google/wiki40b huggingface dataset:
Catherine Colemanová

Mladosť

Narodila sa v Charlestone v Južnej Karolíne. Roku 1978 dokončila strednú školu vo Fairfaxe v Západnej Virgínii. Potom študovala chémiu na Massachusetts Institute of Technology, v roku 1983 tu získala titul bakalára. Roku 1983 bola prijatá k vojenskému letectvu, ale zatiaľ pokračovala v štúdiách na University of Massachusetts na ktorej roku 1991 dosiahla doktorský titul.
Až od roku 1988 slúžila v letectve na základni Wright-Patterson AFB. V tamojších laboratóriách sa podieľala na vývoji polymérov určených pre optické počítačové pamäte. Zúčastnila sa tiež analýz stavu povrchu platformy (angl. Long Duration Exposure Facility) ponechanej 6 rokov vo vesmíre.

Astronaut

Zúčastnila sa 14. náboru astronautov NASA, uspela a 31. marca 1992 bola začlenená do oddielu astronautov NASA. V ročnom kurze všeobecnej kozmickej prípravy získala kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu Space Shuttle.
Po dokončení prípravy zastávala rôzné funkcie v NASA. Po prvýkrát do kozmu odštartovala 20. októbra 1995 na palube raketoplánu Columbia pri lete STS-73. Astronauti prevádzali experimenty v laboratóriu Spacelab, pristáli 5. novembra 1995 po 15 dňoch, 21 hodinách a 53 minútach pobytu vo vesmíre.
V dňoch 23.–28. júla 1999 pobývala vo vesmíre po druhýkrát. Let STS-93 raketoplánu Columbia trval 4 dní, 22 hodín a 17 minút. Hlavnou úlohou misie bolo vypustenie rentgenového teleskopu Chandra. Po splnení letového programu astronauti pristáli na myse Canaveral.
V januári 2008 bola menovaná náhradníčkou Nicole Stottovej v posádke Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS), Stottová vzlietla k ISS v auguste 2009. V júli 2008 bola súčasne zaradená do záložnej posádky Expedície 24 (štart v máji 2010) a hlavnej posádky Expedície 26 so štartom v novembri 2010. V septembri 2008 bolo jej menovanie oficiálne potvrdené.
15. decembra 2010 odštartovala v lodi Sojuz TMA-20 z kosmodromu Bajkonur spoločne s ruským veliteľom Dmitrijom Kondratievom a Talianom Paolo Nespolim. Po dvoch dňoch letu sa 17. decembra Sojuz spojil s Mezinárodnou vesmírnou stanicou. Na ISS zostala vo funkcii palubného inžiniera približne päť mesiacov v rámci Expedície 26 a 27. Návrat na Zem sa uskutočnil v rovnakom Sojuze a s rovnakým obsadením. 24. mája 2011 v 2:27 UTC modul bezpečne pristál v Kazachstane, 147 km východne od Džezkazganu.

Osobný život

Catherine Colemanová je vydatá za umeleckého sklenára Josha Simpsona. Majú jedného syna. Je aktívnou hudobníčkou na flautu, pričom niekoľko z nich si doviezla aj na ISS. Medzi nimi boli flauty od Paddyho Moloneyho z írskej kapely Chieftains, stará írska flauta od Matta Molloyho rovnako z Chieftains a flauta od Iana Andersona z Jethro Tull. 15. februára 2011 bola jej hra naživo prenášaná a vysielaná v National Public Radio.
12. apríla 2011 bola jej hra z ISS naživo prenášaná na koncert Jethro Tull v Rusku pri príležitosti 50. výročia Gagarinovho letu. Hrala duet spolu s Andersonom, ktorý ju doprevádzal na pódiu.
Nárečie

