google/wiki40b huggingface dataset:
Mesiace Urána

Mesiace Urána sú prirodzené satelity planéty Urán. Na základe charakteru obežných dráh sa mesiace Urána rozdeľujú do štyroch skupín, zvyčajne nazývaných rodiny.

Vnútorné mesiace s pravidelnými dráhami

Tieto mesiace obiehajú v blízkosti planéty po dráhach v rovinách ležiacich takmer presne v rovine rovníka planéty, pričom dráhy sú prakticky kruhové. Ich rotácia je viazaná. Do tejto rodiny patria Ophelia, Bianca, Cressida, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Belinda, Puck, Perdita, Mab a Cupid.

Vonkajšie mesiace s pravidelnými dráhami

Tieto mesiace obiehajú v strednej vzdialenosti od planéty po dráhach v rovinách ležiacich takmer presne v rovine rovníka planéty, pričom dráhy sú prakticky kruhové. Ich rotácia je viazaná. Do tejto rodiny patria Miranda, Ariel, Umbriel, Titania a Oberon.

Mesiace s nepravidelnými prográdnymi dráhami

Tieto mesiace obiehajú vo väčších vzdialenostiach od planéty po viac či menej výstredných prográdnych dráhach. Ide pravdepodobne o zachytené transneptúnske telesá. Do tejto rodiny patrí zatiaľ jediný člen – Margaret.

Mesiace s nepravidelnými retrográdnymi dráhami

Tieto mesiace obiehajú vo väčších vzdialenostiach od planéty po viac či menej výstredných retrográdnych dráhach. Ide pravdepodobne o zachytené transneptúnske telesá. Do tejto rodiny patria Caliban, Stephano, Trinculo, Sycorax, Prospero, Setebos, Francisco a Ferdinand.
Mesiace sú pomenované podľa postáv z diel Alexandra Popa a Williama Shakespeara (niektoré z nich sú zároveň mytologické). Jedenásť z mesiacov Urána objavila sonda Voyager 2, pričom jeden z nich (Perdita) bol objavený až pri neskorších štúdiách fotografií.

Vznik mesiacov

Vznik veľkých Uránových mesiacov prebehol pravdepodobne rovnakým spôsobom, akým vznikali kamenné planéty – akréciou z disku okolo protoplanéty. Keďže je však Urán veľmi vzdialený od Slnka, v žiadnej z fáz vzniku mesiacov nevystúpila teplota na vysoké hodnoty. Preto nedošlo k úniku ľahkotaviteľných látok z pôvodného disku okolo vznikajúcej planéty. Väčšina malých mesiacov sú zrejme planétky, ktoré boli neskôr zachytené gravitáciou Urána.

História objavu

Prvé dva mesiace objavil ešte objaviteľ planéty William Herschel. Do roku 1986 sme poznali iba 5 najväčších mesiacov. V tomto roku planétu navštívila sonda Voyager 2, na ktorej snímkach sa našlo jedenásť ďalších mesiacov. Vzdialené mesiace boli objavené až po roku 1997.
Bors (Montmoreau-Saint-Cybard)

Poloha

Obec má rozlohu 16,14 km². Najvyšší bod je položený 165 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 253 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bromeilles

Poloha

Obec má rozlohu 14,75 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 316 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malaincourt-sur-Meuse

Poloha

Obec má rozlohu 3,83 km². Najvyšší bod je položený 502 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 59 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ofelestes (Paionia)

Ofelestes alebo Ofelestés (starogr. Ὀφελέστης – Ofelestes/iný prepis Ofelestés) je v gréckej mytológii paionský bojovník bojujúci pod velením Asteropaia v trójskej vojne.
Ofelestes bol jedným z paionských vojakov, ktorí pod velením Asteropaia bojovali po boku Trójanov vo vojne proti Achájcom. V trójskej vojne sa však všetci dočkali, len biednej smrti. Ofelestes umiera v dvadsiatom prvom speve Homérovej Iliady, v ktorom sú Trójania z údolia rieky Skamandros, arény takmer všetkých bojov, opisovaných Homérom, zahnaní Achillom do jej vôd a nemilosrdne zabíjaní. Len čo Achilles usmrtil ich zdatného vodcu Asteropaia, Ofelestes a jeho spolubojovníci už neunikli a po chvíli v rieke Skamandros, bohmi zvanej Xanthos, plávali ich mŕtve telá.
Hovoria o tom Homérove verše: „Potom sa rozbehol napadnúť Paionov, výborných jazdcov, ktorí sa povedľa brehu vírivej rieky hneď na útek dali, len čo uvideli, že vodca ich v urputnom boji rukou Achilla násilne zahynul mečom. Potom sa zmocnil Thersilocha a Mydóna, Thrasia rovnako, Ainia, Astypyla, potom Ofelesta a Mnésa. Ešte by Paionov bol viac usmrtil Achilles rýchly, ale ten vírivý Xanthos sa rozhneval na neho, a v ľudskej podobe, sa z hlbinných vírov ozval: Achilles, vynikáš nad chlapmi silou, no vynikáš nad nimi tiež zlými činmi, veď bohovia sami chránia ťa vždycky. Ak už z Diovej vôle, máš všetkých Trójanov zničiť, aspoň ich vyžeň z mojich vôd a na pláni páchaj tie hrôzy, lebo už milé vlny mám plné mŕtvol, a nemá sa kadial valiť môj tok k moru, tak ma mŕtvoly tiesnia, a ty tu len zabíjaš zhubne! Prestaň už, vládca ľudu; bo hrôza ma chytá!.."
Kalliades (olympijský víťaz)

Kalliades alebo Kalliadés (starogr. Καλλιάδης – Kalliades, iný prepis: Kalliadés) bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch v 4. stor. pred Kr.
Značne poškodený epigrafický nález (z dvoch fragmentov) FD III 1:510 a FD III 1:510[2] (Regions: Central Greece (IG VII-IX) Delphi) objavený v archeologickej lokalite starovekých Delf (datovaný do 4. stor. pred Kr.) uvádza, že Kalliades (jeho domovskú krajinu nápis neuvádza) dosiahol v jazdeckých pretekoch víťazstvá na panhelénskych hrách v Delfách, Isthmii a aj v Olympii (jeho olympijské víťazstvo je uvedené na fragmente FD III 1:510[2]).
Kalliades si olympijské víťazstvo vybojoval pravdepodobne na 110. hrách v roku 340 pred Kr.
Stefan (titul)

Titul Stefan (po slovensky Štefan) sa odvodzuje od gréckeho slova στέφανος stefanos, ktoré znamená „ovenčený“ alebo „korunovaný“. Je odvodené z gréckeho στέφος stefos – veniec, koruna.
V starovekom Grécku bol veniec čestným odznakom úradníkov alebo vojakov ako odmena za ich služby, nosil sa počas osláv ako symbol veselosti, alebo v chrámoch na počesť bohov. V neposlednom rade dostávali veniec atléti za víťazstvo v hrách alebo v súťaži. Uvitý bol najčastejšie z dubových vetvičiek, brečtanu, petržlenu, vavrínu, myrty alebo olivovníka. V starovekom Ríme prevzali veniec ako symbol vojenského viťazstva a vodcovstva.
V cirkevnej terminológií sa používa výraz "koruna mučeníctva" resp. "veniec mučeníctva". Prvým mučeníkom bol práve Svätý Štefan Prvomučeník.
Srbskí vládcovia používali titul Stefan pred svojim krstným menom po nástupe na trón, ako titul na počesť prvých vládcov z dynastie Nemanjićovcov — Stefana Nemanju a Stefana II. Nemanjića prezývaného Prvokorunovaný (srbsky Prvovenčani). Stalo sa symbolickým titulom, neoddeliteľným od dynastie a monarchie, a prijímali ho všetci následníci, ktorí si nárokovali kráľovský titul.
Poperinge

Obyvateľstvo

Mesto má približne 19 960 obyvateľov (2010).
Juliana Cejpeková

Životopis

Vysokoškolská profesorka na Katedre pedagogiky PF, neskôr na Katedre elementárnej predškolskej pedagogiky PF UMB v Banskej Bystrici. Odborníčka v oblasti teórie výchovy so zameraním na I. stupeň ZŠ, odborníčka, predškolskej pedagogiky. Autorka a spoluautorka vysokoškolských učebníc a odborných článkov.
Flavacourt

Poloha

Obec má rozlohu 18,51 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 706 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pri celulózke

Priebeh

Ulica začína na križovatke s Košickou (I/18 a E 50), ktorá tvorí výpadovku východným smerom na Vrútky. Vedie priemyselnou časťou na okraji mesta a popri pôvodnom koryte rieky Váh ku kruhovej križovatke. Pred ňou ešte vedie odbočka do obce Mojš a k Vodnému dielu Žilina. Na kruhovej križovatke sa doprava odkláňa na cestu III/2084 na Višňové a Trnové, ulica sa stáča východným smerom a okrajom časti Rosinky pokračuje na okraj mesta, kde končí opäť napojením na Košickú.

Občianska vybavenosť

Na ulici sa nachádzajú viaceré prevádzky predajcov automobilov, autoservis, ubytovňa, reštauračno-ubytovacie zariadenie, herňa a spoločnosť Metsä Tissue.

MHD

V strednej časti ulice je zastávka autobusov, kde zastavovali spoje MHD Žilina do mestských častí i priľahlých obcí juhovýchodne a východne od Žiliny. Po obmedzení dopravy v smere na Vrútky už ulicou vedú len spoje do Trnového a obcí Rosina a Višňové.
Súdovce

Polohopis

Obec leží v doline potoka Veperec, na juhozápadnom okraji Krupinskej planiny. Južnú odlesnenú časť chotára tvorí Ipeľská pahorkatina, v severnej časti sú rozsiahle dubové a bukové lesy. Nadmorská výška obce je 164 m n. m., najnižšia poloha je 150 m n. m. a najvyššia 343 m n. m. Pôdy sú hnedozemné, na nive lužné.

Obyvateľstvo

Podľa sčítania ľudu z roku 2001 mala obec 211 obyvateľov. Obec mala k 31. decembru 2015 225 obyvateľov.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci Súdovce je z roku 1244. V minulosti sa obyvatelia tejto obce zaoberali prevažne poľnohospodárstvom, ale najviac vinohradníctvom, ako to dokazuje znak na pečatidle z roku 1668. Obec Súdovce používala svoj erb už v 17. storočí. Od roku 1302 vlastnila obec rodina Hebeczi. Člen tejto rodiny Gabriel Hebezci prijal v roku 1342 meno Szúdi. Toto pomenovanie sa používalo pre obec od roku 1773, predtým mala obec rozličné názvy: Zyud, Zuud, Zyvgdh. Obec vlastnil aj Ištván Žembery, ktorý tu dal vybudovať kaštieľ.

Zaujímavosti a tradície

Severne od obce Súdovce sa nachádzajú vinohrady, patriace do Hontianskeho vinohradníckeho rajónu Stredoslovenskej vinohradníckej oblasti. V obci rastie zákonom chránený strom Ginko dvojlaločné (lat. Ginkgo biloba), ktorý má podľa prírodovedcov 260 rokov a je pravdepodobne najstarším ginkom na Slovensku. 
V obci sa nachádza okrem evanjelického aj moderný rímskokatolícky kostol. Na juh od obce sa nachádza rybník.
Syntaktický význam

Syntaktický význam je štruktúrny typ významu, ktorý sa uplatňuje v organizácii jazykového systému. Syntaktický význam sa realizuje syntaktickou formou a tvorí s ňou jednotu.
Samuel Krajčík

Životopis

Študoval na gymnáziu v Krupine, v Banskej Bystrici a v Banskej Štiavnici, na učiteľskom ústave v Ostrihome. V roku 1871 získal učiteľský diplom, v roku 1881 aj pre nápravné ústavy. Od roku 1871 učiteľ, od roku 1891 riaditeľ krajinskej polepšovne v Cluji a v Stoličnom Belehrade. Autor kníh, štúdií a článkov, najmä o delikvencii mladistvých a o nápravných ústavoch.
Civrieux

Polohopis

Civrieux má rozlohu 19,76 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Civrieux má 1340 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Wikimania

Wikimania je každoročná medzinárodná konferencia pre užívateľov wikiprojektov založených Wikimedia Foundation (napr. Wikipédia). Prvý raz sa uskutočnila v 2005 v Nemecku, potom v USA, Tajvane, Egypte, Argentíne, Poľsku a Izraeli. Predmetom konferencie, prezentácií a diskusií sú projekty Nadácie Wikimedia, ale aj ďalšie wiki a open-source projekty, open-source software, voľne šíriteľné poznatky, voľný obsah ako aj technické a sociálne aspekty, ktoré s týmito oblasťami súvisia.
Saint-Maigner

Poloha

Obec má rozlohu 18,97 km². Najvyšší bod je položený 789 m n. m. a najnižší bod 512 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mike Resnick

Životopis

Ako rodák z Chicaga navštevoval University of Chicago v rokoch 1959 až 1961. Tu spoznal aj svoju budúcu manželku Carol L. Cain s ktorou sa vzali v roku 1961.
V období šesťdesiatych a sedemdesiatych rokoch napísal viac ako 200 "dospeláckych" románov (pod rôznymy pseudonym)ami, vydával sedem bulvárnych novín a tri pánske časopisy. Viac ako jednu dekádu písal raz za týždeň stĺpček o jazdectve a jedenásť rokov prispieval mesačne stĺpčekom o čistokrvných kóliách, ktoré spoločne so ženou chovali a vystavovali na rôznych súťažiach. Jeho manželka Carol je tiež spisovateľkou, tak ako aj ich dcéra Laura, ktorá vyhrala cenu Johna W.Campbella pre najlepšieho nováčika v science fiction v roku 1993.
Jamnícky potok

Prameň

Vyteká z Jamníckych plies, z horného (1 834 m n. m.) cez dolné pleso (1 728 m n. m.), situovaných pod Jamníckym sedlom (1 908 m n. m.).

Opis toku

Na hornom toku tečie na juh, vytvára Jamnícku dolinu, postupne priberá početné prítoky, zľava spod Jakubinej (2 193,7 m n. m.) a zo skupiny Otrhancov i sprava spod Žiarskeho sedla (1 917,1 m n. m.) a zo skupiny Baranca (2 184,6 m n. m.). Postupne sa stáča a na dolnom toku tečie smerom na juhojuhovýchod. Do Račkovej ústi severne od obce Pribylina v nadmorskej výške približne 955 m n. m.
Tourly

Poloha

Obec má rozlohu 3,32 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 177 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Berfay

Poloha

Obec má rozlohu 18,28 km². Najvyšší bod je položený 181 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 369 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ileostómia

Ileostómia je chirurgický postup, pri ktorom sa časť ilea (bedrovník) vyvádza otvorom v brušnej stene, aby sa tak umožnilo odvádzanie stolice.

Etymológia

Ileostómia pochádza zo slov ileum (bedrovník) a stómia (umelý vývod). Stómia je chirurgický otvor, pomocou ktorého odchádzajú odpadové látky - moč a stolica von z tela.

Anatómia ilea

Ileum je tretia a posledná časť tenkého čreva vo vylučovacom systéme. Ileum končí v ileocekálnom spojení, kde sa prepája so slepým črevom. Väčšinou sa nachádza v pravej dolnej časti vedľa pupku.
Ileum je prekrvované dolnou mezentrickou tepnou a odvádzanie má na starosti horná mezentrická žila, ktorá sa spája so slezinovou žilou, čím vytvárajú portálnu žilu.

Funkcia ileostómie

Pri odstránení hrubého čreva alebo konečníka je potrebné odvádzať odpadové látky, preto sa vyvádza ileostómia, cez ktorú vyjdú výkaly von a hromadia sa do stomického vrecka, ktoré sa lepí na kožu v okolí stómie. Vrecko je prispôsobené tomu, aby sa mohlo kdekoľvek nosiť, a aby ho bolo možné vyprázdniť vždy, keď to bude potrebné.

Prognóza

Po vyvedení ileostómie človek dosahuje dobrú kvalitu života, môže vykonávať väčšinu aktivít, ktoré vykonával pred operáciou. Ak trpí chronickou chorobou ako je Crohnova choroba alebo ulcerózna kolitída, je potrebné pokračovať v liečbe.
Cheronia

Cheronia (-po novogrécky) resp. v staroveku Chairóneia (-po starogrécky; lat. Chaeronea) je sídlo v Grécku vo Viotii (Boiótii), od roku 2011 časť obce Livadia. Leží v doline rieky Kifisos, severozápadne od Téb. Má okolo 2000 obyvateľov.
Sídlo je osídlené už od mykénskeho obdobia. Známe sa stalo dvoma bitkami (338 pred Kr. a 86 po Kr.) - pozri bitka pri Chairóneii.
Larzicourt

Poloha

Obec má rozlohu 16,86 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 308 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anglo-Hellenic League

Anglo-Hellenic League je organizácia podporujúca a propagujúca anglo-grécke vzťahy a porozumenie. Bola založená v roku 1913 v Londýne. Od roku 1990 vydáva každé dva roky Anglo-Hellenic Review.
Je členom spoločnosti Hellenic Centre, v ktorej budove od 90. rokov sídli. Sesterská liga bola založená v Aténach.
Od roku 1986 udeľuje liga Runcimanovu cenu za knihy v angličtine o Grécku a helenizme.
Augustín Mistrík

Životopis

V roku 1931 – 1939 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1939 – 1943 na odbore lesného inžinierstva SVŠT v Bratislave. Absolvoval študijný pobyt vo Francúzsku. V roku 1944 – 1945 asistent Ústavu lesných stavieb na SVŠT, počas SNP na Riaditeľstve štátnych lesov v Banskej Bystrici. Prvý námestník ministra lesného a vodného hospodárstva SSR. Zameriaval sa na mechanizáciu lesných prác, budovanie technologických zariadení a lesných komunikácií. Člen odborných domácich aj medzinárodných komisií a vládnych výborov SSR. Autor odborných článkov.
Quintus Asconius Pedianus

Quintus Asconius Pedianus (9 pred Kr. – 75 po Kr.) bol rímsky gramatik, pravdepodobne pôvodom z Patavia (dnes Padova).

Rukopis

Pedianove ciceronovské práce objavil humanista Poggio Bracciolini roku 1416 v Sankt Gallene. Dnes je tento pôvodný rukopis stratený, ale dochovali sa tri opisy, ktoré z neho urobili Poggio (dnes v Madride), Zomini da Pistoia (dnes v Pistoii) a Bartolommeo da Montelciano (dnes vo Florencii).
The Garden's Tale

Umiestnenia

Singel sa umiestnil na 18. mieste v dánskych singlových rebríčkoch, ktoré bolo tiež najvyšším umiestnením. Celkovo možno povedať, že singel ostal osem týždňov v dánskom rebríčku, v ktorom sa singel trikrát dostal späť do rebríčkov. V Dánsku bol singel ohodnotený platinou. Hovorca dánskej rádiostanice P3 vybral skladbu ako svoju obľúbenú a skupine Volbeat bola udelená cena P3 Guld.
Saint-Firmin (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 15,77 km². Najvyšší bod je položený 512 m n. m. a najnižší bod 336 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 809 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brixton Academy

Brixton Academy, súčasný oficiálny názov Carling Academy Brixton, je významná hudobná a koncertná sála nachádzajúca sa na rohu Brixton Road a Stockwell Road v londýnskej štvrti Brixton, v mestskom obvode Lambeth.

História

Budova Brixton Academy bola postavená na mieste súkromného parku v roku 1929 pri celkovom rozpočte 250 000 libier ako najväčšie zo štyroch divadiel, ktoré niesli meno „Astoria“. Budovu otvoril 19. augusta 1929 poslanec Nigel Colman.
Kino zavreli 29. júla 1972 a ešte na jeseň toho istého roku budovu otvorili ako „Sundown Centre“. Nová koncertná sála sa orientovala na rockovú hudbu, avšak nezaznamenala výraznejší úspech a o štyri mesiace na to opäť zatvorila svoje brány.
V roku 1974 sa objavili snahy na zbúranie budovy a výstavbu predajne automobilov a benzínového čerpadla. Nakoniec však z plánov vzišlo. Budova stála ladom až do roku 1981, keď bola opäť otvorená ako koncertná sála, koncertom skupiny UB40. V roku 1982 bola kvôli dlhom opäť zatvorená, až kým ju roku 1983 neodkúpil Simon Parkes a nepremenoval na Brixton Academy. Počas 80. rokov sa stala dejiskom najrozličnejších koncertov, skúšali tu Eric Clapton, Dire Straits alebo skupina The Police; natáčali sa tu videoklipy skupín ako Wham! alebo Culture Club.

Súčasnosť

V roku 1995, spoločnosť Break For The Border kúpila Brixton Academy. Budova prešla výraznou rekonštrukciou s celkovým rozpočtom pol milióna libier šterlingov. Počas opráv bola obnovená fasáda v štýle art deco, pribudli nové zariadenia ako pre divákov, tak i v zákulisí. Kapacita hľadiska bola zväčšená na niečo pod 5 000 divákov. Za posledné roky tu vystúpili hudobníci ako Dido, Franz Ferdinand, David Gray, Green Day,Good Charlotte, Kasabian, The Killers, Kraftwerk, The Libertines, Madonna, Massive Attack, Placebo, The Prodigy, Pendulum a ďalší.
V súčasnosti je budova vo vlastníctve Academy Music Group a po re-brandingu v lete roku 2004 bola premenovaná (podľa hlavného sponzora Academy Music Group – britského pivovaru Carling) na Carling Academy Brixton. I po rekonštrukcii si budova zachovala mnohé charakteristické črty, medzi inými aj zdobený portál. Naďalej ostáva populárnym miestom konania koncertov.
Protestantská únia

Protestantská únia bol spolok 8 protestantských kniežat a 17 protestantských miest Svätej rímskej ríše uzatvorený roku 1608. Podnet pre uzatvorenie Únie bolo dobytie a zabratie slobodného ríšskeho mesta Donauwörth bavorským kurfirstom Maximiliánom I. potom, čo v meste protestanti bránili katolíckej procesii. Podnet k jej založeniu dal falcký kalvínsky kurfirst Fridrich IV. Ako reakciu na založenie Protestantskej únie vznikla v nasledujúcom roku Katolícka liga.
V priebehu tridsaťročnej vojny Únia niekoľkokrát podľahla Lige a bola roku 1621 rozpustená.
Transsexualizmus

Transsexualizmus alebo transsexualita (príslušná osoba sa nazýva transsexuál) je (podľa MKCH-10) "...túžba žiť a byť akceptovaný ako príslušník opačného pohlavia, zvyčajne sprevádzaná pocitom nepohody z vlastného anatomického pohlavia alebo jeho neprimeranosti a želaním chirurgického alebo hormonálneho liečenia, ktoré by zladilo telo pacienta s preferovaným pohlavím." Táto diagnóza má číslo F64.0 a zaraďujú ju medzi poruchy sexuálnej identity.
Asterix a Obelix kontra Cézar

Zhrnutie

Julius Caesar (Gottfried John) oslavuje svoje víťazstvo nad celou Gáliou, ale Lucius Detritus (Roberto Benigni) mu nepovedal, že ešte je jedna osada, ktorá bez problémov vzdoruje Rimanom. Detritus cestuje do malej pevnosti pri spomínanej osade, kde Caius Bonus (Jean-Pierre Castaldi), vedúci centurion pevnosti, Detritovi vysvetlí, že Galovia majú čarovný nápoj, ktorý im varí ich druid, aby boli neporaziteľní. Detritus sa rozhodne získať nápoj len pre seba a dopočuje sa, že inteligentný Asterix (Christian Clavier) a jeho permanentne neporaziteľný Obelix (Gérard Depardieu) sú hlavní bojovníci osady. Pokúsi sa ich eliminovať, avšak jeho prvý pokus zlyhá.
Falošný veštec Prolix (Daniel Prévost) prichádza do osady a predpovedá príchod Rimanov spolu s pokladom. Navzdory Asterixovej snahe presvedčiť osadu, že veštec je falošný, sa osada poddá a keď do osady príde rímsky vyberač daní spolu s truhlou plnou zlata, osada odoženie Rimanov a zlato si ponechá. Prolix neskôr zhypnotizuje Asterixa, aby vytvoril rozruch, pokiaľ on ukradne zlato. Keď sa Cézar dopočuje o tom, že ukradli jeho zlato, prichádza za Caiusom Bonusom osobne, a nariadi mu útok na osadu. Cézar je svedkom porážky jeho armády a je zosmiešnený Obelixom. Cézar káže Detritovi podrobiť si osadu, inak ho dá zožrať levom.
Detritus a pár jeho mužov sa zamaskujú za druidov a unesú Panoramixa (Claude Piéplu) počas každoročného stretnutia druidov. Asterix zamaskuje Obelixa za legionára a potom vstúpia do pevnosti zachrániť Panoramixa, ale sú oddelení a Obelix naďalej zostáva v maskovaní. Asterixa odvedú do jaskyne za Panoramixom. Napriek mučeniu obaja odolávajú Detritovej požiadavke, aby mu uvarili čarovný nápoj, až pokiaľ Detritus začne mučiť Obelixovho psa Idefixa. Detritus použije nápoj na zajatie Cézara, ktorému dá na hlavu kovovú masku, aby ho nikto nespoznal a zaujme jeho pozíciu spolu s Obelixom po jeho boku ako jeho osobný bodyguard. Napokon Obelix pomôže Asterixovi, Panoramixovi a Idefixovi utiecť a berú so sebou aj zajatca v kovovej maske.
Cézar uzavrie s Galmi dohodu, aby mu pomohli poraziť Detrita, ktorý plne útočí na osadu s legionármi a s čarovným nápojom, ktorý si však necháva stále pri sebe. Na jeho porazenie musí Panoramix uvariť špeciálnu verziu čarovného nápoja pridaním vzácnej ingrediencie, s pomocou ktorej dokáže nápoj vytvoriť tucty duplík Asterixa a Obelixa. Cézar je späť pri moci a dáva osade jej slobodu.
Klopavkovité

Klopavkovité (Kinosternidae) je čeľaď vodných alebo polovodných korytnačiek. Skladá sa z vyhynutého rodu †Aspideretes a dvoch podčeľadí Staurotypinae a Kinosterninae, pričom ojedinele sa tieto podčeľade zaraďujú ako dve samostatné čeľade krížoprsé (Staurotypidae) a klopavkovité (v užšom zmysle) (Kinosternidae).
Les Étangs

Poloha

Obec má rozlohu 6,05 km². Najvyšší bod je položený 304 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 407 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
NHL 1977/1978

Konečné tabuľky základnej časti

Víťazi jednotlivých divízii v základnej časti postupovali priamo do štvrťfinále play-off. Zmena oproti predošlým sezónam nastala v tom, že do predkola postupovali priamo len tímy na druhých miestach. Z tých, ktorí skončili v divíziach tretí a nižšie, postupovali štyri tímy z najvyšším počtom bodov.

Play-off

   † víťaz divízie (víťazstvo v divízii znamenalo automatické nasadenie do štvrťfinále)
Oppland

Fylke Oppland je územnosprávna jednotka v centrálnej časti Nórska. Správnym centrom územia je mesto Lillehammer a správcom kraja je Fylkesmann i Oppland. V kraji je 26 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 183 174. Rozloha kraja je 25 192 km².
Oppland hraničí s krajom Sør-Trøndelag a Møre og Romsdal na severe, Hedmark na východe, Akershus, Oslo a Buskerud na juhu a Sogn og Fjordane na západe. Oppland sa tiahne od jazier Mjøsa a Randsfjorden k horám Dovrefjell, Jotunheimen a Rondane.
V Opplande sú krajiny Gudbrandsdalen, Valdres, Toten, Hadeland a Land. Najvýznamnejšie mestá sú Lillehammer, Gjøvik a Otta. Nachádzajú sa tu tiež dve najvyššie hory Nórska Glittertind a Galdhøpiggen.