google/wiki40b huggingface dataset:
Distribuovaný Raytracing

"Bežný" raytracing

V bežnom raytracing-u sa pri každom dopade na objekt sa vygeneruje len jeden lúč v smere k svetlu. V závislosti od uhla, pod akým svetlo dopadá a jeho materiál, potom algoritmus vypočíta, ako bude konkrétny bod osvetlený. Keďže je lúč len 1, z miesta x vieme určiť len či je osvetlený alebo nie, vylučujeme prípad, keď je napríklad svetelný zdroj plocha a miesto je čiastočne zatienené iným objektom, alebo keď svetlo dopadá na bod x nepriamo, po odraze od nejakej inej plochy. Bežný raytracing s nepriamym osvetlením počíta, ale len s jeho zrkadlovou zložkou.

Distribuovaný raytracing

Modifikácia spočíva v tom, že z každého miesta vygeneruje do celej hemisféry N lúčov (pre pevne dané N), z ktorých vypočíta príspevky priameho aj nepriameho osvetlenia. To prinesie niekoľko efektov ako napríklad mäkké tiene alebo mäkké odrazy. Príspevok z nepriameho osvetlenia algoritmus spočíta tak, že z daného miesta vygeneruje znovu N nových rôznych lúčov rovnakou metódou. Z toho plynie vysoká časová zložitosť, ktorá bude v tomto prípade exponenciálna v závislosti na hĺbke rekurzie. Tento problém rieši algoritmus path Tracing, ktorý generuje lúč zakaždým len 1 s rôznou pravdepodobnosťou.

Pseudokód

function renderImage() 
{
   for all pixels
   {
      Color pixelCol = (0,0,0);
      for k = 1 to N
      {
         wk := náhodný smer cez k-tý pixel
         pixelCol += getLi(camPos,wk)
      }
      return Lo / N
   }}
getLi(x, w){
   hit := NearestIntersect(x, wi)
   wo  := -wi;
   y   := hit.pos;
   if no intersection
      return backgroundCol;
   else
   {
      Lo = (0,0,0)
      for k = 1 to N
      {
         wk := náhodný smer na hemisfére s hustotou p(w)
         Lo += getLi(y, wk) * fr(y, wk, wo) * dot(hit.n,wk) / pdf(wk)
      }
      return Lo / N + directLighting (y, wo);
   }}
Grosseto-Prugna

Poloha

Obec má rozlohu 31,56 km². Najvyšší bod je položený 1 161 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 597 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky

Národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky je hnuteľná, alebo nehnuteľná vec pamiatkovej hodnoty vyhlásená Pamiatkovým úradom Slovenskej republiky, ktorá je významným dokladom historického vývoja, životného spôsobu a prostredia spoločnosti od najstarších dôb po súčasnosť, ako prejavy tvorivých schopností a práce človeka z najrôznejších odborov ľudskej činnosti pre ich historické, umelecké, vedecké a technické hodnoty, alebo ktoré majú priamy vzťah k významným osobnostiam a historickým udalostiam.

História vzniku pamiatkovej starostlivosti

História pamiatkovej starostlivosti na Slovensku siaha až do čias Uhorska, konkrétne do roku 1853, kedy začala aj na území Slovenska vykonávať svoju činnosť C. k. centrálna komisia, zriadená cisárskym nariadením v rakúskej časti habsburskej monarchie v roku 1850. 
V roku 2001 NR SR schválila zákon č. 49/2002 O ochrane pamiatkového fondu. Týmto zákonom, ktorý nadobudol platnosť 1. 4. 2002, bol Pamiatkový ústav transformovaný na Pamiatkový úrad Slovenskej republiky, ktorý vykonáva štátnu správu s celoslovenskou pôsobnosťou na úseku ochrany pamiatkového fondu.

Vyhlasovanie národnej kultúrnej pamiatky

Pamiatkový úrad Slovenskej republiky vyhlasuje za národnú kultúrnu pamiatku hnuteľnú alebo nehnuteľnú vec, ktorá má pamiatkovú hodnotu, a to na základe podkladu na vyhlásenie veci za národnú kultúrnu pamiatku, ktorú vypracúva Pamiatkový úrad Slovenskej republiky alebo Krajský pamiatkový úrad z vlastného podnetu alebo na podnet právnickej či fyzickej osoby.

Ochrana národnej kultúrnej pamiatky

Základná ochrana kultúrnej pamiatky je súhrn činností a opatrení vykonávaných na predchádzanie ohrozeniu, poškodeniu, zničeniu alebo odcudzeniu kultúrnej pamiatky, na trvalé udržiavanie dobrého stavu vrátane prostredia kultúrnej pamiatky a na taký spôsob využívania a prezentácie, ktorý zodpovedá jej pamiatkovej hodnote a technickému stavu.
Každý je povinný správať sa tak, aby svojím konaním neohrozil základnú ochranu národných kultúrnych pamiatok a základnú ochranu pamiatkových území a nespôsobil nepriaznivé zmeny stavu pamiatkového fondu a stavu archeologických nálezísk.
Základnú ochranu národných kultúrnych pamiatok vykonáva na svoje náklady vlastník pamiatky a využíva ju v súlade s jej pamiatkovou hodnotou. Okrem ďalších povinností priznáva súčasná legislatíva vlastníkom národných kultúrnych pamiatok aj práva a určité výhody.
Vlastník pamiatky má právo požiadať krajský pamiatkový úrad o bezplatné poskytnutie odbornej a metodickej pomoci, požiadať obec a ministerstvo o finančný príspevok alebo o poskytnutie štátnej pomoci na zachovanie pamiatkovej hodnoty kultúrnej pamiatky, ktorá sa realizuje napríklad prostredníctvom dotačného programu Ministerstva kultúry Slovenskej republiky Obnovme si svoj dom.
Železničná trať Rožňava – Dobšiná

História

Pri budovaní železnice povodím Slanej v 2. polovici 19. storočia sa uvažovalo o trasovaní cez Rožňavu a Dobšinú k obci Mlynky, kde by sa napojila na Košicko-bohumínsku železnicu. Úsek Lenartovce - Rožňava bol sprevádzkovaný 1. júna 1874 a už 20. júla bol dokončený aj úsek do Dobšinej.
K oživeniu myšlienky prepojiť tzv. Gemerské spojky prišlo po zabratí južných oblastí Slovenska Maďarskom tesne pred druhou svetovou vojnou. Časť dôležitých tratí pripadla okupantom a jednou z možností bolo prepojiť existujúce železnice a vytvoriť tak nové spojenie východ-západ. Mnohé úseky boli rozpracované, no skončením vojny a oživením pôvodných hraníc ich potreba pominula. Medzi nerealizované sa tak zaradil i úsek z Dobšinej, ktorý mal dvojicou slučkových tunelov prekonať Dobšinský kopec a napojiť južnú trať na hlavnú spojnicu krajiny.
Osobná doprava na trati bola prerušená 2. februára 2003.
Hipgnosis

Hipgnosis bolo britské dizajnérske štúdio, ktoré bolo špecializované hlavne na výrobu dizajnov hudobných albumov rockových hudobníkov a skupín. Medzi najznámejších klientov tohoto štúdia patrili umelci ako Pink Floyd, Genesis, Led Zeppelin, 10cc a The Alan Parsons Project. Jadro dizajnérskeho štúdia Hipgnosis tvorili Storm Thorgerson, Aubrey Powell, neskôr aj Peter Christopherson. Toto štúdio zaniklo v roku 1983. Storm Thorgerson sa venuje dizajnérskej činnosti dodnes.
V roku 1968 boli Thorgerson a Powel požiadaní kamarátmi zo skupiny Pink Floyd o návrh obalu ich nového albumu A Saucerful of Secrets. Po tejto objednávke im firma EMI dala ďalšie zákazky pre návrhy obalov albumov skupín Free, Toe Fat a The Gods. Thorgerson a Powel boli v tomto období študentmi na Royal College of Art. Po skončení školy boli nútení zariadiť si tmavú komoru v kúpelni u Powella, neskôr v roku 1970 si prenajali priestor, v ktorom si vytvorili štúdio. Názov štúdia pochádza z graffiti, ktoré mali nastriekané na dverách izby. Je slovnou hračkou, ktorá čiastočne pripomína slovko hypnóza (stav nereálnej existencie), v podstate je zloženinou slov Hip+gnostic."
Svoje renomé toto grafické štúdio získalo v roku 1973 návrhom obalu a Dark Side of the Moon, ktorý vyrobilo pre skupinu Pink Floyd. Tento album patrí medzi celosvetovo najrozšírenejšie, na svete má milióny fanúšikov a napríklad stanicou VH1 bol jeho obal v roku 2003 hodnotený ako štvrtý najlepší obal všetkých čias. V priebehu svojej existencie štúdio Hipgnosis okrem väčšiny nasledujúcich albumov skupiny Pink Floyd navrhlo dizajny albumov viacerých legendárnych skupín a sólistov ako boli Led Zeppelin, Genesis, UFO, Black Sabbath, Peter Gabriel a The Alan Parsons Project. Peter Christopherson sa k štúdiu Hipgnosis pripojil v roku 1974.
Powell a Thorgerson boli vyštudovaní filmári a modely, a scény ktoré fotografovali viedli tak aby v scénických pózach vyjadrovali motívy hudobných básnických tém skladieb albumov. Pri výrobe obalov sa v štúdiu Hipgnosis stávalo bežným, že sa neobmedzovalo len na samotný obal, ale aj kolekcie vložených ďalších sérií grafických listov, či plagátov. Štýlom práce sa pri tvorbe návrhov štúdio Hipgnosis pridržiavalo využívaniu fotografii a ich dodatočným úpravám. Patrilo medzi priekopníkov v používaní a zavádzaní nových techník pri manipuláciách, neobvyklými uhlami fotografovania objektov, viacnásobných expozíciách, rôznych kolážach spojených s dodatočným retušovaním v snahe o surrealistické vyjadrenie tém hudobných projektov, ktorých súčasťou sa tvorené obaly stávali. Spôsob ich práce so snímkami sa v súčasnosti dá porovnať s editačnými zásahmi v počítačových programoch ako je napríklad Photoshop.
Neuflize

Poloha

Obec má rozlohu 13,78 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 727 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Aspres-sur-Buëch

Poloha

Aspres-sur-Buëch má rozlohu 42,65 km². Najvyšší bod je položený 2 063 m n. m. a najnižší bod 727 m n. m.

Obyvateľstvo

Aspres-sur-Buëch má 804 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Niederbronn-les-Bains (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,4 km². Najvyšší bod je položený 577 m n. m. a najnižší bod 180 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 339 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gratens

Poloha

Obec má rozlohu 15,15 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 221 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 676 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barmainville

Poloha

Obec má rozlohu 6,38 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 134 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Borša (hrad)

Borša je hrad, v súčasnosti prestavaný na hradný kaštieľ, v obci Borša. Pôvodne išlo pravdepodobne o vodný hrad.

História

Pravdepodobne po tatárskom vpáde tu dal postaviť Belo IV. vodný hrad. Hrad bol kamenný a jeho história nie je známa. Písomné dokumenty len napovedajú, že hrad bol v držbe viacerých rodov (Perínovci, Polónyovci, Lórantffyovci, Rákocziovci). V druhej polovici 16. storočia bol na jeho mieste postavený kaštieľ, s využitím kamenných murív hradu.

Súčasný stav

Teoreticky by hrad mohol byť na južnej strane hlavného objektu. Naznačujú to odkryté základy, v ktorých sa črtá kruhová stopa po veži. Rovnako však môže byť ukrytý aj v mohutnom rohovom rizalite na severnej strane, aj keď ten bol budovaný skôr na obranu kaštieľa. Pred staršou časťou kaštieľa je stopa po priekope, ktorá mohla rovnako slúžiť ešte vodnému hradu.
Bons-en-Chablais

Poloha

Obec má rozlohu 19,09 km². Najvyšší bod je položený 1 480 m n. m. a najnižší bod 475 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 946 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hainvillers

Poloha

Obec má rozlohu 2,96 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tešio (provincia)

Provincia Tešio (jap. 天塩国 – Tešio no kuni) bola bývalá japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej rozloha zodpovedala súčasnej podprefektúre Rumoi a severnej polovici podprefektúry Kamikawa.
Provincia vznikla 15. augusta 1869 zo 6 okresov. V roku 1872 pri sčítaní ľudu bola populácia provincie 1 576. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó zrušené.
Makovica (geomorfologický podcelok)

Polohopis

Podcelok zaberá severnejšiu polovicu strednej časti pohoria a na severe susedí s podcelkom Šimonka, južným smerom pokračujú Slanské vrchy podcelkom Mošník. Na západe územie klesá do Toryskej pahorkatiny, patriacej do Košickej kotliny, východný okraj podcelku lemuje Podslanská pahorkatina, podcelok Východoslovenskej pahorkatiny.
Saint-Germain-sous-Cailly

Poloha

Obec má rozlohu 4,01 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 341 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Načetín (Kalek)

Názov

Dedina svoj názov získala podľa potoka, ktorý sa pôvodne volal Načka. Toto meno bolo prevedené do nemčiny ako nem. Natschung a potom späť do češtiny. V historických prameňoch sa meno dediny vyskytuje v tvaroch: kus vody Wnaczke (1555), Welka Naczka (1564), Welka Nacžka (1565), Natzschung (1719), Natsching alebo Natschung (1787), Natschung (1846) a Vnače alebo Natschung (1886).

História

Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1564.
V roku 1685 bola v Načetíne na podnet dvorného radu Ondreja Maiera postavená vysoká pec a ďalšie zariadenia pre spracovanie železnej rudy, ktorá sa sem dodávala najmä z Mezilesí. Vzhľadom k problémom pri doprave rudy i výrobkov bol celý železiarsky podnik roku 1749 uzavretý a prenesený do susedného Kalku. Ďalšou príčinou zatvorenia bol nedostatok dreva, hoci inak ťažko dostupné a využiteľné lesy boli pôvodne dôvodom na jeho založenie.
Počas 19. storočia sa časť miestnych obyvateľov živila výrobou drevených hračiek a tovaru pre domácnosť.

Pamätihodnosti

Pri odbočke k Jindřichovej Vsi stojí kaplnka z roku 1868 s barokovou kalváriou. Na samom okraji dediny, v tesnom susedstve Jindřichovej Vsi, stojí pamiatkovo chránená hrazdená vidiecka usadlosť čp. 1.
Juhozápadne od dediny sa nachádza národná prírodná rezervácia Novodomské rašeliniště a na severozápade jedna z častí prírodnej rezervácie Prameniště Chomutovky, ktorá tiež zahŕňa zrušenú prírodnú rezerváciu Bučina na Kienhaidě.
V strednej časti obce stojí veľká poschodová budova obdĺžnikového pôdorysu, so sedlovou strechou a stredovým rizalitom, pôvodne to bol kaštieľ, ktorý nechali vystavať Lobkowitzovci v klasicistickom slohu, po roku 1923 v ňom mesto Kalek zriadilo školu o jednej spoločnej triede a divadelnú sálu na poschodí, ktorá sa v roku 1952 prepadla a od roku 1961 až dodnes sú v ňom obecné byty.
Karlskrona

Dejiny

Karlskronu založil v roku 1679 kráľ Karol XI. ako námornú základňu. Hneď po roku získala status mesta. V roku 1790 veľká časť mesta vyhorela. Mesto pôvodne ležalo na viac než 30 ostrovoch a ostrovčekoch, čo má ešte dnes vplyv na jeho vzhľad.
Prístav so svojimi bývalými lodenicami a obrannými systémami a vybrané mestské budovy sú od roku 1998 súčasťou svetového dedičstva UNESCO. Dôvodom boli zachovalé pamiatky a ich doplnky, ktoré pripomínali námorné mesto naprojektované v 17. storočí.
Saint-Romain-d’Ay

Poloha

Saint-Romain-d’Ay má rozlohu 9,36 km². Najvyšší bod je položený 586 m n. m. a najnižší bod 315 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Romain-d’Ay má 998 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zlatňanka (folklórny súbor)

História a súčasný stav

Folklórny súbor Zlatňanka vznikol v septembri roku 1990 pod vedením Ing. Cyrila Lazúra. Názov sa vzťahuje na Hostiansky potok, ktorý preteká mestom Zlaté Moravce v jeho dolnej časti a ktorý sa od sútoku s Levešom v Topoľčiankach volá tiež Zlatňanka (alebo Zlatnianka).
Súbor spočiatku pôsobil ako Detský folklórny súbor Zlatňanka. Prvé vystúpenie sa uskutočnilo 6. decembra 1990.
Od roku 1998 spoluúčinkoval s Ľudovou hudbou Struna pod vedením Ing. Jána Murína a od 1. septembra 2000 sa súbor oficiálne volá Folklórny súbor Zlatňanka.
Vedením Folklórneho súboru Zlatňanka bol 1. januára 2007 poverený Stanislav Hruška. Pedagóg tanca a choreograf súboru je Mgr. Monika Hrušková, ako jeho primáš pôsobí Martin Mráz.
V okolo šesťdesiatčlennom kolektíve Folklórneho súboru Zlatňanka pracujú tri zložky: tanečníci – staršia zložka (od 13 do 18 rokov), tanečníci – mladšia zložka (od 5 do 12 rokov) a hudobníci. Okrem vystúpení doma na Slovensku súbor pravidelne účinkuje aj na zahraničných folklórnych festivaloch.
Severoamerická filozofia

Severoamerická filozofia alebo filozofia USA je vetva americkej filozofie, ktorá sa utvorila v rámci kultúrneho sveta Severnej Ameriky.
Za zakladateľa severoamerickej filozofie niekedy pokladajú G. Berkleyho, ktorý pobýval v Amerike v rokoch 1728-1731. Hlavne jeho podnetom totiž vďačia za svoj vznik začiatky idealisticko-teistickej filozofie v úzkej nadväznosti na Bibliu v tzv. novoanglickej teológii. Najvýznamnejším mysliteľom tejto skupiny bol Jonathan Edwards. V roku 1800 prenikla do USA filozofia osvietenstva, neskôr sa rozvíja transcendentalizmus R. W. Emersona a ďalšie smery filozofie 19. stor. a filozofie 20. storočia.
Spišský štít

Topografia

Má dva vrcholy, hlavný severozápadný a nižší juhovýchodný. Za ním sa ešte nachádza Spišská ihla. Od Baraních rohov ho oddeľuje Baranie sedlo, od Ovčiarskej veže zas Ovčiarska lávka. Z hlavného vrcholu vybieha na juhozápad hrebeň na ktorom je Vyšná Mačacia štrbina, Zadná Mačacia veža, Mačacia štrbina a Mačacia veža, pod ňou je Mačací hrb.

Názov

Štít nazvali podľa Spišskej župy, ku ktorej patrila časť Vysokých Tatier. Znalci tatranských reálií nevedia vysvetliť prečo dostal tento názov. V nemeckom názvosloví vytvoril František Dénes roku 1898 pre Spišský štít názvy Déryspitze, Dérycsúcs, na počesť tabulárneho sudcu Jozefa Déryho, čestného predsedu Uhorského karpatského spolku a čestného člena Poľského tovarišstva tatranského, ktorý naň ako prvý vystúpil 21. júla 1896.
Santenay (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 30,28 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 277 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gelnica (okres)

Mestá

Gelnica

Obce

Helcmanovce · Henclová · Hrišovce · Jaklovce · Kluknava · Kojšov · Margecany · Mníšek nad Hnilcom · Nálepkovo · Prakovce · Richnava · Smolnícka Huta · Smolník · Stará Voda · Švedlár · Úhorná · Veľký Folkmar · Závadka · Žakarovce

Geografická charakteristika

Okres Gelnica – tzv. Hnilecká dolina sa nachádza v severozápadnej časti Košického samosprávneho kraja. Susedí s okresmi Rožňava, Spišská Nová Ves, Košice-okolie a Prešov. Charakter krajiny je členitý podhorský a horský. Z geomorfologického hľadiska územie patrí do oblastí Slovenské rudohorie, celku Volovské vrchy, podcelkov Hnilecké vrchy, Volovec, Zlatý stôl, Pipitka a Kojšovská hoľa. V malej časti územie patrí do celku Čierna hora, podcelkov Roháčka a Bujanovské vrchy, ktoré sa tiahnú po ľavom brehu Hornádu. 
Oblasť je tvorená kryštalickými horninami, ktoré sú bohaté na nerastné suroviny. Reliéf územia sa utváral po alpínskom vrásnení po spodnej kriede a pred staršími treťohorami. Miestami tvoria obal prvohôr hrubé súvrstvia svetlosivých vápencov a dolomitov vystupujúce na povrch, ktoré zvyšujú tvárnosť horstva. Sú v nich úzke, hlboko vrezané kaňonovité riečne doliny tvaru V, strmé bralnaté svahy i skalné útvary. Rudné ložiská sa využívali už v stredoveku, zaujímavé stopy po dávnom baníctve možno nájsť dodnes v podobe opustených šácht, háld alebo prepadlísk.
Územie patrí do povodia Hornádu, ale odvodňuje ho predovšetkým Hnilec (rieka) (52,5 km v okrese), ktorý sa pri Margecanoch vlieva do Hornádu. Významnejšími prítokmi Hnilca sú Smolník, Stará Voda, Kojšovský potok. Nadregionálny význam má priehrada Ružín, ležiaca vo východnej časti Hnileckej doliny, s prítokmi Hornád a Hnilec (rieka). Menšie umelé nádrže sa nachádzajú v katastroch obcí Jaklovce, Smolník a Gelnica.
Okres je najlesnatejším okresom v rámci SR s viac ako 74% lesnatosťou (436 km2). Nachádzajú sa tu lesné porasty v kategóriách hospodárskych a ochranných. V lesoch sú hlavnými hospodárskymi drevinami smrek obyčajný, jedľa biela a buk lesný. V severovýchodnej časti je hospodárskou drevinou aj borovica lesná, poddruh spišská. Zaujímavosťou je výskyt borovice horskej – kosodreviny a taktiež borovice limby.
Daniel Jackson

Charakteristika postavy

Základnými črtami postavy sú vedomosti starovekej mytológie, predovšetkým Egypta, a ich využitie vo fiktívnom svete Hviezdnej brány. Daniel Jackson rozlúštil princíp fungovania brány a zistil, že portál spája viac ako dva rôzne svety. Dôležitá črta je taktiež snaha o pochopenie rôznych odlišných národov, ktoré sú súčasťou vesmíru. V 9. sérií SG-1 nechtiac spôsobil inváziu nasledovateľov fanatického náboženstva Ori do galaxie Mliečna dráha. V úvode seriálu jeho správanie ovplyvňovala skutočnosť, že Goa’uld Amonet zabrala telo jeho ženy Sha're.
Mikuláš Čáki

Život

Narodil sa ako najmladšie dieťa krajinského sudcu grófa Štefana Čákiho a jeho tretej manželky Márie Barkóciovej (Barkóczy). Jeho starším nevlastným bratom bol kardinál Imrich Čáki. Filozofiu študoval vo Viedni, následne teológiu v Ríme na Nemecko-uhorskom kolégiu (Collegium Germanicum et Hungaricum, skrátene len Germanicum), kde v roku 1721 získal doktorát z teológie. V tom istom roku bol menovaný za opáta v Szentjobb (dnes Sâniob v Rumunsku). Kňazské svätenie prijal v Ríme 19. septembra 1722, následne bol menovaný za kanonika vo Varadíne (dnes Oradea v Rumunsku) a v roku 1734 za veľprepošta. V roku 1735 bol menovaný za novijského titulárneho biskupa a o dva roky neskôr sa stal sídelným biskupom vo Varadíne. Biskupskú vysviacku prijal 2. februára 1738 v Košiciach z rúk jágerského arcibiskupa Gabriela Antona Erdődyho. Ako varadínsky biskup sa stal automaticky aj dedičným županom biharskej župy. V roku 1747 sa stal arcibiskupom v Kaloči.
13. mája 1747 bol vymenovaný za ostrihomského arcibiskupa. Menovanie bolo potvrdené 16. novembra a pálium si prevzal vo Veľkom Bieli 2. februára 1752.
Umrel v Bratislave 31. mája 1757 a bol pochovaný v krypte dómu sv. Martina. Po jeho smrti bol úrad ostrihomského arcibiskupa obsadený až v roku 1761.
Dryády

Dryády (starogr. Δρυάδες – Dryades/iný prepis Dryádes, lat. Dryades) sú v gréckej mytológii lesné nymfy.
Dryády žili v lesoch i v jednotlivých stromoch, od ktorých bolo väčšinou odvodené aj ich meno. Podľa starších mýtov viazal ich k nim aj ich osud a dokonca i život. Život dryády začal vyklíčením stromu, ak však strom zahynul starobou, bleskom alebo zásahom človeka, zahynula aj jeho dryáda. Mená ich rodičov sú spravidla neznáme, výnimkou sú Hamadryády, alebo Meliády.
Neskôr však prevládal názor, že na strom neboli viazané, ale bývali voľne v lesoch, hájoch a v jaskyniach. Dryády vraj boli všetky krásne, veselé a rady tancovali. Ich najobľúbenejšími spoločníkmi boli Siléni.
V staroveku sa verilo, že keď človek vyťal strom spôsobil tak smrť jeho dryáde a ak to urobil so zlým úmyslom musel počítať s tým, že ho postihne trest.
Podľa novodobých autorov, zaoberajúcich sa gréckou mytológiou, názov Dryád vznikol z gréckeho slova "δρῦς" - drys (slov. dub), zo slova, ktoré pôvodne pochádza z koreňa staršieho indo-európskeho slova "derev(o)", ktorého význam znamená doslova drevo, alebo les.
Sasko-cobursko-gothajská dynastia

Sasko-cobursko-gothajská dynastia alebo sasko-kobursko-goth (aj) ská dynastia alebo sasko-kobursko-gotská dynastia (po nemecky: Sachsen-Coburg-Gotha, po anglicky Saxe-Coburg-Gotha) bola v rokoch 1826 až 1918 vládnuci rod v nemeckom vojvodstve Sasko-Cobursko a Gotha. Jej členovia zároveň vládli vo viacerých európskych krajinách.
Épersy

Poloha

Obec má rozlohu 3,22 km². Najvyšší bod je položený 564 m n. m. a najnižší bod 343 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Livron-sur-Drôme

Poloha

Obec má rozlohu 39,52 km². Najvyšší bod je položený 255 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 986 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guéret (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 26,21 km². Najvyšší bod je položený 685 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 13 563 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lesparrou

Poloha

Obec má rozlohu 16,09 km². Najvyšší bod je položený 761 m n. m. a najnižší bod 440 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE