Art deco

Art deco alebo art déco bolo populárne hnutie v umení od roku 1920 do 1939, ktoré ovplyvňovalo dekoračné umenia ako architektúra, dizajn interiérov a priemyselnú architektúru, ako aj vizuálne umenia ako móda, maľby, grafické umenia a film. Toto hnutie spájalo rozličné štýly začiatku 20. storočia, vrátane konštruktivizmu, kubizmu, modernizmu, bauhaus, art nouveau a futurizmu. Jeho popularita vrcholila počas 20. rokov. Hoci mnoho hnutí malo politické alebo filozofické korene alebo sklony, art deco bolo iba dekoratívne. V tom čase bol tento štýl veľmi elegantný, funkčný aj ultra moderný. V štýle art deco tvoril aj slovenský architekt Ladislav Hudec.

Dejiny

Po skončení medzinárodnej výstavy v roku 1900 niekoľko francúzskych umelcov vytvorilo verejný kolektív, tzv. La Société des artistes décorateurs. Zakladateľmi boli Hector Guimard, Eugène Grasset, Raoul Lachenal, Paul Follot, Maurice Dufrene a Emile Decour. Títo umelci ovplyvnili všetky zásady Art deca. Cieľom spoločnosti bolo ukázať hlavnú pozíciu francúzskeho dekoratívneho umenia a medzinárodný vývin. Samozrejme v roku 1925 organizovali v Paríži Exposition Internationale des Arts Décoratifs et Industriels Modernes ( Medzinárodná výstava moderného priemyselného a dekoratívneho umenia), ktorá uvádzala francúzske umenie a obchodné záujmy. Na výstave sa zišli diela z 34 krajín a množstvo individuálnych dizajnérov. Konala sa na viacerých miestach súčasne (napr. Grand Palais, Petit Palais, Cours la Reine,...). Vďaka tejto expozícii sa Art Deco dostalo do povedomia širšej verejnosti. A tiež dokázala, že Francúzsko stojí na vrchole umenia, kultúry, a určuje najnovšie módne trendy, tak ako pred 1. svetovou vojnou. Výstava obsahovala všetko od tradičného štýlu po šokujúcu avantgardu. Ruský umelec Vadim Meller získal zlatú medailu za svoj výtvarný dizajn.
Východiskový bod sa volal Moderný sloh. Pojem Art deco pochádza francúzskeho výrazu pre úžitkové umenie /arts décoratifs/, ktorý bol súčasťou názvu pôvodnej výstavy v roku 1925: Exposition Internationale des Arts Décoratifs et Industriels Modernes. Najviac spopularizovaný bol tento pojem v roku 1968, a to knihou Bevisa Hilliera Art Deco of the 20s and 30s. V lete 1969 dostal Hillier nápad zorganizovať výstavu Art deco v Minneapolis Institute of Arts. Trvala od júla do septembra 1971. Po nej záujem o Art deco vyvrcholil Hillierovou knižnou publikáciou, ktorá zaznamenávala výstavu, The World of Art Deco z roku 1971.

