Willis Corroon Building

Dejiny

Administratívna budova Willis Faber & Dumas Headquarters je jednou z prvých realizácii kancelárie Foster Associates, ktorá vznikla po rozpade Team 4. Dva roky po svojom dokončení stavba získala ocenenie RIBA Award.
V roku 1990 dostala titul RIBA Architecture Awards Trust, Trustees Medal a bola označená za jednu z najkrajších stavieb navrhnutých britským architektom za posledné štvrťstoročie. Okrem toho 25. apríla 1991 dostala ako najmladšia stavba v Británii postavenie pamiatkovo chránenej budovy prvého stupňa, čo znamená, že už nikdy nemôže byť stavebne upravovaná.

Architektúra

Tvar budovy vznikol z nepravidelného tvaru stavebného pozemku v centre Ipswich, ktorý obklopuje hneď niekoľko rušných križovatiek. Na začiatku boli zvažované viaceré alternatívy tvaru a formy budovy. Vežovitá stavba bola ihneď zamietnutá, keďže by sa vymykala charakteru mestu Iswich, ktoré je celé nízkopodlažné. Celkom jednoznačne zo všetkých návrhov Fostera „zvíťazila“ nižšia trojpodlažná stavba s väčšou hĺbkou.
Budova je navrhnutá pre 1300 zamestnancov. Bola koncipovaná v duchu demokratizácie a súdržnosti aj na pracovisku.
Dominantným prvkom vo vnútri budovy je jej centrálne lobby s jadrom eskalátorov, vedúcich od vstupu až na na strešnú terasu. Toto jadro tvorí v budove presklenené átrium, ktorým vniká do srdca Willisu veľké množstvo svetle, čo bolo naozaj nutné, keďže poschodia sú veľmi hlboké. Na streche sa nachádza reštaurácia so záhradou. Ďalšia z aktivít, ktorá mala povzbudzovať „družný“ život zamestnancov bol 25 metrový plavecký bazén na prízemí budovy. Z dôvodu malého využitia bol bazén nakoniec v 80. rokoch zatvorený, prekrytý venou podlahou a dnes slúži ako ďalší kancelársky priestor. Stopa po bazéne je však stále čitateľná vďaka sklenenému pásu zasadenému do podlahy. Na prvom a druhom poschodí sú navrhnuté open space kancelárie.
Architekti vytvorili v budove svoju vlastnú farebnú schému. Kruhové železobetónové stĺpy sú bielej farby. Podlahou na prízemí je zelená guma a na vyšších poschodiach zelený koberec. Leštené hliníkové podhľady a kazetové stropy sú biele. Štandardné oceľové priečky, ktoré ohraničujú prevádzkovú časť budovy sú natreté na žlto.
Konštrukcia 750 mm silných kazetových stropných dosiek spočíva na železobetónových stĺpoch v rastri 14 x 14 metrov. Subtílnejšie nosné stĺpy obiehajúce po obvode stavby sú rozmiestnené po 7 metroch. Okolo obvodu a schodiskového lobby sú odhalené konzoly a zužujú sa, čím dodávajú stropom na ľahkosti a elegancii. Silno vystužená železobetónová konštrukcia (tri výstuže nad hlavicami stĺpov) navrhnutá firmou Anthony Hunt Associates postrádá akékoľvek dilatačné škáry. Vďaka svojej tuhosti tiež nebolo potrebné stužujúce jadro. Nosné stĺpy (40 mm silná výstuž) majú v prízemí priemer jeden meter a v každom poschodí sa ich profil zužuje. Na druhom a treťom poschodí je ich priemer 800 mm a v strešnej časti už len 600 mm.
Plášť stavby tvorí bezrámové zasklenie. Je zavesené na obvodových konzolách. Dymové sklá majú zabraňovať prehrievaniu interiéru od slnečného žiarenia. Cez deň sklenená fasáda odráža okolité budovy a v noci zas umožňuje pohľad do interiéru a jeho činnosti v noci. Rovnaká technika fasády bola použitá i na budove Daily Express.
Stavba bola navrhovaná v dobe pred ropnou krízou v 70-tych rokoch a vykurovaná zemným plynom. Willis Faber bol tak príkladom rozumného energetického návrhu. Strecha, ktorá je zazelenená zabezpečuje celkom dostatočné tepelné vlastnosti. Jednoznačne na vtedajšiu dobu. Vďaka spoznávaniu týchto energetických inovácii získala stavba mnoho ocenení energetickej efektívnosti. Budova je tiež priekopníkom v tom, že Willis predpokladal ešte pred rozmachom výpočtovej techniky, že bude nutné urobiť poschodia vyššie ako doteraz a vytvoriť podhľad, kam sa skryjú všetky potrebné káble.