google/wiki40b huggingface dataset:
Peisias (sochár)

Peisias (starogr. Πεισίας – Peisias) bol starogrécky sochár.
Peisias, grécky sochár neznámeho pôvodu a neznámej doby (zrejme zo 4. stor. pred Kr., lebo v Aténach sa nový Bouleutérion začal stavať až na konci 5. stor. pred Kr.), bol podľa gréckeho cestovateľa Pausania autorom sochy boha Apolóna, ktorá sa nachádzala v aténskej radnici (βουλευτήριον - Bouleutérion, štátna rada päťsto občanov, radcov - búleutai):  „... a v neveľkej vzdialenosti je radnica takzvaných päťsto, ktorí sú po celý rok radcami Aténčanov. V budove je drevená socha Dia Radcu (Búlaios), Apolóna, práca Peisia, a Démos (Ľud), výtvor Lysónov.“
Čierna (okres Trebišov)

Symboly obce

Podľa Heraldického registra  má obec tieto symboly prijaté 8. marca 2006. Na erbe je prírodný a zamestnanecký motív s hovoriacim prvkom podľa pečatidla z roku 1787.

Erb

V striebornom štíte na zelenej pažiti skáčuci čierny kôň v zlatej zbroji s červenou ohlávkou a uzdou.

Vlajka

Vlajka má podobu piatich pozdĺžnych pruhov bieleho, červeného, čierneho, zeleného, žltého. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Saint-Gratien-Savigny

Poloha

Obec má rozlohu 19,53 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 196 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 119 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dilophosaurus

Znaky

Dilophosaurus sa vyznačoval dvoma pretiahnutými kostenými hrebeňmi polkruhovitého tvaru na hlave a hlbokým zárezom v prednej časti hornej čeľuste. Kostený hrebeň za života zvieraťa zrejme pokrývala pestro sfarbená koža a samce sa nimi predvádzali pred samicami, ktoré pestro sfarbené hrebene nemali, a zrejme im tieto útvary chýbali úplne, boli totiž nájdené pozostatky jedincov bez kosteného hrebeňa, ktoré však anatomicky zodpovedali jedincom s hrebeňom.  V čeľustiach mal Dilophosaurus až prekvapujúco veľké zuby, vďaka ktorým ľahšie lovil aj väčšiu zver. Medzi jeho korisť patrili stredne veľké bylinožravce, no možno si trúfol aj na rovnako dlhého prosauropóda rodu Massospondylus, ktorý bol tiež ľahko stavaný. Vďaka zárezu v čeľusti však ľahko lovil aj malé suchozemské stavovce a ryby. Mal síce štíhlu lebku, no tá nebola slabá, ako sa niekedy uvádza. Dilophosaurus je známy z pomerne dobrých pozostatkov, zahrňujúcich aj kostry mláďat.

Klasifikácia

Hoci býva radený do nadčeľade Coelophysoidea, jeho pozícia medzi týmito ranými teropódmi je stále otázkou diskusií. Neistá je aj platnosť samotnej čeľade Dilophosauridae, ktorá vzhľadom na skutočnosť, že ide o monotypický taxón, by mala byť neaktívna.

Nález a druhy

Prvé takmer kompletné pozostatky Dilophosaura sa našli v roku 1942 v severoamerickom štáte Arizona. K rodu Dilophosaurus sa často radia 3 druhy: D. wetherilli, D. breedorum a D. sinensis. Posledný menovaný však s veľkou pravdepodobnosťou vôbec pod rod Dilophosaurus nepatrí; dôvodom vtedajšej mylnej klasifikácie bola prítomnosť hrebeňa na lebke, ktorý sa však, ako sa neskôr ukázalo, vyskytoval aj u iných teropódov. Zo Severnej Ameriky je okrem druhu D. wetherilli opísaný tiež druh D. breedorum. Validita tohto druhu je však otázkou diskusií.

V populárnej kultúre

Dilophosaurus sa dostal do povedomia laickej verejnosti najmä vďaka svojej „roly“ vo filme Jurský park z roku 1993. Tu bol vybavený rozpínavým krčným golierom a pľul akúsi pálivú hmotu, oslepujúcu korisť. V skutočnosti žiadne také anatomické znaky Dilophosaurus nevykazoval, navyše bol podstatne väčší než ako je zobrazený v slávnom filme (kde bol vysoký len cez 1 meter a dlhý asi 3 metre).
Vakoveverica trojpása

Výskyt

V severnom Queeslandu, v dažďových lesoch pozdĺž pobrežia, okrem toho i na Novej Guinei.

Základné dáta

Dĺžka vakoveverice trojpásej je 25 až 27 cm. Jej hmotnosť je 250 až 400 g.

Zaujímavosti

Je typickým zvieraťom dažďového lesa, šplhajúcim vo vetvičkách stromov s ohromujúcou zručnosťou a rýchlosťou. Pri hľadaní hmyzu prezerá predovšetkým dutiny vetiev, duté stromy a štrbiny pod borkou stromov. Živí sa však i bobulami, plodmi a medom. Vyťahuje larvy z dreva pazúrom štvrtého prstu a pomocou dlhého jazyka. Akokoľvek je hojne rozšírená je ju pozorovať jen zriedka.
Københavns Universitet

História

Kodanská univerzita bola založená v roku 1479 a je najstaršou univerzitou v Dánsku. V období medzi uzavretím Studium Generale v Lunde v roku 1536 a založením Aarhuskej univerzity v roku 1920 bola Kodanská univerzita jedinou univerzitou v krajine. Stala sa nielen centrom rímskokatolíckeho učenia, ale taktiež poskytovala možnosť štúdia práva, medicíny a filozofie. Kvôli snahe o zastavenie šírenia protestantizmu bola v roku 1531 zatvorená cirkvou. Po Lutherovej reformácii bola v roku 1537 znovuotvorená Kristiánom III. a transformovaná na evanjelický seminár. Medzi rokmi 1675 a 1788 predstavila univerzita koncept záverečných skúšok. Skúška z teológie bola pridaná v roku 1675, nasledovaná od roku 1736 skúškou z práva. V roku 1788 už všetky fakulty vyžadovali pred vydaním diplomu splnenie záverečných skúšok.
V roku 1807 britská armáda bombardovala Kodaň počas bitky o Kodaň. Po tejto bitke zostala väčšina univerzity v troskách. V roku 1836 však bola postavená nová budova, ktorej rozširovanie pokračovalo až do konca storočia. Počas tohto obdobia bola tiež zriadená univerzitná knižnica, zoologické múzeum, geologické múzeum, botanická záhrada so skleníkmi a technická fakulta.
Medzi rokmi 1842 až 1850 boli zrekonštruované všetky fakulty univerzity. V roku 1842 sa Fakulta medicíny a Akadémia chirurgov zlúčili a vytvorili Fakultu lekárskej vedy. V roku 1848 bola reorganizovaná Právnická fakulta, z ktorej sa stala Fakulta teórie práva a politických vied. V roku 1850 sa Fakulta matematiky a vedy oddelila od Filozofickej fakulty.
Prvá študentka ženského pohlavia sa zapísala na univerzitu v roku 1877. Medzi rokmi 1960 až 1980 počet študentov prudko vzrástol z približne 6 000 v roku 1960 na približne 26 000 v roku 1980, so zodpovedajúcim nárastom počtu zamestnancov. Počas tejto doby sa postavilo nové zoologické múzeum, inštitúty Hansa Christiana Ørsteda a Augusta Krogha, kampus na ostrove Amager a inštitút Panum.
Nový štatút univerzity z roku 1970 priniesol demokratizáciu jej riadenia. Štatút bol upravený v roku 1973 a následne aplikovaný na všetkých vysokých školách v Dánsku. Demokratizácia bola zrušená v roku 2003 v rámci reformy vysokých škôl. Ďalšia zmena v štruktúre univerzity medzi rokmi 1990 a 1993 zaviedla bakalársky stupeň ako povinný prakticky vo všetkých predmetoch.

Ubytovanie

Hoci v Kodani existuje mnoho internátov (po dánsky kollegier), univerzita spravuje iba päť z nich, v ktorých môžu bývať iba tí študenti, ktorí úspešne zvádli aspoň dva roky štúdia. Tieto internáty sa zvyknú označovať ako staré internáty a sú to: Regensen, Elers' Kollegium, Borchs Kollegium, Hassagers Kollegium a Valkendorfs Kollegium. Väčšina internátov v Dánsku vo všeobecnosti ponúka izby pre jednu osobu.
Kantharos zo Sikyónu

Kantharos (starogr. Κάνθαρος) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.
Kantharos, syn Alexida zo Sikyónu, bol žiakom sochárskeho majstra Eutychida. Činný bol približne v polovici 3. stor. pred Kr. Bol evidentne významný sochár, ale zachovali sa len záznamy o dvoch jeho dielach a signatúra z podstavca sochy.
Rímsky spisovateľ Plínius sa vo svojom spise O prírode o ňom ako o umelcovi zmieňuje pochvalne, ale o jeho dielach nám správu nezanechal. Jedine grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že počas návštevy Olympie videl dve jeho sochárske diela. Boli to sochy olympijských víťazov v zápasení dorastencov, a to socha Kratina z achájskej Aigeiry, víťaza na 127. hrách a Eliďana Alexinika, víťaza na 128. hrách. V boióckych Tébach bol však objavený i mramorový podstavec, nezachovanej sochy istého mladého chlapca Thoinia (venovanej od jeho rodičov, Aristoteleia a Pouthogity), ktorý bol signovaný Kantharom.
Javorinka (geomorfologická časť)

Vymedzenie

Územie zaberá východnú časť Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov. Zo severu je Javorinka ohraničená údolím Rajčanky od geomorfologickej časti Strážov a Čičmianska kotlina, o niečo západnejšie leží Zliechovská kotlina. Západný a juhozápadný okraj vymedzuje Belianska vrchovina, južným smerom leží sedlom Obšiar oddelená Malá Magura a východne leží Prievidzská kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny) a Kľak (časť Lúčanskej Malej Fatry), oddelený údolím Nitry.

Ochrana územia

Severná polovica časti Javorinka je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránené oblasti sa tu nevyskytujú.

Turizmus

Táto časť Strážovských vrchov je turisticky atraktívna, čo platí najmä pre okolie vrchu Homôľka nad Fačkovským sedlom a okolie Čičmian. Práve tu sa nachádzajú lyžiarske strediská s vybudovaným zázemím a ubytovaním, využiteľným aj v letnej sezóne. Oblasť je vybavená sieťou značených turistických chodníkov, spájajúcich atraktívne lokality regiónu.
Brousseval

Poloha

Obec má rozlohu 6,01 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 165 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 717 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Loro Parque

Loro Parque (šp. loro = papagáj, parque = park) je zoologická záhrada v meste Puerto de la Cruz na ostrove Tenerife na Kanárskych ostrovoch.
Založená bola v roku 1972, vtedy s rozlohou 13000 m2 a 150 papagájmi. Časom sa rozmnožili až na 3000, z čoho 700 ich zostalo v parku a tento sa rozrástol na 135000m2. Táto kolekcia je evidovaná ako najväčšia na svete.
Ďalšími prvenstvami parku sú: najdlhší bazén s delfínmi v Európe, najväčšia vnútorná exhibícia pre tučniakov na svete, najdlhší žraločí tunel v Európe, najväčšia Thajská dedina mimo Thajska a jediné miesto v (politicky poňatej) Európe s cvičenými kosatkami.
Konajú sa tu rôzne šou s týmito zvieratami, napríklad: uškatce (5 x denne), delfíny (4 x denne), papagáje (Loro Show - 6 x denne) a šou kosatiek (3 x denne). Pre deti je tu "Kinderlandia", ďalej stanica mláďat papagájov, veľké múzeum papagájov a množstvo reštaurácii. Pre milovníkov kvetov je tu pripravená veľká orchideová záhrada s veľmi vzácnymi kvetmi.
V Loro Parku môžete zazrieť taktiež šimpanzy, uškatce, opice, gorily, pelikány, aligátory, plameniaky, jaguáre, korytnačky obrovské, tigre, exotické ryby, pirane, morské koníky, niekoľko druhov žralokov a iné. Vo februári 2006 tu boli z USA dovezené 4 mladé kosatky: dva samce - Keto (narodený 1995) a Tekoa (2000), a dve samičky - Kohana (2002) a Skyla (2004), ktoré sú tiež súčasťou vodných šou.
Na jeseň 2008 majitelia Loro Parku plánujú otvoriť na juhu ostrova najväčší vodný park v (politicky poňatej) Európe pod názvom "Siam Park".
Benais

