Radošinské naivné divadlo

História

Po sedemročnom pôsobení v Radošine (1963 – 1970) musel súbor "vďaka" štátnej moci odísť do Bratislavy. V núdzi vystriedal niekoľko scén, kým si v roku 1989 našiel stálu scénu v divadle bratislavského Domu odborov, kde pravidelne pôsobí dodnes. Súbor RND zároveň pravidelne vystupuje aj v divadlách na Slovensku, v Česku, ale aj v zahraničí.  
Dramatik a herec Stanislav Štepka, pôvodca poetiky, autor všetkých hier a duša divadla, sformoval a formuje autorským smerovaním a dramatickými postupmi tvorivú prácu tohto špecifického slovenského divadla. 
Búranie mýtov a falošných ilúzií (Jááánošííík, Ako sme sa hľadali, Generál), jednoznačný pacifizmus a nezmieriteľnosť s ľudskou hlúposťou (Pitva, Z duba padol, oddýchol si, Pŕŕŕ, Nebo, peklo raj) a najmä trvalý záujem o otázky morálky, ľudskosti a človečiny (Človečina, Slovenské tango, Ženské oddelenie, Lás-ka-nie a iné) – sú hlavnými témami dramatika a rovnako aj divadla. 
Niekedy na prvý pohľad jednoduché, "naivné príbehy" však často skrývajú pod povrchom bezstarostného humoru a ľudovosti závažné etické a spoločenské látky, ktoré práve cez spomínanú ľudovosť a vždy prítomný humor oslovujú početného diváka. 
Divadlo sa nikdy nevyhýbalo ani závažnejším historickým, či spoločenským a morálnym námetom. Práve charakteristický a prenikavý pohľad autora nabáda diváka zbaviť sa pátosu a vyhnúť sa moralizovaniu (Alžbeta Hrozná, Kúpeľná sezóna, Svadba, Nevesta predaná Kubovi, O čo idea iné). Počas dlhoročného pôsobenia divadlo spolupracovalo s mnohými dramatikmi (Jiří Suchý, Milan Lasica, Július Satinský), hudobnými skladateľmi (Milan Markovič, Jiří Stivín, Ján Melkovič, Ferdinand Havlík, Ľubica Malachovská-Čekovská, Juraj Haško, Peter Mankovecký), dramaturgmi (Martin Porubjak, Darina Abrahámová, Mirka Čibenková), scénografmi a choreografmi (František Lipták, Mona Hafsahl, Jozef Ciller, Peter Čanecký, Šárka Ondrišová, Eva Burdová). O obľúbenosti divadla svedčí aj fakt, že 23. novembra 2011 odohralo Radošinské naivné divadlo už osemtisícu reprízu.

1963 – 1973

V prvom, tzv. radošinskom období, vznikli inscenácie kabaretných hier Nemé tváre alebo Zver sa píše s veľkým Z (1963), Pitva (1966), Z duba padol, oddýchol si (1968), Pŕŕŕ (1969) . Umeleckým vyvrcholením prvého obdobia RND boli premiéry dvoch asi najznámejších titulov Jááánošííík (1970) a Človečina (1971). Prví herci v RND: Stanislav Štepka, Viliam Madarász, František Štepka, Tonka Močková, Miroslav Siget, Jozef Vičan, Viera Slobodová, Oľga Májovská, Veronika Bazalová.

1973 – 1983

Po nútenom odchode RND z Radošiny do Bratislavy (1971), normalizačnom  schvaľovaní textov a permanentných zákazov, začala na začiatku osemdesiatych rokov RND sprostredkúvať agentúra Slovkoncert a súbor zažíval prvú vlnu veľkej diváckej popularity: Alžbeta Hrozná (1975), Slovenské tango (1979), Kúpeľná sezóna (1980), Svadba (1982), Čierna ovca (1983). V RND okrem iných hercov účinkovali: Stanislav Štepka, Katarína Kolníková, Milan Markovič, Miroslav Siget, Jozef Sloboda, Mária Drozdová, Gita Povodová, Dušan Nágel, Oľga Májovská, Iveta Miffeková, Veronika Bazalová, Tamara Koričanská, Jana Oľhová, Zuzana Kronerová, Juraj Takáč, Pavel Schwarz. V roku 1982  so súborom RND začal spolupracovať divadelný režisér Juraj Nvota.

1983 – 1993

V tomto desaťročí, v ktorom nastala aj závažná politicko-spoločenská zmena, RND uviedlo hry: Pavilón B, Nevesta predaná Kubovi (spoluautor Jiří Suchý a divadlo Semafor, 1984), Ženské oddelenie (1987), Loď Svet (1988), Vygumuj a napíš (1989), Pokoj domu tomuto (1990), Lás-ka-nie, Delostrelci na Mesiaci (1992). V hereckom súbore sa pod režijným vedením Juraja Nvotu úspešne prezentovali ďalšie herečky a herci Darina Porubjaková, Anna Warchalová,  Jana Nagyová, Ján Melkovič, Alena Michalidesová, Maruška Mišenčíková, Ján Zachar, Jana Oľhová a ďalší.

1993 – 2003

Aj toto desaťročie bolo v divadle mimoriadne plodné a bohaté na aktuálne ľudské aj spoločenské divadelné témy: Hostinec Grand (1993), Materské znamienko, Kino Pokrok (1995), Tata (1996), Konečná stanica (1997), Ako som vstúpil do seba (1998), Včela v zime (1999), Súpis dravcov (2000). Účinkujúci v tomto období: okrem Kataríny Kolníkovej a Stanislava Štepku v divadle účinkovali Zuzana Mauréry, Monika Hilmerová, Soňa Norisová, Lucia Lužinská, František Rehák, Mojmír Caban, Richard Felix, Dušan Cinkota, Csongor Kassai, Anikó Vargová, Lenka Barilíková, Anna Šišková, René Štúr a ďalší. K Jurajovi Nvotovi pribudol v RND ďalší režisér Ondrej Spišák.

2003 – 2013

V tomto desaťročí RND pokračovalo v rozširovaní o objavovaní nových  polôh svojej poetiky v Štepkovom autorskom pohľade a v režijnom videní Juraja Nvotu a Ondreja Spišáka: Ako sme sa hľadali (2003), Generál (2004), Hra o láske (2005), Desatoro, Sedem hlavných hriechov (2006), Stvorenie sveta, Veľké ilúzie (2007), Niekto to rád slovenské (2008), Mám okno (2009), Len tak prišli (2011), Šťastné konce, Polooblačno (2012), ku ktorým sa iste priradia aj pripravované inscenácie Jááánošííík po tristo rokoch, Sčista-jasna (2013). Z nových hercov v tomto desaťročí pribudli Kristína Farkašová, Kamil Mikulčík, Lujza Schrameková, Andrea Martvoňová, Lucia Molnárová, Petra Molnárová, Michal Kubovčík, Pavel Čížek, Svätopluk Malachovský, Michaela Szöcsová, Martin Škoda, Jozef Adamčík, Ondrej Hraška atď.

Súbor RND (sezóna 2012/2013)

Jozef Adamčík, Darina Abrahámová, Lenka Barilíková, Mojmír Caban, Kristína Farkašová, Richard Felix, Juraj Haško, Ondrej Hraška, Ladislav Hubáček, Petra Humeňanská, Csongor Kassai, Michal Kubovčík, Svätopluk Malachovský, Simona Martausová, Andrea Marek Martvoňová, Kamil Mikulčík, Lucia Molnárová, Petra Molnárová, Maruška Nedomová, Soňa Norisová, Katarína Ivanková, Michaela Szöcsová, Lujza Garajová-Schrameková, Vladimír Svítek, Milan Šago, Martin Škoda, Stanislav Štepka, René Štúr, Anikó Vargová, Marcela Vilhanová
Umelecký šéf a riaditeľ divadla – Stanislav Štepka
Manažér divadla – Ladislav Hubáček