google/wiki40b huggingface dataset:
Večne spievajú lesy

Večne spievajú lesy (v origináli Og bakom synger skogene) s podtitulom Trocha rozprávania z čias od rokov 1760-tych asi do roku 1810 je názov románu nórskeho spisovateľa Trygve Gulbranssena a zároveň prvý diel trilógie mapujúcej osudy starovekého nórskeho rodu Björndalovcov. Román bol prvýkrát vydaný v roku 1933 vydavateľstvom Aschehoug. Ďalšími dvoma dielmi trilógie sú romány Zo smrtnej hory fúka a Niet inej cesty.
Alexander Matuška k slovenskému vydaniu napísal: "Všetko je tu, ako v dobrom románe má byť: vzdor i láska, viera i povera, ľudia i zvieratá. Boh i mocnosti pekiel, rodenie i umieranie, skaza i vykúpenie; a ako býva len vo vynikajúcich románoch, všetko sa odohráva netraktátove, v rovine rozprávania."

Obsah

V románe sa čitateľ zoznámi s rodom Björndalovcov, ktorý ovláda horskú osadu ďaleko na severe. Dedinčania žijúci na juh od osady nemajú o ľuďoch zo severu, o hôrnych ľuďoch, dobrú mienku. Kolovala o nich povesť, že takmer ani neboli kresťania a povrávalo sa, že pestujú rozličné čary, že sú diví a napospol bitkári.
V úvode vystupuje hlavne Torgeir Björndal, muž, ktorý je v tom čase pánom na Björndale. Neskôr, po tom ako Torgeir zomiera pri love na medveďa, sa dejová línia sústreďuje na osudy jeho dvoch synov – staršieho Toreho a mladšieho Daga. Tí sa po potýčke s dedinčanmi rozhodnú pomstiť sa. A to tak, že začnú ešte väčšmi zveľaďovať svoj blahobyt.
Jedného dňa, keď sa Tore spolu so svojou manželkou a malým synom vracia z mesta, kde boli navštíviť sestru Toreho manželky, praskne pod ich saňami ľad a všetci zahynú. Potom sa dej sústredí na posledného muža z rodu Björndalovcov – Daga.
Dag sa neskôr sám ožení a má dvoch synov. Staršieho pomenúva Tore po svojom nebohom bratovi a mladší dostáva meno po ňom samotnom. Čitateľ potom sleduje osud starého Daga, ktorý sa vydáva cestou peňazí a moci, no zároveň stráda bez šťastia a úprimnej radosti. Napokon je pod vplyvom životných úderov nútený zmeniť svoj prístup k ľuďom aj k životu samotnému.
Khmérčina

Písmo

Jazyk má starú literárnu tradíciu. Už od siedmeho storočia sa zapisoval khmérskym písmom. Ide o písmo indického pôvodu, odvodeného od písma boromat, ktoré sa vyvinulo z pálíjskeho písma.

Gramatika

Khmérčina je značne analytický jazyk. Sufixy a infixy sa zachovali len v niektorých slovách zo starej khmérčiny a prefixy tiež nie sú veľmi časté. Prevládajúci slovosled je podmet – prísudok – predmet. Pri podstatných menách sa nerozlišujú rod a číslo ako gramatické kategórie. Prízvuk býva na poslednej slabike slova.

Slovná zásoba

Slovná zásoba obsahuje výpožičky zo sanskritu, pálíjskych jazykov, tajských jazykov, čínštiny a vietnamčiny. Počas francúzskej nadvlády v Kambodži (1863 – 1953) mala na khmérčinu značný vplyv aj francúzština.
Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION

Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION bola príspevková organizácia Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR. Venovala sa aplikovanému výskumu a rozvoju metodických postupov pre usmerňovanie orgánov územného plánovania, príprave normatívnych a legislatívnych nástrojov, odborných podkladov pre tvorbu koncepcie a postupu štátu v oblasti usmerňovania územného rozvoja, udržiavaniu aktuálneho stavu Koncepcie územného rozvoja Slovenska a príprave jej strategických zámerov.
V roku 2009 URBION obnovil vydávanie odborného časopisu Urbanita.
K 30.6.2013 bol URBION zrušený.

História

Inštitút nepriamo nadväzuje na činnosť bývalého štátneho podniku URBION – Štátny inštitút urbanizmu a územného plánovania, ktorý zanikol v roku 1993. 
V roku 1996 na konferencii OSN Habitat II v Istanbule Slovensko ako jedno z opatrení na dosiahnutie cieľov konferencie – udržateľný rozvoj sídiel v urbanizovanom svete a primerané bývanie pre všetkých, zaradilo do Národného akčného plánu úlohu zriadiť inštitút urbanizmu a územného plánovania.
Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION bol zriadený Ministerstvom výstavby a regionálneho rozvoja (MVRR SR) v roku 2006, ale činný je až od roku 2008.
Vstup: Naruto Uzumaki!

Dej

Pred dvanástimi rokmi napadol nindžovskú dedinu Konohu deväťchvostý líščí démon Kjúbi. Švihnutím chvostov mohol rúcať hory a spôsobovať cunami. Prebiehali proti nemu mnohé boje, Konoha však nevíťazila. Až raz však odvážny nindža, prezývaný ako Štvrtý Hokage (jap.: Jondaime), obetoval svoj život, aby zachránil dedinu a pomocou zakázaného džucu zapečatil démona do tela malého bábätka, Naruta Uzumakiho.
Z Naruta však potom vyrastie chlapec, ktorý spôsobuje samé problémy v snahe zviditeľniť sa. Farbou pomaľuje tváre všetkých sôch Hokageov vytesaných do skaly. Svojim prenasledovateľom utečie, no prichytí ho jeho učiteľ zo školy, Iruka Umino. Iruka je na neho nahnevaný, kvôli jeho vyčíňaniu v škole. Pri skúške v nindžovskej škole vytvorí Naruto postavu nahej blondínky pomocou jeho vlastného vyvinutého džucu, Sexy Džucu. Po škole vezme Naruta Iruka k sochám a dozrie na neho, pri ich umývaní. Iruka ho potom za dobrú prácu pozve na misku ramenu, čo je Narutove najobľúbenejšie jedlo. Tam sa Naruto rozhodne, že aj on sa raz chce stať Hokageom, aby ho všetci ľudia v dedine uznávali a nepovažovali za démona.
Na druhý deň sú záverečné skúšky, kde je potrebné predviesť Klonové džucu (jap.: Bunšin no džucu). Jediný z celej akadémie Naruto ho pokazí a ako jediný ju neukončí. Príbuzní ostaných detí ho ohovárajú, no majú zakázané vysloviť, že on je hostiteľom démona.
Zatiaľ Mizuki, druhý učiteľ na škole mu povie, že pozná aj iný spôsob, ako ukončiť akadémiu a tým je ukradnúť Zvitok pečatenia. Naruto ho ukradne a prečíta si ho a naučí sa prvú techniku, Tieňové klony (jap.: Kage bunšin no džucu). Keď sa o tom dozvie Tretí Hokage (jap.: Sandaime), pošle skúsených nindžov, aby priviedli Naruta. Mizuki ho hľadá tiež, s cieľom zabiť ho a získať zvitok.
Prvý nájde Naruta Iruka. Naruto mu prezradí Mizukiho radu a Iruka pochopí, že Mizuki je zradca. Potom príde aj Mizuki a Naruta napadne, po čom je však Iruka zranený. Iruka prosí Naruta, aby Mizukimu zvitok nedával, ale Mizuki mu prezradí všetky podrobnosti o jeho pôvode. Povie mu o zákone, ktorý bol zavedený pred 12 rokmi, že iba Naruto sa nemôže dozvedieť pravdu a dozvie sa tiež, že v ňom je ukrytý Kjúbi, preto ho nikto nemá rád. Tiež mu Mizuki prezradí, že Kjúbi zabil Irukových rodičov a zničil dedinu. Potom hodí po Narutovi jeden zo svojich dai šurikenov, ale ten trafí Iruku. Naruto, ktorý je presvedčený, že Iruka ho nenávidí, ujde aj so zvitkom a Mizuki sa vrhne za ním.
Medzitým všetko Tretí Hokage pozoruje pomocou sklenenej gule a bojí sa, že nestabilný Naruto poruší pečať a pretransformuje sa na Kjúbiho. Mizuki, premenený na Iruku, dobehne Iruku, premeneného na Naruta. Iruka ho zúrivo napadne a obaja sa premenia naspäť. Skutočný Naruto sa ukrýva v ich blízkosti a počúva rozhovor, kde Iruka povie, že on má Naruta ako študenta rád. Mizuki sa prichystá zabiť Iruku, no v poslednej chvíli ho Naruto zachráni. Použije svoje nové džucu Tieňové klony, vytvorí ich strašne veľa a Mizukiho porazí. Iruka je na neho hrdý a je prekvapený jeho schopnosťami. Dá mu svoju nindžovskú čelenku a oznámi mu, že úspešne ukončil akadémiu.
Esperantisto Slovaka

Esperantisto Slovaka (z esp., Slovenský esperantista) je slovenský časopis vychádzajúci od roku 1946 v esperante. Časopis bol založený Ernestom Váňom.  Časopis sa zaoberá slovenskými a esperantskými témami, osobnosťami a udalosťami. Jeho podtitulom je "Socia kaj kultura revue de esperantistoj en Slovakio" (sociálna a kultúrna revue esperantistov na Slovensku). Esperantisto Slovaka vychádza štvrťročne.
Časopis bol založený v roku 1946 Arnoštom Váňom. V roku 1951 bolo vydávanie pozastavené, obnovilo sa v rokoch 1957-1958 pod názvom Esperanto en Slovakio (Esperanto na Slovensku). Neskôr sa názov zmenil na Esperanto (1960-1962), Esperanto-Agado (Esperantská činnosť) (1963-1967). Od roku 1968 vychádza pod svojim súčasným názvom Esperantisto Slovaka.
V treťom čísle roku 2012 otvorili redaktori otázku či bude Esperantisto Slovaka od roku 2013 vychádzať len elektronicky.
Libanonské národné futsalové družstvo žien

Vrcholné podujatia

Libanonské družstvo sa predstavilo na jednom turnaji majstrovstiev Ázie, v roku 2018, keď turnaj hostilo Thajsko. Bodovalo iba po výhre nad Bahrajnom a do štvrťfinále turnaja nepostúpilo.
Družstvo sa zúčastnilo oboch turnajov západoázijských majstrovstiev. Lepšie umiestnenie dosiahlo v roku 2012 v Bahrajne, kde postúpilo do semifinále turnaja a obsadilo napokon 4. miesto.
Selenga

Dĺžka rieky

Zdroje informácii neuvádzajú jednotnú dĺžku rieky. Najčastejšie uvádzajú dĺžku 1 024 km, podľa ďalších zdrojov 1 340 km , 1 480 km a 992 km.
Jiří Žáček

Životopis

Detstvo a školské roky prežil v Strakoniciach. Vyštudoval priemyselnú školu stavebnú (1959 – 1963) a stavebnú fakultu ČVUT v Prahe (1963 – 1970). Po trojročnej praxi na vodohospodárskej správe v Benešove u Prahy dezertoval od inžinierstva k literatúre. Do roku 1991 pracoval ako redaktor nakladateľstva Československý spisovatel, necelý polrok v nakladateľstve Carmen, v rokoch 1992 – 1994 v časopise Vlasta. Odvtedy je spisovateľom na voľnej nohe. V r. 2011 dostal v Bratislave za svoje básnické dielo Cenu Jána Smreka. Žije v Prahe, je ženatý a má dve deti.

Tvorba

Jeho básne niekedy majú veľmi blízko k aforizmom, vyznačujú sa ľahkosťou a zmyslom pre humor a paródiu.
Geosynklinála

Geosynklinála je rozsiahla labilná sedimentačná časť zemskej kôry, ktorá sa vyznačuje dlhšie trvajúcim poklesom. Názov geosynklinála zaviedol americký mineralóg a geológ J.D. Dana. V geosynklinálach prebiehajú dlhé obdobia usadzovania úlomkov hornín z priľahlých pevnín. Vrstvy týchto sedimentov môžu dosahovať hĺbku až 10 km. Počas nasledujúcich tektonických pohybov sa začnú tvoriť vrásy, vrásové prešmyky ako aj príkrovy, čo zapríčiní vyzdvihovanie sedimentárnych súvrství do veľkých výšok, čo môže mať za následok vznik pásmových pohorí. 
Dnes všeobecne uznávaná teória globálnej tektoniky teóriu geosynkinál prekonala. Napriek tomu že geosynklinálna koncepcia nebola správna, vo svojej dobe správne definovala niektoré fázy kontinentálnej kolízie. Za gosynklinály sú dodnes niekedy označované predĺžené oceánske panvy pozdĺž kontinentov. Všeobecne sa odporúča termín geosynklinála nepoužívať.

Starší a súčasný pohľad na geosynklinály

V druhej polovici 19. storočia americkí geológovia James Hall a J.D. Dana na základe výskumu Apalačské pohoria vyslovili takzvanú geosynklinálnu koncepciu vzniku pohorí. Pred všeobecným prijatím teórie platňovej tektoniky sa niektorí geológovia domnievali, že geosynklinály sú rozsiahle priehlbeniny zemskej kôry, ktoré vznikajú v bezprostrednej blízkosti pevnín, v moriach strednej hĺbky (asi 200 - 1000 m), ktorých dno počas tohto procesu poklesávalo. Poklesávanie morského dna blízko pevnín, na rozdiel od dnešnej predstavy, odôvodňovali tým, že sa v týchto oblastiach zemská kôra ľahšie ohýba. Po dosiahnutí kritickej hĺbky asi 14 km, podľa ich predstáv dochádzalo k horizontálnemu stlačeniu más sedimentov a následnému vzniku pásmového pohoria. Dnes sa geosynklinály nepovažujú za príčinu vzniku pohorí, ale za jeden z javov, ktorý predchádza ich výzdvihu a zapadá do koncepcie globálnej platňovej tektoniky.
Dolnozemská cesta

Pôvod názvu

Pomenovaná je podľa Dolnej zeme, teda južných častí Uhorska, ktoré boli po vyhnaní Turkov kolonizované aj obyvateľstvom slovenského pôvodu. Do 1. apríla 1991 mala názov Sverdlovova ulica podľa Jakova Michajloviča Sverdlova. (1885 – 1919), ruského komunistického politika.

Významné objekty

Na Dolnozemskej ceste č. 1 sa nachádza areál Ekonomickej univerzity, jednej z prvých vysokých škôl ekonomického zamerania na Slovensku. V južnej časti lemuje areál nemocnice svätého Cyrila a Metoda. Smerom na západ, medzi Dolnozemskou a Dunajom, sa nachádza pôvodný lužný les, ako i protipovodňová hrádza na korune ktorej vedie Dunajská cyklistická cesta.
Klasická čínska filozofia

Klasická čínska filozofia je svetonázorová teória, prúd a filozofické školy na území historickej Číny v priebehu asi 3 tisícročí. Základom je ontologický model bipolárnej prírodnej dialektiky Jin a jang, ktorej bytostnou podstatou je tvorivá energia Te v procese Cesty Tao univerza.

Dejiny

Čínska filozofia vznikla začiatkom prvého tisícročia pred našim letopočtom. V 8. storočí pred Kr. - 5. storočí pred Kr. bolo v nej už rozšírené učenie o piatich živloch alebo praprvkoch prírody (vody, ohňa, kovu, dreva a zeme), ktorých spojením sa vytvára všetka rozmanitosť javov a vecí. V Knihe premien (I-ťing) sa vyčleňuje osem prvopočiatkov, z ktorých sa utvára rozmanitosť sveta. Súčasne v čínskej filozofii vznikajú hlavné princípy učenia o protikladných a vzájomne spätých silách - jin a jang, ktorých pôsobenie sa pokladalo za príčinu pohybu a premenlivosti v prírode. Jin a jang boli symbolmi svetla a tmy, kladného a záporného, mužského a ženského počiatku v prírode.
Hlavný predstaviteľ tohto obdobia Lao-c’, zakladateľ taoizmu, na neho nadviazal Konfucius, zakladateľ konfucianizmu, na ktorý nadväzuje neotaoizmus filozofa Wang Pi.
V 3. stor. prenikol do Číny budhizmus, v 4. stor.-7. stor. vznikla špecifická čínska podoba budhistickej filozofie, tzv. zen-budhizmus (čchan).
Od 8. stor. nastala renesancia konfucianizmu.
V 11. stor.-12. stor. vznik neokonfucianizmu.
Filozofický vývin čínskej klasickej filozofie dovřšili Wang Jang-ming (prelom 15. stor. - 16. stor.) a Wang Fu-č (17. stor.).
Počnúc 18. stor. a najmä v 19. stor. vplyv európskej filozofie, najmä sociálnych utópií, od zač. 20. stor. vplyv nemeckej klasickej filozofie, americkych politologických teórií a ruského marxizmu.
Fortifikačný systém mesta Komárno

História

Komárňanský pevnostný systém je najväčším fortifikačným systémom na území Slovenska a tiež bývalého Rakúska-Uhorska. Jeho stavba začala v roku 1546 s postavením prvej (tzv. Starej) pevnosti na mieste zaniknutého hradu, dostavaná bola v roku 1557. Túto pevnosť značne poničila povodeň v roku 1570, od roku 1572 (do roku 1592) bola obnovovaná (staviteľom Urbanom Süessom).
V rokoch 1663 – 73 bola dobudovaná tzv. Nová pevnosť. Podľa plánov inžiniera baróna Františka Wymesa. V tomto období zároveň vznikla pevnosť v Leopoldove. Obe komárňanské pevnosti poškodili aj zemetrasenia v rokoch 1763 a 1783. Po druhom zemetrasení, ktoré obe pevnosti značne poškodilo, bola v roku 1784 komárňanská pevnosť predaná v dražbe. Fortifikačný systém mesta Komárno okolo celého mesta bol prebudovaný a dostavaný v roku 1808 – 1815, kedy bola zmodernizovaná aj Nová pevnosť.
V rokoch 1839 – 1847 bola ešte vybudovaná z kameňa a tehál tzv. Palatínska línia s piatimi bastiónmi (I. - V.). Tým sa dosiahol vrchol v budovaní komárňanského pevnostného systému v kline sútoku riek Váh a Dunaj. V 60-tych rokoch boli postupne dokončené predmostia na Váhu a Dunaji (hlavnou časťou je Pevnosť Csillág), Vážska línia (pozostávajúca zo šiestich objektov VI. - XI., z ktorých len prvé dva možno nazvať bastionmi) a Sandbergská pevnosť (Monoštorská). V rokoch 1871 – 1877 bola ako posledný objekt pevnostného reťazca postavená Igmandská pevnosť, už podľa najmodernejších projektov fortového opevňovania.
Saint-Julien-du-Sault

Poloha

Obec má rozlohu 23,81 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 367 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cattenom (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,53 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 704 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Longchamp (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 16,23 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 190 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fixácia úrokovej sadzby

Fixácia úrokovej sadzby je obdobie, počas ktorého banka garantuje klientovi výšku úrokovej sadzby úveru, t.j. že ju nezmení aj keby došlo k zmene situácie na finančnom trhu.
Pri väčšine bezúčelových úverov, kreditných kariet a kontokorentných úverov je výška úrokovej sadzby pevne stanovená (fixná do splatnosti) na celú dobu splácania úveru už pri podpise zmluvy. To znamená, že banka nie je oprávnená jednostranne zmeniť typ a výšku úrokovej sadzby do dňa konečnej splatnosti úveru. Ide o tzv. pevnú úrokovú sadzbu.
Špecifické je to pri hypotekárnych úveroch, kde si klient môže zvoliť rôznu dĺžku fixácie.
Jaroslava Havettová

Začiatky tvorby

Začiatky tvorby Jaroslavy Havettovej siahajú do prvej polovice 60. rokov, kedy sa animovaný film na Slovensku začína formovať aj inštitucionálne. Súvisí s tým najmä nástup mladých autorov v roku 1964 (Vladimír Popovič, Ivan Popovič, Veronika Margotsyová, J. Havettová). Ešte predtým boli na Slovensku známe skôr sporadické pokusy o animovaný film – sem patria výrazní autori ako Viktor Kubal, Vlastimil Herold. Pod vplyvom českej školy vzniká o rok neskôr už oficiálne Tvorivá skupina kresleného filmu v rámci Štúdia populárno-vedeckého filmu. Umeleckým riaditeľom skupiny bol Viktor Kubal. Jaroslava Havettová pred nástupom do štúdia nemala predchádzajúce skúsenosti s animáciou alebo réžiou animovaných filmov.
Prvým filmom tvorivej skupiny kresleného filmu bol krátky film Pingvin (1964). Ide o kolektívne dielo, pod ktoré sú režisérsky podpísaní bratia Popovičovci. Jaroslava Havettová sa na ňom podieľala výtvarným spracovaním. Pingvin hovorí krátky príbeh o neúspešnom samovrahovi, ktorý kráča po vyrúbanom lese. Dielo bolo na svoju dobu odvážne a vzbudilo pozornosť. Neskôr bolo trezorované, ako mnoho iných podobných diel.

Vedľajšia tvorivá línia

Havettová v 60. rokoch prevažne získavala prax. Spolupracovala na filmoch Fakíri (1966), Klobúk tety Kláry (1967) Milana Klikara. Ďalej spolupracovala na výrobe reklám a prispela aj vstupmi v náučnom filme Newtonove zákony. Večerníčková tvorba je typická pre slovenskú animovanú kinematografiu a ani Havettová nie je výnimkou. Prvé príležitosti dostáva vo večerníčku Pasca (1968), ktorý hovorí o myšom hrade dobíjanom pažravým kocúrom. Ďalej pokračuje prácou na diele O slniečku, čo nechcelo ráno vstávať (1970). Neskôr pracovala pre Košickú televíziu a v roku 1977 robí seriál Gaštanko a Gaštaník, podľa predlohy Boženy Mačingovej, a sedemdielne Rozprávky s hviezdičkou. Popri tejto vedľajšej tvorbe sa postupne dostala aj k výrobe vlastných diel, či už ako režisérka, animátorka, výtvarníčka, alebo všetko dohromady.

Témy, ktorým sa Havettová venuje

Morálka umeleckej tvorby; zneužitie dôvery, nezištnej pomoci, obetavosti, hrdinskej pomoci; ľudská prirodzenosť vo vzťahu príčiny a následku; skúšanie eticko-morálnych zásad obyčajného človeka.
Martin Munkácsi

Životopis

Narodil sa ako Márton Mermelstein – jeho otec, Lipton Mermelstein, zmenil priezvisko rodiny kvôli antisemitským názorom.
V Nemecku bol predstaviteľom modernej fotožurnalistiky podobne ako Erich Salomon, Tim N. Gidal, Wolfgang Weber, Alfred Eisenstaedt a Felix H. Man. Pracoval pre magazín Berliner Illustrierte Zeitung.
Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica akademika Ladislava Dérera

Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica akademika Ladislava Dérera (do 30.6.2010 Fakultná nemocnica s poliklinikou Bratislava – Nemocnica akademika Ladislava Dérera; do 31.12.2004 Fakultná nemocnica s poliklinikou akademika Ladislava Dérera; hovorovo Nemocnica na Kramároch alebo len Kramáre) je nemocnica v bratislavskej mestskej časti Nové Mesto, miestnej časti Kramáre (Limbová 5). Jej stará budova bola postavená v roku 1968. Je pomenovaná po Ladislavovi Dérerovi, slovenskom lekárovi a pedagógovi (1897 – 1960). Je súčasťou Univerzitnej nemocnice Bratislava.
Promócia

Možnosti

Ide o významnú a slávnostnú udalosť v živote každého jednotlivca. Je spojená s odovzdávaním získaného akademického titulu už prvého stupňa, a to Bc. – bakalár, pričom môže ísť o inžiniersky smer, s pokračovaním na druhom stupni štúdia dosiahnutím titulu Ing., alebo o magisterský smer, s dosiahnutím titulu Mgr. Udeleniu titulu Bc., Mgr., alebo Ing., predchádza úspešné vykonanie štátnej skúšky a obhajoby záverečnej práce k príslušnému stupňu a titulu.

Promótor

Promótor je osoba, ktorá zodpovedá za vykonanie priebeh celých promócií. Je to určená alebo zvolená osoba príslušnou vysokou školou.

Charakter a miesto konania

Udalosť má verejný charakter. To znamená, že je prístupná širokej verejnosti. Tou sa hlavne myslia príbuzní a blízki promovaného absolventa, avšak nie je vylúčená ani prítomnosť verejnosti, ktorá nie je v žiadnom vzťahu s účastníkmi promócie. Odovzdávanie získaných vysokoškolských titulov prebieha vo vhodných spoločenských priestoroch. Obvykle v aule, to však nemusí byť pravidlom. Priestory auly môžu byť nahradené aj priestormi inej vysokej školy, inštitúcie alebo môžu byť nahradené s priestormi divadla, kina, katedrály a iných vhodných priestorov (zvyčajne napr. vzhľadom na počet poslucháčov, alebo predpokladaný počet zúčastnených a pod.).

Oblečenie

Na promócie je výber oblečenia slávnostný a formálny zároveň. Štandardom pri výbere oblečenia mužov je oblek, pri ženách blúzka alebo spoločenské šaty. Na takéto spoločenské akcie je vhodné použiť spoločenské topánky, najlepšie lodičky, pričom sa odporúča model s uzatvorenou špičkou aj pätou. Farba topánok by mala ladiť s farbou šiat. Pánske spoločenské topánky by mali ladiť s oblekom.
Mors omnia solvit

Mors omnia solvit, doslovne smrť všetko vyrieši je latinský právny princíp označoval skutočnosť, že podľa rímskeho práva dochádzalo smrťou osoby k zániku niektorých zmluvných a právnych nárokov (práv) a záväzkov (povinností). Nastal napríklad zánik manželstva, právo žalovať za urážku na cti a pod.
Montanel

Poloha

Obec má rozlohu 15,4 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 373 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Huismes

Poloha

Obec má rozlohu 23,82 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 540 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Hamel (Oise)

Poloha

Obec má rozlohu 7,86 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 173 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Smrtiaci bumerang

Príbeh

Mentálne zaostalý Karl žije v psychiatrickom ústave od svojich dvanástich rokov, po tom čo zabil svoju matku a jej milenca. Jeho hospitalizácia končí a Karl musí z ústavu odísť a adaptovať sa do normálneho života. Karl je talentovaný v oprave malých motorov, a tak mu riaditeľ ústavu pomôže nájsť prácu a ubytovanie v malom ochode s kosačkami.
Postupne sa zoznamuje s novými ľuďmi. Zoznámi sa s chlapcom Frankom Wheatleym, ktorý si ho okamžite obľúbi. Frank vidí v Karlovi svojho otca, ktorý spáchal samovraždu. Páči sa mu ako Karl rozpráva. Pre Karla sa Frank stane jeho priateľom a mladším bratom, ktorého nikdy nemal. Nasťahuje sa do garáže Whetleyovcov a spoznáva Frankovu matku a jej hrubého a agresívneho priateľa Doyla, ktorý Franka nemá rád. Frank a jeho matka sa pre Karla stanú jeho novou rodinou, ktorej nesmie nikto ubližovať.
Karl si uvedomí, že musí Franka a jeho matku chrániť pred Doylovým hnevom a agresiou. Rozhodne sa Doyla zabiť a potom sa prihlási na políciu.

Ocenenia

Film získal v roku 1997 Oscara za najlepší adaptovaný scenár a ďalších 11 ocenení a 9 nominácii.
Laissez-faire

Laissez-faire alebo laissez faire je skratka francúzskeho hesla laissez-faire, laissez-passer príp. laissez-faire, laissez-aller (nechajte robiť [čo chce], nechajte bežať), čo má znamenať „nechajte podnikaniu voľný priebeh“.
Prvýkrát heslo použili v 18. storočí fyziokrati v zmysle zákazu vládnej interferencie do súkromných obchodných aktivít, v súčasnosti sa používa ako synonymum ekonomiky striktne voľného trhu. Veľkú úlohu v popularizácii tohto termínu zohral Adam Smith (1723 – 1790) ako priekopník teórie voľného trhu a kapitalizmu. Medzi hlavných predstaviteľov fyziokratizmu patril aj François Quesnay (1694 – 1774) a bol zástancom hesla voľného obchodu = laissez faire.
Dnes sa výraz používa prenesene aj v iných oblastiach, napríklad pri výchove detí.