google/wiki40b huggingface dataset:
Základný pojem

Základný pojem alebo primitívny pojem je pojem, ktorý nie je v systéme pojmov definovaný. Nie je definovaný explicitne, iba implicitne na základe jeho vlastností vyplývajúcich z axióm. Primitívnym pojmom je napríklad bod v geometrii.
Napriek názornému pôvodu sa na pojmy zavedené v axiómach, na ich vzťahy a vlastnosti – tzv. základné alebo primitívne pojmy – pozeráme iba ako na dané v axiómach. Hovorí sa, že nie sú definované explicitne, ale implicitne. Všetky ďalšie pojmy sa definujú explicitne pomocou axióm a základných pojmov. Dedukcia pojmov je prípustná len pomocou pravidiel logiky.
Ondřej Neff

Životopis

Jeho otcom bol spisovateľ Vladimír Neff.
V roku 1969 promoval na fakulte sociálnych vied a žurnalistiky Karlovej univerzite v Prahe a o rok neskôr získal titul Phdr. Medzitým už pracoval ako redaktor Československého rozhlasu a podieľal sa na vysielaní v deň okupácie Československa sovietskymi vojskami. V rokoch 1970 – 1974 pracoval v propagačnom oddelení vydavateľstva Albatros, v rokoch 1974 – 1975 v propagačnom oddelení obchodného domu Kotva, v rokoch 1975 – 1979 ako fotograf v Ústředí lidové umělecké výroby, a medzi rokmi 1979 a 1985 ako redaktor denníka Mladá fronta. Po krátkej prestávke na voľnej nohe nastúpil od októbra v roku 1987 ako redaktor týždenníka Zväzu českých spisovateľov Kmen, ktorým bol až do roku 1989 (časopis Kmen sa v roku 1988 osamostatnil od kultúrno-politického týždenník Tvorba). V rokoch 1990 – 1993 pôsobil ako šéfredaktor časopisu Ikarie a medzi rokmi 1990 a 1994 bol redaktorom denníka Mladá fronta DNES.
V rokoch 1995 – 1996 spolu s  Vojtěchom Steklačom, Vladimírom Kovaříkom, Miroslavom Vaicom a Oldřichom Dudkom napísal pre TV Nova scenár prvého českého sitcomu Nováci. Je spoluzakladateľom Institutu digitální fotografie a veľtrhu Digiforum.

Osobný život

V roku 1969 sa oženil s Michaelou Šprachtovou, ktorá 7. augusta 2002 zomrela na rakovinu. Mali dve deti, syna Davida (* 1970), fotograf denníka Mladá fronta DNES a spevák, a dcéru Irenu (* 1979), ktorú 23. februára 2008 zavraždil jej manžel.
Od jesene 2003 žije s herečkou Ljubou Krbovou s ktorou sa v roku 2005 presťahoval do dedinky Zvole pri Prahe. Dňa 22. augusta 2008 sa zosobášili.
Okřešické louky

Popis

Lúky sú v blízkosti železničnej trate z Českej Lípy na Doksy (Trať 080), 3 km JV od hustejšie obývaných obytných častí Českej Lípy. Slatinné lúky sú na rade miest v trojuholníku tratí, chránená lúka je len na ploche 2,46 ha, pretiahnutého tvaru o najväčšej dĺžke cca 600 metrov a široká 40 - 50 metrov. Na severe sú ohraničené pasienkami, z ostatných strán zmiešaným lesom, v ktorom sú zastúpené brezy, jelše, osiky, lesné borovice aj letné duby. Ochranné pásmo je stanovené vyhlasovateľom, tj. Libereckým krajom, na ploche ďalších 7 ha. Chránené lúky sa nachádzajú vo výške 258 - 267 m n. m. Býval tu v blízkosti Okřešický rybník. K zamokreniu lúk došlo zrejme postavením násypu železničnej trate.
Na podmáčaných lúkach rastú vo veľkom množstve lúčne orchidey, napr kosatec sibírsky. Nie je tu možné bez súhlasu príslušného orgánu ochrany prírody vykonávať stavebné práce, trhať kvety a odchytávať živočíchy. Aby sa zamedzilo zarastaniu náletovými drevinami, je vykonávané pravidelné kosenie. Kvôli potrebnej ochrane chránených druhov hmyzu je kosenie šachovnicové, v pruhoch.

Vyhlásenie pamiatky

Vyhlasovateľom PP, ktorý spracoval aj potrebnú dokumentáciu, bol na jar roku 2008 Krajský úrad Libereckého kraja, odbor rozvoja vidieka, poľnohospodárstva a životného prostredia. Stalo sa tak 30. apríla 2008 v súlade s ustanovením. § 77a ods. 2 zák.č. 114/1992 Zz (Zákon o ochrane prírody). Územie je z zaradené do Ralského bioregiónu, do faunistického kvadrátu 5353. Z geomorfologického hľadiska patrí lokalita do okrsku Českolipská kotlina, ktorá je časťou Zákupskej pahorkatiny. Lúky patria do povodia Ploučnice, sú odvodňované kanálikom do regulovaného Žizníkovského rybníka.

Prieskum botanický

Detailný botanický prieskum bol uskutočnený v rokoch 2006 až 2008. Bolo dokladovaných 223 taxónov vyšších rastlín, z ktorých 39 patrí medzi druhy ohrozené, niektoré kriticky (príklady: Allium angulosum, Carex davalliana).

Prieskum fauny

Počas roka 2007 vykonal pracovník českolipského múzea RNDr Miroslav Honc rozsiahly prieskum bezstavovcov. Našiel tu postupne 159 druhov, z toho 14 je zaradených do kategórie osobitne chránených (napr. Vážka klinovka hadia či 2 druhy motýľov).

Prístup

K chránenej lúke nevedie žiadna udržiavaná cesta. Od blízkeho násypu železničnej trate ju delí lesík prechádzajúci do mokrade. Po južnej strane trate je vedená turisticky neznačkovaná cesta od pieskovne v Srní do Okřešíc.
Fort-Moville

Poloha

Obec má rozlohu 9,32 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 387 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fresne-l’Archevêque

Poloha

Obec má rozlohu 10,58 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 65 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 503 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lavans-Quingey

Poloha

Obec má rozlohu 5,9 km². Najvyšší bod je položený 521 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 194 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Strieborná minca

Strieborné mince patria medzi historicky najstaršie typy platidiel. Používali ich už starí Gréci. Známky masovej produkcie strieborných mincí by sme našli už pred 1 500 rokmi.

História strieborných mincí

Prvé razené mince sa objavujú približne 550 rokov pred Kr. v Stredomorí. Z tohto obdobia pochádza jedna z najstarších dochovaných mincí, vyrazená v starovekom Grécku, na ktorej je vyobrazený milétsky lev. Od roku 269 pred Kr. boli strieborné mince zaradené do platobného systému Rímskej ríše. Skoro na to sa striebro presadilo tiež ako medzinárodné platidlo, pretože jeho hodnota bola všeobecne uznávaná.
Od roku 206 pred Kr. začína strieborné mince raziť aj Čína. Vydala ich ale len malé množstvo a boli dostupné len členom kráľovskej rodiny. Ďalšie významnejšie rozšírenie prichádza v roku 708, kedy ich začínajú raziť v Japonsku. Po krátkej dobe však boli nahradené medenými mincami.
S objavením Ameriky boli tiež objavené nové strieborné bane. Historicky najväčšia strieborná baňa bola objavená v Bolívii v roku 1545.
Zlomom v novodobej histórii striebra bol rok 1794, kedy USA začína vydávať americké strieborné doláre.

Pamätné strieborné mince

Populárne sú i strieborné pamätné mince, ktoré sa vydávajú k ucteniu významnej osobnosti, udalosti alebo miesta. Aj v tomto odvetví sú priekopníkmi opäť Gréci, ktorí začali vydávať prvé strieborné pamätné mince na oslavy gladiátorských slávností a vojen.
V USA začala história strieborných pamätných mincí v roku 1892, kedy začali vydávať pamätné poldoláre. Od roku 1982 má Mincovňa Spojených štátov za cieľ vydať minimálne dve nové mince ročne.
Bodø

Charakteristika

Mesto sa nachádza v strednej časti krajiny, na pobreží Nórskeho mora. Polnočné slnko, ktoré tu možno vďaka polohe za polárnym kruhom sledovať od 2. júna do 10. júla, sa dostalo aj do znaku mesta. Mesto, postavené na výbežku pevniny patrí medzi najveternejšie mestá v Nórsku, no aj vietor od mora spôsobuje, že snehová pokrývka sa tu vyskytuje len zriedkavo.

Dejiny

Bodø získalo štatút mesta v roku 1816 a jeho pokojný vývoj zmenili až udalosti počas 2. svetovej vojny. Nálet Luftwaffe zničil 27. mája 1940 jeho veľkú časť, po čom stratilo 3500 zo 6000 obyvateľov strechu nad hlavou. Pomohlo susedné Švédsko, ktoré postavilo 107 nových domov na okraji vtedajšieho mesta. Dnes patrí táto časť - Svenskebyen – „švédske mesto“ do užšieho centra Bodø.
Kačací štít

Topografia

Hoci ide o pekný štít s pomerne krátkymi nástupmi od juhu, je menej navštevovaný. Z jednej jeho strany leží pre vysokohorských turistov lákavejší a jednoduchší Popradský Ľadový štít, z druhej horolezcami často obsypaný Batizovský štít s populárnou južnou stenou. Južná stena štítu spadá do Batizovskej doliny, severná do Kačacej doliny. Od Popradského Ľadového štítu na západe ho oddeľuje Vyšné kačacie sedlo, od Batizovského štítu na východe Nižné kačacie sedlo.

Názov

Zlatá kačica bola ústrednou postavou zlatokopeckých povestí. Podľa nich v Kačacej doline kládla každý rok v čase letného slnovratu veľké zlaté vajce. V doline sa od dávnych čias pokúšali nájsť zlato. Neboli úspešní. Pomenovanie môže vychádzať aj z iných faktov. Návštevníci doliny často pozorovali kŕdle divých kačíc, ktoré sa tu v čase ťahu zdržiavali. Možno to boli poľovníci, ktorí dali doline tento názov. Vrch dostal meno podľa doliny, nad ktorou sa vypína. Zaužívané názvy Kačia dolina, Kačí štít sú podľa Slovníka slovenského jazyka nesprávne.
Vysielač Gubałówka

Vysielanie

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:
Ladislav Dorušák

Životopis

Ladislav Dorušák navštevoval najprv ľudovú školu v Holíči, neskôr meštiansku školu. V rokoch 1935-1940 študoval na gymnáziu v Skalici, potom 1940-1943 na rehoľnom františkánskom gymnáziu v Malackách. Následne pokračoval štúdiom teológie (1943-1948) na bohosloveckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Dňa 20. júna 1948 bol vysvätený za kňaza.
V rokoch 1948 pôsobil na rôznych miestach na západnom Slovensku, v roku 1961 získal titul ThDr. (dizertačná práca: Existencionalizmus). Od roku 1969 až do penzionizácie 30. júna 1997 pôsobil ako dekan v Topoľčanoch. Tu aj zomrel, 30. júna 1997. Svoju knižnicu, okolo 4500 titulov z 27 odborov, odkázal farskému spoločenstvu.
V roku 1983 bol vymenovaný za čestného kanonika trnavskej kapituly. Ladislav Dorušák sa zaslúžil o rekonštrukciu topoľčianskeho kostola, cintorína a kalvárie. Po roku 1989 organizoval cirkevné školstvo a inicioval výstavbu kláštora milosrdných sestier Rádu Panny Márie Jeruzalemskej, za čo mu v roku 1993 udelil vyznamenie Rád nemeckých rytierov.
Gorges (Loire-Atlantique)

Poloha

Obec má rozlohu 15,77 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 979 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sherwood Anderson

Životopis

Narodil sa v chudobnej rodine nestáleho pracovníka, po ktorom zdedil rozprávačský talent. Vďaka biednym pomerom až do pokročilého veku cítil ostych z nedostatku a spoločenského podceňovania, čo spôsobilo, že túžil po majetku a úspechu, no jeho honba za majetkovým zabezpečením a postavením však prinášala ovocie len veľmi pomaly. Ako dvadsaťročný odišiel do Chicaga, kde pracoval ako robotník v továrňach a na poliach. V americko-španielskej vojne slúžil krátky čas ako dobrovoľník a po vojne začal opäť usilovne pracovať. Nejaký čas strávil v reklamných agentúrach v Chicagu, potom bol riaditeľom továrne v Elyrii, Ohio.
V roku 1912 z minúty na minútu opustil svoje miesto riaditeľa továrne, aby sa začal konečne venovať literárnej činnosti. To však na živobytie nestačilo, a tak aj naďalej pracoval v novinách a v reklame. Odišiel z Chicaga a zapojil sa do mladej umeleckej bohémy. Najprv sa mu podarilo vydať dva menej úspešné romány, než napokon napísal a vydal jeden zo svojich najúspešnejších a najznámejších románov. V roku 1921 odišiel do Európy, kde sa okrem iného v Paríži stretol s Gertrúdou Steinovou, a v ďalšom roku sa presunul do New Orleans, až sa napokon natrvalo usídlil v Marione, Virgínia, kde redigoval dva politické časopisy. Zomrel na spiatočnej ceste zo zájazdu v Latinskej Amerike.

Tvorba

Jeho vstup do literatúry nebol jednoduchý, hoci ho sprevádzalo búrlivé nadšenie na strane autora, menej už na strane vydavateľov. Jeho diela boli spočiatku veľmi hmlisté, rozochvené, s neurčitým posolstvom a myšlienkou, skĺzali do stereotypov, ktoré provokovali k paródiám (napr. Ernest Hemingway). Napokon mu vyšli najprv dva málo úspešné romány, než sa konečne dostavil úspech a podarilo sa u vydať geniálne dielo, ktoré z neho spravilo jedného zo zakladateľov novej americkej prózy.
Vo svojich dielach sa vyjadroval k mnohým témam, ako sú sociálne problémy, komolenie ľudskosti, industrializácia a jej vplyv na medziľudské vzťahy, inštinkty a podvedomie, no najvýznamnejšie prispel do novej americkej literatúry práve protestom proti štandardizácii, vďaka ktorej mnoho (a tiež hrdinov jeho románov) nezapadalo do schematických a moralistických zásad malomesta. Tým sa mu podarilo zásadne zmeniť obraz amerického malomesta, ktorý bol vykresľovaný do tých čias zásadne idylicky a tento nový obraz prerástol v americkej literatúre do „vzbury proti malomestu“, ktorá vyvrcholila dielami Sinclaira Lewisa. Viaceré z jeho diel tiež nesú autobiografické prvky, no i romány spomienkové a autobiografické odrážajú väčšinou len zmeny jeho pocitov a myšlienok počas jeho života, než spoľahlivé a biografické fakty.
Moivrons

Poloha

Obec má rozlohu 6 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 453 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-Lars-en-Sainte-Hermine

Poloha

Obec má rozlohu 18,81 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 399 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mars (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 12,03 km². Najvyšší bod je položený 592 m n. m. a najnižší bod 331 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 547 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Basse-Pointe

Polohopis

Basse-Pointe má rozlohu 27,95 km².

Obyvateľstvo

Basse-Pointe má 3764 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Technopark Zürich

Technopark Zürich je vedecký park, ktorý vznikol v roku 1993. Park je financovaný z čisto súkromných zdrojov. Nachádza sa v najväčšom meste Švajčiarska, v Zürichu, v blízkosti technickej vysokej školy Eidgenossische Technische Hochschule Zürich. Termín Technopark je od roku 1995 zaregistrovaný vo švajčiarskom registri ochranných známok. Chránená je slovná ako aj obrazová známka. Technopark vydáva vlastný časopis Leader, ktorý zahŕňa aktuálne problémy v oblasti podnikania, inovácií, transferu technológií a zameriava sa na životné prostredie.

Charakteristika a služby

Pôsobí tu viac ako 250 firiem, poskytovateľov služieb, výskumných a vzdelávacích inštitúcií, ktorí zamestnávajú 1750 zamestnancov. Technopark podporuje vytváranie sietí medzi vzdelávacími inštitúciami, podnikmi, podnikaním v tuzemsku i zahraničí. Okrem prenájmu priestorov ponúka komplexné poradenstvo, koučovanie, počiatočné konzultácie pre začínajúce podniky a stravovacie služby.

Správna rada a jej členovia

Najvyšším orgánom je správna rada, ktorá rozhoduje o rozdeľovaní priestorov nájomcom. Členovia správnej rady (2012) sú Alois Weibe; Dr. Martin Zollinger; Martin Signer; Andres Wernerl; Armin Isler.

Nadácia Technopark Zürich

Nadácia Technopark Zürich je nezisková organizácia a bola založená v roku 1988. Podporuje mladých podnikateľov v procese výstavby a výkonu rôznych projektov. Transfer technológií prebieha na troch úrovniach: Univerzitné projekty; Vývoj nových technológií – orientované na mladé podniky; Školenia.
Mnésiboulos z Elateie

Mnésiboulos alebo Mnasiboulos (starogr. Μνησίβουλος, Μνασίβουλος – Mnésiboulos, Mnasiboulos, iný prepis: Mnésibúlos, Mnasibúlos) bol dvojnásobný olympijský víťaz v roku 161.
Mnésibúlos z fóckej Elateie zvíťazil na 235. olympijských hrách v roku 161 v behu na jedno stadion a v behu ťažkoodencov. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda. Beh ťažkoodencov (hoplitodromos) sa stal olympijskou disciplínou v roku 520 pred Kr.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že olympijský víťaz Mnésibúlos sa preslávil aj hrdiskou smrťou pri obrane svojej vlasti. Pausanias o tom uvádza: „Za mojich časov vtrhla lúpeživá tlupa Kostobókov (pravdepodobne tráckeho pôvodu) do Hellady a dostala sa aj k Elatei. Mnésibúlos vtedy zostavil okolo seba čatu vybraných bojovníkov, usmrtil mnoho barbarov a padol v boji. Tento Mnésibúlos získal okrem iného víťazstva aj veniec za jednoduchý beh a za dvojitý so štítom na dvesto tridsiatych piatych olympijských hrách. V Elatei stojí kovová Mnésibúlova socha v ulici, ktorá je po ňom pomenovaná.“
Christiaan Huygens

Matematické práce

Vo vedeckých kruhoch sa stal Huygens známym dvoma matematickými prácami: Teorémy o kvadratúre hyperboly, elipsy a kruhu a ťažiská ich častí (1651) a Objavy o veľkosti kruhu (1654).
K jeho najvýznamnejším prácam patrí Prehľad slávnych úloh (1654). Toto dielo sa zaoberá riešením úloh formulovaných Descartom, Fermatom, Pappom, ale i antickými matematikmi.

Titan

V roku 1655 objavil Christiaan Huygens najväčší mesiac planéty Saturn Titan. Objav zverejnil o rok neskôr.

Kyvadlové hodiny

16. júna 1657 Huygens obdržal patent na kyvadlové hodiny.
Touët-de-l’Escarène

Poloha

Obec má rozlohu 4,57 km². Najvyšší bod je položený 1 080 m n. m. a najnižší bod 374 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 320 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kolchoz

Kolchoz (rus. колхоз) bola v bývalom Sovietskom zväze forma kolektívneho poľnohospodárstva zavedená na vidieku počas tzv. kolektivizácie, na rozdiel od sovchozov, ktoré často vznikli konfiškáciou pôdy väčších statkárov (väčších kulakov alebo na bývalých šľachtických panstvách), vznikali kolchozy spojením menších pozemkov drobných roľníkov. Ekvivalentom v Česko-Slovensku bolo Jednotné roľnícke družstvo (JRD) na Slovensku, a Jednotné zemědělské družstvo (JZD) v Česku. Kolchoz predstavoval väčšinou združenie roľníkov, prostriedky výroby (pôda, zariadenia, dobytok, osivo a iné) sa nachádzali v spoločnom vlastníctve pod verejnou kontrolou členov kolchozu, produkty práce boli tiež distribuované spoločným rozhodovaním ich členov, obyčajne odovzdávané štátu. Okrem kolchozov venujúcich sa rastlinnej a živočíšnej výrobe existovali aj rybárske kolchozy.
Analógmi kolchozov sú poľnohospodárske družstvá v bývalých postkomunistických krajinách, kibuce v Izraeli, v minulosti aj národné komúny v Číne počas veľkého skoku.
Termín kolchoz je skratkou slov kollektivnoje choziajstvo, doslova spoločné hospodárstvo.

Dejiny

Násilná kolektivizácia mala na sovietskom vidieku, koncom 20. a začiatkom 30. rokov 20. storočia, za následok rozsiahle vyvlastnenie pôdy držanej v súkromnom vlastníctve roľníkmi. Svojim rozsahom, tempom a násilnými metódami mala veľmi negatívny vplyv na výkon poľnohospodárstva, ale aj značný sociálny rozmer. Viedla k výraznému narušeniu výrobných síl, zníženiu poľnohospodárskej produkcie a v rokoch 1932 až 1933 mala za následok hladomor na Ukrajine, Severnom Kaukaze, v Povolží a ďalších regiónoch.
V období medzi rokmi 1927 a 1932 riadil kolchozy po celom ZSSR tzv. Kolchozcentr (Celozväzová rada kolektívnych roľníckych hospodárstiev), neskôr jej funkcie prebrali iné príslušné štátne orgány.
Celková efektivita štátom riadeného poľnohospodárstva v Sovietskom zväze bola nízka. Odhady poukazujú na to, že 2 - 3% ornej pôdy, ktorú vlastnili kolchozníci ako svoje záhumienky v 80. rokoch, vyprodukovali okolo 25% celkovej rastlinnej produkcie krajiny. Výnosy teda boli viac než 10 krát vyššie ako boli výnosy z pôdy vo vlastníctve štátu.
Vlk (súhvezdie)

Dvojhviezdy a trojhviezdy

Epsilon Lupi s magnitúdou 3,31 má spoločníka s magnitúdou 9,1. Ďalšou dvojhviezdou je zéta Lupi. Jej zložky s magnitúdami 3,41 a 6,74 sú k sebe zviazané gravitačným putom. Peknú dvojhviezdu tvorí kappa Lupi, ktorej zložky s jasnosťami uvádzanými v rozsahu 3,9 – 4,1 a 5,5 – 6,0 majú vzájomný odstup 26,7″. O niečo ťažšie je rozoznateľná trojhviezda éta Lupi, ktorej jasnejšie zložky s magnitúdami 3,6 a 7,6 delí odstup 14,14″ – 15,2″. Zložky dvojhviezdy lambda Lupi delí len niekoľko desatín oblúkovej sekundy. Ich magnitúdy sú 4,47 a 5,27. Ksí Lupi má zložky jasné 5,1 – 5,3 a 5,6 – 5,8 mag. a sú od seba vzdialené 10,4″. Pí Lupi má magnitúdy zložiek 4,6 a 4,7 ale sú navzájom vzdialené len 1,4″. Mí Lupi je trojhviezda. Hlavné zložky majú magnitúdy 5,1 a 5,2 (vzdialenosť 1,2″) a vo vzdialenosti 23,7″ je tretia hviezda s magnitúdou 7,2.

Objekty

Nakoľko týmto súhvezdím prechádza Mliečna cesta, nachádza sa v ňom aj niekoľko hmlistých objektov. V tejto oblasti sa však vyskytuje aj veľa medzihviezdneho plynu a prachu, ktorý mnohé objekty zatieňuje.
V súhvezdí sa nachádza bohatá otvorená hviezdokopa NGC 5822. Obsahuje viac ako 100 slabých hviezd. Jej vzdialenosť od nás je 1 800 svetelných rokov.
Blízko hranice s Kentaurom možno nájsť planetárnu hmlovinu IC 4406. Na zložených snímkach z Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu je pretkávaná temným prachom, ktorý sa podobá na cievky v ľudskom oku. To jej vyslúžilo prezývku Sietnica. V uhlovej blízkosti tejto hmloviny nájdeme aj pomerne jasnú galaxiu NGC 5643.
V súhvezdí Vlk, v uhlovej blízkosti hviezdy Kekouan, vzplanula najjasnejšia zaznamenaná supernova vôbec, ktorej svetlo dosiahlo Zem v roku 1006, preto má označenie SN 1006. Podľa popisov vtedajších autorov sa odhady pohybujú od -7,5 po -9,5 magnitúd.

Poloha

Hviezdy Vlka nie sú slabé, ale súhvezdie je tak málo známe, že prakticky nemá veľmi zaužívané spojnice. Jeho obrazec je síce výrazný, no podoba s vlkom tu nie je žiadna. Plochu, kde sa nachádza, nájdeme medzi výraznými súhvezdiami Škorpión a Kentaurus. Celého Vlka môžeme pozorovať až od 33. stupňa severnej zemepisnej šírky južnejšie.
Neusiedl am See (okres)

Geografia

Okres Neusiedl am See sa nachádza v najvýchodnejšej časti Rakúska na hranici s Maďarskom a Slovenskom zároveň je aj najsevernejším okresom v Burgenlande. Na území okresu sa nachádza aj najväčšia časť Neziderského jazera a zároveň aj rakúska časť Národného parku Neusiedler See - Seewinkel.

Populačný vývoj

Populačný vývoj v okrese Neusiedl am See
Údaje Štatistického úradu

Doprava

Cez okres prechádza diaľnica A4 spájajúca Viedeň a Budapešť.
20. novembra 2007 bola otvorená križovatka Bruckneudorf, ktorá sa napája na Severovýchodnú diaľnicu A6, ktorá smeruje cez Kittsee do Bratislavy.
Monsac

Poloha

Obec má rozlohu 10,74 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 195 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Licitácia (karty)

Licitácia alebo dražba (angl. bidding) je prvá fáza hry v niektorých kartových hrách.
Počas licitácie sa rozhoduje, kto bude zohrávať záväzok a aký záväzok to bude.
Licitácia sa vyskytuje napríklad v týchto hrách: bridž, lóra, mariáš, taroky, rikitiki, spades, whist...
Strana, ktorá vylicitovala záväzok, sa snaží záväzok splniť, ostatné strany sa snažia záväzok poraziť. V niektorých hrách (rikitiki, spades, ...), každá strana sa k niečomu zaväzuje a snaží sa svoj záväzok splniť a ostatným splnenie ich záväzku prekaziť. V takýchto hrách môže byť strategicky výhodné obetovať vlastný záväzok, aby ani druhá strana záväzok nesplnila: napríklad v rikitiki sa zaviažem, že nezískam ani jeden zdvih, za splnenie záväzku by som získal jeden bod, súperi sa zaviazali k 4 a k 5, získali by 5 a 6 bodov, ak sa "obetujem" a získam zdvih navyše, čím im prekazím splnenie záväzku, získam dva trestné body, ale oni tiež, čiže ja som stratil 3 body, ale oni 7 a 8.
Vo väčšine kartových hier je licitácia relatívne jednoduchá. V hre bridž sú pre optimálnu licitáciu vyvinuté celé licitačné systémy, ktorých popis je na niekoľkých desiatkach i stovkách strán.
Pisz

Etymológia názvu

Názov Pisz pochádza zo slova "pisa", čo znamená "močiar"  v pruštine . Pisz dostala názov podľa hradu v roku 1645, keď sa stala mestom na základe dekrétu Vladislava IV. Vasu. Miestni ľudia z Mazurska volali hrad "Jańsbork", a tento názov pretrval až do 1946.