Nárečie alebo dialekt je územne a funkčne vymedzený štruktúrny jazykový útvar, ktorým spontánne komunikuje autochtónne obyvateľstvo istej oblasti.
Je to územný (zemepisný) variant národného jazyka s vlastným zvukovým, gramatickým, slovotvorným a lexikálnym systémom (napr. stredoslovenské nárečie, východoslovenské nárečie, západoslovenské nárečie), tvoriaci komplexnú lingvistickú, historickú a sociologickú kategóriu. Metodické preferovanie jednotlivých znakov týchto kategórií sa odráža v rozličných definíciách a hodnoteniach nárečia. Pri formulovaní téz o funkčne vymedzenej platnosti nárečia sa uplatňuje najmä sociologický aspekt.
Miestne (územné, oblastné, teritoriálne) nárečie má hovorený charakter; v rečových prejavoch prevažuje dialóg. V súčasnosti nárečia neplnia všetky sociálne funkcie, ktoré náležia plnohodnotnému jazykovému útvaru. Zo štyroch základných jazykovo-komunikačných činností (reč, písanie, počúvanie, hovorenie) sa v nich primárne uplatňuje iba prvá a tretia. Kognitívne funkcie definitívne prevzal jazykový útvar s vyššou prestížou, a to spisovný jazyk; zanedbateľné nie sú ani vplyvy jeho neštruktúrnych foriem.
Diachrónnym a synchrónnym štúdiom nárečí sa zaoberá dialektológia.

Nárečie vs. dialekt

Niektorí autori rozlišujú dialekt a nárečie, pričom dialekt predstavuje zoskupenie nárečí, teda územne väčšiu jednotku ako nárečie. Napr. Viliam Mruškovič v knihe Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia rozlišuje (od najväčšieho po najmenšie) v niektorých prípadoch: skupina dialektov / dialektová zóna - dialekt - skupina nárečí - nárečia - nárečie. Napríklad pre slovenčinu uvádza: stredoslovenský dialekt - severná skupina nárečí (stredoslovenského dialektu) - liptovské nárečia - západoliptovské nárečie.

Nárečie v širšom zmysle

Niekedy sa ako nárečie označuje každý (nielen územný) spoločensky a funkčne vymedzený variant niektorých z nespisovných útvarov národného jazyka. Preto sa hovorí napr. aj o sociálnych nárečiach.
Chodník Andreja Kmeťa

Chodník Andreja Kmeťa je turistická magistrála na Slovensku, vedúca pohorím Štiavnické vrchy. Jeden z najstarších turistických chodníkov spája zaujímavé lokality regiónu, späté s Andrejom Kmeťom a vedie z Bzenice do Prenčova. Magistrála je značená modrým turistickým značením a pri celkovej dĺžke 40,9 km je prevýšenie 1 554/1 479 metrov a odhadovaný čas na jej prechod je 11:50 hodín.

Priebeh trasy

Magistrála začína v Kmeťovom rodisku, v pohronskej obci Bzenica (225 m n. m.), odkiaľ vedie Vyhnianskou dolinou po vodný areál vo Vyhniach, kde sa stáča do údolia Klokočského potoka. Stúpanie vedie popri osade Bartkovci a traverzom Treibolcu (744 m n. m.) na rázcestie Kerling, poskytujúce z výšky 800 m n. m. pekné výhľady. Cez rázcestia Kešnerovská (690 m n. m.), Rumplovská (740 m n. m.) a Hadová (795 m n. m.) prichádza do lokality Červená studňa (791 m n. m.) nad Banskou Štiavnicou, kde križuje Rudnú magistrálu.
Chodník Andreja Kmeťa lemuje západný okraj mesta cez rázcestie Horná Roveň (795 m n. m.) k Štiavnickým Baniam a pokračuje čiastočne v peáži s Rudnou magistrálou do sedla Peciny (775 m n. m.) v blízkosti Richňavského jazera. Sedlom Krížna (698 m n. m.) stúpa na najvyšší bod magistrály, 1 009 m n. m. vysoké Sitno s rozhľadňou na vrchole. Pri zostupe je možnosť krátkeho odbočenia k Sitnianskemu hradu, hlavná trasa však pokračuje cez Granty (850 m n. m.) a Vlčiu jamu (730 m n. m.) do Prenčova (300 m n. m.), kde magistrála končí.
Environmentálny determinizmus

