google/wiki40b huggingface dataset:
Historická geológia

Historická geológia je vedný odbor geológie, ktorý sa zaoberá rekonštrukciou histórie Zeme. Zameriava sa na geologické procesy, ktoré formovali povrch Zeme a využíva pritom poznatky z paleontológie, stratigrafie a štruktúrnej geológie. Taktiež a zaoberá rozšírením rastlinných a živočíšnych druhov v rozličných geologických obdobiach. Pri zisťovaní veku Zeme hrá dôležitú úlohu aj rádiometrické datovanie hornín.

Vedci

Medzi prvých vedcov, ktorí chceli porozumieť vývoju Zeme, boli James Hutton a Charles Lyell. Hutton zastával názor, že Zem je oveľa staršia, ako dovtedy predpokladaných niekoľko tisíc rokov. Charles Lyell ovplyvnil svojím „Súčasnosť je kľúčom k minulosti“ viacerých vedcov (napr. aj Darwina).
Až do 18. storočia prevládal názor, že v histórii Zeme dominovali katastrofy (teória katastrofizmu), čo sa dokladalo mnohými citátmi z Biblie. Huttonom zavedená teória uniformitarizmu však pod dlhých hádkach v 19. storočí postupne naberala na váhe. Súčasné názory na vývoj Zeme zahŕňajú v sebe pomalé procesy erózie a zvetrávania prerušované náhlymi katatrofickými udalosťami (napr. pády veľkých meteoritov, vulkanických explózií).
Relevant

Polohopis

Relevant má rozlohu 12,38 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Relevant má 449 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Dourdan (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 30,64 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m. Je dostupná linkou RER C4 smer Dourdan-la-Forêt.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 036 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slnečná konštanta

Slnečná konštanta je tok slnečnej energie prechádzajúci plochou 1 m², kolmou na smer lúčov, za 1 s v strednej vzdialenosti Zeme od Slnka. Napriek názvu však táto hodnota nie je konštantná a mení sa v závislosti od slnečnej aktivity. Jej zmeny nemajú vplyv na momentálne počasie, ale ovplyvňujú dlhodobé zmeny podnebia.
Jej hodnota je k = 1360 W/m2. Z pozemských pozorovaní bola slnečná konštanta určená s nepresnosťou 2 % vzhľadom na nestabilitu atmosférických podmienok i vzhľadom na to, že atmosféra neprepúšťa slnečné žiarenie v celom rozsahu spektra. Pri novších pozorovaniach (pomocou družíc), ktoré umožňujú sledovať až 99,9 % spektrálneho rozsahu, sa zistili malé zmeny hodnoty slnečnej konštanty v závislosti od slnečnej aktivity, a to o 0,1 %, čo predstavuje zmenu efektívnej teploty Slnka o 10 K. V skutočnosti pojem slnečná konštanta zahŕňa celé spektrum slnečného žiarenia a teda s veľkou presnosťou môže byť zmeraná len mimo zemskej atmosféry.

Množstvo energie dopadajúcej na Zem

Celkové množstvo žiarenia prijímaného Zemou zo Slnka je určené zemským prierezom (π R²), ale ako planéta rotuje, je táto energia distribuovaná na celý zemský povrch (4 π R²). Z toho dôvodu je priemerná hodnota množstva slnečného žiarenia (tzv. insolacia – oslnenie) rovná jednej štvrtine slnečnej konštanty – okolo 342 W/m². Konkrétne množstvo slnečnej energie dopadajúce v danom mieste a čase na povrch je tiež ovplyvnené stavom atmosféry a zemepisnou šírkou. Množstvo slnečnej konštanty sa periodicky mení aj preto, že Zem obieha okolo Slnka po elipse. Presné merania tiež ukazujú, že slnečná konštanta nepatrne kolísa aj s množstvom slnečných škvŕn, jej dlhodobé zmeny veľkosti približne jedného promile spôsobuje jedenásťročný slnečný cyklus. Zo slnečnej konštanty možno vypočítať slnečnú žiarivosť.

História merania

V roku 1884 sa Samuel Pierpont Langley pokúsil odhadnúť veľkosť slnečnej konštanty na hore Mount Whitney v Sierra Nevade, pokúsil sa taktiež eliminovať vplyv absorpcie energie atmosférou (odčítaním hodnôt v rôznych častiach dňa). Bohužiaľ dospel k nesprávnej hodnote 2 903 W/m², možno kvôli matematickej chybe. Medzi rokmi 1902 a 1957, merania vykonávané Charlesom Greeley Abbotom a ďalšími z rôznych miest vo vysokých nadmorských výškach určili hodnotu medzi 1 322 a 1 465 W/m². Abbott poukázal na to, že jedna z Langleyho korekcií bola chybne použitá.
Uvažovanie

Uvažovanie je zaoberanie sa niečím v mysli, rozmýšľanie, premýšľanie.

Metodológia

Uvažovanie z pohľadu metodológie je myšlienková činnosť, ktorá sa uskutočňuje diskurzívnymi metódami; jednotlivé kroky (operácie) na seba nadväzujú, sú viac-menej kontrolovateľné, je ich konečný počet a prichádzajú k istým výsledkom. Uvažovanie sa vyjadruje príslušným jazykom. Materiál pretváraný operáciami, t. j. uplatnením určitých pravidiel – to sú výrokové výrazy, ktoré sú syntakticko-sémantickými dlaždicami cesty uvažovania. Základný druh uvažovania je usudzovanie.
Port-Brillet

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 948 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kos (ostrov)

Kos (novogrécky Κως – Kos, starogr. Κῶς – Kós, po turecky İstanköy, taliansky Coo) je grécky ostrov v Egejskom mori; administratívne je to (od roku 2011) jedna obec a zároveň jedna krajská jednotka.
Leží v Dodekanézach pri tureckom pobreží na okraji Kosskej zátoky, oddelený pleistocénnym zlomom od 4 km severovýchodne položeného Bodrumu na pobreží Malej Ázie. Úzkou šijou sa v západnej časti ostrova vyčleňuje polostrov Kéfalos. Juhovýchodnou časťou ostrova takmer po celej jeho dĺžke prechádza pohorie Díkeos. S rozlohou 290 km² je Kos tretím najväčším ostrovom Dodekanéz. Má cca 26 000 stálych obyvateľov. Na dĺžku ostrov meria zhruba 45 km a na šírku asi 10 km. Celková dĺžka pobrežia je 112 km. 
Narodil sa tu svetoznámy lekár Hippokrates.

Mestá

Hlavným mestom ostrova je rovnomenné mesto Kos. Nachádza sa na severovýchodnom pobreží ostrova vo vzdialenosti približne 4 km od protiľahlého tureckého prístavu Bodrum. Má cca 12 000 stálych obyvateľov a postupne zrastá s okolitými obcami. Je významným strediskom cestovného ruchu. Väčšina antických pamiatok bola odkrytá po silnom zemetrasení v roku 1933. Mesto je rodiskom slávneho antického lekára Hippokrata z Kosu.
Ďalšie menšie mestá sú Kéfalos, Lambi, Tigaki, Mastichari, Marmari a Kardamena. V bezprostrednom okolí pohoria Dikeos sa nachádzajú dve malé dedinky Zia a Pyli.

Poľnohospodárstvo a priemysel

Na ostrove je hlavným zdrojom príjmu cestovný ruch vďaka dlhým plážam. Veľa ľudí pracuje v poľnohospodárstve, kde sa najviac pestuje vinná réva, olivy, mandle, figy a obiloviny ako je pšenica a kukurica.
Pri Mýte

Pri Mýte je polyfunkčný komplex, ktorý sa nachádza v mestskej časti Nové Mesto v okrese Bratislava III pri Račianskej ulici.
Pôvodne mal názov Slovany a podľa developera tohto projektu komplex mal byť tvorený dvojicou 41 poschodových vežiakov, ktoré sa mali týčiť do 130-metrovej výšky. Vo výške 112 metrov obe veže malo spojiť 45 metrov dlhé premostenie. 
Projekt sa kvôli globálnej kríze nezačal stavať ani v roku 2012, neskôr bol prepracovaný a bol zmenený názov. Namiesto vežiakov sa realizovalo niekoľko bytoviek s 6-8 nadzemnými podlažiami v dvoch fázach, druhá fáza obsahuje aj 11-podlažnú budovu. Plánuje sa tretia fáza, ktorá dotvorí uličnú čiaru Račianskej ulice.
Valentigney

Poloha

Obec má rozlohu 9,74 km². Najvyšší bod je položený 440 m n. m. a najnižší bod 317 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 558 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karnaughova mapa

Karnaughova mapa je metóda používaná na minimalizáciu logickej funkcie pri jej analýze. Jej princípom je zobrazenie n-rozmernej tabuľky hodnôt do dvojrozmernej mapy. Z tejto mapy možno potom graficky vyčítať minimálnu funkciu.
Chlorid dusitý

Reakcia

Oxidačné číslo dusíka v chloride dusitom sa často uvažuje ako +3, atómy chlóru potom majú oxidačné číslo −1. Väčšina reaktívnych vlastností je s týmto popisom konzistentné.
Chlorid dusitý sa v horúcej vode hydrolyzuje na amoniak a kyselinu chlórnu:
NCl₃ + 3 H₂O → NH₃ + 3 HClO

Bezpečnosť

Chlorid dusitý je nebezpečná výbušnina. Je citlivý na svetlo, teplo a prítomnosť organických zlúčenín. Pierre Louis Dulong ho prvýkrát pripravil v roku 1812, pri dvoch explóziách prišiel o dva prsty a oko. Následkom výbuchu chloridu dusitého bol dočasne oslepený Sir Humphry Davy, ktorý preto zamestnal ako svojho spolupracovníka Michaela Faradaya. Belgickí vedci ohlásili možné spojenie medzi chloridom dusitým a vzostupom počtu prípadov astmy u detí, čo nazvali hypotézou bazénového chlóru.
Normandel

Poloha

Obec má rozlohu 7,43 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Norimberské zákony

Norimberské zákony boli dva ústavné zákony prijaté 15. septembra 1935 na zasadaní Ríšskeho snemu v Norimbergu, ktoré sa týkali občianstva a nemeckého pôvodu občanov, v širšom zmysle aj nasledujúce nemecké zákonné úpravy a vykonávacie predpisy obsahujúce nástroje na perzekúciu tzv. „rasovo menejcenného obyvateľstva“. 
Tieto zákony sa stali základom pre neskoršie vylúčenie Židov z nemeckej spoločnosti, na ich základe sa konalo prenasledovanie, nacistická rasová diskriminácia a genocída. Tieto zákony legitimizovali vlnu antisemitských nepokojov a akcií.
Zákony sa stali základom obdobných úprav aj v Nemeckom okupovaných/ovplyvňovaných štátoch, napr. v Protektoráte Čechy a Morava a v prvej Slovenskej republike.
Montignargues

Poloha

Obec má rozlohu 4,46 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 616 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krištof Škultéty

Životopis

Prvý kníhtlačiar v Banskej Bystrici. Od roku 1573 sa usiloval založiť knítlačiareň v Banskej Bystrici. Roku 1577 začal pracovať jeho podnik v Lindnerovskom dome na Striebornej ulici v Banskej Bystrici. Z jeho produkcie je známa zbierka latinských veršov G. Meltzera a latinský astronomický spis Tractatus de cometa J. Pribicera (1578). Roku 1578 – 1590 tlačil pravdepodobne iba drobné spisy a príležitostné tlače, ktoré sa nezachovali, podľa E. Jankovicha jeho tlačiareň v Banskej Bystrici pracovala až do konca 16. storočia.
Gymnázium (Spišská Nová Ves, Školská 7)

História

História gymnázia siaha až do 14. storočia, keď bola v meste založená ako mestská latinská škola. V roku 1784 vzniká progymnázium, odkedy bola zavedená dokumentácia školy. V roku 1953 bol vydaný zákon o jednotnej škole, na základe ktorého prestalo existovať gymnázium a jeho miesto zaujala jedenásťročná stredná škola, ktorá od roku 1954 niesla meno kpt. Jána Nálepku. Opäť otvorené bolo v septembri 1969.
Saint-André-de-Corcy

Polohopis

Saint-André-de-Corcy má rozlohu 20,73 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-André-de-Corcy má 3007 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hincova veža

Názov

Prešiel z mena Veľkého Hincovho plesa

Turistika

Štít je prístupný len v sprievode horského vodcu.
Bandidú

Bandidú (maldiv. ބަނޑިދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 799 (jún 2006), dĺžka ostrova 575 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 147,97 km.
Opisthocoelicaudia

Opis

Opisthocoelicaudia bol veľký štvornohý bylinožravec s masívnymi končatinami, dlhým krkom aj chvostom a relatívne malou hlavou. Žil zrejme v prostredí močiarov alebo vlhkých lesov, ktoré sa vtedy v strednej Ázii na veľkom území rozkladali. Jeho svalnatý chvost mohol snáď slúžiť k obrane alebo ako stabilizačná podložka pri stavaní na zadné.
Stopy po zuboch veľkého tyrannosaurida na panvových kostiach naznačujú, že sa mohol stávať ich korisťou (v tomto prípade išlo však skôr o ohlodávanie zdochliny).
Mnohými odborníkmi býva pokladaný za veľmi podobného (a pravdepodobne totožného) s rodom Nemegtosaurus.

Nález

Fosílie tohto dinosaura boli objavené v púšti Gobi už v roku 1965 a pozostávajú z neúplnej kostry. Jeho lebka sa nenašla.
Ifitos (Élis)

Ifitos alebo Ífitos (starogr. Ίφιτος – Ifitos, lat. Iphitus) je v gréckej mytológii syn Haimóna (alebo Praxónida), potomka élidského kráľa Oxyla, obnoviteľ olympijských hier založených Heraklom (alebo Pelopom).
Historický pôvod starovekých olympijských hier je stratený v hmlách času, ale niekoľko mýtov a legiend o pôvode hier prežilo až do dnešných čias. Za zakladateľa olympijských hier sa v starovekom Grécku považoval povedľa Pelopa Herakles, ktorý ich podľa jednej verzie založil na pamiatku svojho víťazstva nad élidským kráľom Augeiom. Herakles potom určil, aby sa hry konali pravidelne každé štyri roky. Hry založené Heraklom však nemali dlhé trvanie.
Hry v Olympii podľa antického autora Strabóna obnovil a vrátil do povedomia ľudí Oxylos, ktorý priviedol Dórov do Élidy a s ich pomocou sa tam stal kráľom. Hry v Olympii sa však po smrti Oxyla pre rozbroje v Grécku znova nekonali a opäť ich obnovil až jeho neskorší potomok, élidský kráľ Ifitos.
Po dórskom vpáde sužovali Grécko vzájomné krvavé boje a hrozilo, že sa všetci navzájom vykynožia a keď sa k tomu pridal ešte aj mor, rozhodol sa Ifitos urýchlene konať a vyslal do Delf poslov požiadať tamojšiu veštiareň o pomoc. Od Pýthie dostal potom radu, aby obnovil olympijské hry.
Ak delfská veštiareň nariadila usporiadať hry, sledovala tým nastolenie mieru v gréckom svete. Keďže Ifitos vedel, že jeho krajina je vojensky slabá a jeho slovo by v Grécku veľa nezavážilo, spojil sa s najmocnejším gréckym štátom tých čias, so Spartou. So spartským zákonodarcom Lykurgom potom uzavreli zmluvu o všeobecnom posvätnom mieri, ktorý mal trvať počas olympijských hier a s odvolaním sa na delfskú veštiareň ju vyhlásili za záväznú pre všetkých Grékov. Text zmluvy, ekecheirie .(po grécky "zdržanie sa rúk, čiže zbraní") následne vyryli na disk a ten umiestnili do chrámu bohyne Héry v Olympii. Tento "Ifitov disk" videl ešte v druhom storočí Pausanias ležať na stole zo zlata a slonoviny, na ktorý sa ukladali vavrínové vence určené víťazom. Pausanias poznamenal, že text nebol napísaný vodorovne, ale do kruhu.
Napriek tomu, že historická existencia kráľa Ifita modernou vedou nebola dokázaná, olympijské hry, ktoré Ifitos obnovil sa podľa starovekých tvrdení stali prvými historickými hrami. Rok ich založenia, 776 pred Kr. sa stal východiskovým rokom starovekého gréckeho kalendára.
Železničná trať Zohor – Plavecký Mikuláš

Dejiny

Rovinatá trať popod Malé Karpaty po Plavecký Mikuláš bola sprevádzkovaná 15. novembra 1911 spolu s traťou Zohor – Záhorská Ves.
V čase Slovenského štátu po viedenskej arbitráži zostalo Slovensko oklieštené o územia na juhu a v okolí Bratislavy, ktorej z pôvodných piatich zaústených tratí zostala na území samotnej vojnovej SR len trať Bratislava – Trnava. Rozhodlo sa preto o predĺžení trate Záhorím z Plaveckého Mikuláša cez Jablonicu, Brezovú pod Bradlom a Myjavu na Považie, čím by sa odľahčila preťažená trať Kúty – Trnava. Po skončení druhej svetovej vojny sa potreba novej trate stala neaktuálnou, čím došlo k zastaveniu prác.
Úsek Zohor – Rohožník bol v 70. rokoch 20. storočia modernizovaný kvôli výstavbe cementárne, vrátane prekládky časti trate a výstavby novej železničnej stanice v Rohožníku. Plánovaná preprava cementu oživila i myšlienku predĺžiť trať do Jablonice a umožniť dopravu mimo Bratislavu. Po trati sa prepravuje aj drevo a využíva ju aj vojenské letisko v Kuchyni.
Pri redukcii železničnej dopravy v roku 2003 bola osobná doprava na trati pozastavená. V úseku Zohor – Rohožník potom osobnú dopravu čiastočne obnovil dopravca BRKS, v marci 2005 však bola opäť pozastavená.
V roku 2017 ZSSK sezónne obnovila dopravu na tejto trati v termíne od 24. apríla do 1. októbra dvoma pármi vlakov premávajúcimi v sobotu a v nedeľu medzi Zohorom a Plaveckým Podhradím. Spoje sú pokračovaním vlakov Záhorská Ves – Zohor (trať 113), objednáva a financuje ich Bratislavský samosprávny kraj a sú súčasťou IDS BK.
Engelhartstetten

Pamiatky

V obci sa nachádzajú zámky Hof a Niederweiden.

Zaujímavosti

V roku 2011 sa začala vďaka cezhraničnej spolupráci bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves s obcou Engelhartstetten výstavba nového cyklomostu, spájajúceho okolie zámku s cyklotrasou smerujúcou do Bratislavy. Most bol verejnosti sprístupnený v auguste 2012 a slávnostne otvorený 22. septembra 2012.
Dordogne (rieka)

Dordogne je rieka vo Francúzsku prameniaca vo Francúzskom stredohorí s dĺžkou toku takmer 500 km a plochou povodia približne 24 000 km². Je prítokom rieky Garonne.
Rieka vzniká na svahu vrcholu Puy de Sancy v nadmorskej výške 1 366 metrov sútokom dvoch zdrojníc - potokov Dore a Dogne. Meno rieky však nie je odvodené z ich mien - vzniklo z pôvodného názvu Durānius, ktorý bol odvodený z koreňa dur-, dor- z doby pred osídlením Keltov (podobne ako názov rieky Durance).
Dordogne tečie zhruba juhozápadným smerom a v blízkosti mesta Bordeaux sa vlieva do rieky Garonne. Je jednou z mála riek na ktorých je možné (na dolnom toku) pozorovať tzv. vzdúvanie - prílivovú vlnu šíriacu sa proti prúdu potom, čo je ústie rieky zasiahnuté prílivom mora. Rieka je prehradená desiatimi priehradami.
Fonds-Saint-Denis

Polohopis

Fonds-Saint-Denis má rozlohu 24,28 km². Najvyšší bod je položený 1 159 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Fonds-Saint-Denis má 865 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ceyreste

Poloha

Obec má rozlohu 22,61 km². Najvyšší bod je položený 501 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4121 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ďateľ bielochrbtý

Opis

Veľký ako holub, málo väčší od ďatľa veľkého (dĺžka tela je asi 240 - 260 mm, krídla 144 mm chvosta 88 mm). Na krídlach nemá biele pole. Chrbtová časť je čierna, spodná časť s priečnymi bielymi a čiernymi pruhmi a škvrnami. Spodná časť chrbta je celkom biela, ostatné druhy ďatľov ju majú čiernu. Samček má tylo hlavy červené, samička čierne. Chvostové krycie perá sú ružovkasté.

Hlas

Ďateľ bielochrbtý sa ozýva hlbším a mäkším kontaktným hlasom "kök", pripomína drozda čierneho a podobným "rärärä..." ako ďateľ veľký. Bubnovanie je dlhšie ako u ďatla veľkého, nezrýchľuje na konci ako ďubník trojprstý ale druhá polovica víru je tichšia a rýchlejšia.

Výskyt a stav na Slovensku

Vyskytuje sa a hniezdi rovnomerne od Malých Karpát až po Vysoké Tatry (do 1 300 m), nie je však veľmi hojný, zatiaľ maximálna denzita 1 pár/10 ha bola zistená v bučine v pohorí Vtáčnik.
Stály vták. V zime sa spravidla nestiahne do nižších polôh ale je verný svojim hniezdnym teritóriam.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 500 - 2 500, zimujúcich jedincov 3 000 - 6 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 V - zraniteľný. V roku 1998 LR:nt - menej ohrozený druh (nt - takmer ohrozený). V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 NT* C1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Na Slovensku obýva staršie horské listnaté (hlavne bučiny ale aj dubiny) a zmiešané lesy (jedľo-bučiny a smrekovo-jedľovo-bukové porasty) od 330 - 1 300 m n. m..

Hniezdenie

Hniezdnu dutinu vysekávajú obaja najčastejšie v bezkorunnej časti kmeňa alebo hrubého konára suchého buka vo výške 3 - 10 m. Vchod býva kruhovitý alebo tvaru ležatej elipsy s priemerom 5 x 6 cm. Samotná dutina je hlboká 37 - 40 cm a široká 15 - 18 cm. V apríli až v máji znáša 3 – 6 (7) bielych lesklých vajec priemernej veľkosti 31,4 x 23,1 mm. Na znáške sedia obaja rodičia 13 až 16 dní, v noci samec. O výchovu mláďat sa takisto starajú obaja rodičia.

Potrava

Živí sa hmyzom, larvami, kuklami, ktoré zbiera v trúchnivejúcich kmeňoch a pňoch stromov. Konzumuje i plody rastlín (jarabina, lieskové orechy a pod.).

Ochrana

Ďateľ bielochrbtý je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1327,75 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.). Pre vzácny výskyt a užitočnosť ho treba všade v jeho biotopoch chrániť prírode blízkym hospodárenim.
Jednotná veda

Jednotná veda (z nem. Einheitswissenschaft) je spájanie, vzájomné zosúlaďovanie a prezentovanie výkonov bádateľov z rôznych vedných oblastí na báze neutrálneho systému formúl, symboliky zbavenej nečistôt historických (prirodzených) jazykov a spoločnom systéme pojmov. O vedu v tomto zmysle, o jednotnú vedu, sa snažil Viedenský krúžok.
Idea jednotnej vedy je dedičkou mathesis universalis.
Podľa R. Carnapa je veda hierarchický systém vedeckých disciplín zakladajúci sa na konštitučnom systéme.
Topvar Trefy

Topvar Trefy je bridžový párový turnaj usporadúvaný v Topoľčanoch.
Býva organizovaný v máji alebo júni. Vzhľadom na slovenské pomery širokú topoľčiansku juniorsku základňu je to turnaj, kde sa zvykne zúčastniť najviac juniorov na Slovensku. Od roku 2006 nesie prívlastok Memoriál Gustáva Komžíka - jedného zo spoluzakladateľov bridžového života v Topoľčanoch.
Gratreuil

Poloha

Obec má rozlohu 4,77 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 28 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Urban

Štúdium

Absolvoval Fakultu architektúry Slovenskej technickej univerzity v roku 1984 na Katedre typológie obytných a občianskych stavieb.
Svatopluk Matyáš

Život

Po maturite na obchodnej akadémii v Prahe vyštudoval obor herectvo na Divadelnej fakulte Akadémie múzických umení. Po absolutóriu v roku 1956 pôsobil v oblastných divadlách v Hořoviciach (1956–1958), Hradci Králové (1958–1961), Ostrave (1961–1966) a Olomouci (1966–1979). Potom sa na niekoľko rokov stal hercom v slobodnom povolaní, v roku 1986 sa vrátil do stáleho angažmán v Olomouci, od roku 1990 je v dôchodku.
Vytvoril mnoho milovníckych aj charakterných divadelných rolí domáceho aj svetového klasického repertoáru, spolupracoval s českým i slovenským filmom a rozhlasom, výrazné postavy stvárnil v televíznych inscenáciách a seriáloch hlavne v ostravskom štúdiu Československej televízie (rola Jotidoma v seriáli Kamenný řád, 1977; Rudyšar v seriáli Velké sedlo, 1987).
Politologický kabinet Slovenskej akadémie vied

Politologický kabinet Slovenskej akadémie vied bol v rokoch 1990 – 2002 vedeckým odborným pracoviskom Slovenskej akadémie vied.
Pôvodným zameraním pracoviska bolo dokumentovanie a analýza udalostí rokov 1967 – 1970 a čiastočne i následného obdobia normalizácie pre potreby Komisie vlády SR pre analýzu historických udalostí v rokoch 1967 – 1970. V roku 1992 bol tento výskum zavŕšený spracovaním 12 záverečných štúdií a ich vydaním v trojzväzkovom zborníku Slovenská spoločnosť v krízových rokoch 1967 – 1970, ako aj vydaním zborníka dokumentov Slovensko v rokoch 1967 – 1970.
Prvým riaditeľom a zakladateľom kabinetu bol významný slovenský disidentský historik PhDr. Jozef Jablonický, DrSc.
Politologický kabinet SAV sa v roku 2002 transformoval na Ústav politických vied Slovenskej akadémie vied.
Saint-Martin-Choquel

Poloha

Obec má rozlohu 6,18 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 465 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE