google/wiki40b huggingface dataset:
Sougraigne

Poloha

Obec má rozlohu 18,43 km². Najvyšší bod je položený 854 m n. m. a najnižší bod 329 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 84 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ženevské jazero

Ženevské jazero (franc. Lac Léman alebo Lac de Genève, nem. Genfersee, tal. Lago di Ginevra) je najväčšie švajčiarske i francúzske jazero. S rozlohou 582 km², dĺžkou 72 a šírkou 14 km je zároveň najväčšie jazero v Alpách. Dosahuje maximálnu hĺbku 310 metrov a jeho hladina sa nachádza vo výške 372 m n. m..
Meno „Léman“ pochádza zo skoršieho latinského mena kraja „Lemanus“ alebo tiež „Lemannus“. Na začiatku 19. storočia sa tiež kantón Vaud volal Léman. Za Rimanov sa jazero nazývalo Lacus lemanus, čo bolo zase prevzaté z keltského lem („veľká voda“).

Poloha

Jazero leží v západnom Švajčiarsku na hraniciach s Francúzskom. Priľahlé švajčiarske kantóny sú Ženeva, Vaud a Valais. Južný breh jazera patrí francúzskemu departmentu Haute-Savoie. Ide o najväčšie jazero v Alpách a po Balatone o druhé najväčšie v strednej Európe. Leží medzi Savojskými a Bernskými Alpami na juhu a východe a Švajčiarskou Jurou na severozápade. Vzniklo ako výsledná vodná nádrž z jedného ramena Rhonského ľadovca.
Na západe až k brehom zasahujú kopcovité predhoria. Na východe sú skalnaté hory, medzi ktorými a jazerom je len úzka brehová terasa. Pozdĺž brehov vedú cesty a železnica. Začiatočnú východnú malú časť miestny nazývajú Haut Lac, Horné jazero, rozľahlú hlavnú časť Grand Lac, Veľké jazero, západnú, užšiu tretinu Petit Lac, Malé jazero.
Na jazere sa nachádzajú dva ostrovy Ile de la Harpe (2368 m²) a Ile de Peilz (40 m²).

Vodný režim

Hlavným prítokom je Rhône, ktorá sa do jazera vlieva deltou medzi Le Bouveret a Villeneuve. Druhý najvýznamnejší prítok je Dranse následovaná Venoge a Aubonne. Rieky povodia Ženevského jazera majú alpský režim. Veľkú časť vody získavajú z topiaceho snehu a ľadovcov. Z toho dôvodu je letná úroveň hladiny o jeden meter vyššie ako v zime. Rhône pramení vo Valiských Alpách a jazero opúšťa pri Ženeve, kde je pri odtoku regulovaná priehradnou hrádzou. Jej voda potrebuje priemerne 11,4 roku, aby pretiekla jazerom. Klíma v okolí jazera je mierna, teplá.
Teplota povrchovej vrstvy vody je v lete 19 až 24 °C a v zime 4 až 5 °C. Jazero nezamŕza.

Fauna a flóra

V jazere žije 26 druhov rýb, z toho 6 sa tu aklimatizovalo po vysadení človekom. Význam rybárstva v priebehu minulého storočia silno klesal, dnes sa takto živí asi 160 rybárov (najmä ostriežovité ale aj sivoň alpský, šťuka severná, sih malý, a samozrejme pstruh obyčajný).
Významné je vinárstvo – predovšetkým na svahoch nad severným pobrežím, vystavených slnku a miernemu podnebiu. Terasovité vinice, budované hlavne v 18. a 19. storočí, sú stretom záujmov obchodníkov s nehnuteľnosťami, ochrancov kultúrneho dedičstva a vinárov. Niektoré vína sú známe len znalcom, a nimi aj vysoko cenené, iné sa až v posledných desaťročiach dostali z úpadku, spôsobenom masovou produkciou 70. rokov (najmä spolkovými dotáciami rozmaznávané poľnohospodárstvo vo Valais).