Environmentálny determinizmus je presvedčenie, že kultúru určuje fyzické prostredie, a nie sociálne podmienky. Ak je fyzické prostredie zredukované len na podnebie nazýva sa aj klimatický determinizmus, ktorý v extrémnej podobe hovorí, že vyspelosť štátu je priamo úmerná jeho vzdialenosti od rovníka.
Podľa zástancov tohto názoru sú ľudia definovaní výlučne modelom stimul-odozva a nikdy sa od neho neodchyľujú.
Hlavným argumentom sú aspekty fyzickej geografie, hlavne podnebie, ktoré ovplyvňuje psychické rozpoloženie ľudí, a tým aj kultúru spoločnosti. Napr. tropická klíma vedie k lenivosti, promiskuite, zatiaľ čo veľká variabilita počasia stredných zemepisných šírok vedie k viac pracovitým etnikám.
V minulosti grécky geograf Strabón napísal, že podnebie ovplyvňuje psychiku rôzných rás. Hlavný neskorší zástancovia sú: Carl Ritter, Ellen Churchill Semple, Ellsworth Huntington, Thomas Griffith Taylor a Jared Diamond
Nukleárna zima

Nukleárna zima je názov pre hypotetický stav na Zemi po prípadnom vojnovom konflikte s použitím jadrových zbraní, alebo po dopade asteroidu na Zem. Ide o zmenu celosvetového podnebia. Po výbuchoch atómových zbraní by sa v atmosfére nachádzalo také veľké množstvo prachu, popola, dymu a úlomkov, že sa predpokladá zaclonenie celej Zeme a z toho vyplývajúci obrovský pokles teploty na jej povrchu a zmenu klímy. Vplyvom rýchlej zmeny klímy by pravdepodobne došlo k vymretiu mnohých druhov, ktoré by neboli schopné prispôsobiť sa novým klimatickým podmienkam, teplotám, prípadne rádioaktívnemu prostrediu.

Jadrový výbuch

Pri explózii je do atmosféry vymrštené veľké množstvo aerosólu, ktorý následne bráni prenikaniu slnečných lúčov na zemský povrch, čo má za následok, že sa teplo odráža už v stratosfére, alebo v troposfére a nedopadá na zemský povrch. Zmenšený príkon energie zo Slnka má za následok ochladzovanie planéty. Predpokladá sa, že by častice mohli zostať v atmosfére niekoľko mesiacov až rokov. V prípade jadrovej vojny by bolo najväčšie množstvo aerosólu sústredené medzi 30 až 60 stupňom severnej šírky, nakoľko v tejto oblasti sa nachádza najviac strategických cieľov (najväčší počet miest).

Dopad asteroidu

V prípade dopadu asteroidu by záležalo na jeho mieste dopadu a veľkosti. Vplyvom dýzového prúdenia, ktoré obklopuje celú planétu, by bol materiál priebežne transportovaný okolo celej planéty, čo by z dopadu asteroidu urobilo globálny problém.

Horiace ropné vrty

Počas druhej vojny v Perzskom zálive ustupujúce iracké vojská zapálili 526 kuvajtských ropných vrtov, čo malo za následok únik veľkého množstva dymu a aerosólu do atmosféry v priestorovo obmedzenej oblasti. Následné modelácie ukázali, že teplota v oblasti klesla približne o 10 °C vo vzdialenosti 200 km od miesta požiaru. Ďalšie dôsledky v podobe kyslých dažďov boli zaznamenané až do vzdialenosti 1000 až 2000 km.

Supervulkán

V britskom programe BBC „Supervulkán“ bola naznačená situácia, keď po extrémne silnom výbuchu vulkánu (tzv. supervulkánu) dochádza k vyvrhnutiu enormného množstva sopečného popola a prachu. Okrem zasypania oblastí do vzdialenosti niekoľkých sto kilometrov od miesta výbuchu tu došlo aj k vyvrhnutiu tohoto materiálu do horných vrstiev atmosféry, čo na niektorých miestach znamenalo krátkodobé ochladenie až o 20 °C. Nasledovala globálna zmena svetovej klímy, čo viedlo k lokálnym kolapsom poľnohospodárstva. Obdobná situácia by mohla nastať (alebo už možno nastala) pri zvýšenej sopečnej aktivite, ktorá by zasiahla viac miest sveta.
Funktor (logika)

Funktor alebo logická spojka je v modernej logike a lingvistike inšpirovanej takouto logikou výraz bližšie určovaný inými výrazmi (argumentmi funktoru). Valenčným funktorom je napr. sloveso chytať vo vete Karol chytá ryby. Karol a ryby sú argumenty.
Bustach

Bustach (rus. Бустах - Bustach) alebo Buusaach (Буусаах - buusaach) je jazero v Jakutsku v Rusku. Leží na severe Jansko-indigirskej nížiny. Má rozlohu 249 km².
Na severovýchode a juhovýchode je pobrežie členité. Zo západu sa na jazero Bustach napája jazero Tonkaj-Kjuel, ktoré je v podstate jeho zálivom. Vyteká z neho rieka Suruktach, ktorá ústi do zálivu Ebeľachskaja guba (more Laptevovcov). Hlavným prítokom je rieka Archii-Jurege a okrem nej je jazero napájané menšími prítokmi a atmosférickými zrážkami. Zamŕza na konci septembra a rozmŕza v júni. Jazero je bohaté na ryby.
Flainval

Poloha

Obec má rozlohu 3,61 km². Najvyšší bod je položený 312 m n. m. a najnižší bod 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fortan

Poloha

Obec má rozlohu 5,98 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 273 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coucy-lès-Eppes

Poloha

Obec má rozlohu 6,03 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 574 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lučenec (okres)

Mestá

Fiľakovo · Lučenec

Obce

Ábelová · Belina · Biskupice · Boľkovce · Budiná · Bulhary · Buzitka · Čakanovce · Čamovce ·  Divín · Dobroč · Fiľakovské Kováče · Gregorova Vieska · Halič · Holiša · Jelšovec · Kalonda · Kotmanová · Lehôtka · Lentvora · Lipovany · Lovinobaňa · Lupoč · Ľuboreč · Mašková · Mikušovce · Mučín · Mýtna · Nitra nad Ipľom · Nové Hony · Panické Dravce · Pinciná · Pleš · Podrečany · Polichno · Praha · Prša · Píla · Radzovce · Rapovce · Ratka · Ružiná · Stará Halič · Šiatorská Bukovinka · Šurice · Šávoľ · Šíd · Tomášovce · Točnica · Trebeľovce · Trenč · Tuhár · Veľká nad Ipľom · Veľké Dravce · Vidiná
Katovice

Dejiny

Z roku 1299 pochádza prvá písomná zmienka o obci Dąb na ktorej území vznikli neskoršie Katovice. Najstaršia doložená písomná zmienka o Katoviciach je z roku 1598. Po roku 1839 sa mesto rozvíjalo v súvislosti s ťažbou uhlia a rozvojom metalurgie. Roku 1865 sa Katovice stali mestom a stali sa priemyselným a správnym centrom Horného Sliezska. Od roku 1922 (s výnimkou druhej svetovej vojny) patria Poľsku.
Kukučka (seriál)

Dej

Po smrti mamy prichádza mladý a úspešný lekár Juraj Baumann na Slovensko odhaliť tajomstvo, ktoré mu naznačovala len pár minút pred smrťou. Avšak to, čo malo byť pôvodne len niekoľkodňovou cestou, sa zmení vo chvíli, keď prvýkrát uvidí Táňu. Tá spolu s rodičmi, strýkom a mladšou sestrou pracuje v malebnej dedine v rodinnom penzióne Jablonka.
Arts and Crafts

Zrod

Hnutie ovplyvnilo rozvoj umeleckých remesiel v Európe a stalo sa jedným z predchodcov secesie. Cestu novému umeniu zrejme otvorilo Anglicko, kde bola založená spoločnosť Arts and Crafts pod vedením Williama Morrisa a Johna Ruskina, ktorý usilovali o obnovu umeleckého remesla. Názov bol na hnutie prenesený podľa názvu výstav Arts and Crafts Exhibitions, usporadúvaných spolkom Art Worker´s Guild, založeným v roku 1888 W. Morrisom.

Činnosť

William Morris (1834–1896) sa podieľal na činnosti preraffaelistov a mal veľký obdiv k umeniu stredoveku. Podľa neho má byť umenie krásne a užitočné, má byť súčasťou života a preniknúť aj do najnižších vrstiev. Morrisove idey zasiahli aj do školstva - zaviedla sa estetická výchova.
V duchu ideí Arts and Crafts mali byť priemyselnou revolúciou potlačované remeslá opäť povzdvihnuté k novému rozkvetu. Ovplyvnili reformu umeleckého priemyslu, keď sa vrátili k starým tradíciám ručnej práce bez strojov. Pod vplyvom hnutia vznikali veľmi kvalitné výrobky s umeleckým dizajnom. Architekt a dekoratér Arthur Heygate Mackmurdo (1851 - 1942) ako frontospis svojej knihy o kostoloch vo Wrene vytvoril dekoratívnu stránku so štylizovanými tulipánmi, ktoré by akoby unášal vietor a skláňali sa v pôvabných oblúkoch. Jeho neskoršie návrhy látok boli poznačené rovnakou inšpiráciou. V roku 1893 výstava spoločnosti Arts and Crafts bola prvou verejnou prezentáciou nového umenia secesie.
Tieto idey sa však celkom nepodarilo naplniť, pretože ručne vyrábané predmety boli drahšie ako tie vyrábané strojovo, a tak sa už aj Morris a jeho nasledovníci nakoniec zmierili so strojovou výrobou a vo svojich továrňach ju tiež zaviedli. Morris vlastnil továreň na výrobu tapisérií, ale venoval sa aj knižnému dizajnu, nábytku, sklu, práci z kovu, vitrážam a tapetám.

Architektúra

Z ideí hnutia vychádzala aj architektúra. Významné a novátorské bolo najmä poňatie rodinného domu, vychádzajúceho z tradície starých anglických vidieckych sídel. Dom má byť postavený na účelne založenom pôdoryse (obvykle horizontálne rozvetvenom, s ústrednou halou), bez zbytočných historizujúcich prvkov a s triezvym, ale pocitovo príjemným exteriérom. Významný bol vplyv architektov P. Webba, Ch. F. A. Voyseyho (dom The Orchard v Chorleywoode v Anglicku), ktorý bol zároveň aj hovorcom hnutia a R. N. Shawa. Svojim účelovým poňatím bývania, dôrazom na jednoduchosť a odmietnutím oficiálneho eklektizmu ovplyvnilo Arts and Crafts modernú architektúru, bez ohľadu na to že odmietalo unifikáciu a strojovú veľkovýrobu.
Parey-Saint-Césaire

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 224 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ulica Ondreja Štefanka

Základné informácie

Nenachádza sa na nej žiaden z obytných domov panelákového typu. V roku 1999 tu bol postavený tzv. Modrý dom určený neplatičom z iných bytoviek. Je izolovaný starou elektrárňou a objektom školy od zvyšku sídliska. Byty v ňom majú nižší štandard, väčšinu z nich spravuje mestská časť Petržalka. V dome sa často objavujú problémy s drogovou trestnou činnosťou.
22. októbra 2013 poslanci petržalského zastupiteľstva rozhodli o predaji tejto budovy firme BS investments za 1 euro, pričom za prenájom pozemkov na rok zaplatí firma 1 000 eur. Spoločnosť prisľúbila, že po rekonštrukcii a dostavbe objektu odpredá mestskej časti Petržalka desať zrekonštruovaných bytov, za rovnakú cenu 1 euro. Magistrát mestskej časti tieto byty plánuje využiť najmä pre učiteľov. Na zabezpečenie náhradného bývanie pre súčasných obyvateľov domu sa firma zaviazala použiť 400 000 eur.
Mesto tiež postavilo na ulici nový obytný dom s deviatimi poschodiami a 48 nájomnými bytmi, finančné prostriedky sa čerpali z mestského fondu rozvoja bývania a zo Štátneho fondu rozvoja bývania. Dom bol dokončený v auguste 2014, slávnostne otvorený bol 9. októbra 2014.
Na čísle 6 sa nachádza zberný dvor pre Petržalku. Na čísle 7 sídli predajca automobilov značky Fiat.
Konvalinka voňavá

Rozšírenie

Je rozšírená po celej Európe okrem najsevernejších a najjužnejších oblastí, v Malej Ázii a priľahlých oblastiach Ázie, až po Čínu a Japonsko, ako aj v Severnej Amerike. Ako okrasná rastlina sa pestuje aj mimo týchto oblastí.

Vzhľad

Trváca až 20 cm vysoká jedovatá bylina s plazivým rozkonáreným podzemkom. 
Listy sú spravidla dva (vzácne 3), sú jednoduché, dole s pošvovitými šupinami, elipsovito šupinaté, celistvookrajové a holé.
Kvitne v máji a júni. Kvety vyrastajú v riedkom jednostrannom strapci nesenom na priamom stvole. Sú krátko stopkaté a voňavé. Okvetie je biele alebo žltkasté, zložené zo 6 zrastených okvetných lístkov, je guľato zvonkovité so šiestimi odstávajúcimi ohnutými cípmi.
Plodom sú jedovaté, jasne červené 2- až 6-semenné bobule.

Stanovište

Na Slovensku je chránenou rastlinou rastúcou od nížin po horské pásmo v svetlých lesoch a krovinách a na horských lúkach. Uprednostňuje kyslé a kypré pôdy, ale často rastie aj na pôdach vápnitých.

Otravy

K otráveniu môže dôjsť požitím stonky, listov, alebo zjedením červených plodov. Otráviť sa je možné aj vypitím vody z vázy, v ktorej boli konvalinky. Príznaky otravy sú nevoľnosť, zažívacie problémy, zvracanie, hnačky, zvýšené močenie a omámenosť, mdlosť a kŕče. Pri požití väčšieho množstva plodov je nutné vyhľadať lekára, pretože môžu nastať komplikácie s činnosťou srdca, najmä u ľudí s poruchami srdca.

Množenie

Konvalinka voňavá má v zemi dužinaté poplazy, ktorými sa vo vhodných podmienkach rozširuje do svojho okolia. Najradšej má kyslejšie hlinitopiesočnaté pôdy v polotieni. Rozmnožuje sa delením trsov, čo v praxi znamená, že príslušný trs opatrne vyryjeme zo zeme a rozlámeme na niekoľko dielov tak, aby každý koniec poplazu mal dostatočné množstvo korienkov. Tie zasadíme na nové miesto. Najvhodnejší termín na výsadbu je september, v najhoršom aj neskôr, pokiaľ vydrží bezmrazé vlhké počasie. V opačnom prípade je lepšie zvoliť február až marec.

Využitie

Konvalinka sa zbiera ako liečivá rastlina. Používa sa na posilnenie srdcovej činnosti alebo proti vodnatosti a pri epilepsii. Vzhľadom na svoju vysokú toxicitu nie je vhodná pre používanie amatérskymi liečiteľmi.
Konvalinka sa tiež používa pri výrobe mydiel, voňaviek a šňupavých tabakov.
Okrem bežnej divokej formy boli vyšľachtené mnohé rôznofarebné odrody, ktoré sa pestujú ako okrasné rastliny.
Riom-ès-Montagnes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 46,48 km². Najvyšší bod je položený 1 102 m n. m. a najnižší bod 575 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 681 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stredoslovenská galéria

Galéria

Od založenia v roku 1956 pri Krajskom vlastivednom múzeu prešla viacerými správcami. Do roku 2007 fungovala pod menom Štátna galéria v Banskej Bystrici. Odvtedy je v pôsobnosti Banskobystrického samosprávneho kraja.  V stálej expozícii Dominika Skuteckého prebieha od roku februára 1994 stála výstava 50 diel tohto slovenského realistického maliara prelomu 19. a 20. storočia. Pri príležitosti 90. výročia Skuteckého smrti bola stála expozícia otvorená aj v nedeľu 13. marca. Medzi ďalšie výstavy patrí Architektúra Slovenska pred a po roku 1989 v spolupráci so Spolkom architektov Slovenska, Predpremiéra 20 rokov fotografie na VŠVU, Výstava doktorandov Fakulty výtvarných umení v Banskej Bystrici - Roman Rembovský, Juraj Valica a iné. Galéria spolu s mestom Banská Bystrica a garantom Akadémiou umení usporiadala tiež súťažné bienále dizajnu LOGO 2010 ako aj Putovanie do krajina zázračna - Slovenské divadlá deťom o detskom divadle. Galéria hosťuje aj putovné výstavy zo slovenských a zahraničných galérií.
Stredoslovenská galéria ponúka aj knižnicu/študovňu s prístupom ku monografiám, katalógom a odborným publikáciám o umení Slovenska aj zahraničia. Priestory galérie tiež slúžia na prednášky, semináre a dajú sa tiež prenajať.

Priestory Stredoslovenskej galérie

Stredoslovenská galéria realizuje svoju výstavnú činnosť v troch budovách v historickom centre Banskej Bystrice. Krátkodobé výstavy sú organizované v budove bývalej banskobystrickej radnice Praetóriu a v Bethlenovom dome. Stála expozícia Dominika Skuteckého je v situovaná v jeho pôvodnej neorenesančnej vile postavenej podľa vlastníkovho návrhu v roku 1896. Dom stojí na Hornej ulici č. 55 Dnes je sídlom permanentnej výstavy jeho diela, znovuotvorenej 14. februára 2012. V roku 2008 bol v priestoroch bývalého štúdia tejto vily zriadená nová časť galérie zvaná room 19_21. Tento priestor je určený výstavám umelcov hlavne mladšej generácie. Galéria má k dispozícii spolu 938,7m² výstavných priestorov.
Medvedie

Erb

V modrom štíte na zelenej trávnatej pažiti stojaci zlatý medveď v striebornej zbroji. Je to hovoriaci symbol podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1787. Autormi erbu sú Jozef Petrovič a Kvetoslava Hanzová. Erb bol prijatý obecným zastupiteľstvom 30. mája 2005 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: M-170/2005.

Vlajka

Vlajka obce pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov vo farbách žltej, modrej, žltej, bielej, zelenej a bielej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Obyvateľstvo

Z prvých súpisov obyvateľstva sa dozvedáme, že v roku 1787 mala 19 domov a 131 obyvateľov, v roku 1828 mala 35 domov a 276 obyvateľov. V roku 2004 žilo v obci len 58 občanov. Obyvatelia boli prevažne poľnohospodári, ktorých produkcia plodín vychádzala z klimatických podmienok a možnosti ktoré dávala bonita pôdy. Spravidla pestovali ovos, pohanku, jačmeň, ľan, konope, zemiaky a iné plodiny potrebné k zabezpečeniu chovu hovädzieho dobytka. Tým, že naokolo v chotári obce rástla borovica cez zimné obdobie vyrábali šindeľ.

Vojnové pohrebisko z 1. svetovej vojny

Na miestnom cintoríne policajti Česko-Slovenskej brannej moci, po vykonaných exhumáciách, zriadili v roku 1922 vojenské pohrebisko so 43  hrobovými miestami. V 38 hroboch spí svoj večný sen 58 príslušníkov 10. jazdeckej divízie 3. cárskej ruskej armády, ktorí v tomto priestore viedli, po prekročení štátnej hranice a karpatských hrebeňov, od septembra 1914 do apríla 1915 bojovú činnosť. Pri nenávratných stratách nemala dôstojnícka cárska elita zabezpečenú činnosť tylových jednotiek na pochovávanie mŕtvych. 
Padlých exhumovaných vojakov preto pochovávali čs. policajti tak, ako ich našli, v jamách rozptýlených po medvedskom chotári. V ďalších 5 masových hroboch sú uložené ostatky 58 neidentifikovateľných tiel. 
Po vzniku Česko-Slovenskej republiky v roku 1918 sa mnohí občania obce vysťahovali do iných krajín a oblasti novej republiky. V čase karpatsko-duklianskej operácia v októbri až novembri 1944 bola obec zničená. V predchádzajúcich obdobiach pôdu obrábali súkromne hospodáriaci roľníci. V čase socializácia pôda bola združstevnená a v obci vzniklo JRD. Po vybudovaní Východoslovenských železiarni v Košiciach mladá dorastajúca generácia odchádzajú za prácou do Košíc a iných priemyselných podnikov na okolí. 
V obci MEDVEDIE v roku 1995 sa nachádzali najčastejšie tieto priezviská: 
Bobák; Breznoščák; Červák; Ducár; Fecenko; Feckanič; Feckanič; Frančák;  Fučila; Furčák; Harajda; Hojda; Humeník; Gula; Lipinsky; Močilenko; Moľ; Oprondko; Petný; Sedlák;  Sejkanič; Štefanco a Vančišin.
V obci sa nachádza drevená cerkev, ktorú v časoch moru preniesli zo susednej obce Šarbov, kde ho najskôr celý po kusoch rozobrali a v Medveďom znova poskladali.