google/wiki40b huggingface dataset:
Decentralizované riadenie

Decentralizované riadenie je spôsob riadenia, pri ktorom je riadený systém rozdelený na väčšie množstvo podsystémov, ktoré sú riadené samostatne. Jednotlivé podsystémy získavajú informácie a reagujú na ne hlavne zo svojej „oblasti záujmu“, vyššie úrovne riadenia sú obmedzené. Fungujú viac-menej autonómne a centrálne riadenie systému je obmedzené na minimum. Uplatňuje sa v kybernetike, informatike, ale i v sociológií či riadení firmy alebo štátu. Jeho hlavnou výhodou je najmä vyššia rýchlosť reakcie na zmenu a schopnosť adaptácie.
Valaská Belá

Polohopis

Obec leží v južnej časti Strážovskej hornatiny na hornom toku potoka Belanka.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci (Belafelde), založenej na valašskom práve, je z roku 1324. V roku 1364 bola uvádzaná pod názvom Bella a v roku 1808 ako Valaska Bela. Patrila rodu Újfalussyovcov, od roku 1427 prešla do majetku Bossányiovcov, neskôr nitrianskemu biskupstvu, Radnayovcom, Splényiovcom. V 16. storočí ju napádali páni Košeckého hradu. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, chovom oviec, výrobou súkna, metiel, košíkov a poľnohospodárskeho náradia. Koncom 18. storočia v obci pracovali mlyny, súkennícka valcha a traja kováči. Muži boli tiež zamestnaní ako podomoví sklári a oknári. V roku 1852 ich živnosť zvýhodnil cisársky patent. V roku 1856 mala obec pálenicu, v roku 1899 úverové a v roku 1911 potravinové družstvo.
Sklársku osadu Gápel (súčasť Valaskej Belej) založili v roku 1747 pod názvom Gapel. Patrila jezuitom z Trenčína, od roku 1773 náboženskej základine v Opatovej nad Váhom. V roku 1791 pracovali v tamojšej sklárni 3 pece a stupy na drvenie kameňa. Vyrábalo sa tu tabuľové a od roku 1857 aj fúkané sklo. V roku 1904 postavili v osade novú skláreň a brusiareň a výroba sa tak rozšírila o brúsené, ryté, zlátené a o maľované sklo. V roku 1911 sa pece začali vykurovať plynom. Pri sklárni bola píla a majer s mlynom. V roku 1960 patrila osada pod obec Zliechov.

Pamiatky

V obci je rímskokatolícky kostol svätého Michala archanjela z roku 1794 a kaplnka svätého Jozefa z roku 1826.
Základná škola (Bratislava, Malokarpatské námestie 1)

História

Základná škola na Námestí Wilhelma Piecka 1 vznikla roku 1977/1978.  V školskom roku 1985/1986 je až 38 tried a 1381 žiakov. Ďalší rok sa časť žiakov a učiteľov oddelila do budovy starej školy a vznikla ZŠ Borinská. V roku 1991 sa Námestie Wilhelma Piecka premenovalo na Malokarpatské Námestie. V školskom roku 1995/1996 sa opäť vyučovalo len na ZŠ Malokarpatské Námestie 1, keďže v roku 1995 zanikla ZŠ Borinská z dôvodu poklesu detí. Od roku 2002 je škola v právnej subjektivite. V roku 2002 sa riaditeľkou stáva pani Mgr.Alena Petáková, ktorá je riaditeľkou dodnes.
V súčasnosti má škola 25 tried a 570 žiakov, kde vyučuje 37-členný pedagogický zbor a 10 vychovávateľov v desiatich oddeleniach. Škola je špecializovaná na výučbu anglického jazyka a prírodovedné predmety.

Interiér školy

Škola má kapacitu 24 tried, tento rok je plne využitá. Každá trieda má data projektor a  keramickú tabuľu. Na škole sa nachádzajú dve jazykové laboratória, učebňa informatiky, multimediálna učebňa-vybavená počítačmi, stoličkami a lavicami a data projektorom, informačno-komunikačné centrum, žiacka kuchynka, fyzikálno-chemická učebňa, dve telocvične a učebňa techniky. Okrem toho má škola aj herňu, ktorá slúži ŠKD. Školská jedáleň je moderne vybavená. Okrem toho má škola prenajíma dve triedy aj Základná umelecká škola v odboroch výtvarný a dramatický, a odbor tanečný sa nachádza v malej telocvični v telocvičniach.

Exteriér školy

Základná škola má rozlohou veľký školský dvor, bežeckú dráhu, futbalové ihrisko, basketbalové ihrisko, a lavičky, ktoré môžu slúžiť aj na vyučovanie v prírode. Okrem toho má ešte menší školský dvor, ktorý slúži prvému stupňu na veľké, 20-minútové prestávky v jarnom a letnom období, na malom školskom dvore sú zasadené rôzne bobuľoviny, ktoré môžu slúžiť aj na vyučovanie techniky, medzi telocvičňou a budovou zš, ktorá je spojená spojovacou chodbou sa nachádza žiacka záhrada, kde sú vysadené rôzne rastliny, ktoré zasadili žiaci na hodinách techniky.

Voľnočasová aktivita

Na základnej škole pracuje veľa záujmových krúžkov. Napríklad varenie-pečenie, chemický krúžok, florbalový krúžok alebo krúžok športové hry. Okrem toho, žiakom deviateho ročníka je poskytnuté doučovanie z matematiky a slovenského jazyka.

Výlety, akcie

Škola každoročne poskytuje zájazdy do Anglicka, lyžiarsky výcvik, školské výlety jednotlivých tried (alebo ročníkov).
Africká futsalová konfederácia

Dejiny

CAFUSA vznikla 24. októbra 2010 a založilo ju 7 krajín: Etiópia, Kamerun, Konžská demokratická republika, Mali, Pobrežie Slonoviny, Rwanda a Senegal. O 2 roky neskôr, 28. júla 2012, bola CAFUSA uznaná Svetovou futsalovou asociáciou ako zastrešujúca organizácia pre národné africké zväzy. V roku 2013 bola schválené prvé vrcholné podujatie – Majstrovstvá Afriky, ktoré sa konajú v Tunisku za účasti 8 družstiev.
Ján Heinzelius

Životopis

Po absolvovaní domácich škôl študoval v roku 1659-1660 na univerzite v Jene, magister. Roku 1661 konrektor, 1662-1668 rektor evanjelický gymnázia v Banskej Bystrici, zreorganizoval banskobystrické školské zákony, od roku 1668 člen mestskej rady. Roku 1661 zaviedol do vyučovania Komenského učebnice. Autor, resp. spoluautor filozoficko-teologických scholastických dišpút.
Wail

Poloha

Obec má rozlohu 9,15 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Distinguished Flying Cross (USA)

Distinguished Flying Cross (Záslužný letecký kríž) je v Spojených štátoch armádne vyznamenanie udeľované dôstojníkom alebo príslušníkom mužstva ozbrojených síl. Podmienkou na jeho získanie je, aby navrhovaný vykonal hrdinský čin alebo činy pri mimoriadnej akcii vo vzdušnom boji bez zvláštneho rozkazu alebo nariadenia, dobrovoľne a nad rámec svojich povinností, teda nie za činy pri bežných akciách v boji s nepriateľom.
Vyznamenanie založilo uznesenie Kongresu z 2. júla 1926 a po prvý raz bolo udelené Charlesovi Lindberghovi za jeho sólový prelet Atlantiku v rok 1927. Medzi ďalších známych nositeľov vyznamenania patria civilisti Amelia Earhartová a Eugene Burton Ely.
Počas druhej svetovej vojny sa vyznamenanie udeľovalo aj príslušníkom armád spojencov. Udeľovalo sa tiež tým, ktorí predviedli hrdinské činy počas ich práce alebo aj výcviku v leteckých školách.
Blassac

Poloha

Obec má rozlohu 12,56 km². Najvyšší bod je položený 953 m n. m. a najnižší bod 441 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 150 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sakura (Japonsko)

História

Domovom sakury je veľa ázijských štátov, napr. Japonsko, Čína, India, Vietnam a Kórea. Japonsko má mnoho variant sakury (viac ako 200 kultivarov).
Behom obdobia Heian (794–1191) prevzala japonská spoločnosť mnoho zvykov z Číny, vrátane zvyku pozorovania kvetov (japonsky hanami: 花見), kedy cisárska rodina, básnici, speváci a aristokracia najčastejšie oslavovali kvety sakury. V Japonsku boli pestované stromy pre svoj krásu a skrášlenie okolia Kjótskej šľachty najmenej od roku 794. V Číne funkciu sakury pôvodne zastával strom slivky ume (dnes sa zaraďuje medzi druhy marhule), ale v polovici 9. storočí ho nahradila sakura.

Hanami

Hanami (jap. 花見, dosl. sledovanie kvetov), je japonský tradičný zvyk užívať si prechodnú krásu kvetov; kvety ("hana"). Od konca marca do začiatku mája kvitnú čerešne v celom Japonsku a okolo prvého februára na ostrove Okinawa. Predpoveď kvitnutia (桜 前線 sakura-zensen) každoročne oznamuje meteorologická stanica a starostlivo ju sledujú tí, ktorí plánujú zažiť hanami, pretože kvety vydržia rozkvitnuté len týždeň alebo dva. V Japonsku existuje aj starodávna forma hanami, ktorá sa namiesto toho nazýva umemi (梅 見, slivka). Tento typ hanami je obľúbený medzi staršími ľuďmi, pretože je pokojnejší ako sakura oslavy, ktoré zvyčajne zahŕňajú mladých ľudí a niekedy môžu byť veľmi preplnené a hlučné.

Symbolizmus

Napriek tomu, že sakura neprodukuje žiadne užitočné ovocie, stala sa kostrou japonskej kultúry a používa sa na západe na reprezentovanie Japonska. V duchovnom zmysle, sakura pripomína divákom, že život je krátky a krásny, rovnako ako čerešňový kvet, ktorý opadne zo stromu po niekoľkých dňoch. Je to najčastejšie používaný symbol mortality vo všetkých typoch umenia. Krásne ružové a biele kvety majú však aj tmavšiu stranu. Sakura bola použitá ako propagandistická symbolika počas druhej svetovej vojny, ale odvtedy si táto kvetina získala lepšiu povesť.
Zora Liptáková

Životopis

R. 1961 absolvovala archeológiu na Filozofickej fak. UK v Bratislave, 1970 PhDr. na Filozofickej fak. Univerzity J.E. Purkyňu v Brne. Odborná pracovníčka Archeologického múzea v Nitre, Múzea nábytky a bytovej kultúry na hrade Červený Kameň, SNM v Bratislave (1969-1973 vedúca historického odd.), samostatná odborná pracovníčka-etnografka Slov. Banského múzea v Banskej Štiavnici, vedúca národopisného odd. Šarišského múzea v Bardejove. Vo svojej práci realizovala záchranné archeologické výskumy na stavbách Duslo Šaľa, Úľany nad Žitavou, prieskum trasy ropovodu a i. Realizovala výskum v Banskej Štiavnici a jej okolí (najmä na Sitne). Podieľala sa na výskume najst. baníctva na Slovenska v Španej Doline.  Sústredila sa na dokumentáciu baníckeho ľudového umenia z jednotlivých banských regiónov Slovenska. V ostatnom období predmetom jej záujmu sa stali maľované strelecké terče. Roku 1983 pripravila ich výstavu v Banskej Štiavnici.
La Tieule

Poloha

Obec má rozlohu 24 km². Najvyšší bod je položený 1 018 m n. m. a najnižší bod 660 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:NP

Kódy ISO 3166-2 pre Nepál identifikujú 14 administratívnych zón. Prvá časť (NP) je medzinárodný kód pre Nepál, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich zónu.

Zoznam kódov

NP-BA Bágmatí
NP-BH Bherí
NP-DH Dhawalágiri
NP-GA Gandaki
NP-JA Džanakpur
NP-KA Karnáli
NP-KO Koší 
NP-LU Lumbiní
NP-MA Mahákálí
NP-ME Mečhí
NP-NA Nárájaní
NP-RA Ráptí
NP-SA Sagarmáthá
NP-SE Setí
Diaspor

Charakteristika

Diaspor vytvára drobné ihlicovité alebo tabuľkovité kryštály. Tento minerál sa však vyskytuje aj v celistvej, lupeňovitej, šupinkovitej alebo steblovitej podobe. Často býva zrnitý. Môže byť biely, sivastý, žltkastý, zelenkastý, hnedý, purpurový alebo ružový; vryp má biely. Diaspor patrí k priehľadným až priesvitným minerálom so skleným a na štiepnych plochách až s perleťovým leskom.

Vznik

Tvorí sa v premenených vyvretých horninách a mramoroch spolu s mnohými ďalšími minerálmi, napr. s magnetitom, spinelom, dolomitom, chloritmi a korundom. Diaspor sa nachádza aj v ílových usadeninách, a to spolu s bauxitom a ílovými minerálmi bohatými na hliník.

Poznávanie

Diaspor je nerozpustný a netaviteľný.

Výskyty na Slovensku

Vyskytoval sa spolu s dillnitom v Banskej Belej pri Banskej Štiavnici.
Plaine-Haute

Poloha

Obec má rozlohu 15,29 km². Najvyšší bod je položený 199 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 362 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Homps (Gers)

Poloha

Obec má rozlohu 9,24 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biwer

Poloha

Obec má rozlohu 23,08 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Biwer má 1638 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 3.49% bolo v Biwer nezamestanosť nižšia o 3.48 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Bernská Jura

Bernská Jura (franc. Jura Bernois, nem. Berner Jura) je názov pre frankofónnu oblasť švajčiarskeho kantónu Bern. Tradičným centrom regiónu je Moutier, sídlo vládneho miestodržiteľa sa nachádza v Courtelary.
Po odtrhnutí sa frankofónneho kantónu Jura od kantónu Bern v roku 1979 zostala Bernská Jura súčasťou kantónu Bern, napriek dominancii francúzštiny. Vtedy pozostával región Bernská Jura z úradných okresov (Amtsbezirk) Courtelary, Moutier a La Neuveville. V súlade s kantonálnou reformou decentralizovanej správy bol k 1. januáru 2010 z týchto okresov vytvorený správny kraj Bernská Jura (Verwaltungskreis Berner Jura). Ten sa územne prekrýva s vyšším stupňom územného členenia správnym regiónom Bernská Jura (Verwaltungsregion Berner Jura).
Kazimír Sapieha

Životopis

Od roku 1663 bol súdny pokladník, od 1671 polotský vojvoda, od roku 1676 žemiatsky guvernér.
V roku 1682 sa stal guvernérom Vilniusu, v roku 1683 veľkým hajtmanom Litvy. Napokon v roku 1684 odišiel do opozície voči kráľovi Jánovi III. Sobieskemu.
18. apríla 1694 vilniansky biskup Konštantín Brzotovský na Kazimíra Sapiehu uvalil cirkevnú kliatbu, pretože bol nespokojný s jeho nariadením aby Sapiehova armáda prezimovala v cirkevných objektoch.
Počas občianskej vojny v Litve roku 1700 sa stal Kazimír hlavou rodu Sapiehovcov v snahe udržať si výsadné postavenie vo veľkovojvodstve. Dňa 18. novembra 1700 bol porazený v bitke pod Olkienikmi litovskou šľachtou, ktorú viedol Michal Servác Višňovecký. V roku 1708 Kazimír odovzdal funkciu veľkého hajtmana svojmu synovcovi Jánovi Sapiehovi.

Sapiehov litovský oddiel na území dnešného Slovenska

Počas vojenskej výpravy smerujúcej na pomoc obrancom obliehanej Viedne v septembri roku 1683 prikázal litovský hajtman Kazimír Sapieha a veliteľ Ogiňský vypáliť 27 evanjelických oravských dedín. Litovské pomocné oddiely v počte okolo desaťtisíc žoldnierov sa najskôr zhromaždili pri Janove Podlaskom na sever od Bialystoku, ale s presunom sa oneskorili. Na Oravu prišli až v októbri, keď už bolo o bitke pri Viedni rozhodnuté. Uložili si preto nový cieľ: po rozprášení kuruckého povstania v Hornom Uhorsku prispieť Habsburgovcom k úplnej likvidácii Tököliho oddielov.

Sapiehove oddiely vypálili ako prvú hlavnú župnú obec Veličná, ktorá bola od roku 1520 sídlom Oravskej stolice. Stoličný zápis týkajúci sa obce (vtedajšia Veľká Ves) z nasledujúceho roku po udalostiach, dňa 15. októbra 1684 uvádza: „W tento rok wssecko mesto do hlawne, w kostol, y weže zhoreli, y zvony se roztopili, který oheň wogsko litwánske schwálne roznjítilo, a wukol mesta podpalowalo, a to sýce z príčiny teg, že nékterý T. Porubszsky gegich regiments – pátera za mostom zastrelil a to pak gisté wogsko zo Žasskowa se wrátilo a na newinném meste pre gedného mrcha čloweka Porubszkyeho ohnem podpáleným a roznjiceným se vymstilo.“
Pergamská škola

Pergamská škola bola novoplatónska škola, ktorú založil Aidesios z Kappadokie a jeho žiaci Maximos z Efezu, obvinený z čarodejníctva, Eusebios z Mindu a cisár Iulianus Apostata (331 – 363), o. i. autor teologických rečí proti kynikom, troch kníh Proti Galilejcom a listov, z ktorých sa zachovalo len niekoľko. Pergamská škola mala nábožensko-propagandistický a mystický charakter. Podľa tejto školy má rozum a schopnosť ho používať človeku zabezpečovať pomoc a silu zo strany božstva.
Lisbourg

Poloha

Obec má rozlohu 17,77 km². Najvyšší bod je položený 184 m n. m. a najnižší bod 103 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 570 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Abelovský

Život

Narodil sa 30. apríla 1950 v Trnave. Študoval na FF UK v Bratislave na katedre estetiky a dejín umenia. Po absolutóriu v roku 1976 pracoval štrnásť rokov v Slovenskej národnej galérii, odkiaľ prešiel v roku 1990 do Ústavu dejín umenia Slovenskej akadémie vied. Zaoberá sa slovenským umením 19. a 20. storočia.

Je autorom viacerých publikácií. V uplynulých rokoch pripravil viac výstav na Slovensku i v zahraničí, štyri roky pôsobil ako poradca súkromnej galérie Mitte vo Viedni. Od roku 1998 je výkonným riaditeľom bratislavskej aukčnej spoločnosti SOGA. Od roku 2004 konateľom Slovenského syndikátu znalcov umenia, ARS LEGIS. V súčasnosti je členom Vedeckej rady a nákupnej komisie SNG. Je ženatý (manželka Marta), má dve dcéry (Silvia a Janka).
Grand Theft Auto V

Charakteristika

Hra je prístupná od 15ich rokov pre všetkých hráčov. Hru je možné hrať z pohľadu prvej alebo tretej osoby, v otvorenom hernom svete, ktorým sa prechádza pešo alebo rôznymi dopravnými prostriedkami. Hráči ovládajú v hre jedného hráča troch hlavných protagonistov a prepínajú medzi nimi počas misii aj mimo nich. Príbeh sa sústreďuje na lúpeže a mnoho misií zahŕňa rýchlu jazdu dopravným prostriedkom, streľbu či inú kriminálnu aktivitu.
Grand Theft Auto Online je režim hry viacerých hráčov, ktorá umožňuje preskúmať otvorený svet až 16 hráčom a hrať v kooperácii alebo proti sebe.
Výroba začala čoskoro po vydaní Grand Theft Auto IV a bola rozdelená medzi viacero Rockstar štúdii po celom svete. Výrobný tím hry bol pod vplyvom svojich predchádzajúcich projektov ako je Red Dead Redemption a Max Payne 3, a aj preto hru vyvinuli ako príbeh troch hlavných protagonistov. Veľkú časť vývoja hry predstavovalo vytvorenie otvoreného sveta, a preto sa niekoľko členov tímu venovalo terénnemu výskumu v štáte Kalifornia, aby zachytili čo najvernejšiu jeho podobu.

Ohlasy

Hra prekonala predajné rekordy a stala sa v danej dobe najrýchlejšie predávaným produktom v histórií. Zarobila 750 miliónov € v prvý deň a 940 miliónov v prvých 3 dňoch predaja. Bola prijatá veľmi pozitívne. Hra je kontroverzná kvôli spôsobu zobrazenia žien a pre misiu, ktorá predstavovala mučenie rukojemníka počas výsluchu. Je považovaná za jeden z najvýznamnejších titulov siedmej generácie herných konzol, a mnoho kritikov a hráčov ju považuje za jednu z najlepších hier všetkých čias. Získala Game of the Year ocenenia od niekoľkých herných časopisov. Predalo sa viac ako 65 miliónov kópii a je jedna z najpredávanejších videohier všetkých čias.
Lamanère

Poloha

Obec má rozlohu 23,83 km². Najvyšší bod je položený 1 554 m n. m. a najnižší bod 667 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cessy

Polohopis

Cessy má rozlohu 6,39 km². Najvyšší bod je položený 583 m n. m. a najnižší bod 496 m n. m.

Obyvateľstvo

Cessy má 3819 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Soidas

Soidas (starogr. Σοΐδας) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Soidas, málo známy sochár z Naupaktosu, bol činný pravdepobne v prvej polovici 5. storočia pred Kr. Podľa antického autora Pausania Soidas a jeho rodák Menaichmos zhotovili slávnu chryselefantínovú sochu (zo zlata a slonoviny) bohyne Artemidy pre chrám v Patrai.
Pausanias, ktorý túto sochu videl v druhom storočí, o jej minulosti zaznamenal: „Patraičania majú na akropole svätyňu Artemidy Lafrie. Bohyňa má cudzie meno, a aj jej socha sem bola dopravená odinokiaľ. Cisár Augustus totiž zbavil aitólske územie i mesto Kalydón obyvateľstva, pretože sa i Aitólčania museli presťahovať do Nikopolisu na predhorie Aktionu, a tak dostali Patraičania sochu Lafrie. Iné sochy z Aitólie a od Akarnančanov dal cisár dopraviť do Nikopolisu, ale sochu Lafrie venoval Augustus Patraičanom okrem iného ako sučasť kalydónskej koristi. A ešte dnes bola na patraiskej akropole uctievaná. Hovoria, že Lafria bola pomenovaná akýmsi Fókom. Iní prehlasujú, že Kalydónčanom starobylú sochu Artemidy vytvoril Lafrios, syn Kastaliov, vnuk Delfov, druhí zase tvrdia, že sa bohyňa pohnevaná na Oinea stala časom ku Kalydónčanom vľúdnejšia (elafroteron) a to je dôvod jej pomenovania.“
Chlorid ortutný

Opis

Chlorid ortutný je hustá biela alebo žltkasto biela, pevná látka bez zápachu a vône.  V prírode sa nachádza ako zriedkavý minerál kalomel. Chlorid ortutný býva súčasťou referenčnej elektródy v elektrochémii.

Kalomelová elektróda

Chlorid ortutný sa používa vo veľkej miere v elektrochémii, s využitím jednoduchosti jeho oxidačno-redukčných reakcií. Kalomelová elektróda býva referenčnou elektródou, a to najmä v starších publikáciách. Počas posledných 50 rokov, bola nahradená elektródou, striebro/chlorid strieborný (Ag/AgCl). Aj keď sa ortuťové elektródy sa prestali používať vo veľkej miere, kvôli nebezpečnej povahe ortute, mnohý chemici veria, že sú stále lepšie a že nie sú nebezpečné, ak sú používané správne. Rozdiely v experimentálnych potenciáloch sa líšia len minimálne od hodnôt uvádzaných v literatúre. Ostatné typy elektród sa môžu líšiť v závislosti na podmienkach, 70 až 100 milivoltov.
Trémorel

Poloha

Obec má rozlohu 33,76 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 091 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Goethe-Universität Frankfurt

Goethe-Universität Frankfurt (Univerzita Johanna Wolfganga Goetheho vo Frankfurte nad Mohanom alebo tiež Frankfurtská univerzita) bola navrhnutá v roku 1912 a založená v roku 1914 ako občianska univerzita, čo znamená, že v tej dobe to bola Štátna pruská univerzita. Založili a financovali ju zámožní a aktívni liberálni obyvatelia Frankfurtu. Bol to ojedinelý jav v histórií nemeckých univerzít. V roku 1932 bola pomenovaná po jednom najznámejšom rodákovi z Frankfurtu, básnikovi a spisovateľovi Johannovi Wolfgangovi Goethem. S viac ako 43.000 študentmi (šk. rok 2012/2013), 647 profesormi (jeseň 2011) a 16 odbormi je piatou najväčšou univerzitou v Nemecku.
Březová Lada

Dejiny

Prvá písomná zmienka o osade pochádza z roku 1790.
V roku 1929 bolo v osade 20 domov a žilo v nich 104 obyvateľov.
Po skončení druhej svetovej vojny boli všetci obyvatelia, na základe Benešových dekrétov odsunutí do Nemecka.

Súčasnosť

Nie je tu evidovaná žiadna adresa. Trvale tu nežijú žiadni obyvatelia.
Richard Kapuš

Reprezentácia

Richard Kapuš reprezentoval na MS 1998, 1999, 2000 (striebro), 2003 (bronz), 2004, 2006, 2007 a na ZOH 2002 a 2006. Spolu v reprezentácii odohral 136 reprezentačných zápasov, strelil 16 gólov. Nosil reprezentačný dres s číslom 22.

ZOH 2006

Slovensko skončilo na zimnej olympiáde 2006 na piatom mieste. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Richard Kapuš bol centrom v druhom útoku na krídlach s Petrom Bondrom a Miroslavom Šatanom. Získal 2 body za prihrávky na gól Petrovi Bondrovi.

MS 2006

Tréner František Hossa ho nominoval na Majstrovstvá sveta v lotyšskej Rige. Po zranení Mariána Hossu v zápase s Kazachstanom sa stal kapitánom. Strelil 3 góly a mal dve asistencie.

MS 2007

Tréner Július Šupler ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2007 v Rusku. Nastupoval na pozícii centra v útoku s Miroslavom Šatanom a Marekom Uramom. Skóroval v zápase s Nemeckom (5:1), v osemfinálovej skupine s Českom (3:2) i v neúspešnom štvrťfinále proti Švédsku. Okrem toho zaznamenal päť prihrávok – bol druhým najproduktívnejším hráčom svojho tímu po Mariánovi Gáboríkovi.

Rodina

Richard Kapuš bol ženatý, s manželkou Evou sa rozviedol po 17 rokoch. Majú spolu dve deti – dcéru Gabrielu a syna Marcela.
Colonia del Sacramento

Dejiny

Mesto založili Portugalci už v roku 1680 a je najstaršie na území dnešného Uruguaja. Prítomnosť Portugalcov v blízkosti Buenos Aires však bola vnímaná Španielmi, ktorí ovládali oblasť na južnom brehu Río de la Plata, ako hrozba. Z tohto dôvodu bolo mesto Colonia del Sacramento dôvodom niekoľkých ozbrojených konfliktov medzi Španielskym impériom a Portugalskom. Mesto tak ovládali obe krajiny striedavo niekoľkokrát. V 18. storočí sa mesto stalo definitívne španielskym.
Od roku 1995 je historické centrum mesta zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. Dobre zachované mestské centrum je príkladom spojenia portugalskej i španielskej koloniálnej architektúry.