Doprava

Na jazere je prevádzkovaná miestna lodná doprava. Historicky významná nákladná lodná doprava je dnes už zanedbateľná, naproti tomu osobná ožije vždy v lete, kedy na linkách jazdia aj kolesové parníky. V Ženeve pri nábreží sú zakotvené staršie nákladné „koráby“.
Alžbeta Havrančíková

Kariéra

Behu na lyžiach sa začala aktívne venovať ako žiačka športovej triedy na základnej škole v Štrbe . Dlhoročná opora reprezentácie Slovenska a Československa, účastníčka štyroch zimných olympiádach a siedmych majstrovstiev sveta. Najväčšie úspechy dosiahla v roku 1989, v celkovom poradí Svetového pohára obsadila druhé miesto a na majstrovstvách sveta vo fínskom Lahti bola dvakrát štvrtá v behu na 10 km a 30 km. V Svetovom pohári debutovala 17. marca 1984 na Štrbskom Plese . Dvakrát vyhrala preteky Svetového pohára, raz bola druhá, celkom 18-krát sa umiestnila v prvej desiatke. Aktívnu kariéru ukončila na pretekoch SP v Novom Měste na Morave 12. januára 2000.
Martin Velits

Detstvo

Narodil sa v Bratislave, ale spolu s rodinou sa v roku 1998 presťahovali do Púchova. V zime hrával najmä hokej, postupne sa s bratom začali venovať aj cestnej cyklistike. Na ich športovom raste sa podieľali hlavne otec Ladislav Velits a strýko Tibor Velits.

Juniorská kariéra

V kategórii juniorov patril Martin Velits medzi svetovú špičku. V juniorskom svetovom pohári skončil najlepšie v roku 2003, celkovo na štvrtom mieste. Jeho prvým tímom bola Dukla Trenčín Merida. Potom pôsobil v juhoafrickom tíme Konica-Minolta, kde mohol súťažiť aj v zime. Jeho juniorská kariéra vyvrcholila 36. miestom na majstrovstvách sveta do 23 rokov v Stuttgarte.
Okrem cestnej cyklistiky sa úspešne venoval aj  zimnému triatlonu, keď získal v roku 2003 ako člen Športového klubu Tatranské orly resp. slovenskej reprezentácie striebornú medailu na juniorských majstrovstvách  Európy v tejto disciplíne.

Profesionálna kariéra

Profesionálnu kariéru začali bratia Velitsovci v roku 2007 nemeckom tíme Wiesenhof-Felt, na konci sezóny 2007 však tento tím ukončil svoju činnosť. Najmä vďaka titulu majstra sveta Petra Velitsa dostali bratia viacero ponúk a podpísali dvojročnú zmluvu s nemeckým tímom Milram. V drese Milramu skončil Martin Velits v roku 2009 celkovo štvrtý na španielskom podujatí Ruta del Sol. Od roku 2010 do roku 2011 pôsobili bratia Velitsovci v americkom tíme HTC Highroad. Pred sezónou 2012 prestúpili do tímu Omega Pharma-Quick Step. Rozhodli najlepšie finančné a športové podmienky.
Martin Velits naďalej čaká na premiérový štart na Tour de France. Zúčastnil sa už štyrikrát na podujatí Vuelta a España, kde v roku 2010 bol členom víťazného družstva v tímovej časovke a zároveň výrazne dopomohol k úspechu brata Petra, ktorý sa umiestnil na druhom mieste v celkovej klasifikácii. Najväčším individuálnym úspechom Martina Velitsa v profesionálnej kariére je titul majstra Slovenska v individuálnej časovke v roku 2010.

Zaujímavosti

Za rok najazdí na bicykli asi 30 tisíc kilometrov. Je dobrým priateľom slovenského hokejistu Zdena Cháru.Dôležité tiež je, že priezvisko Velits sa číta ako "Velič", a tak si to želá aj rodina Velitsovcov..
Methods of Mayhem

História

Lee založil Methods of Mayhem, tesne pred rozvodom s Pamelou Anderson. Väčšinu piesní na debutový album napísal kým bol vo väzení v roku 1997. Album, ktorý získal platinovú dosku, vydali v roku 1999. Na albume sa hosťovalo viacero známych postáv z hudobného priemyslu, a to konkrétne Fred Durst, The Crystal Method, Kid Rock, Snoop Dogg, Lil ’Kim, George Clinton a Mix Master Mike. Boli vydané dva single „Get Naked“ a „New Skin“ a aj napriek získanej platinovej doske, bol úspech albumu hlboko pod očakávania. Z tohto dôvodu v septembri roku 2000 Lee kapelu rozpustil.
V roku 2009 Tommy Lee oznámil, že obnovuje činnosť kapely a začína nahrávať nový album. V pozmenenej zostave ako pri prvej doske nahrali Methods of Mayhem album A Public Disservice Announcement. Vyšiel v septembri 2010 a opäť sa pri nahrávaní zúčastnili hostia ako napr. Chad Kroeger, Chino Moreno a James Kottak.
Eleonóra Mária Habsburská

Životopis

Narodila sa ako druhé dieťa cisára Ferdinanda III. a Eleonóry Magdalény Gonzagovej.
V roku 1670 sa Eleonóra Mária vydala za poľského kráľa a litovského veľkovojvodu Michała Korybuta Wiśniowieckeho. Svadba sa konala v kláštore Jasná Hora v poľskom pútnickom meste Čenstochová. Jej manžel zomrel v roku 1673, manželstvo bolo bezdetné.
Druhým Eleonórinym manželom sa vo Viedenskom Novom Meste v roku 1678 stal lotrinský vojvoda Karol V. Z tohto manželstva sa narodilo šesť detí.
Eleonóra Mária zomrela vo veku 44 rokov a prežila aj svojho druhého manžela a dve zo svojich detí. Svojim potomkom predala svoje dedičstvo mantovských Gonzagovcov.
Ralph Benatzky

Ralph Benatzky (* 5. jún 1884, Moravské Budějovice – † 17. október 1957, Zürich), pôvodným menom Rudolf Josef František Benatzky bol česko-rakúsky operetný skladateľ.
Jeho otec bol učiteľ v miestnej nemeckej škole, matka bola dcéra českého vinára z okolia Mělníka. (Okolo dátumu jeho narodenia existujú isté nejasnosti, niekedy sa uvádza aj rok 1887). V roku 1890 sa rodina presťahovala vo Viedne. Ralph Benatzky študoval na univerzite v Prahe a Mníchove filozofiu. Hudbu vyštudoval vo Viedni. Hudobne začal pôsobiť najprv ako dirigent v malom divadle v Mníchove, potom pôsobil v kabarete v Norimbergu a napokon sa vrátil do Viedne na miesto riaditeľa kabaretu Ridemaus.
Zložil viaceré populárne piesne, najznámejšia z nich je Ich muss einmal wieder in Grinzing sein. Jeho divadelná kariéra sa začala ešte v Nemecku, kde zložil jednoaktovku Der Waltzer von heute nacht. So svojimi prvými operetnými dielami, ako napr. Der lachende, Dreibund (1913), Anno 14 (1914) alebo Liebe im Schnee (1916) nemal veľký úspech. Po prvej svetovej vojne sa presťahoval do Berlína, kde pokračoval v písaní operiet. Jeho najúspešnejšou operetou je U bieleho koníčka (Im weissen Rössl), ktorú napísal v roku 1930. Po nej napísal ešte veľa ďalších operiet, piesní a malých revuálnych diel
Benatzkého tvorba sa vyznačuje istými novými prvkami, ktoré mali vplyv na vznik muzikálu. V roku 1933 opustil Nemecko. Istý čas žil vo Viedni, Paríži a USA (v Hollywoode). Posledné roky života strávil vo Švajčiarsku, zomrel v Zürichu, ale pochovali ho v St. Wolfgang am Wolfgangsee, kde sa odohrával dej jeho najslávnejšej operety.
Goos

Poloha

Obec má rozlohu 10,49 km². Najvyšší bod je položený 73 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 531 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteaugay

Poloha

Obec má rozlohu 9,08 km². Najvyšší bod je položený 537 m n. m. a najnižší bod 320 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dolby Laboratories

História

Spoločnosť založil v roku 1967 Ray Dolby spolu so svojím bratom Dalom ešte vo Velkej Británii, v Crabtree Lane na okraji Londýna. Neskôr v roku 1976 premiestnil firmu do Kalifornie v Spojených štátoch. Prvým produktom Dolby Labs bolo zariadenie Dolby 301 s redukciou šumu typu A a kompandér pre systém redukcie šumu. Tieto zariadenia boli určené pre profesionálne nahrávacie štúdiá.
Dolbymu sa podarilo presvedčiť Henryho Klossa zo spoločnosti KLH, aby vyrábal aj spotrebiteľské zariadenia so zabudovanou redukciou šumu. V roku 1968 uviedol systém Dolby B.
Prvým filmom, kde sa technológia redukcie šumu použila pri nahrávaní a spracovaní, bol Mechanický pomaranč z roku 1971. Ten však používal ešte štandardnú optickú zvukovú stopu. Tú mal zakódovanú v systéme Dolby až film Callan z roku 1974. V roku 1975 uzrelo svetlo sveta Dolby Stereo - teda systém kódovania a redukcie šumu pre viac ako jednu zvukovú stopu. Tento systém zahŕňal jednu dodatočnú centrálnu stopu a dva postranné kanály. Prvým filmom so zjednodušenou Dolby Stereo technológiou bol Lisztomania z roku 1975. Až film Zrodila sa hviezda z roku 1976 používal plnohodnotný Dolby Stereo Surround.
Netrvalo ani desať rokov, a viac ako 6 tisíc kín bolo vybavených zvukovými aparatúrami Dolby Stereo. Dolby potom prepracoval tento systém pre domáce použitie tým, že použil len postranné stopy. Systém bol nazvaný Dolby Surround. Neskôr vyvinul aj Dolby Pro Logic, ktorý bol domácou verziou profesionálnych zariadení.
Vývoj pokračoval a Dolby vyvinul schému pre digitálnu kompresiu priestorového zvuku kinosál. Bol nazvaný jednoducho Dolby Digital a prvým filmom v tomto systéme bol Batman sa vracia z roku 1992.
V roku 1995 prišiel spolu s filmom Jasné nebezpečenstvo systém Dolby AC-3 na novom formáte Laserdisc. Ten sa síce neujal, ale Dolby AC-3 sa stal bežnou súčasťou iného formátu - DVD.
Dolby Digital je bežnou súčasťou dnešnej digitálnej techniky, satelitnej a káblovej televízie a štandard pre nastupujúce technológie ako napr. HDTV.
17. februára 2005 spoločnosť vstúpila aj na burzu pod kódom DLB a zhruba o mesiac neskôr oslávila 40 rokov svojej existencie.
Začiatkom roka 2007 bol oznámený nový produkt, Dolby Volume, ktorý má umožnit užívateľom udržať rovnakú úroven hladiny zvuku pri prepínaní kanálov, alebo zabrániť nechcenému náhlemu zvýšeniu hlasitosti (ako sa stáva napr. keď vysielanie programu preruší reklama).
V júni 2010 Dolby Labs uviedla systém Dolby Surround 7.1, určený najmä pre kiná a divadlá. Prvým filmom s týmto formátom bol Príbeh hračiek 3 od spoločnosti Pixar. Už v apríli 2012 malo viac ako 3600 kín inštalovaný tento zvukový systém. V tomto mesiaci Dolby Labs uviedli aj systém Dolby Atmos, ktorý umožňuje prakticky nelimitovaný počet zvukových kanálov. Prvou snímkou v tomto formáte sa stal animovaný film Neskrotná, opäť od Pixaru.
24. februára 2014 Dolby Labs odkúpili spoločnosť Doremi Labs za 92,5 milióna dolárov v hotovosti plus ďalších 20 miliónov v podmienenej protihodnote v priebehu nasledujúcich štyroch rokov.
Ďubákovo