Poloha

Obec má rozlohu 20,08 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 953 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quarouble

Poloha

Obec má rozlohu 12,27 km². Najvyšší bod je položený 51 m n. m. a najnižší bod 16 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 120 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malá Baňa

Prístup

Cez vrch vedie  Turistická značkovaná trasa číslo 2403.
Saint-Julien-de-la-Liègue

Poloha

Obec má rozlohu 4,67 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 444 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Právny poriadok

Právny poriadok je súbor právnych noriem platných v spoločnosti (najmä v určitom štáte). Ide tak o zužujúci pojem k právnemu systému aj keď názory právnej teórie a právnej filozofie sa v tomto ohľade rôznia a dnes už skôr prevláda názor, že ide o pojmy synonymné.
Najvýznamnejšie miesto v právnom poriadku patrí ústave štátu, prípadne aj ďalším ústavným zákonom, od ktorých odvodzujú svoju legalitu aj ostatné právne predpisy - zákonné nariadenia vlády, vyhlášky a iné všeobecne záväzné predpisy. Medzi jednotlivými právnymi predpismi musí byť určitá hierarchia záväznosti a všetky musia byť v súlade s ústavou.
Zerynthiini

Zerynthiini je skupina (tribus) motýľov z podčeľade jasone čeľade vidlochvostovité. Opísal ju v roku 1899 anglický entomológ Augustus Radcliffe Grote (1841 - 1903).
Systematiku pozri v článku jasone, v starších systémoch skupina zahŕňa aj rod Luehdorfia alebo v niektorých iných starších systémoch naopak zahŕňa rod Archon.
Je to malá skupina motýľov, ktorá na celom svete zahrnuje 14 (s rodom Luehdorfia 18) druhov. Ich malý počet je kompenzovaný na druhej strane zasa ich krásou a zaujímavým spôsobom života.
Oleh Viktorovyč Šynkarenko

Životopisné údaje

Vyštudoval Záporožskú inžiniersku akadémiu (inžinier automatizácie a prístrojového vybavenia), Klasickú súkromnú univerzitu (prekladateľ z angličtiny) a Medzinárodnú akadémiu novinárstva (Intajour, Hamburg). Pracoval ako inžinier a tiež novinár niekoľkých miestnych novín. Od roku 2008 žije v Kyjeve, kde sa angažuje v oblasti žurnalistiky. Prevádzkuje webovú stránku literárnej súťaže "Koronacija slova". Od roku 2002 viedol záporožský filmový klub "Schodženňa". Nakrúcal zábery pre internetové médium Telekrytyka (projekt VideoTeKa).
Počas Euromajdanu napísal viacero článkov o udalostiach na Ukrajine pre americké internetové médiá. Písal aj pre projekty Institute for War & Peace Reporting a Future Challenges..
Od roku 2013 pracuje pre rozhlasovú stanicu Hromadske Radio, kde pripravuje programy "Filosofskyj baraban" a "Mechanyka Revolucii."

Literárna tvorba

Prvú poviedku napísal v konci 80. rokov. Školská vášeň pre sci-fi, post-modernizmus a čierny humor ovplyvnila štýl jeho prózy, ktorý nadobudol veľmi groteskný uhol. Publikoval v časopisoch "NAŠ", "ŠO" a "Chreščatyk". V roku 2006 získal literárnu cenu vydavateľstva "Smoloskyp" na  zbierku poviedok "Ako úplne zmiznúť"] ("Smoloskyp". Kyjev, 2007). V roku 2009 ukončil svoj prvý román, predbežne s názvom Dobrú chuť!, venovaný mládežníckej subkultúre kanibalov.
Román Kaharlyk (2013) - satirická antiutópia zachycujúca život na Ukrajine o sto rokov neskôr. Po ruskej okupácii sa Ukrajina vrátila do stredoveku. Protagonista, ktorého psychické schopnosti boli zneužité k výrobe počítačov ruských vojenských satelitov, sa pokúsi získať stratenú pamäť a aj svoju manželku. Preto sa vydáva do tajomného mesta Kaharlyk, kde sa v dôsledku nedávnych skúšok jadrových zbraní navždy zastavil čas.
El Vizcaíno

Svetové dedičstvo UNESCO

V roku 1993 bola časť (370 950 ha) biosférickej rezervácie zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO pod názvom "veľrybie útočisko El Vizcaíno".
Jedná sa o dve lagúny na západnom pobreží polostrova - Laguna de Ojo de Liebre (227 994 ha) a Laguna San Ignacio (142 956 ha). V týchto lagúnach sú ideálne podmienky pre reprodukciu veľrybovca sivého. V zimnom období sa tu vyskytuje 300 až 400 jedincov. Okrem tejto veľryby sa tu vyskytujú aj populácie uškatca kalifornského, tuleňa obyčajného, alebo nosáča severného. Miesto je zároveň domovom niekoľkých druhov morských korytnačiek (kareta pravá, kareta obyčajná, kareta obrovská, kareta zelenavá) a veľkého množstva morských vtákov. Zároveň je využívané ako miesto prezimovania niektorými migrujúcimi vtákmi.
Vlajka Seychel

Vlajka Seychel a jej farebná úprava vznikla kombináciou farieb dvoch vedúcich politických strán krajiny Demokratickej strany (DP) a Seychelskej ľudovej zjednotenej strany (SPUP). No už o rok neskôr sa moc dostala do rúk SPUP. Päť farebných pruhov na vlajke lúčovite vychádza z ľavého dolného rohu. Zelená je farba poľnohospodárstva, červená patrí revolúcii a hospodárskemu pokroku.

História vlajok Seychel

Pri vyhlásení nezávislosti 28. 6. 1976 zaviala na ostrovoch vlajka s ondrejským krížom. Modrá a červená na tejto vlajke pripomínali ako bývalých kolonizátorov (Francúzov a Britov), tak aj dva hlavné politické strany (Demokratickú a Zjednotenú ľudovú). V roku 1977 uchopila Zjednotená ľudová strana moc v krajine a zaviedla vlajku, ktorá sa veľmi podobala vlajke tejto strany (bolo z nej vypustené len slnko). Keď sa moc tejto strany upevnila, došlo v roku 1996 k zmene vlajky, na ktorej sa po dvadsiatich rokoch objavila aj modrá farba.
Bernolákova ulica (Bratislava)

História

Pôvodne sa tu nachádzal vinohradnícky záhon (ešte v roku 1916). V roku 1880 na ulici stálo osem domov, v roku 1895 aj stavebné podniky Pittel a Brausewatter ako i cementové sklady. Od roku 1925 fungovali vozatajské kasárne a od roku 1930 regulačná zastavovacia úprava s dlažobným programom. V súčasnosti je tu domová zástavba so študentským domovom Jura Hronca stojacim od roku 1960.

Významné objekty

Na ulici sa nachádza Študentský domov Jura Hronca, ktorý patrí Slovenskej technickej univerzite v Bratislave. Na rohu Radlinského a Bernolákovej ulice sa nachádza Bytový dom Práca ktorý je dielom slovenského architekta Desidera Quastlera.
Astronomický ústav Akadémie vied Českej republiky

Astronomický ústav Akadémie vied Českej republiky, bývalý Astronomický ústav ČSAV, je vedecké astronomické pracovisko Akadémie vied ČR so sídlom na observatóriu v Ondřejove a s pobočkou v Prahe na Spořilove v budove Geofyzikálneho ústavu. Zameriava sa hlavne na spektrálny výskum hviezd, solárnu fyziku, dynamiku Galaxie a výskum medziplanetárnej hmoty. Riaditeľom ústavu je v súčasnosti Petr Heinzel.

Zameranie výskumu a organizácia ústavu

Na astronomickom ústave pracuje 157 zamestnancov (stav k 31.12.2005) - 80 percent z nich na Ondřejove.
Delí sa na nasledujúce oddelenia:

Oddelenie medziplanetárnej hmoty

Zameriava sa na pozorovanie meteorov, komét a niektorých asteroidov. Je centrom Európskej bolidovej siete a spracováva namerané dáta zo 7 štátov. Spravuje sieť 10tich kamerových staníc na sledovanie bolidov po celom Česku. Meteory nesleduje iba opticky ale používa aj meteorický radar. Na fotometrické pozorovania asteroidov používa 65 cm optický teleskop. Vedúcim oddelenia je Pavel Spurný.

Oddelenie fyziky Slnka

Zameriava sa hlavne na oblasť slnečných erupcí. K pozorovaniu používa optické ďalekohľady a rádioteleskopy. Vedúcim oddelenia je František Fárník.

História

Astronomický ústav je priamym pokračovateľom klementínskej hvezdárne, ktorá bola založená na začiatku 18. storočia u Jezuitov v komplexe Klementinum v 
Starom meste v Prahe. Ako dátum založenia hvezdárne sa uvádza rok 1750, ale astronomická veža, ktorá bola špeciálne pre túto hvezdáreň postavená, bola dokončená už v roku 1722. Po zrušení jezuitského rádu, prešla hvezdáreň pod správu štátu a po 1. svetovej vojne sa z nej napokon stala štátna hvezdáreň. Medzitým zakúpil v roku 1898 továrnik Josef Jan Frič pozemky pri Ondřejove a vybudoval tam svoju hvezdáreň, ktorú v roku 1928 venoval českému štátu. Pri založení Československej akadémie vied v roku 1954 boli tieto 2 inštitúcie zlúčené a vznikol tak Astronomický ústav Československej akadémie vied. Jeho prvým riaditeľom bol Dr. B. Šternberg.
Mas-de-Londres

Poloha

Obec má rozlohu 19,06 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 432 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Demilitarizovaná zóna (Kórea)

Demilitarizovaná zóna je pás zeme dlhý 248 km a široký 4 km, ktorý rozdeľuje Kórejský polostrov na dve časti – Severnú a Južnú Kóreu – tvoriac nárazníkovú zónu v okolí 38. rovnobežky (západná časť sa zvažuje južne od rovnobežky, východná severne). Je to najnepriechodnejšia a najstráženejšia hranica na svete.
V pojmoch treba od seba odlišovať 38. rovnobežku, Demilitarizovanú zónu (DMZ) a Demarkačnú líniu (Military demarcation line).

Vývoj

Pôvodne po skončení 2. svetovej vojny sa mocnosti (Sovietsky zväz a USA) rozhodli rozdeliť si Kórejský polostrov pozdĺž 38. rovnobežky. Severná časť polostrova (na sever od nej) bola okupovaná Sovietskou armádou a postupne tu vznikol komunistický štát – Kórejská ľudovodemokratická republika. No južná časť bola okupovaná americkou armádou a do roku 1948 tu vznikol druhý kórejský štát – Kórejská republika. Keď 25. júna 1950 o 4 hodine ráno KĽDR prekročila túto hranicu a bez varovania zaútočila na Juh, rozpútala tak 3 roky trvajúcu občiansku vojnu (Kórejská vojna), do ktorej bolo zapojených ďalších 18 štátov (na strane Severu to bola Čína a ZSSR, na strane juhu 16 národov pod vlajkou OSN).
Zloženie zbraní sa uskutočnilo po dlhých rokovaniach 27. júla 1953, na základe ktorých bola vytvorená nárazníková zóna bez prítomnosti zbraní v šírke 2000 metrov po každej strane od frontovej línie tvoriac tak 4 km široký pás zeme, do ktorého nesmie vstúpiť ľudská noha, hoci vojaci obidvoch armád patrolujú hranicu po oboch stranách.

Joint Security Area (JSA)

Jediné miesto, kde sa Sever a Juh stretávajú, je Pchanmundžom (판문점 / 板門店) alebo tiež nazývané Spoločná bezpečnostná zóna (ang. Joint Security Area, skratka JSA). Nachádza sa vo vnútri Demilitarizovanej zóny, rozdelená je presne na polovicu, pričom stredom prechádza Demarkačná línia (MDL). Po niekoľko budov stojí po oboch stranách, pričom v jednej z nich, stredom ktorej prechádza MDL, sa konali rokovania o zložení zbraní, repatriácii a iné sporadické rokovania medzi Juhom a Severom.

Incidenty

V okolí 38. rovnobežky sa od 1945 roku odohralo množstvo drobných aj väčších incidentov. Za spomienku stojí snáď jeden incident, ktorý sa odohral priamo v Panmundžome. Jeden sovietsky diplomat bol pozvaný Severnou Kóreou na návštevu tohto miesta. Náhle však začal utekať smerom na juh pričom kričal, že chce prejsť na Juh. Keďže dovtedy dvaja severokórejskí a dvaja juhokórejskí vojaci stáli tvárou v tvár oproti sebe, Severokórejčania nezbadali utekajúceho Rusa. Severania spustili paľbu za utekajúcim človekom, pričom zabili jedného juhokórejského vojaka. Odvtedy na severnej strane stoja vždy traja vojaci. Jeden čelom k návšteve prichádzajúcej zo severu a druhí dvaja otočení bokom k juhu. Tak sa vyhnú podobnému prípadu. Už sa nemôže stať, že nezbadajú človeka, ktorý sa snaží utiecť na druhú stanu.
Kypselos (syn Aipyta)

Kypselos (starogr. Κύψελος – Kypselos) je v gréckej mytológii syn a následník arkádskeho kráľa Aipyta.
Po smrti arkádskeho kráľa Aipyta sa následníkom trónu stal jeho syn Kypselos. Kráľovské žezlo prevzal v tedajšom hlavnom meste Trapezous (najdlhšie trvajúcim sídlom arkádskych kráľov bola Tegea). Počas svojej vlády založil v Arkádii mesto Basilis.
Kypselos sa stal otcom dcéry Meropy, ktorá sa vydala za messénskeho kráľa Kresfonta a porodila mu troch synov. Kresfonta a jej dvoch starších synov nespokojní Messénčania po krátkom čase zavraždili a trónu sa zmocnil Polifontes, ktorý donútil Meropu k sobášu. Najmladší jej syn Aipytos, ktorý žil v tom čase pri svojom starom otcovi Kypselovi v Arkádii, tak smrti unikol. Len čo však Aipytos dospel, Arkáďania ho za pomoci dórskych kniežat, Aristodémových synov a Temenovho syna Isthmia, dosadili na messénsky trón.
John Rutledge

Životopis

Študoval právo v Londýne. V roku 1761 vstúpil do politiky.
V roku 1774 Rutledge zasadal v prvom, v 1775 v druhom Kontinentálnom kongrese. V rokoch 1776 - 1778 pôsobil ako guvernér v rodnom štáte. V 1782 - 1783 bol delegátom na Kontinentálnom kongrese.
Od 12. augusta 1795 - do 15. december 1795 bol dočasným predsedom Najvyššieho súdu Spojených štátov amerických.
Dramatikz

História

Skupina sa uviedla v novembri 2006 štúdiovým demom Veni Vidi Vici.
Dramatikz sú známi svojou koncertnou aktivitou - odohrali množstvo koncertov na Slovensku aj v Česku a nechýbali ani na všetkých väčších letných festivaloch.  Vystupovali aj na najväčšom nemeckom festivale Rheinkulture v Bonne. 
V roku 2007 skupina vydáva pod vydavateľstvom Vietnam-Potter records svoj prvý mixtape pod názvom Drzee tejp (1000 predaných nosičov). Následne absolvovali turné po 8 slovenských mestách pod názvom "Drzee ty nikdy tour".
Bragayrac

Poloha

Obec má rozlohu 8,25 km². Najvyšší bod je položený 326 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 270 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plaváreň

Plaváreň je budova alebo priestranstvo, v ktorom sa nachádza plavecký bazén. Existujú plavárne otvorené a kryté, nachádzajú sa napríklad na pôde univerzít, v otvorených kúpaliskách, akvaparkoch a podobne.