozri neskorý paleolit na Slovensku).
Na juhozápadnom Slovensku sa zhruba 7 000 – 5 500 pred Kr. vyskytovala sereďská skupina sauveterrienu. Jej náleziská sú Mačianske vŕšky pri Seredi, Tomášikovo, Dolná Streda, povodie Čiernej vody a Bratislava. Ľud tejto kultúry sídlil prevažne na pieskových dunách. Industria geometrických tvarov dosahuje maximálnu mikrolitickosť.
Na východe Slovenska sa vyskytovala o čosi mladšia potiská skupina tardenoisienu. Náleziská sú Košice-Barca I (oválna sídlisková jama s nástrojmi) a Medvedia jaskyňa pri Ružíne (šípy s mikrolitickými čepieľkami z pazúrika spolu s medvedími kosťami – doklad o love medveďov). Tvary nástrojov sú príbuzné obsidiánovej industrii duny Ciumeşti v Rumunsku.
Dôsledkové súvetie

Dôsledkové súvetie je spojenie dvoch viet, z ktorých prvá vyjadruje dôvod a druhá dôsledok.

Príklad: ,,Včera som sa učil do školy, a tak som sa dnes nemusel" (Včerajšie učenie (prvá veta) mala za dôsledok to, že som sa dnes nemusel (druhá veta))

Najčastejšie sa v ňom používajú spojky: a tak, a teda, a tým, a preto, takže, i
Zipser Wilkür

Zipser Wilkür (wil(e)kür v strednej hornej nemčine znamenalo "rozhodnutie vôle/ľubovôľa") alebo spišské právo bol súhrn právnych noriem a zvyklostí spišských Sasov.
Privilégium uhorského kráľa Štefana V. z roku 1271 pre nemeckých kolonistov na Spiši im dalo aj výsadu riadiť sa vlastným obyčajovým právom, ktoré si priniesli z nemeckých krajín. V roku 1312 uhorský kráľ Karol Róbert I. z Anjou jeho okruh vymedzil na dvadsaťštyri spišských miest a obcí. Pôvodné zvykové mestské právo (nemecké právo), vychádzajúce z tzv. Saského zrkadla (Sachsen Spiegel) sa ďalej na Spiši modifikovalo, neskôr bolo spísané do právnej knihy a v roku 1370 kodifikované v tzv. Zipser Wilkür.
Predstavovalo uzavretý právny systém ustanovení v trestných a občianskych záležitostiach. Pôvodne sa ním riadili všetky spišské mestá, ktoré vznikli v rámci tzv. saskej kolonizácie. Najdlhšie, do roku 1774, sa ním riadila Provincia 13 spišských miest.
Pôvodný exemplár Zipser Wilkür z roku 1370 sa nezachoval, medzi jeho najvýznamnejšie stredoveké odpisy patria redakcie z polovice 15. storočia zo Spišskej Soboty, zo začiatku 16. storočia zo Spišskej Novej Vsi a z rokov 1516 a 1540 z Levoče.
Najúplnejší text pôvodného Zipser Wilkür sa objavil v roku 1774 v práci Analecta Scepusii et profani, vydanej vo Viedni.
Yale University

Yale University alebo po slovensky Yalova univerzita alebo často nesprávne Yalská univerzita (angl. Yale University, IPA: [jeɪːl juːnəvɜrsəti]) v New Heaven (Connecticut) je jednou z najrenomovanejších univerzít na svete a po Harvardovej univerzite disponuje druhým najväčším darcovským kapitálom. Je členom takzvanej Ivy League a členom Asociácie amerických univerzít (Association of American Universities). Yale patrí aj do spolku vysokých škôl International Alliance of Research Universities.
Otvorený softvér vo vzdelávaní, výskume a v IT riešeniach

Konferencia OSSConf (Otvorený softvér vo vzdelávaní, výskume a v IT riešeniach) je slovenská konferencia, zriadená Spoločnosťou pre otvorené informačné technológie. Na tejto konferencii sa vyhlasuje výsledok Ceny SOIT a Liberixu za najlepšie študentské práce.
Kráľ (panovník)

Kráľ podľa rímskeho práva

Kráľ je držiteľ a vykonávateľ štátnej moci. Volia ho zhromaždenia kúrií. Po smrti alebo odstránení kráľa vykonáva právomoc kráľa dočasne senát prostredníctvom povereného dočasného kráľa (interrex-interregnum). Voľby, spravidla formou aklamácie, zvolený získava len hodnosť, ale skutočnú moc spojenú s touto hodnosťou dostáva až po priaznivom vykonaní veštby zákonom zhromaždenia kúrií o priznaní plnej vládnej moci (lex curiata imperio). Vládna moc (imperium) obsahuje najvyššiu veliteľskú moc nad vojskom, ďalej správnu a súdnu moc i hodnosť najvyššieho kňaza (pontifex maximus). O vypovedaní vojny alebo uzavretí mieru, ako aj o zákonodarných záležitostiach sa kráľ radí s ľudom na zhromaždeniach.
Vonkajšími znakmi kráľa sú: kráľovské obydlie (curia regia), purpurom lemovaný plášť (toga praetexta), berla s orlom (scipio), kreslo zdobené slonovou kosťou (cella curulis) a sprevádzanie dvanástimi úradnými sluhami (lictores) nesúcimi zväzky prútov, v ktorých boli zastrčené sekery (fasces et secures).
Poradným orgánom kráľa je senát.
Tom Hooper (režisér)

Filmografia

Tom Hooper sa zviditeľnil v roku 2011 vďaka 12 nomináciám na Oscara za historický film Kráľova reč. Medzi inými dostal za tento film Oscara za najlepší film.
Voulaines-les-Templiers

Poloha

Obec má rozlohu 23,13 km². Najvyšší bod je položený 398 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
I See Stars

Hudobný štýl

Skupina I See Stars je považovaná hlavne pre svoje miešanie post-hardcore s electronicou. Rozsiahle použitie auto-tune alebo syntetizovaných vokálov spoločne so screamingom a typickými hard rockovými nástrojmi definuje ich hudbu. Kvôôli tomu je skupina označovaná ako electronicorová alebo synthcorová. Často je tiež považovaná za hlavných prispievateľov tohto štýlu.
Okrem post-hardcoru, electronica a electronicore je I See Stars označovaná reprezentovaním žánrov pop punk, metalcore, screamo, alternatívny rock a emo.
Franz Oppenheimer

Životopis

V rokoch 1881-1885 študoval medicínu vo Freiburgu a v Berlíne, v rokoch 1886-1895 pracoval ako praktický lekár v Berlíne a od roku 1890 sa začal zaoberať sociálnopolitickými problémami a vedeckou sociálnou ekonómiou. Ďalej sa venoval žurnalistickej činnosti ako hlavný redaktor vo „world on Monday“. V rokoch 1909-1917 prednášal ako súkromný vysokoškolský učiteľ, od roku 1917 ako titulovaný profesor v Berlíne. V rokoch 1919-1929 pôsobil ako prvý profesor sociológie a teoretickej politickej ekonómie vo  Frankfurte na Mohanom. V rokoch 1934-1935 prednášal v Palestíne, v roku 1936 sa stal čestným členom Americkej spoločnosti pre sociológiu. V roku 1938 emigroval cez Tokio a Šanghaj do Los Angeles v USA, kde zomrel v septembri 1943.
Ryolit

Vlastnosti

Ryolit býva prevažne svetlej, najčastejšie sivej alebo ružovej farby. Zvetraný nadobúda odtiene červenej. Často býva porézny, alebo s fluidálnou textúrou, ktorá naznačuje, že hornina predtým tiekla. Ryolitová láva má vysokú viskozitu, preto tvorí väčšinou iba krátke lávové prúdy alebo dómy a ignimbrity.

Minerálne zloženie

Má porfyrickú štruktúru s veľmi vysoký obsahom SiO₂ (> 70 %). Minerálne zloženie tvoria kremeň, alkalické živce a plagioklasy. Akcesóriami sú biotit a pyroxény. V póroch býva často tridymit a cristobalit.
Ryolitová magma je značne viskózna, s teplotou okolo 700 až 850 °C. Vyskytuje sa vo forme rôznych brekcií, dajok a nekov. Láva často kryštalizuje vo forme rôznych vulkanických skiel, bez prítomnosti voľným okom pozorovateľných výrastlíc minerálov.
Ryolit, prípadne menej kyslé horniny - dacit, ryodacit (horniny s menším obsahom SiO₂), sa často vyskytuje ako produkt vulkanickej činnosti, prebiehajúcej na konvergentných okrajoch litosférických platní.
Alkalický ryolit s výrastlicami anortoklasu sa označuje ako pantellerit. Comendit je iný typ alkalického ryolitu s obsahom amfibolu a pyroxénu. Ryolitu sú svojim zložením blízke niektoré vulkanické sklá, napr. obsidián, pemza, smolek aj perlit.

Výskyt

Na Slovensku sa ryolity vyskytujú hlavne v regióne stredoslovenského vulkanického poľa, vznikali vo finálnej fáze vulkanickej činnosti - jastrabská formácia. Najvýznamnejšie lokality v Štiavnických vrchoch sú Stará Kremnička a Hliník nad Hronom, v Pohronskom Inovci to je Nová Baňa a Žarnovica. Ryolity sú známe i zo Zemplínskych vrchov.
Telesá peleozoických ryolitov sú známe z obalovej jednotky tatrika na severe Považského Inovca, kde tvoria súčasť seleckého súvrstvia a je na ne viazané uránové zrudnenie. Veľké teleso ryolitov vrchnopermského veku sa tiež nachádza na báze muránskeho príkrovu v oblasti východne od Telgártu.

Použitie

Ryolit má široké použitie, hlavne na hrubé kamenárske výrobky, pemza do ľahčených stavebných hmôt, perlity na výrobu expandovaného perlitu (tepelné a zvukové izolácie, agroperlit).
ISO 3166-2:FM

Kódy ISO 3166-2 pre Mikronéziu identifikujú 4 štáty. Prvá časť (FM) je medzinárodný kód pre Mikronéziu, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich štát.

Zoznam kódov

FM-KSA Kosrae (Lelu)
FM-PNI Pohnpei (Palikir)
FM-TRK Chuuk (Moen)
FM-YAP Yap (Colonia)