google/wiki40b huggingface dataset:
Európska cesta 75

Priebeh

Významná cestná komunikácia E75 začína na pobreží Barentsovho mora v nórskom meste Vardø. Pokračuje pobrežím juhozápadným smerom cez mesto Vadsø a Varangerbotn, kde sa napája na E06 a spolu pokračujú popri hraníc s Fínskom. 
  V meste Utsjoki vchádza na fínske územie a po ceste číslo 4 pokračuje južným smerom cez mestá Inari, Ivalo, Sodankylä a Rovaniemi k pobrežnému mestu Kemi. Až po Oulu pokračuje pobrežím, kde trasa opäť vedie do vnútrozemia smerom na mestá Jyväskylä, Heinola a Lahti, až do hlavného mesta Helsinki. 
  Po úseku vedenom trajektom pokračuje E75 do poľského mesta Gdansk, kde vedie cestou číslo 1 južným smerom na Świecie, Lodž, Piotrków Trybunalski (od mesta Myslowice súbežne s E462) a Bielsko-Biala do hraničného mesta Těšín.
  V Českom Těšíne vstupuje na územie Česka a v trase cesty I/11 pokračuje cez Jablunkov k hranici so Slovenskom.
  Na Slovensko vstupuje E75 cestou I/11 na hraničnom prechode Svrčinovec. Pokračuje južným smerom cez mestá Čadca a Kysucké Nové Mesto do Žiliny, kde prechádza na trasu I/61. Pokračuje spoločne s E442 (po Bytču) a E50 (po Trenčín) úsekom D3, ktorá v Hričovskom Podhradí nadväzuje na D1. Po diaľnici tak od Žiliny vedie cez Bytču, Považskú Bystricu, Trenčín, Piešťany a Trnavu do Bratislavy. Komunikácia tu vedie súbežne na kratších úsekoch s cestami E58, E571 a E65. Po prekonaní Dunaja sa v Petržalke trasa E75 napája na D2 a hraničným prechodom Čunovo pokračuje do Maďarska.
  Maďarské územie prechádza cesta od prechodu Rajka po komunikácii číslo 15 a v meste Hegyeshalom sa napája na diaľnicu M1 (a E60) cez Győr do Budapešti. Obchvatom M0 prechádza na diaľnicu M5 do Segedína a hraničným prechodom Rőszke/Horgoš prechádza do Srbska.
  E75 prechádza Srbskom od severu na juh. Od prechodu Horgoš vedie po ceste číslo A1 cez Novi Sad, Belehrad a Niš na prechod Preševo.
  Severným Macedónskom vedie trasou M1 cez Kumanovo, Skopje a Veles, aby v meste Bogorojca opustila krajinu.
  Na macedónsko-gréckom prechode Evzoni začína E75 na trase cesty číslo 1, smerujúcej na Solún a cez mestá Larissa, Lamia smeruje do Atén. Pokračuje trajektom na ostrov Kréta, kde pokračuje trasou cesty 90 cez mestá Chania, Heraklion a Sitia, kde končí.
Cestice

Polohopis

Obec sa nachádza v južnej časti okresu Košice-okolie vzdialená asi 9 kilometrov od štátnej hranice s Maďarskom. Najbližšími obcami sú Čečejovce ležiace 3 kilometre západnejšie a Komárovce, ktoré sa nachádzajú 2 kilometre juhovýchodne.

Dejiny

Cestice sa prvýkrát spomínajú v roku 1317 ako villa Zozta. Názov obce sa v priebehu histórie ďalej vyvíjal - v roku 1402 sa obec spomína ako Shesta, v 1773 ako Szeszta, Czesticze, v 1786 ako Seszta, Cschesztice a v roku 1808 pod názvami Szeszta, Ceztice, Sestice. V súpise obcí z roku 1863 sa názov obce uvádza v tvare Szeseka a od roku 1873 sa používal už len maďarský názov Szeszta, ktorý zostal v platnosti až do rozpadu monarchie.
V uhorskom geografickom lexikóne z roku 1851 sa obec spomína ako maďarsko-ruská (rusínska) s 849 obyvateľmi. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Cesticiach 639 obyvateľov prevažne maďarskej národnosti.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal starší slovenský názov z prelomu 18. a 19. storočia, ktorý bol upravený podľa platných pravopisných noriem na Cestice. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no druhej svetovej vojne sa Cestice vrátili späť do teritória Česko-Slovenska.