Zdroje a hodnoty

Bola to akási eklektická forma elegantného i vkusného moderného spôsobu života. Boli ovplyvnení množstvom zdrojov. Patrili tu napríklad „primitívne“ umenie z Afriky, Egypt a Aztéckeho Mexika práve tak, ako aj Machine Age, aerodynamické technológie, ako moderné letectvo, elektrické osvetlenie, rádio, oceánsky parník a mrakodrap. Tieto dizajnérske vplyvy boli vyjadrované rozkúskovanými kryštalickými alebo rovnými formami dekoratívneho kubizmu a futurizmu a na palete fauvistov. Iné populárne tvary z Art deca boli lichobežníkový, kľukatý, geometrický a neusporiadané profily, ktoré môžeme vidieť v mnohých prvotných kúskoch. Dve skvelé ukážky týchto tém a štýlov nájdeme v Detroite, Michigane: Fisher Building a Guardian Building.
Zodpovedajúc týmto vplyvom sa Art deco vyznačuje používaním materiálov ako hliník, nehrdzavejúca oceľ, glazúra, vkladané drevo, žraločia koža (šagrén) a koža zebry. Typické pre tento štýl sú smelé použitie stupňovitých foriem, spálený umelecký motív. Niektoré z týchto motívov boli prítomné všade, napr. spálený umelecký motív bol použitý v takých súvislostiach ako dámska obuv, mriežka chladiča, poslucháreň Radio City Music Hall a na vrchole budovy Chrysler Building.
Art deco patrilo k lukratívnym štýlom. Jeho bohatstvo je pripisované reakcii na povinnú prísnosť predpísanú 1. svetovou vojnou. Bohatý, slávnostný charakter sa prispôsobil „modernému“ kontextu, vrátane Golden Gate Bridge, interiéru filmového kina (prvým príkladom je Paramount Theater v Oaklande v Kalifornii) a oceánske parníky, ako napr. Île de France, Queen Mary a Normandie. Okolo roku 1930 Art deco sa odrážalo hlavne v Amerických vlakových staniciach, poukazovalo na modernosť a efektívnosť vlakov. Prvá vlaková stanica v štýle Art deco v Spojených štátoch bola Union Station v Omahe v Nebraske. Predvedenie aerodynamických vlakov prebiehalo súčasne ako konštrukcia Art deco staníc. 
Súčasne sa vyvíjal aj tzv. Streamline moderne alebo jednoducho Streamline. Bol tesne za Art deco. Streamline bol ovplyvnený modernými aerodynamickými návrhmi vyplývajúcimi z urýchľovania technológií v letectve, balistike a v iných oblastiach vyžadujúcich si vysokú rýchlosť. Príťažlivé tvary vyplývajúce z vedecky aplikovaných aerodynamických zásad boli nadšene prijaté vnútri Art deca. Tieto tvary sa používali aj v iných užitočných predmetoch každodenného života, ako napr. automobily. Hoci náčrt Chrysler Airflow z roku 1933 bol komerčne neúspešný, umožnilo to uviesť do vedenia iné, viac konzervatívne navrhnuté, falošne – aerodynamické dopravné prostriedky. Tieto aerodynamické formy začali byť používané pre svetské i statické objekty ako strúhadlá a chladničky.
Art deco oslávi Machine Age prostredníctvom jasne použiteľných ručne vyrobených materiálov (hlavne sklo a nerezová oceľ), symetria, opakovanie, modifikovaných ázijskými vplyvmi takými ako použitie šifónu a dizajn stredného východu. Silno to bolo prijaté v Spojených štátoch počas Great Depression pre jeho jednoduchosť a praktickosť.

Typické črty

Art deco naväzuje na skorý neoklasizmus, s prvkami exotických motívov, štylizovaných zvierat, lístia, obnažených ženských figúr, slnečných lúčov. Vyskytujú sa tu prvky usporiadané do geometrických foriem. Luxus, dramatickosť, elegancia. Najpoužívanejšie materiály boli nehrdzavejúca oceľ a hliník. Art deco ovplyvnilo nielen francúzske umenie, ale preniklo aj za Atlantický oceán. Typickým príkladom architektúry v USA je Rockefeller Center, Chrysler Building alebo tiež Empire State Building. Avšak najväčším dielom Art deco bola stavba Buffalo City Hall.

Dekoratívne umenie

Počas obdobia dekoratívneho umenia, je ľahšie rozlíšiť architektúru a sochárstvo ako iné formy Art deca. Je to hlavne pre ich skúsenosť s najväčšou popularitou, s dlhovekosťou, takou ako lakovanie, práca so sklom a priemyselný dizajn. K populárnym sochárom zahrňujeme Rene Paul Chambellan, Marshall Fredericks, C. Paul Jennewein a Joseph Kiselewski, Lee Lawrie, Paul Manship. Architekti tohto obdobia sú Albert Anis, Ernest Cormier, Banister Flight Fletcher, Bruce Goff, Charles Holden, Raymond Hood, Ely Jacques Kahn, Edwin Lutyens, William van Alen, Wirt C. Rowland, Giles Gilbert Scott, Joseph Sunlight, Ralph Walker, Thomas Wallis a Owen Williams.
Iné formy dekoratívneho umenia boli úplne zamerané na eleganciu, dynamický dizajn a živé farby, vyjadrovali praktickú modernosť. Veľa populárnych interiérových dizajnérov z tohto obdobia bolo zároveň aj nábytkovými dizajnérmi. Umelci ako Santiago Martinez Delgado, Tamara de Lempicka, Eileen Gray, Jules Leleu a Émile-Jacques Ruhlmann patrili do tejto kategórie.
Niektorí priemyselní dizajnéri boli extrémne populárni, ako napr. Walter Dorwin Teague, Maurice Ascalon a Donald Deskey. Iní vynikajúci umelci Georg Jensen (striebrotepec), Jean Dunand (lak), Edgar Brandt (opracovanie železa), Harry Clarke (farebné sklo) a Cartier (hodiny a šperky).

Úpadok

Potom ako vzrástla produkcia výrobkov Art deco, záujem o ne klesol. Ich umelecká hodnota postupne klesala. Z pohľadu zákazníka sa stali tieto predmety gýčovými. Nakoniec bol tento štýl upravený prísnosťami z 2. svetovej vojny. V koloniálnych krajinách, takých ako India a Filipíny sa to stálo bránou pre modernizmus, ktorý sa používal do roku 1960. Pred zničením v 2. svetovej vojne, Manila ukázala veľa Art deco budov. Divadlá a administratívne budovy sa stratili vo vojne. Záujem o tento štýl prišiel zase v roku 1980 s grafickým dizajnom, kde jeho združenie s hrôzostrašným filmom a kúzlo viedlo k použitiu v inzerátoch pre šperky a módu. Najväčšiu zbierku architektúry Art deco má Južná pláž v Miami Beach na Floride, zvyšok je v Severnej Amerike, ale aj v Tulse v Oklahome. Napríklad na Nový Zéland má tiež centrum mesta v tomto štýle. Prestavané bolo po zničujúcom zemetrasení a skoro nezmenené potom.
Zodpovedajúce bohatej rôznosti zdrojov niektoré z najlepších existujúcich príkladov z Art deco umenia a architektúry boli nájdené v Kube, špeciálne v Havane. Hneď ako v roku 1950 automobily zo Spojených štátov boli uchovávané a zreštaurované, aj historický úrad v Havane obnovil tieto budovy. Bacardi Building to pocítila najlepšie, hoci štýl bol nájdený vo všetkých oblastiach Havany a Kuby. Štýl je vyjadrený v architektúre sídiel, firiem, hotelov a v mnohých druhoch dekoratívneho umenia, nábytku a kuchynských riadov v týchto verejných budovách, ako aj v súkromných domoch.

Súčasné použitie

Aj keď v roku 1940 Art deco prestalo byť populárne, znovu sa objavilo na ďalšie desaťročia. Jeho návrhy sa často objavili v modernej architektúre, zábave a v médiách „classic retro“. V médiách sú také príklady očividné v Batmanovi: The Animated Series z roku 1960, kde tvorcovia použili štýl Art deco. Vytvorili Art deco alternatívny štýl, často označovaný ako Dark deco. Filmy ako Sky Captain a The World of Tomorrow, Dick Tracy a King Kong majú takisto viacero Art deco základov. V Marilyn Mansonovom The Golden Age of Grotesque, demonštroval štýl Art deco zmiešaný s jeho Gothic trademark.
Na Long Beach v Kalifornii veľká časť súčasného rozvoja bola uvedená v Art decu ako postmoderný štýl. Podobne aj v Downtown Disney v Anaheime v Kalifornii tvorí Art deco určitú sekciu. Radera Ranch v Kalifornii má obchodné centrum v tomto štýle. Taktiež aj nový vývoj v Santa Ana v Kalifornii smeruje k opakovaným a doplňujúcim historickým Art deco štruktúram , ktoré sa tam už nachádzajú. Tento štýl sa uplatnil aj v grafickom dizajne, v rôznych videohrách, napr. BioShock s the Fallout series. Používali špičkové technické nastavenia a retro – futuristické cítenie. Hrôzostrašný film – druh dobrodružnej hry Grim Fandango väčšinou zaberá miesto vo vyslovovanom Art deco prostredí. Stategická hra Sim City 4 mý tiež podobný vplyv. 
Jednoznačný štýl Art deco má Šanghaj. V dnešnej dobe sa niektorí obyvatelia Šanghaja pokúšajú chrániť túto architektúru.