google/wiki40b huggingface dataset:
Charidémos (Sikyón)

Charidémos (starogr. Χαρίδημος – Charidémos, lat. Charidemus) je v gréckej mytológii veľkňaz boha Apolóna Karneia, posledný vládca Sikyónu.
Podľa starovekého autora Eusebia z Kaisareie, po vláde Zeuxippa, posledného kráľa Sikyónu, prevzali v krajine moc kňazi boha Apolóna Karneia. Siedmym a aj psledným panovníkom z ich radov bol Charidémos, ktorý vládu nad Sikyónom prevzal po dvanásťročnej vláde kňaza Amfigya. Po roku vlády ostala po ňom prázdna štátna pokladnica a on bol nútený zo Sikyónu utiecť.
Eusebios píše, že sa táto udalosť stala 352 rokov pred prvými olympijskými hrami (t.j. 1128 pred Kr.) a tak po 998 rokoch malé sikyónske kráľovstvo zaniklo.
Psík medvedíkovitý

Výskyt

Pôvodne sa vyskytoval v Juhovýchodnej Ázii, vo Vietname, na východnej Sibíri, v Mandžusku a Japonsku. Pre kožušinový chov ho doviezli na Ukrajinu a odtiaľ sa úspešne rozširuje na západ.Dnes do areálu jeho výskytu v Európe patria pobaltské krajiny, Bielorusko, Ukrajina, Rusko, Poľsko, Slovensko, Česko, Nemecko, Francúzsko a Taliansko.

Rozšírenie na Slovensku

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 130 (30,2 % rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach 105 (Senné) – 850 m n. m. (Tatranská Lomnica, Vysokých Tatrách).

Vzhľad

Tento psík je stavbou tela podobný jazvecovi.Dosahuje dĺžku tela do 80 cm, pričom je vysoký len asi 20 až 25 cm. Dlhá strapatá srsť je hnedosivá, s tmavšími nohami a pozdĺžnom pruhom na chrbte. Hlava s mohutnými bokombradami má tmavú masku tiahnúcu sa od očí cez líca až ku krku.Asi 20 cm dlhý chvost nosí voľne spustený.

Spôsob života

Je to nočný tvor, ktorý žije v pároch alebo voľných rodinných skupinách. V zime hibernuje. Na jeseň priberie o 50 percent, nasleduje hlboký spánok, zvyčajne v opustenom líščom alebo jazvečom brlohu. Nevie štekať.

Potrava a spôsob obživy

Potravu si psík medvedíkovitý hľadá na brehoch riek, jazier a morských brehoch. Je to všežravec, žerie všetko od plodov po vtáky, myši, kraby a ryby.

Rozmnožovanie

Párenie prebieha skoro na jar, psíky pri ňom prenikavo kňučia. Po deviatich týždňoch samica vrhá 5 – 8 (9) mláďat, ktoré nadobúdajú zrak po 9 - 10 a sluch asi po 14-tich dňoch. Mláďatá pohlavne dospievajú po prvom roku života a dožívajú sa v prírode 8, v zajatí až 10 – 12 rokov.

Početnosť

V súčasnej dobe sa druh nekontrolovane šíri a v mnohých krajinách (vrátane Česka) je vedený ako invázny druh. O jeho nevšednej schopnosti populačnej expanzie hovorí aj poznatok, že keď v Lotyšsku v roku 1948 vypustili 35 jedincov, o 12 rokov už ulovili 4 210 psíkov.
Vladimir Georgijevič Sorokin

Kritika

Pre svoju politickú kritiku Vladimira Putina býva terčom protestov mládežníckych hnutí Naši a Iduščije vmeste (Putinova mládež). Zorganizovali aj verejné ničenie jeho kníh. Býva kritizovaný aj za pornografické scény a nadávanie vo svojich knihách.
Eix

Poloha

Obec má rozlohu 12,06 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 251 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viera Strážnická

Životopis

Narodila sa v Bratislave. V roku 1964 úspešne absolvovala Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, kde získala titul promovaný právnik. Po ukončení štúdia nastúpila na tejto fakulte na Katedru medzinárodného práva a politiky ako asistentka. V roku 1968 získala titul doktor práv (JUDr.). V roku 1974 začala pôsobiť v Slovenskej spoločnosti pre medzinárodné právo pri Slovenskej akadémii vied. V roku 1978 obhájila kandidátsku dizertačnú prácu a získala titul kandidát vied (CSc.). O rok neskôr sa stala členkou Rozhodcovského súdu pri Česko-Slovenskej obchodnej a priemyselnej komore. V roku 1990 sa stala vedúcou Katedry medzinárodného práva a politiky. Následne pôsobila v rokoch 1991 a 1992 aj ako prorektorka Univerzity Komenského pre zahraničné vzťahy a členka Legislatívnej rady vlády Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky. V roku 1992 sa stala sudkyňou Ústavného súdu Českej a Slovenskej federatívnej republiky. V rokoch 1993 a 1994 pôsobila ako poradkyňa Ústavného súdu Slovenskej republiky. V roku 1994 sa na štyri roky stala vedúcou Stálej misie Slovenskej republiky veľvyslanectva Slovenska pri Rade Európy. V tomto roku taktiež habilitovala na docentku. V období rokov 1998 až 2004 pôsobila ako sudkyňa Európskeho súdu pre ľudské práva v Štrasburgu  . V roku 2005 ju prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesorku v odbore ústavné právo. Pôsobila taktiež na Fakulte medzinárodných vzťahov Ekonomickej univerzity v Bratislave a na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy, pričom na tejto vysokej škole bola taktiež prorektorkou.
Jej manželom bol až do jej smrti režisér Karol Strážnický.
Írska ľudová oslobodzovacia organizácia

Založenie

IPLO vznikla z rozkolu vo vnútri INLA. Po írskej hladovke v roku 1981 v ktorej traja z jej členov zomreli, sa INLA začala rozpadať. Frakcie spojené s Belfastom a Dublinom sa navzájom dostali do sporu. Keď sa člen INLA stal informátorom britskej vlády, udal svojich bývalých spolubojovníkov a mnohí z nich boli na základe jeho výpovede odsúdení.
Dalo by sa povedať, že INLA a podobné politické skupiny Írskej republikánskej socialistickej strany už existovali ako vzájomne poprepájané národné organizácie. Ako výsledok toho sa uväznení členovia INLA odtrhli od tejto organizácie a založili IPLO. Niektoré kľúčové osobnosti ktoré sa podieľali na založení IPLO boli Tom McAllister, Gerard Steenson, Jimmy Brown a Martin 'Rook' O'Prey. Jimmy Brown vytvoril menšiu politickú skupinu známu ako Republikánsky socialistický kolektív ktorý mal pôsobiť ako politické krídlo IPLO.
Počiatočným hlavným cieľom IPLO bolo násilne rozpustiť Írske republikánske socialistické hnutie od ktorého sa oddelili a ich počiatočné útoky smerovali skôr na členov tohto hnutia ako na bezpečnostné zložky v Severnom Írsku. Malo to deštruktívny dopad na to že konflikt bol videný ako bratovražnedná vojna medzi republikánmi. Tiež im spoločnosť vyčítala, že IPLO je príliš násilná.
INLA zastrelila vodcu IPLO v marci 1987 a po odvetnom zabíjaní zo strany IPLO organizácie súhlasili, že každá si pôjde vlastnou cestou.
Tetrametylsilán

Význam pri NMR spektroskopii

Pri NMR spektroskopii sa tetrametylsilán často používa ako kalibračný štandard pre protónovú, ¹³C, ²⁹Si NMR spektroskopiu. Pokiaľ je skúmaná látka rozpustená vo vode (s ktorou je TMS nemiešateľný), nahradzujeme ho pomocou DDS - sulfónovej kyseliny odvodenej od tetrametylsilánu.
Pri ¹H NMR spektroskopii kvôli svojim 12 vodíkom, ktoré sú chemicky ekvivalentné vytvára singlet. Podľa chemického posunu TMS sa určujú ostatné chemické posuny. V spektre ¹³C NMR spektroskopie, kvôli svojim chemicky ekvivalentným uhlíkom takisto vytvára singlet podľa ktorého sa určujú ostatné chemické posuny.
Pri niektorých spektroskopiách sa používajú rozpúšťadlá bez TMS. V tomto prípade sa pri protónovej spektroskopii na kalibráciu použije zvyšok ¹H v deuterovanom rozpúšťadle (napr. približne 0,001% chloroformu v deuterochloroforme), keďže pri tomto druhu NMR spektroskopie nevytvára deutérium žiadny signál, chemický posun ostatných látok sa dá odvodiť signálov zvyškov nedeuterovaného rozpúšťadla. Pri ¹³C NMR spektroskopii sa chemický posun ostatných látok odvodiť signálu deuterovaného rozpúšťadla, napríklad pri deuterochloroforme od tripletu s rovnakou výškou na 77 ppm.
Dobroprajnosť

Dobroprajnosť, (lat. humanitas, charitatis, angl. kindness) je jednou zo siedmich cností, je to predovšetkým láskavosť, ľudskosť, obdiv, charita, súcit, priateľstvo bez predsudkov a príčiny.
Opakom dobroprajnosti je závisť (lat. invidia).
Budkovické slepence

Ochrana

Predmetom ochrany je komplex stepnej a skalnej vegetácie na svahoch tvorených zo zlepencov v údolí Rokytnej s výskytom radu významných druhov rastlín a živočíchov vrátane európsky významných druhov - ponikleca veľkokvetého, klinčeka moravského a fuzáča veľkého.
Vladimír Donáth

Životopis

V rokoch 1967-1973 absolvoval štúdium na Lekárskej fakulte UK v Bratislave. Od roku 1973 pôsobí v Nemocnici s poliklinikou F.D. Roosevelta v Banskej Bystrici (predtým KÚNZ), kde v súčasnosti pôsobí ako prednosta Neurologickej kliniky. V roku 1991 obhájil vedeckú hodnosť CSc. Absolvoval študijný pobyt v epileptologickom centre v Nemecku (1995). Prednáša neurofyziológiu na UMB v Banskej Bystrici.
Od roku 1997 je prezidentom Slovenskej ligy proti epilepsii. Do roku 1999 bol viceprezidentom Slovenskej neurofyziologickej spoločnosti. Je členom výboru Slovenskej neurologickej spoločnosti a členom zahraničných prestížnych spoločností: vedeckého panelu EFNS (European Federation of Neurological Societies), Royal Society of Medicine, International Headache Society (IHS), International Brain Research Organization (IBRO), European Federation of Neurological Societies, kde pôsobí ako člen panelu pre Epilepsiu, New York Academy of Sciences a European Academy for Epilepsy.
Je spoluautorom odbornej monografie Epilepsia. Praktická príručka diagnostiky a liečby. (Bratislava, 2000). Je autorom publikácie Žiak s epilepsiou a vyučovací proces (Banská Bystrica, 2005), ktorá je určená hlavne učiteľom.
Labastide-Saint-Sernin

Poloha

Obec má rozlohu 4,97 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 820 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stanley (Falklandy)

Stanley je hlavné mesto zámorského územia Spojeného kráľovstva Falklandy. Žije tu približne 1 500 obyvateľov.
Matej Platy

Životopis

Po absolvovaní gymnázia vstúpil 1743 do jezuitskej rehole, študoval na jezuitských univerzitách, magister filozofie a slobodných umení, ThDr. Vysokoškolský pedagóg na katolíckych univerzitách v Trnave a v Košiciach, v Budíne a v Győri, 1771-1773 správca jezuitských majetkov v Pešti, neskôr kanonik, turčiansky archidiakon, 1776-1796 riaditeľ gymnázia v Banskej Bystrici. Zastupoval Banskobystrickú kapitulu v právnych sporoch, spracoval jej historický protokol. Banskobystrickú kapitulu zastupoval aj na uhorskom sneme (1790). Vypracoval katalóg kníh gymnázia (dnes Univerzitnej knižnice) v Bratislave. Autor práce o počiatkoch rokuk. cirkvi, príležitostných rečí a veršov.
La Louptière-Thénard

Poloha

Obec má rozlohu 13,68 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 271 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cailly

Poloha

Obec má rozlohu 5,44 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 111 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 708 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Télemachos z Élidy

Télemachos (starogr. Τηλέμαχος – Télemachos) bol víťaz v tethrippe na olympijských hrách v roku 292 pred Kr.
Télemachos, syn Télemacha Élidy, zvíťazil v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) na 122. olympijských hrách v roku 292 pred Kr. Tethrippon zaviedli na 25. olympijských hrách v roku 680 pred Kr. a zvíťazil v ňom Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, videl v olympijskej Altide aj sochu olympionika Télemacha. Podstavec Télemachovej sochy s venovacím nápisom a menom umelca Filónida (IvO 177, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený na svojom pôvodnom mieste, t. j. na južnom okraji terasy Diovho chrámu.
Sauve

Poloha

Obec má rozlohu 31,56 km². Najvyšší bod je položený 470 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 880 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Richmond Lock and Footbridge

Richmond Lock and Footbridge je dvojica oblúkových lávok a stavidlo na rieke Temža v londýnskej časti Richmond. Je posledným stavidlom na Temži pred jej ústím a zabezpečuje min. hĺbku Temže 1,72 m medzi Richmondom a Teddingtonom. Výstavba stavidla prebiehala v rokoch 1891 – 1894 a autorom jeho návrhu bol Francis Goold Morony Stoney. Dĺžka stavidla je 76,2 m a jeho šírka je 8,13 m. Nad stavidlami boli postavené dve lávky s piatimi oblúkmi z liatiny a kameňa. Ich výstavba stála 61 tisíc libier a otvorené boli 19. mája 1894 Jurajom, Vojvodom z Yorku. Do roku 1939 na nich bolo vyberané mýto.
Eugen Rosenberg

Eugen Rosenberg (* 24. február 1907, Topoľčany – 21. november 1990, Londýn ) bol slovenský architekt. Politické udalosti tej doby ho prinútili emigrovať z Česko-Slovenska do Anglicka. Jeho tvorba bola pre rodákov zo Slovenska dlho tabu. O jeho pôsobení medzi medzinárodne uznávanými architektmi sa slovenská verejnosť začala dozvedať až na sklonku jeho života.

Štúdium

Študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe, kde bol študentom Josefa Gočára (1929 - 1932). Patril ku spolužiakom prof. E. Hrušku. Dlhší čas študoval aj v Paríži, tu bol praktikantom v ateliéri Le Corbusiera. Neskôr sa stal praktikantom aj u Josefa Havlíčka a Karla Honzíka. Na svoju štátnu skúšku predložil návrh Robotníckej fakulty – vrcholovej inštitúcie v sústave ľudovej výchovy v ČSR. Tento projekt bol publikovaný v českom časopise Staviteľ (Praha, roč. XIII., 1932 č. 12) a odmenený I. cenou. Tu preukázal pochopenie zásad funkcionalistickej architektúry, výrazný zmysel pre proporcionalitu, kompozíciu a pochopenie infraštruktúry daného miesta.

Tvorba

Od roku 1934 do roku 1938 mal samostatnú architektonickú kanceláriu v Prahe, ale už dva roky predtým patril do Združenia architektov a Asociácie akademických architektov. Podobne ako jeho vzory zo štúdii smeroval svoju tvorbu k emocionálnemu funkcionalizmu – ten popri účelnosti dával do popredia aj krásu komponovania jednoduchých hmôt. Venoval sa hlavne tvorbe obytných nájomných domov. K tejto problematike priniesol nový dispozičný a technický prístup. Architektonické začiatky sa viažu k rodným Topoľčanom – sú tu realizované jeho prvé dve stavby: budova Česko-slovenského Červeného kríža (1933 - 1934) a vila doktora Mokrého (1934). Je tu predpoklad, že v rodnom meste navrhol aj rodičovský dom na Moyzesovej ul. č. 6 a rovnako aj zariadenie zubárskej ordinácie brata Alexa (1929). K najlepším realizáciam tzv. elektrických domov patrí napr. projekt dvojdomu v Prahe - Holešoviciach z rokov 1935 - 1936, dom na Letohradskej 56, U Průhonu 16 atď. Neskoršia tvorba v emigrácii už bola pravdaže spätá s názormi skupiny.

Emigrácia

Po nástupe Hitlera k moci bol nútený emigrovať do Anglicka. Na konci vojny – v októbri 1944 – založil spolu s F. R. S. (Francisom Reginaldom Stevensom) Yorkeom (* 1906 Stratford-on-Avon - † 1962 Londýn) a Cyrilom Leonardom Sjöströmom Mardallom (* 1909 Helsinki - † 1994) architektonickú kanceláriu, ktorá onedlho patrila k najznámejším tvorivým skupinám; neskôr známa pod názvom YRM – Yorke Rosenberg Mardall. V prvých rokoch sa ateliér venoval realizáciám bytov, zdravotníckych stavieb a základných škôl (Barclay Secondary School v Stevenage, 1950). Neskôr sa rozsah prác rozšíril – stavby administratívne, športové, cirkevné – až ateliér potvrdil medzinárodnú prestíž skupiny (medzinárodná výstava Interbau v Berlíne, 1958). V tom čase už riešili veľkú úlohu – prvú etapu londýnskeho letiska Gatwick.
Sthenelos (syn Kapanea)

Sthenelos (starogr. Σθένελος – Sthenelos, latinsky Sthenelus) je v gréckej mytológii bol syn hrdinu Kapanea, jedného z veliteľov vojska vojny Siedmi proti Tébam a jeho manželky Euadny.
Po smrti argejského kráľa Ifida, ktorý prežil svoje deti, sa stal kráľom Argu syn jeho brata Kapanea Sthenelos.
Sthenelos sa potom s potomkami padlých bojovníkov vo vojne Siedmi proti Tébam, vypravil znova proti nepokoreným Tébam, aby pomstil smrť svojho otca. Táto tzv. vojenská výprava epigonov bola tentoraz už úspešná. Téby takmer bez strát dobyli a zničili.
Sthenelos sa neskôr zúčastnil aj trójskej vojny ako vozataj vo vojsku kráľa Dioméda a po jeho boku neohrozene a oddane bojoval. Bol jedným z bojovníkov, ktorí sa v závere vojny ukrytí v trójskom koni dostali ľsťou za hradby Tróje a zapríčinili jej pád.
Majstrovstvá sveta v ragby žien 2014

Organizátor

V auguste 2009 IRB oficiálne spustila súťaž o organizátora MS 2014. K decembru 2009 svoju oficiálnu kandidátsku prihlášku podali 4 krajiny: Kazachstan, Nový Zéland, Samoa a Spojené štáty, čo predstavovalo dosiaľ rekordný záujem o organizovanie ženského svetového šampionátu. Nový Zéland následne svoju kandidatúru v prospech Samoy stiahol. V júni 2011 IRB oznámila víťaza kandidátskych volieb, ktorým sa stalo Francúzsko.
Vo Francúzsku sa samostatne uskutočnil iba raz svetový šampionát mužov, pričom na ďalších dvoch sa Francúzsko spolupodieľalo. Ženský svetový šampionát mal vo Francúzsku premiéru. Takmer všetky zápasy sa odohrali v Centre National du Rugby, ktorý je domovským stánkom miestneho klubu Marcoussis RC. Výnimkou boli iba semifinálové a finálové zápasy, ktoré sa uskutočnili v Stade Jean-Bouin.
Leandros

Leandros (starogr. Λέανδρος – Leandros, lat. Leander, Leandrus) je v gréckej mytológii hrdina slávneho ľúbostného príbehu.
Antický príbeh o tragickej láske mladíka Leandra a Héro, kňažky bohyne Afrodity, pochádza z Byzantia. Leadros žil v Abyde na maloázijskej strane Héllespontu a Héro bývala vo veži v Seste na európskom brehu.
Leandros sa do Héro zamiloval a ona jeho lásku opätovala. Héro však vzhľadom na svoje postavenie musela svoju lásku tajiť a preto sa schádzali v noci. Morská úžina nebola pre Leandra prekážkou, po zotmení Héro zavesila na vežu lampu a Leandros riadený svetlom lampy k nej zakaždým priplával.
Osud ich láske však určil tragický koniec. V jednu búrlivú noc sfúkol vietor lampu a Leandros plávajúci cez nekľudné morské vlny stratil smer a utopil sa. Vlny potom vyhodili jeho mŕtve telo na breh pod vežu jeho milenky. Keď ho Héro na úsvite uvidela, zo žiaľu ukončila svoj život skokom z veže. Ráno ich potom ľudia našli mŕtvych na ostrých skalách, ležiacich verne pri sebe i po smrti.
Yermenonville

Poloha

Obec má rozlohu 5,04 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 561 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vernár

Poloha

Obec leží na rozhraní Nízkych Tatier a Slovenského raja, pod Vernárskym sedlom, asi 18 km južne od Popradu. Úzkym údolím Vernárskeho potoka a teda i obcou prechádza významná cestná spojnica medzi Spišom, Horehroním a Gemerom, cesta I/66.

Dejiny

Najstaršia písomná správa o osade Villa Verneri pochádza z roku 1295, kedy ju Verner, syn Jána (Hansa) zo Žakoviec, z poverenia Görgeyovcov, založil na nemeckom zákupnom práve. Osadníci si mohli na danom území postaviť domy, vyklčovať les a zúrodniť ho, pričom na 15 rokov im boli odpustené dane. V lokalite Falštín (zrejme v lokalite dnešnej školy v prírode) stála už v tom čase malá osada Falkstein, kde bol kláštor. Od roku 1310 sa osada i okolité lesy stali majetkom letanovských kartuziánov a od 16. storočia patrili pod správu Muránskeho hradu. Medzi rokmi 1657 až 1700 boli tunajšie majetky v zálohe u Spišskej kapituly, hoci územie patrilo pod Gemersko - malohontskú župu. 
Odľahlá poloha znamenala pomalší rozvoj obce, v ktorej drevenice len pomaly ustupovali murovaným novostavbám. Po druhej svetovej vojne začala obnova obce, kde pribudli nové domy, opravila sa škola, zaviedla elektrina, postupne vybudovali cesty, v roku 1963 kultúrny dom, o 4 roky neskôr vodovod a v roku 1968 i nákupné stredisko s turistickou ubytovňou. V roku 1975 bola dokončená kanalizácia, o desaťročie neskôr bol rozšírený cintorín a vybudovaný Dom smútku. Lepšiemu životu obyvateľov napomáha aj vyregulovaný potok, parky, no i moderný lyžiarsky areál s vlekmi v areáli Studničky. Výraznejšiu obnovu rodinných domov podporilo zrušenie stavebnej uzávery, ktorá dlhé roky bránila ráznejšiemu rozvoju obce. V 60. rokoch tu žilo až okolo 1200 obyvateľov, no ich počet postupne klesal a opustené chalupy sa stali víkendovými rekreačnými obydliami chalupárov. V súčasnosti je Vernár obľúbenou lokalitou celoročnej turistiky.

Turizmus

Chotár obce sa nachádza na atraktívnom území národného parku Nízke Tatry a Slovenský raj. Nachádza sa tu množstvo chránených území, ideálnych na rozvoj turistiky. Pre turistov i cykloturistov sú dostupné okrem iných zaujímavostí rokliny, tiesňavy, doliny a kaňony s krasovými úkazmi. V katastri obce sa nachádza PR Barbolica, PR Mokrá, NPR Vernárska tiesňava, čiastočné tu zasahujú lokality NPR Tri kopce, NPR Sokol a NPR Hnilecká jelšina a PP Hranovnické pleso.
Svetový rozum

Svetový rozum je podľa Plotina súhrn všetkých ideí vyžarovaný z vnútornej podstaty jedna. Rozum tieto idey nielen obsahuje, ale ich aj nazerá svojou nevyčerpateľnou a večne rovnakou aktivitou. Jeho hlavnou črtou je, že poznáva sám seba, že si je vedomý seba samého.
Idey božieho rozumu tvoria intelibilný svet (kosmos noetos), akýsi ideálny plán sveta hmotného. Tento rozum zodpovedá Aristotelovmu prvému hýbateľovi (noésis noésos, mysleniu myslenia). Zo svetového rozumu vyžaruje svetová duša (psyché) ako jednota mnohých duší čiastkových.
L’Hôtellerie-de-Flée

Poloha

Obec má rozlohu 14,77 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 26 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 495 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seytroux

Poloha

Obec má rozlohu 18,44 km². Najvyšší bod je položený 1 802 m n. m. a najnižší bod 691 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 430 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diaľnica A3 (Belgicko)

Diaľnica A3 (Autoroute A3, Autosnelweg A3) je 134 km dlhá diaľnica v Belgicku. Spája Brusel a Liege a pokračuje ďalej na nemecké hranice do Aachenu, kde sa napája na nemeckú diaľnicu 44. Je jednou zo siedmich diaľnic, ktoré hviezdicovito obopínajú Brusel. Bola postavená v rokoch 1969 až 1974.