Obyvateľstvo

V roku 2001 žilo v Cesticiach 824 obyvateľov, z toho bolo 411 Slovákov (51,63%), 376 Maďarov (47,24%), 2 Česi (0,25%) a 7 obyvateľov s nezistenou, resp. inou národnosťou (0,88%).
Black Mountain Tower

História

História veže siaha až do roku 1970. V tomto roku spoločnosť Telecom Australia požiadala Ministerstvo bývania a stavebníctva o postavenie televíznej veže na vrchu Black Mountain. Žiadosť bola splnená a vežu neskôr navrhol William H. Wilson. Stavba veže stála 16 miliónov austrálskych dolárov, čo zodpovedá asi 13 miliónom eurám.
Nakoniec veža bola dostavaná v roku 1980 a otvorená bola vtedajším predsedom vlády Malcolmom Fraserom ten istý rok 15. mája.
Bordezac

Poloha

Obec má rozlohu 9,05 km². Najvyšší bod je položený 488 m n. m. a najnižší bod 166 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
The Big Mash Up

Prijatie albumu

Album je dosť ovplyvnený dubstepom a štýlmi odlišnými od štýlov, ktoré skupina v minulosti hrala. Nový štýl bol fanúšikmi prijatý so zmiešanými pocitmi.
Horná Studená Voda

Horná Studená Voda a Dolná Studená Voda sú vodné nádrže, ktoré sa nachádzajú v chotári obce Borský Svätý Jur, okres Senica. Vybudovali sa v roku 1963 ako výplň ťažobných pieskových jám, vyhĺbenych na pôvodných vlhkých lúkach. Vodné nádrže slúžili ako zásobníky vody pre závlažovanie poľnohospodárskych pozemkov. Neskôr sa využívali aj pre rekreačné účely a pre intenzívny chov rýb. Obe nádrže sú prepojené redukovaným kanálom o dĺžke 370 m.
Od roku 1981 do roku 1992 patrili tieto nádrže do správy Rybochovu Stupava (predtým Štátne rybárstvo Stupava) a mali štatút chovných rybníkov. Vypúšťanie dolnej nádrže sa uskutočňovalo každý druhý rok a hornej raz ročne pri výlove rýb. Horná nádrž, ktorú naposledy vypustili v roku 1986, získala štatút športového rybníka v roku 1988. Dolná nádrž mala tento štatút až do roku 1992.
Akumulačný obsah nádrže Horná Studená Voda je 490 000 m³, plocha vodnej hladiny je 27,6 ha, priemerná hĺbka je 1,62 m (maximálna hĺbka je 4,4 m). Akumulačný obsah nádrže Dolná Studená Voda je 195 000 m³, plocha vodnej hladiny je 15,75 ha, priemerná hĺbka je 1,07 m.
Gay (homosexuál)

Pôvod označenia

Slovo gay je pôvodom anglické. V angličtine znamenalo pôvodne veselý. Najneskôr od 20. rokov 20. storočia znamená aj homosexuál(ny), a v poslednom období (od 80. rokov 20. storočia) znamená aj hlúpy, nezábavný, sociálne nevhodný a pod. Tieto tri hlavné významy slova gay (najmä posledné dva) v súčasnosti v angličtine kolidujú. 
V slovenskom jazyku sa slovo objavilo v 90. rokoch 20. storočia po nežnej revolúcii. 
V angličtine aj slovenčine slovo označuje buď akéhokoľvek homosexuála alebo len mužského homosexuála (ženským ekvivalentom je slovo lesbička).

Gay vs. homosexuál

Výraz gay je v angličtine preferovaný hlavne samotnými nositeľmi homosexuality s odkazom na medicínske a patologické vyznenie termínu homosexuál alebo aj na neprimerane sexualizované vnímanie osôb označovaných týmto termínom.
V slovenčine „…ako podstatné meno (o jeho substantívnom charaktere svedčia tvary gaya v gen. sg., a gayovia v nom. pl.) [slúži] ako neutrálne pomenovania homosexuála, t. j. pomenovanie bez mierne tabuizovaného príznaku, aký sa pociťuje pri slove homosexuál, resp. bez pejoratívneho nádychu, zreteľného pri slovách teplý, teploš. Teda to, čo má v angličtine výrazný príznak slangovosti, stáva sa po prechode do slovenčiny neutrálnym pomenovaním.“ Výbor pre gay a lesbické záležitosti Americkej psychologickej asociácie preto odporučil autorom odborných textov považovať termín homosexuál za zastaraný a neadekvátny, ktorý navyše zneviditeľňuje lesbické ženy, lebo je primárne asociovaný len s mužskou homosexualitou.
Politický systém Estónska

Estónska republika je zastupiteľská demokracia, parlamentná republika s viacstraníckym systémom.
Zákonodarná moc náleží jednokomorovému parlamentu nazývaného Riigikogu, ktorý má 101 poslancov, volených na 4 roky. Zákonodarnú iniciatívu majú jednotliví poslanci, parlamentné frakcie, parlamentné výbory a vláda.
Funkčné obdobie prezidenta je 5 rokov a jedna osoba môže byť prezidentom najviac dvakrát v po sebe nasledujúcich funkčných obdobiach. Prezident republiky je volený nepriamo jednokomorovým estónskym parlamentom. Vládu zostavuje premiér menovaný prezidentom. Riigikogu vládu schvaľuje vyslovením dôvery väčšinou členov.
Najvyššia súdna inštancia je Národný súd (Riigikohus) s 19 sudcami. Predseda súdu je nominovaný prezidentom a schvaľovaný parlamentom. Zvyšných sudcov potom nominuje predseda súdu, avšak k ich potvrdeniu je opäť potrebné schválenie parlamentom.
Okrem bežného hlasovania vo volebnej miestnosti je v Estónsku možné hlasovať aj prostredníctvom Internetu. Elektronické hlasovanie bolo prvýkrát použité v komunálnych voľbách roku 2005.
Estónsko je členom Organizácie spojených národov, Severoatlantická aliancia (NATO), Európskej únie, Medzinárodného menového fondu a Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj.
Verrières (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 13,37 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Daux

Poloha

Obec má rozlohu 16,88 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 031 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salles (Deux-Sèvres)

Poloha

Obec má rozlohu 7,77 km². Najvyšší bod je položený 143 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 344 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Symphony OS

Orchestra

Orchestra je prostredie pre rapídny vývoj aplikácií, ktoré bolo vyvinuté špeciálne pre Symphony OS. Umožňuje spúšťanie programov napísaných v HTML a CGI-style Perl, ako keby to boli lokálne GUI aplikácie. Orchestra sa skladá z dvoch častí: z odľahčeného lokálneho HTTP servera v Perl, a zoštíhleného renderera na báze Mozilla nazvaného Mezzo.

Mezzo

Mezzo je grafické prostredie, ktoré vytvoril Jason Spisak. Prostredie vychádza zo Spisakových Pravidiel dizajnu rozhrania a prináša nový spôsob, ako zobrazovať dáta pre užívateľa.
Mezzo opúšťa zaužívané koncepty ako „Pracovná plocha je priečinok“ a vnorené menu a namiesto toho zobrazuje všetky potrebné informácie prehľadným spôsobom priamo na pracovnej ploche. Štyri rohy pracovnej plochy sprístupňujú úlohy súvisiace so systémom, programami, súbormi a odpadkovým košom. To umožňuje zjednodušiť prácu s pracovnou plochou.
Sliačanka (potok)

Prameň

Potok pramení v Nízkych Tatrách na severovýchodnom svahu Malého Salatína (1 443,8 m n. m.) v nadmorskej výške 1 125 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie najprv na severoseverovýchod, prechodne potom na sever a znovu na severoseverovýchod. Na strednom toku tečie na sever, od sútoku s Vyšnosliackym potokom pokračuje k ústiu severoseverozápadným smerom. Na nive Váhu vytvára oblúk prehnutý na severovýchod.

Ústie

Sliačanka sa vlieva do Váhu východne od obce Lisková v nadmorskej výške cca 489 m n. m.
Karyatída

Karyatída (z starogr. Καρυάτις – žena z Karyai) je socha ženskej postavy, ktorá slúži ako nosný prvok nahrádzajúci stĺp alebo pilier podopierajúci architráv. Sú osobitým príkladom kóry, špecifického sochárskeho diela, ktoré predstavuje sochu zobrazujúcu mladú ženu.
Mužský ekvivalent karyatídy je atlant alebo nenosný voľne stojací kúros. Karytída na rozdiel od atlanta väčšinou nepodopiera ostatné nosné prvky rukami ale priamo na hlave.
Špačinčanka

História

Vznikla v roku 1978 pri Obecnom úrade Špačince. Jej cieľom bolo zozbierať, oživiť a zachovať piesne, tance, zvyky obce a zároveň pre túto činnosť získať mladých ľudí. Špačinčanka patrí k popredným interpretom folklórneho bohatstva trnavskej oblasti. Má 35 členov rôznych vekových kategórií.
Repertoár tvoria folklórne pásma Regrúti, Večery na priedomí, Svadba, Žatva, Vianoce, Fašiangy, Rok na dedine, ako aj kratšie folklórne útvary prezentované v tradičných slávnostných a pracovných krojoch s využitím pôvodných rekvizít.
Skupina Špačinčanka je častým hosťom festivalov, folklórnych a iných podujatí v rámci celého Slovenska. Známe sú jej nahrávky pásem Regrúti, Svadba v Slovenskom rozhlase, ale i tanec V širém poli vo filme Zem spieva ďalej. Úspešné boli aj súťažné vystúpenia na celoštátnych prehliadkach Nositelia tradícií v roku 1997 vo Zvolene a v roku 2003 v Banskej Bystrici, kde Špačinčanka reprezentovala ako víťaz krajského kola v Trnave a získala jedno z popredných umiestnení. Mužská skupina po víťazstve na krajskom kole postúpila na celoštátnu prehliadku Festival hudobného folklóru.

Kroje

Folklórny súbor používa trnavské kroje. Ženský sviatočný kroj je zdobený bohatou výšivkou. Rukávce sú z tenkého plátna a siahajú po lakeť. Najvzácnejšia je na nich výšivka. K rukávcom sa pridávajú tacle – volány okolo ruky. Pod hrdlo sa pripína biela mašľa, vyšívaná zlatou niťou alebo vykladaná flitrami. Na konci sú strapce. Okolo krku je čipkovaný krézel – golier. K rukávcom sa oblieka prucel ušitý z brokátu. Sukňa je drobno nariasená, pod ňou sa nosia naškrobené bočnice zdobené čipkou. Na sukňu sa dáva zástera, jej okraje sú taktiež bohato vyšívané. Pokrývku hlavy u vydatých žien tvorí čepiec. V zime sa nosí vlniak, obyčajne čiernej farby, lemovaný strapcami.
Mužský kroj tvoria čierne úzke nohavice, na rukávoch vyšívaná biela košeľa a prucel – vesta z kvetovaného brokátu. Pod krkom nosia muži mašle a na hlave klobúk s úzkou strieškou, u mládencov s kosierkami. Ku kroju sa nosia čierne čižmy s tvrdými sárami, u žien na päte preštepované žltou niťou.
Chapelle-Guillaume

Poloha

Obec má rozlohu 19,86 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 184 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 210 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Filozofická otázka

Filozofická otázka je formulácia, vyjadrenie filozofického problému alebo jeho časti. Každou filozofickou otázkou sa vždy už explicitne alebo implicitne pýtame na človeka a na jeho unikajúcnosť, transhorizontovú realitu.
Podľa Anzenbachera „filozofia začína otázkami, ktoré vznikajú, keď dôverne známy každodenný svet náhle stratí svoju samozrejmosť a stane sa problémom, ťažkosťou“.
La Caillère-Saint-Hilaire

Poloha

Obec má rozlohu 15,28 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 086 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sanmarínske národné futbalové mužstvo

Rebríček FIFA

Sanmarínske národné futbalové mužstvo je v rebríčku FIFA na poslednom - 207. mieste.
Moderná kultúra

Moderná kultúra je kultúra, ktorá priniesla presadenie sa univerzalizujúcej tendencie ako dominantnej a jedine platnej.
Volmerange-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 12,92 km². Najvyšší bod je položený 429 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 002 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lauret (Landes)

Poloha

Obec má rozlohu 7,34 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 79 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Darina Laščiaková

Zo života

Darina Laščiaková sa narodila 23. novembra 1931 v Tvrdošíne na Orave a po absolvovaní hudobnej vedy a národopisu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave sa popri štúdiu stala členkou Lúčnice. Štúdium ukončila v roku 1956 diplomovou prácou na tému K problematike goralskej hudobnej kultúry na severnej Orave. Uplatnenie našla ako redaktorka v niekdajšom Československom rozhlase, kde vytvorila nemalé množstvo relácií, ktoré mapujú tradičnú kultúru slovenského ľudu. Vari najznámejší z jej tvorby je cyklus "Hory, ľudia a pieseň", v ktorom poslucháčom poodkryla život ľudí z horských oblastí Slovenska. Spomienky na tieto cesty za ľudovou piesňou zachytila aj vo svojej publikácii "Život s piesňou", v ktorej si okrem nich zaspomínala aj na svojich drahých, otca, mamku, ale i súrodencov. V neposlednom rade nahrala v rozhlase aj nemalé množstvo ľudových piesní, niekoľko hudobných nosičov a aj verejné koncerty, ktoré absolvovala či už ako sólistka Lúčnice, OĽUNu, alebo iných hudobných telies.
Les Vastres

Poloha

Obec má rozlohu 30,34 km². Najvyšší bod je položený 1 215 m n. m. a najnižší bod 777 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 221 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Siloli

Siloli je púšť v juhozápadnej časti Bolívie na náhornej plošine Altiplano. Je obľúbeným cieľom turistov. Veterné erózie tu vytvorili viaceré skalnaté útvary, napríklad Skalný strom. Ďalším významným miestom je sopka Apagado. Nachádza sa tu chránené územie Reserva Nacional de Fauna Andina Eduardo Abaroa, ktoré zahŕňa aktívne sopky, horúce pramene, gejzíry a dymiace fumaroly. Je považovaná za časť púšte Atacama.
Cussy

Poloha

Obec má rozlohu 2,34 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sauguis-Saint-Étienne

Poloha

Obec má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 728 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 166 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vratislav Greško

Hráčska kariéra

Narodil sa v obci Tajov neďaleko Banskej Bystrice. Jeho prvým ligovým klubom bola FK Dukla Banská Bystrica, v roku 1997 prestúpil do Interu Bratislava. V roku 1999 prestúpil do bundesligového klubu Bayer 04 Leverkusen. 10. júla 1999 prvýkrát nastúpil za Leverkusen, bolo to v pohárovom zápase proti 1. FC Kaiserslautern.
Stal sa členom reprezentácie do 21 rokov, ktorá dosiahla úspech v kvalifikácií a následne aj na Majstrovstvách Európy, kde obsadili 4. miesto. Neskôr bol náhradníkom na Olympijskych hrách v Sydney v roku 2000.
Na začiatku sezóny 2000 – 01 podpísal štvorročný kontrakt so slávnym talianskym klubom Inter Miláno. Na konci sezóny 2000 – 01 prišiel Inter o titul, pričom v poslednom zápase prehral s Laziom Rím. Tento zápas bol pre Greška posledným v jeho drese.
Pred ďalšiou sezónou ponúkala za Greška talianska Parma 645 miliónov korún.S klubom podpísal zmluvu, ale počas nasledujúcej sezóny hral len v piatich zápasoch.
Manažér anglického klbu Blackburn Rovers F.C. Graeme Souness hľadal ľavého obrancu do svojho klubu a Greško prišiel do tohto klubu na štvormesačné hosťovanie. Neskôr s klubom podpísal trojročnú zmluvu. V sezóne 2004 – 05 pre komplikované zranenie krížových kolenných väzov nehral.
V septembri 2006 podpísal kontrakt s nemeckým klubom 1. FC Norimberg, stal sa tak spoluhráčom Róberta Vitteka a Mareka Mintála. Celkovo nastúpil v tejto sezóne v Bundeslige v 15 zápasoch, strelil 1 gól. Klub sa v júli nasledujúceho roku rozhodol neuplatniť opciu na predĺženie kontraktu Greška.
Od 4. júla 2007 je hráčom Bayer 04 Leverkusen do ktorého sa vrátil po takmer siedmich rokoch. 20. februára 2008 ohlásil koniec reprezentačnej kariéry. Od februára 2011 je hráčom Podbrezovej.
Halové majstrovstvá Európy v atletike

Halové majstrovstvá Európy v atletike je medzinárodný atletický šampionát, ktorý sa odohráva pod záštitou Európskej atletickej asociácie, s malou výnimkou, od roku 1990 každé dva roky. Predchodcom šampionátu boli Európské halové hry v atletike, ktoré sa konali v rokoch 1966 – 1969. V roku 1970 bol šampionát premenovaný na halové majstrovstvá Európy, a až do roku 1990 sa konal každý rok. V súčasnosti sa koná v nepárnych rokoch. Najčastejšie, päťkrát, šampionát hostilo Španielsko a Francúzsko.
Oproti majstrovským súťažiam pod otvoreným nebom (na dráhe) sa halová sezóna líši najmä absenciou vrhačských disciplín, s výnimkou vrhu guľou, ktorá zostáva aj v hale. Ďalej je vynechaný beh na 3000 m prekážok, pretože v halách nie sú vodné priekopy. Poslednou výraznou zmenou je bežecký ovál, ktorý v halách štandardne meria 200 m (oproti 400 m na štadiónoch).
Jean-Paul Belmondo

Životopis

Pochádza z umeleckej rodiny, jeho otec bol francúzsky sochár Paul Belmondo, matka (sicílskeho pôvodu) bola maliarka, tanečníčka. Brat Alain je režisér a producent a sestra Muriel tanečnica.
Mladý Belmondo sa o školu veľmi nezaujímal, bol nedisciplinovaný a bavil ho najmä futbal a box. Vo veku 16 rokov sa rozhodol, že sa stane hercom. V roku 1951 ho prijali na národnú akadémiu dramatických umení (CNSAD). V roku 1953 si zobral za manželku Elodie Constantinovú, s ktorou mal tri deti: dcéry Patriciu (* 1958, zomrela pri požiari v roku 1994) a Florence (* 1960) a syna Paula (*1963).
Filmová kariéra Jeana-Paula Belmonda sa začala vo filme Molihre (1956), no jeho prvá veľká filmová úloha bola postava anti-hrdinu Michela Poiccarda vo filme Na konci s dychom režiséra Jeana-Luca Godarda z roku 1960. Neskôr účinkoval vo filozofickom filme Jeana-Pierra Melvilla Léon Morin, kňaz a ďalších dvoch Godardových filmoch (Žena je žena (1961) a Bláznivý Petríček (1965)). Postupne sa začal presadzovať v komerčnejších projektoch, najmä v akčných filmoch alebo komédiách, ako Muž z Ria (1965). Až do polovice osemdesiatych rokov hrával Belmondo najmä akčných, často cynických hrdinov. V neskoršom veku sa sústreďoval na divadlo a po mŕtvici v roku 2001 sa stiahol z verejného života.
V apríli 2007 ho vyznamenali najvyšším francúzskym štátnym vyznamenaním, Radom čestnej légie.
Elektrický rušeň 340