Dejiny

Prvá písomná zmienka o Ďubákove je už z r. 1553 v dokumente, ktorý sa nazýva Zoznam obcí okresu Juraja Madácha. V tomto zozname je vedená pod názvom Gyibako a je tam uvedené, že v obci boli dve porty (hospodárske dvory – brány), ktoré platili dane. Ďubákovo sa nachádza aj v zozname obci sečianského sandžaku z r. 1562 – 1563, ktoré platili dane Turkom počas tureckej okupácie. Turci ju vedú ako obec Gyalbak. Bola však oslobodená od platenia dane Turkom, lebo nemala zámožné dvory (porty), pretože bola vojnou spustošená. V roku 1720 patrila obec do okresu Fiľakovo v Novohradskej župe. Dokazuje to zoznam utečencov v ktorom sa uvádza, že z nej 4 rodiny ušli na Dolnú zem (na pustatiny vyľudnené po vyhnaní Turkov z Uhorska).  Už bola takmer pred vymretím, ale na sklonku 18. stor. rodina grófa Forgáča z Haliče pri Lučenci obec znovu osídlila presídlením kolonistov z Oravy, spolu s osídlením Šoltýsky, Lomu nad Rimavicou a ďalších usadlostí. Z uvedeného je jasné, že názov obce je veľmi starý a nie je odvodený od mena bývalého vlastníka pozemkov v katastrálnom území obce Alberta Duba ako sa to šíri ústnym podaním. Albert Dub bol viedenský advokát, ktorý odkúpil od grófa Forgáča časť  jeho majetkov na konci 19. storočia .
Johann Ambrosius Bach

Život

Johann Ambrosius Bach sa narodil 22. februára 1645 v meste Erfurt ako dvojča Johanna Christopha Bacha (1645-1693), ako syn hudobníka Christopha Bacha (1613–1661) a jeho manželky Magdalény, rodenej Grablerovej. Johann získal hudobné vzdelanie už od deviatich rokoch v meste Arnstadt. Po smrti svojho otca pokračoval ešte jeden rok, a potom sa vydal svojou vlastnou cestou. Zamestnanie našiel vo svojom rodnom meste ako huslista. V roku 1671 sa presťahoval so svojou rodinou do Eisenachu, v dnešnom Durynsku, kde získal prácu ako dvorný trumpetista a hudobný skladateľ.
1. apríla 1668 sa oženil s Mariou Elisabeth Lämmerhirtovou. Mali spolu 8 detí, vrátane Johanna Sebastiana Bacha. Dňa 3. mája 1694 zomrela Maria Elisabeth Lämmerhirtová, a tak sa Johann znovu oženil 27. novembra 1694 s Barbarou Margarethou, rodenou Keulovou. Tri mesiace po tejto svadbe Johann zomrel.
Sheep (Pink Floyd)

História

Počas ich turné v roku 1974 skupina predstavila vtedy tri nové skladby, a to: „You've Got to Be Crazy“ (neskôr premenovaná na „Dogs“), „Shine On You Crazy Diamond“ a „Raving and Drooling“.
Skladba bola pôvodne viacej bluesovo založená. Držaný tón vokalistu (Watersa) preberá následne syntetizátor. Táto skladba spolu so skladbou „You've Got to Be Crazy“ mali pôvodne byť súčasťou predchádzajúceho albumu Wish You Were Here (1975), ale plány sa zmenili a tieto skladby skončili v trochu zmenenej forme na albume Animals. Verzie nahrané vo Wembley 1974 boli oficiálne vydané v boxsetoch albumu Wish You Were Here.

Koncertné verzie

Skladba bola pravidelnou súčasťou turné In the Flesh Tour v roku 1977, otvárala celý koncert. Počas vystúpenia bolo použité obrovské množstvo pyrotechniky. Skladba mala byť aj súčasťou setlistu na turné A Momentary Lapse of Reason Tour (1987-90), ale Gilmour si myslel, že nedokáže vytiahnuť potrebné výšky ako Roger Waters.
Skladbu zahral taktiež aj Roger Waters počas jeho sólového turné The Dark Side of the Moon Live.
Detrík

Chotár

Celý chotár je hornatý. Jeho povrch tvorí pieskovec a ilovec. Odlesnený je len v okolí obce, inde je nasúvislý les s porastom buka, duba, hrabu a brezy. Obec založili na zákupnom práve. V r. 1363 sa už obec spomína pod názvom Dythryhuagasa, v r. 1410 Detreh a v r. 1808 ako Detrík. Obyvatelia sa v minulosti zaoberali hlavne poľnohospodárstvom, povozníctvom a drevorubačstvom. Počas SNP v obci pôsobili partizánske skupiny. V obci je gréckokatolícky rostol z r. 1812. Krásy Detríka sú trvalým zdrojom inšpirácie pre akademického maliara Vojtecha Seligu (cyklus Detrík - vyše 30 obrazov uložených v zbierkach Vlastivedného múzea v Hanušovciach n. T.).
Luba Skořepová

Život

V rokoch 1942 – 1944 študovala herectvo na Pražskom konzervatóriu. Po oslobodení pôsobila v Súbore mladých Jindřicha Honzla a v Studiu ND (1945 – 1948). Po jeho zániku sa v roku 1948 stala členkou činohry Národného divadla.
Svoje posledné predstavenie na doskách Národného divadla odohrala dňa 18. júna 2014 pri derniére Gogoľovej hry Revízor. Počas šesťdesiatich šiestich rokov pôsobenia v tunajšom súbore stvárnila na 140 rolí. Okrem Národného divadla hosťovala napr. v divadle Metro, Ypsilon, Rubín, Řeznické, v Mestských divadlách pražských a ďalších.
Jej prvým manželom bol herec Josef Pehr, druhým spisovateľ Pavel Hanuš (1928 – 1991). Skořepová však zostala bezdetná.
Bologna

Dejiny

Bolognu založili Etruskovia s menom Felsina, ale v roku 189 pred Kr. sa už pod menom Bononia stalo rímskou kolóniou. Cisár Henrich V. vyhlásil Bolognu za slobodné mesto, ktoré sa stalo členom Lombardského zväzu miest a zúčastnilo sa na bojoch proti Hohenstaufovcom. 
Právnická škola v Bologni, ktorá vznikla už v 5. storočí pred Kr. sa rozšírila v roku 1088 na najstaršiu univerzitu v Európe. 
V 14. storočí si šľachtické rody v ustavičných bojoch proti pápežom udržali svoju moc, až kým pápež Július II. v roku 1506 nepripojil mesto k cirkevnému štátu. V roku 1530 korunovali v Bologni Karla V., čo bola posledná korunovácia cisára na talianskej pôde. Za Napoleona Bonaparte pričlenili mesto v roku 1796 k Cisalpínskej republike a v roku 1860 k zjednotenému Taliansku.
2. augusta 1980 došlo v Bologni na hlavnej železničnej stanici k veľkému teroristickému útoku, ktorý si vyžiadal 85 mŕtvych.

Pamiatky

Historické centrum s rozlohou 141,64 ha je druhé najväčšie v Európe. Je pozoruhodné stredovekým rozvrhnutím ulíc, vežami a budovami z neomietnutých tehál, čo jej získalo prezývku Červená Bologna. Pôvab mesta je umocnený početnými elegantnými portikami (taliansky portici).
Významné stavby vznikli až v gotike. Viac zastúpená je renesancia a barok. Najväčším kostolom mesta je San Pietronio, zasvätený patrónovi mesta. Stavať ho začali v roku 1390 v gotickom štýle, ale okolo roku 1650, keď dokončili hlavnú sieň ktorej dĺžka je 117 metrov a šírka 48 metrov, práce zastavili. Na nedokončenej fasáde sa vyníma hlavný portál so sochami od Iacopa della Querciu. Interiér patrí k najkrajším v talianskej gotike.

Univerzita

Univerzita bola založená v roku 1088 a je považovaná za najstaršiu svetovú univerzitu. V stredoveku bola dôležitým centrom intelektuálneho života. Medzi jej absolventov patrili napríklad Dante Alighieri, Francesco Petrarca, Erasmus Rotterdamský, Mikuláš Kopernik, Tomáš Becket a Petrarca. Bologna je stále dôležitým univerzitným mestom – študuje v nej takmer 100 000 študentov.

Kuchyňa

Bologna je preslávená svojou kulinárskou tradíciou. Miestna bohatá kuchyňa sa vyznačuje jedlami z mäsa a syrov. Dôležitou súčasťou miestneho jedálnička sú, rovnako ako v ostatných mestách oblasti Emilia-Romagna,  výrobky zo sušeného bravčového mäsa, najmä prosciutto (šunka) a mortadella. Miestnymi špecialitami z cestovín sú dobre známe tortellini so šunkou a tagliatelle al ragù.
Miestne špeciality tu nájdete na každom rohu a tak isto aj supermarkety/ večierky. Treba si však dávať pozor na otváracie doby reštaurácií. Priemer prevádzkovej doby je 12:30-15:00, 19:00-1:00. Taliani skrátka žijú aj v týždni a nemajú problém vypiť flašku vína na obed.
Square Louis-XIII

Square Louis-XIII je square v Paríži v 4. obvode uprostred námestia Place des Vosges. Námestie nesie meno francúzskeho kráľa Ľudovíta XIII., ktorého jazdecká socha stojí uprostred. Jeho rozloha je 12 706 m².

Dejiny

V roku 1682 bola uprostred námestia vytvorená záhrada ohraničená mrežou. V roku 1783 tu boli vysadené lipy. Počas Francúzskej revolúcie bola záhrada zničená, vrátane sochy Ľudovíta XIII. z roku 1639.
V 19. storočí bolo square rekonštruované a boli pridané štyri fontány a v roku 1825 nová jazdecká socha Ľudovíta XIII. V roku 1976 bolo priestranstvo znovu vylepšené, staré stromy boli nahradené novými.
Od roku 1954 je chránené ako monument historique.

Opis

Square Louis-XIII zaberá stred Place des Vosges a je ohraničené mrežou. Po obvode sú vysadené lipy zelenkasté, uprostred sú trávniky so štyrmi fontánami napájanými vodou z rieky Ourcq, ktoré navrhol Jean-Pierre Cortot, a jazdecká socha Ľudovíta XIII., ktorú obklopujú gaštany.
Préria (román)

Obsah diela

Život Nattyho Bumppa sa pomaly chýli ku koncu. Čingačgúk, jeho syn Uncas a mnohí ďalší z jeho priateľov už zomreli, a tak ostal sám. Celý život prežil v lesoch a medzi Indiánmi, kde našiel svoj druhý domov, no neúprosne postupujúca civilizácia ho vyhnala z lesov na šíru prériu, ktorá mu však neprirástla k srdcu tak, ako veľkolepé lesy, v ktorých prežil svoju mladosť i väčšinu najlepších rokov života. Bieli kolonisti osídľujú neobývané kraje, klčujú lesy, no toto správanie je pre starého zálesáka a lovca nepochopiteľné. Bráni sa neodvratným zmenám, bojuje proti nim, no napokon ostáva sám postavený zoči-voči tvrdej realite.
Jeho jediným spoločníkom je pes Hector. Zdá sa, že obaja prežijú posledné roky života v mieri a pokoji, bez lovu, vojen a vzrušení. Natty sa však najprv dostáva do sporu s rodinou usadlíka, ktorý uteká pred zákonom a spravodlivosťou, neskôr sa nechá zatiahnuť i do bojov medzi Siouxami a Pawneeami. Svoje posledné chvíle života sa napokon rozhodne prežiť práve medzi Pawneeami, kde si ho vážia nielen pre jeho šediny a vysoký vek, ale tiež i pre bezúhonný a čistý život, odvahu a skúsenosti, ktoré vždy úprimne obdivovali i samotní Indiáni, žijúci svoj drsný, prostý život v lone prírody.
Záporožská Sič

Záporožská Sič (ukr. Запорізька Січ) bola kozácka pevnosť sídliaca na dneperskom ostrove Chortycia v blízkosti dnešného mesta Záporožie. Termín zahŕňa aj pomenovanie občiansko-politickej organizácie ukrajinského kozáctva v 16.-18. storočí. Sídlila tu správna jednotka, tzv. koš. Volil sa tu košový ataman, ktorý bol jedným z najvyšších politických predstaviteľov kozákov. Na Siči vládla špecifická forma demokracie.
Ďalšou zaujímavosťou Siči bolo, že na ostrov mali ženy zakázaný prístup.
Regulárna gramatika

Regulárna gramatika je v teórii formálnych jazykov bezkontextová gramatika taká, že pravá strana každého prepisovacieho pravidla obsahuje najviac jeden neterminálny symbol, ktorý navyše musí byť na konci pravej strany pravidla.
Puyméras

Poloha

Obec má rozlohu 14,59 km². Najvyšší bod je položený 846 m n. m. a najnižší bod 275 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 654 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bayon-sur-Gironde

Poloha

Obec má rozlohu 5,7 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 712 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE