google/wiki40b huggingface dataset:
Moblin

História

Intel spustil stránky Moblin.org v júli 2007 a výrazne aktualizoval stránky v apríli 2008 spolu s uvedením procesorov Intel Atom na Intel Developer Forum v Šanghaji. Vlastný Software Development Kit (SDK) je k dispozícii na internetových stránkach Moblinu. Operačný systém Moblin 2 OS bol špeciálne navrhnutý pre procesor Intel Atom v netbookoch.
Kastel (staroveký Rím)

Kastel (po latinsky castellum) bol malý rímsky vojenský tábor pre malé útvary. Nachádzal sa obyčajne medzi väčšími tábormi alebo v predpolí Limes Romanus. Na Slovensku sú známe tri rímske kastely Gerulata, kastel v Iži a tábor pri Stupave.
Ján Teluch

Životopis

Filozofickú fakultu KU v Prahe absolvoval roku 1934. V roku 1936 – 1941 stredoškolský profesor v Martine, v Liptovskom Mikuláši a v Banskej Bystrici. Účastník protifašistického odboja a SNP. Po oslobodení pracovník OV a KV KSS v Banskej Bystrici (1945 – 1951), diplomat (1956 – 1969). Pracovník Ministerstva zahraničných vecí ČSSR v Prahe (1970). Nositeľ Radu SNP I.tr. a iných vyznamenaní.
Canadian Hockey League

CHL Import Draft

Každoročne sa pred začiatkom sezónoy koná CHL Import Draft, ktorý je šancou pre nádejných hráčov z Európy preniknúť v mladom veku na scénu zámorského hokeja. Každý klub má právo vybrať si dvoch hráčov mimo USA a Kanady a na základe dôkladného skautingu tak posilniť svoj tím o nové talenty.
Adolf Schuster

Životopis

Ľudovú a meštiansku školu navštevoval v Malackách, Štátny koedukačný učiteľský ústav absolvoval v Bratislave (1924-1928), kde zmaturoval a urobil skúšku spôsobilosti pre meštianske školy (1934). Pôsobil ako pomocný učiteľ v Hasprunke, ako   odborný učiteľ vo Vranove nad Topľou, po výberovom konaní bol menovaný za riaditeľa Št. meštianskej školy v Brezne (1939 -1945). Vykonával funkciu školského inšpektora, riaditeľa OSŠ a ZDŠ v Brezne (1945-1969). V dôchodku vyučoval na  Hotelovej škole v Brezne. Počas SNP bol členom ilegálneho podzemného národ. výboru a Revolučného národného výboru v Brezne. Po vojne sa stal členom  miestneho národného výboru v Brezne, vykonával funkciu zodpovedného redaktora časopisu  Horehronie, bol členom Pedag. rady povereníctva školstva a kultúry v Bratislave, bol odborársky funkcionár a člen Muzeálnej spoločnosti v Brezne. Aktívne publikoval v pedagogických časopisoch a bol spoluautorom a autorom  historických  a pedagogických diel. Členom MS sa stal v roku 1931, v Brezne vykonával funkciu člena výboru MO MS, podieľal sa na organizovaní Chalupkovho Brezna. Jeho celoživotná práca vo verejných funkciách aj v školstve bola ocenená viacerými vyznamenaniami štátnych a kultúrnych orgánov.
Hallines

Poloha

Obec má rozlohu 5,72 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 316 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Fontaine-Saint-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 13,72 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 593 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Božický mokřad

Ochrana

Predmetom ochrany je revitalizovaná mokraď s bohatým výskytom obejživelníkov, najmä kunky červenobruchej (Bombina bombina) a ďalších významných a vzácných druhov živočíchov a rastlín.
Deaux

Poloha

Obec má rozlohu 5,95 km². Najvyšší bod je položený 198 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 589 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Expedícia 12

Priebeh misie

Expedícia 12 štartovala spolu s vesmírnym turistom Gregorym Olsenom v Sojuze TMA-7 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 1. októbra 2005 o 03:55 UTC. Na vesmírnej stanici pristáli 3. októbra o 7:27 UTC. Novú posádku privítali členovia Expedície 11: ruský veliteľ Sergej Krikaľov a americký palubný inžinier John Phillips. Počas týždňa nová posádka prevzala stanicu a 11. októbra sa Krikaľov, Phillips a Olsen v Sojuze TMA-6 vrátili na Zem.

EVA 1

Prvý z dvoch výstupov do kozmického priestoru expedície prebehol 7. novembra, kozmonauti sa venovali výmenám niektorých dielov na povrchu stanice. Vychádzka trvala 5 hodín 22 minút.
Koncom roka 2005 kozmonauti vykladali zásobovacia loď Progress M-55, ktorá zakotvila u stanice 23. decembra.

EVA 2

Druhá vesmírna vychádzka McArthura a Tokareva začala 3. februára 2006 o 22:44 UTC. Kozmonauti počas 5 hodín a 43 minút vypustili starý skafander s rádiom, obslúžili vonkajšie experimenty a prezreli vybrané časti povrchu stanice.

Ukončenie misie

30. marca 2006 pricestovali v Sojuze TMA-8 Pavel Vinogradov a Jeffrey Williams (Expedícia 13) s brazílskym kozmonautom Marcosom Pontesom. Dvojica McArthur, Tokarev odovzdala stanicu novej posádke a s Pontesom sa vrátili v Sojuze TMA-7 na Zem.
Phongovo tieňovanie

Phongovo tieňovanie (anglicky Phong shading) je súbor techník používaných v počítačovej grafike. Tieto techniky zahŕňajú predovšetkým model odrazu svetla z povrchu materiálu (Phongovo osvetlenie) a odhad farby pixelu založený na interpolácii normály povrchu (Phongova interpolácia, zvyčajne označovaná per-pixel).

Phongov osvetľovací model

Phongovo osvetlenie je empirický model. Uvažuje dva typy odrazu – difúzny a spekulárny. K ním je započítaná ambientná zložka, ktorá predstavuje rozptýlené svetlo a je v celej scéne konštantná.

Phongova interpolácia

Na rozdiel od Gouraudovho tieňovania, ktoré uvažuje konštantnú normálu pre celý polygón, poskytuje Phongov model lepšiu aproximáciu tým, že interpoluje normály medzi vrcholmi čím docieli hladké prechody medzi susednými pixelmi.
Les Trois-Pierres

Poloha

Obec má rozlohu 7,48 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 730 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gýč

Gýč (z nemeckého Kitsch) je odvodený umelecký prejav súčasnosti a minulosti bez pravých umeleckých hodnôt, využívajúci obľubu určitých námetov a motívov, v podaní tradičnom i módnom. Gýč sa zväčša prejavuje nízkym nárokom na umelecký ako abstraktno-logický úsudok jeho potenciálneho prijímateľa. Všeobecná zrozumiteľnosť alebo citovosť umeleckého diela však ešte nie je príznakom gýču. Podmienkou vzniku gýča je preberanie postupov a myšlienok, ktoré sami o sebe síce majú zmysluplnú históriu, ale zlepené sú dohromady spôsobom, ktorý výslednému dielu nedodáva žiadnu pridanú hodnotu. Gýč postráda jednak schopnosť tradovať pôvodné umelecké prvky a takisto nedokáže vytvárať ani avantgardné umelecké syntézy.
Od druhej polovice 19. storočia sa za gýč označujú nevkusné diela a predmety v oblasti výtvarného umenia a výraz sa postupne preniesol aj do ostatných umení.
Kyoto Research Park

Kyoto Research Park je výskumný park v Kjóte. Vznikol v spolupráci mesta Kjóto, miestnej univerzity a high-tech podnikov. Kyoto Research Park využíva potenciál súkromných spoločností, ktoré sú zamerané na priemyselné odvetvia typu informačné technológie, medicína, nanotechnológie a biotechnológie.
Vo výskumnom parku Kyoto Research Park sa nachádzajú výskumné laboratóriá a kancelárske priestory. Medzi primárne výskumné činnosti, ktoré tam aktuálne prebiehajú patria chémia, biotechnológia a výroba polovodičov. Okrem toho tam sú realizované vládne projekty organizované japonským ministerstvom hospodárstva, obchodu a priemyslu a japonským ministerstvom školstva, kultúry, športu, vedy a technológie.

Súčasní členovia a zameranie

V spolupráci prefektúry Kjóto, mesta Kjóto a priemyslu v danej oblasti, bol v roku 1989 založený Kyoto Research Park ako prvý národný výskumný park. Bol založený za účelom podpory firiem, ktoré majú šancu uspieť nových oblastiach výskumu a jeho zavedenia do praxe. Poloha parku ťaží z blízkosti univerzít. Rozhloha parku je 120 000 m², sídli tu okolo 250 spoločností. Zameraním parku sú biotechnológia, chémia/chemická technológia, ICT/médiá a multimédia/telekomunikácie a výpočtová technika.
Oka (Angara)

Tok

Vyteká z Ockého jazera, na hornom toku má horský charakter, miestami tečie tiesňavami, dolina sa rozšíri až keď rieka opustí hory. Dolný tok bol zatopený pri výstavbe Bratskej nádrže, a tak niekdajšia dolina dnes tvorí akýsi „záliv“ tejto nádrže. Rieka je zásobovaná najmä dažďovými a snehovými vodami.

Využitie

Splavný je len dolný tok rieky, aj to len od mája do októbra, kedy nie je zamrznutý. Na rieke leží mesto Zima.
Saint-Jean-d’Ormont

Poloha

Obec má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 830 m n. m. a najnižší bod 370 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Linac

Poloha

Obec má rozlohu 12,3 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamil Kreps

Kariéra

Kreps je odchovancom Litvínova, kde pôsobil ako dorastenec a neskôr aj ako junior. V sedemnástich rokoch odišiel do zámoria, kde v sezónach 2001/2002, 2002/2003 patril medzi najlepších hráčov juniorského tímu Brampton Battalion pôsobiaceho v Ontario Hockey League (OHL). V roku 2003 bol draftovaný klubom Florida Panthers v 2. kole ako 38. v poradí. Do prvého tímu Panthers sa prebojoval prvýkrát v sezóne 2006/2007. V 14 zápasoch zaznamenal gól a asistenciu, no trénerov zaujal natoľko, že v ďalších sezónach sa stal pevnou súčasťou Floridy Panthers. V spomínanom mužstve odohral celkovo 232 zápasov, s bilanciou 19 gólov a 41 asistencií. Po sezóne 2009/2010 prestúpil do fínskeho klubu Oulun Kärpät. Vo fínskej SM-liige odohral 55 stretnutí, v ktorých zaznamenal 29 kanadských bodov. V sezóne 2011/2012 pôsobil v tíme KHL Barys Astana, kde nastúpil v 52 zápasoch základnej časti (9 gólov, 20 asistencií) a v 7 zápasoch play-off (1+3). Pred sezónou 2012/2013 sa dohodol s klubom HC Slovan Bratislava na ročnom kontrakte, no už začiatkom septembra 2012 s ním klub ukončil spoluprácu. Počas sezóny 2012/2013 tak posilní švajčiarsky tím Kloten Flyers.
La Baussaine

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 620 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fantozzi

Fantozzi je taliansky film z roku 1975 v ktorom hral slávny taliansky komik, Paolo Villaggio. Úvodný film „Il primo tragico di Fantozzi“ odštaroval slávnu filmovú sériu o účtovníkovi Fantozzim.

Charakter filmu

Paolo Vilaggio sa vyjadril, že Fantozzi nie je osoba komická, ale tragikomická. Dej filmu zachytáva tragikomické udalosti účtovníka Fantozziho. Ugo Fantozzi (Paolo Vilaggio) je malý tučný chlapík so šedým oblekom, baretkou a malou fiatkou. Fantozzi je rodeným smoliarom. Je zamestancom fiktívneho talianskeho podniku Italpetrolcemetermotessilfarmometalchimica v oddelení uficio sinistri (kancelária ľavých), kde ho vykorisťujú nadriadení, ktorí vystupujú ako neobmedzení tyrani a bohovia (doslova). Často majú tituly ako „megapresidente supergalactico“, „esselenzzia“ (excelencia), alebo „duca“ (vodca, diktátor). Zamestnancom nútia svoje záujmy (športy, umenie, rodinu...) a je dokonca česť, ak si nejaký zamestnanec môže zaplávať v akváriu svojho nadriadeného.

Postava Fantozziho

Fantozziho využívajú všetci kolegovia. Zatiaľčo ostatní zanedbávajú pracovné povinnosti a zabávajú sa (opaľovaním sa na streche...), Fantozzi musí za kolegov zaskakovať a predstierať pred nadriadenými, že všetci sú na svojich miestach. V práci má aj svoju platonickú lásku, slečnu Silvániovú, na pohľad škaredú ženu, ktorá ale bola vyhlásená za miss oddelenia. Jeho žena, Pina Fantozzi je utrápená žienka a jeho dcéra Mariangela je škaredé dievča, koré sa podobá na opicu, no jej matka si myslí, že je dievča, ako každé iné. Fantozzi však vie krutú pravdu a často sa pri pohľade na dcéru nezdrží výkriku. Utiahnutý Fantozzi dokáže byť rázny iba na svoju rodinu a to hlavne, keď pozerá futbal. V takom prípade nevníma nič okolo seba, kričí na ženu a „objedná“ si u nej svoje obľúbené jedlo k futbalu, fritatu. Fantozzi každý deň zažíva neuveriteľne absurdné situácie, napríklad trapasy počas večere s vybranou spoločnosťou, alebo keď prehltne 30 000 stupňovú paradajku. Častým spoluúčastníkom Fantozziho problémov je aj jeho kolega, geometer Filini.

Situácie z filmu

Prvá vtipná scéna z prvého filmu Fantozziho je, keď jeho žena volá do firmy svojho manžela a ponížene sa pýta, kde je jej manžel, ktorý sa už 18 dní neukázal doma. Vysvitne, že Fantozziho zamurovali do starých kancelárii a pri vyslobodení sa mu ujde rana kladivom. Na druhý deň vstal skoro ráno a pripravoval sa do práce, pričom na svoje obvyklé raňajšie ceremónie má iba pár sekúnd. 5 sekúnd na vstatie z postele, 3 sekundy na vypitie horúcej kávy, ďalšie sekundy na ochľadenie jazyka, ísť na záchod a tiež nepríjemé pobozkanie svojej dcéry Mariangeli. Nakoniec z balkóna naskočí na autobus. V iných dieloch je Fantozzi častou obeťou diéty rakúskych doktorov a tak sa musí uchýliť k veľmi komickému tajnému jedeniu. V neskorších epizódach sa Mariangele narodí dcéra Uga. Komické je aj komolenie mena Fantozzi (čitaj Fantoci) na Fantocci (čítaj Fantoči), čím sa má zdôrazniť Fantozziho bezvýznamnosť.
Fantozzi je snáď najslávnejšia talianska komédia a bolo natočených až 11 filmov po dobu 25 rokov. Bol natočený aj špeciálny film, Superfantozzi, ktorý zachytával najvýznamnejšie osudy ľudstva cez Fantozziho postavu.
Pentagram

Pentagram (gréc. Πενταγράμμοσ: s piatimi líniami) je päťramenná hviezda, ktorá vznikne nakreslením uhlopriečok v pravidelnom  päťuholníku.
Je taktiež považovaný za magický znak bielej mágie. Pentagram otočený hore nohami, t. j. stojaci na jednom cípe, je znakom zla, čiernej mágie, vyvolávania démonov a pod.
Agathaumas

Dejiny

Agathaumas bol objavený už v roku 1872 v juhozápadnom Wyomingu F.B. Meekom, ktorý na objav upozornil Copea. Ten sa sám podieľal na vykopávkach a odkryl značnú časť chrbtice nového dinosaura. Bol si vedomý, že má pred sebou niečo nové, ale jasno do veci vniesol až Marshov opis Triceratopsa v roku 1889.
 Cope potom navrhol, aby čeľaď Ceratopsidae bola premenovaná na Agathaumidae, to sa však neujalo.

V populárnej kultúre

Vzhľadom k slávnemu stvárneniu maliarom Charlesom R. Knightom z roku 1897 sa stal tento rod populárnym a v roku 1925 sa objavil aj vo filme Stratený svet (The Lost World).
Chazey-sur-Ain

Polohopis

Chazey-sur-Ain má rozlohu 21,95 km². Najvyšší bod je položený 261 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Chazey-sur-Ain má 1424 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Baryonyx

Znaky

Medzi dravými dinosaurami išlo v pripade baryonyxa o nezvyčajnú formu, ktorá sa odlišovala od zástupcov ostatných skupín. Baryonyx sa totiž vyznačoval nápadne nízkou hlavou pripomínajúcou hlavu krokodíla, dlhším krkom, trojprstými prednými končatinami s veľkými zahnutými pazúrmi a dlhým chvostom. Najväčší pazúr mal na palci, ktorý meral za života (aj s vrstvou rohoviny) až 35 cm. Na lebke rodu Baryonyx je zaujímavé umiestnenie nozdier, ktoré boli viac vzadu ako u iných teropódov. V úzkych čeľustiach mával baryonyx až 96 zubov (dvakrát toľko ako tyranosaurus), tvarom podobných zubom krokodíla. Zrejme teda nešlo o predátora poľujúceho na bylinožravé dinosaury, ale skôr o rybožravca, pravekú obdobu dnešného grizlyho.

Potrava

Teóriu, že nešlo o klasického mäsožravca, ale skôr o rybožravca žijúceho podobným spôsobom života ako medveď grizly, podporuje okrem tvaru zubov aj nález skamenených pozostatkov nestrávenej metrovej ryby na mieste, kde mal baryonyx za života žalúdok. Baryonyx teda obýval plytčiny riek, kde lovil veľké ryby, pričom mu boli veľkou pomocou pazúry predných končatín. Samozrejme, že nepohrdol zdochlinou, hoci skonzumoval len jej hlbšie vrstvy a vnútornosti. Je možné, že v nepriaznivých časoch mu padol vhod aj malý ornitopód.
Fontaines-d’Ozillac

Poloha

Obec má rozlohu 13,87 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 525 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Borivoj Krčméry

Životopis

Navštevoval ľudovú školu v Badíne, 1878 – 1886 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. V roku 1890 – 1893 notár v Liptove, 1893 – 1900 úradník rak.-uh. konzulátu v Pittsburghu, 1900 – 1925 redaktor na rozličných miestach USA, 1925 správca odd. Bosákovej banky v Scrantove.
Po príchode do USA člen, neskôr funkcionár Národného slovenského spolku, podporovateľ 1. čs. zahraničného odboja. Autor článkov o hospodárskych pomeroch na Slovensku. Spolupracovník literárneho mesačníka Maják v Pittsburghu, novín Sloboda v Chicagu a i.
Radostín (okres Havlíčkův Brod)

História

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1591.
Ústav pro českou literaturu Akademie věd České republiky

Činnosť a poslanie

Ústav pre českú literatúru AV ČR, v.v.i., je vedecký ústav, ktorý zabezpečuje základný výskum českej literatúry od počiatkov do súčasnosti. Podľa platnej zriaďovacej listiny z 28. júna 2006 bol zriadený s cieľom uskutočňovať vedecký výskum v oblasti českej literatúry, prispievať k využitiu jeho výsledkov a zabezpečovať infraštruktúru výskumu. Venuje sa literárnej histórii a teórii, literárnovednej lexikografiu, editologii, textologii, bibliografii a iným odborom literárnej vedy.<
Podľa výročnej správy za rok 2010 je jediným neuniverzitnom pracoviskom v Česku, ktoré vykonáva základný literárnovedný výskum. Je hlavnou inštitúciou literárnovednej bohemistiky vo svetovom meradle.

Publikácie

UCL vydáva dvojmesačník Česká literatura. Ročníky 1953-2000 sú sprístupnené prostredníctvom projektu Kramerius AV ČR. Vydáva aj knižné publikácie v niekoľkých edíciách (Edícia K, Dokumenty, Theoretica & historica, Varianty).

Hodnotenie

Na konci roka 2010 bol UCL jedným z pätnástich popredných českých vedeckých ústavov, zahrnutých do Medzinárodného auditu vedy, výskumu a inovácií v Česku vedeného spoločnosťou Technopolis. Výsledná správa spomenula unikátnu a fundamentálnu úlohu UCL vo výskume českej literatúry a literárnej kultúry. Ocenila veľké úsilie, ktoré ústav venuje sprístupneniu získaných poznatkov elektronicky prostredníctvom internetu, ako unikátny a vynikajúci z hľadiska kvality a rozsahu. Na záver uviedla, že UCL je strediskom mimoriadneho významu ako pre Česko, tak pre zahraničných bohemistov.

História

Založenie výskumného ústavu pre českú literatúru sa začalo pripravovať na pôde Československej akadémie vied a umení v roku 1946, krátko po založení Ústavu pro jazyk český. Organizačný poriadok bol schválený v júni 1947, Ústav pre českú literatúru začal pracovať 1. septembra 1948. Roku 1953 bol začlenený do Československej akadémie vied a v roku 1993 do Akadémie vied Českej republiky.
Karol Englisch

Životopis

Jeho otec bol Poliak, matka Antónia (1853 -1940) pochádzala z Rakúska. Vyštudoval právo na Jagellonskej univerzite v Krakove a stal sa tam docentom. V roku 1919 sa zúčastnil Parížskej povojnovej konferencie ako tlmočník poľskej delegácie. V roku 1936 vstúpil do poľskej tajnej služby. Od roku 1941 pracoval pod krycím  menom Tatrzański ako organizátor poľskej protihitlerovskej rozviedky. V roku 1943 ho zatklo gestapo, ale nič nevyzradil. Na sklonku vojny ho popravili v koncentračnom tábore Stein an der Donau v Rakúsku.      
Vždy sa považoval za Poliaka (v batohu nosil na prvovýstupy poľskú vlajku). Do Vysokých Tatier  začal aj so svojou matkou chodiť od útleho detstva. Zachovala sa jeho literárna prvotina, v ktorej ako 16 ročný opisuje svoj prvovýstup zo dňa 13. augusta 1897 z Veľkej Studenej doliny na Javorový štít. Od roku 1920 býval vo Viedni a svoje horolezecké aktivity premiestnil do Álp (aj na Matterhorn).

Lezecké výkony

Vo Vysokých Tatrách vykonal asi 40 prvovýstupov, z toho okolo 30 prvých výstupov na nedobyté štíty a veže, čím v podstate ukončil v Tatrách éru dobývania vrcholov. K významnejším okrem už uvedených patril výstup na Malý Kolový štít (v nemčine po ňom zvaný Englisch-Spitze), Veľký Kostol v Prostrednom hrebeni, Čierny štít, Divú vežu, Javorový štít a najvýznamnejší – aj najviac závidený a spochybňovaný - bol prvý výstup s matkou a dvomi vodcami na Ostrý štít v roku 1902. Vykonal aj prvý zimný výstup na  Kriváň. Spolu s Karolom Jordánom začal ako jeden z prvých používať na horolezeckých túrach lyže. V zime 13. januára 1903 vystúpili  na lyžiach na Krížnu.

Mystifikácia horolezeckých výstupov

Pri romantických popisoch svojich výstupov často popúšťal uzdu fantázii, dokonca občas používal pre zvýšenie efektu fotografie z Álp. Navyše vo faktografii príliš dôveroval svojmu najčastejšiemu horskému vodcovi Jánovi Hunsdorferovi st. Ten ho občas viedol cestou, ktorú už predtým absolvoval s inými klientami a tvrdil, že ide o prvovýstup, za ktorý dostával dvojnásobnú taxu. Stalo sa tiež, že ho v hmle doviedol iba na predvrchol a pod. To viedlo viacerých jeho súčasníkov k obvineniam, že si mnohé výstupy – špeciálne na Ostrý štít, potom aj na Západnú Vidlovú vežu, Litvorovú vežu a Solisko – vymyslel. Neskoršia nezávislá detailná analýza však preukázala, že mu všetky významné prvovýstupy právom náležia. Vykonal aj prvý zimný výstup na  Kriváň.

Matka horolezkyňa

Poprednou horolezkyňou bola aj jeho matka Antonia von Englisch, pôvodom z Tirolska, na rozdiel od syna sa nikdy necítila Poľkou. Bolo spoločensky neúnosné, aby po Starom Smokovci chodila v nohaviciach. Takže na túry so synom vyrážala – a zase sa z nich vracala - v sukni a klobúku. Do „športového“ sa prezliekala, len čo fajnovej spoločnosti zmizli z očí. Ešte raz sa prezliekala na vrcholoch, kvôli vrcholovej fotografii.
One Boston Place

One Boston Place je mrakodrap v Bostone. Má 41 poschodí a výšku 183 m, je tak 4. najvyšší mrakodrap v meste. Bol dokončený v roku 1970 podľa projektu, ktorý vypracoval architekt Pietro Belluschi.
Brinje (obec)

Polohopis

Obec leží v severnej časti regiónu Lika, vzdialená asi 85 kilometrov severozápadne od mesta Gospić. Nachádza sa neďaleko diaľnice A1, na ktorú je napojená samostatným výjazdom. V katastrálnom území obce Brinje sa nachádza aj viacero ďalších diaľničných objektov, napríklad diaľničné odpočívadlá Brinje a Jezerane, či Tunel Brinje.

Členenie obce

Obec Brinje sa člení na dvanásť častí: Brinje, Glibodol, Jezerane, Križ Kamenica, Križpolje, Letinac, Lipice, Prokike, Rapain Klanac, Stajnica, Vodoteč a Žuta Lokva.
Serruelles

Poloha

Obec má rozlohu 7,51 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 50 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
José Carlos Mariátegui

José Carlos Mariátegui (* 14. jún 1895 – † 16. apríl 1930) bol peruánsky spisovateľ, filozof, novinár, činiteľ robotníckeho hnutia, zástanca marxizmu.
Garnerans

Polohopis

Garnerans má rozlohu 8,57 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Garnerans má 642 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Quai de la Gare

Poloha

Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny. Začína na križovatke s ulicou Rue Raymond-Aron, kde oproti prúdu nadväzuje Quai François-Mauriac, a končí pri moste Bercy na križovatke s Boulevard Vincent-Auriol, odkiaľ pokračuje Quai d’Austerlitz. Súčasťou nábrežia je prístav Port de la Gare.

Dejiny

Cesta pozdĺž Seiny je zmieňovaná už v roku 1670. Svoj názov nezískalo nábrežie podľa neďalekého gare d'Austerlitz, ale podľa prístaviska (gare) pri nemocnici Salpêtrière, zriadeného okolo roku 1770, teda 70 rokov pred vybudovaním nádražia.
V čísle 43 na nábreží bolo v bývalom sklade v novembri 1943 zriadené parížske zberné stredisko koncentračného tábora v Drancy.
Nábrežie bolo pôvodne dlhšie. Časť medzi Boulevard Masséna a Rue de Tolbiac bola premenovaná na Quai Panhard-et-Levassor a z úseku medzi mostom Tolbiac a ulicou Rue Raymond-Aron vzniklo nábrežie Quai François-Mauriac.

Nová výstavba

Nábrežie je súčasťou komplexnej prestavby miestnej štvrte s názvom Paris Rive Gauche. V jej rámci vznikajú na mieste bývalých tovární a skladov moderné stavby ako je nové sídlo Bibliothèque nationale de France na Quai François-Mauriac alebo Cité de la mode et du design na Quai d’Austerlitz.