Vývoj

Dôvodom prestavby bol fakt, že České dráhy nevlastnili jediný elektrický rušeň, schopný prechádzať po novo elektrifikovanom prechode Summerau – Horní Dvořiště, keďže rakúske železnice sú elektrizované striedavou napájacou sústavou 15kV 16,7Hz, zatiaľ čo na českej strane je striedavá napájacia sústava 25kV 50Hz. Preto bola nákladná doprava cez hranice zabezpečovaná dieselelektrickým rušňami radu 770 a 771, osobná doprava potom strojmi radu 749. Prestavba bola dodávateľským podnikom realizovaná v spolupráci sDKV České Budějovice.

Konštrukcia

Rušeň zostal v mechanickej časti oproti rade 240 prakticky bezo zmien. Tie sa týkajú predovšetkým elektrickej časti, vybavenia stanovišťa rušňovodiča a ďalšou zmenou je dosadenie systému palubnej diagnostiky. Rušne sú skriňového typu, štvornápravové, so štyrmi jednosmernými trakčnými elektromotormi, pre každú zo štyroch náprav jeden. Ako materiál skrine je použitý sklolaminát. Elektrina je odoberaná pomocou dvoch polopantografov na streche rušňa. Reguláciu výkonu tvorí elektropneumatické spínanie odbočiek transformátora.

Prevádzka

Rušne od počiatku slúžia v Českých Budějoviciach pre prevádzku na trati České Budějovice – Summerau. Vozili tu osobné aj spešne vlaky, dnes však slúžia predovšetkým v nákladnej doprave. Po reštrukturalizácii Českých drách prešli pod spoločnosť ČD Cargo, SOKV České Budějovice.
Rušne od zmeny cestovného poriadku pre rok 2015 sú nasadzované v nedeľu na spoj Sp 2149 z Českých Budějovíc do Gmünd a na Osobných vlakoch z Českých Velenice späť do Českých Budějovíc.
Aľjoša Popovič

Aljoša Popovič (rusky Алёша Попович, ľudovo Alexej, syn kňaza) je ruský bohatier.
V bylinách, čo boli oslavné hrdinské básne, bol popisovaný ako svalnatý kňazov syn, ktorý nad svojimi nepriateľmi víťazí chytrosťou. Je známy svojou bystrosťou a múdrosťou. Má rád vtip a zábavu, niekedy je zobrazovaný ako ten, kto sa posmieva ženám a príležitostne ako klamár a podvodník. Ľsťou porazil draka Tugarina Zemejeviča. V neskorších verziách príbehu je drak pozmenený na postavu mongolského chána.
Gymnázium Dobšiná

História

Škola, poskytujúca stredné všeobecné vzdelanie s ťažiskom na prípravu žiakov na vysokoškolské štúdium ako predchodca súčasného gymnázia, vznikla v Dobšinej 1. septembra 1957. V roku 1970 bolo zriaďovacou listinou MŠ SR ustanovené 4-ročné gymnázium v Dobšinej v budove na Zimnej ulici č. 308, ktoré fungovalo spolu so stredným odborným učilišťom (SOU). V roku 1978 bolo gymnázium presťahované do zrekonštruovanej budovy na Ulici SNP 607, kde sídli dodnes. 1. júla 1992 došlo k oddeleniu gymnázia od SOU. Odvtedy je gymnázium Dobšiná samostatnou školou. Od 1. septembra 1995 bolo na tomto gymnáziu popri 4-ročnom študijnom odbore do siete stredných škôl zaradené 8-ročné gymnázium so zameraním na programovanie a informatiku.
Bréhal (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 12,71 km². Najvyšší bod je položený 71 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 073 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE