Mária Amália Saská

Detstvo

Narodila sa v paláci Zwinger v Drážďanoch ako dcéra Augusta III., saského kurfirsta, a Márie Jozefy, ktorá bola dcérou Jozefa I. Habsburského. Jej celé meno znelo: Mária Amália Kristína Františka Xaveria Flora Walburga Saská (nem. Maria Amalia Christina Franziska Xaveria Flora Walburga von Sachsen). Mala 14 súrodencov, z nich najvýznamnejší boli Frederik Kristián, Mária Anna (manželka bratranca Maximiliána III. Jozefa Bavorského), Mária Jozefa Saská, francúzska princezná a matka Ľudovíta XVI.

Zásnuby a svadba s Karolom III.

V roku 1737 sa Mária Amália zasnúbila s neapolským a sicílskym kráľom, budúcim španielskym kráľom Karolom III. Dátum svadby sa potvrdil 31. októbra 1737 a o rok neskôr, v roku 1738, sa štrnásťročná Mária Amália vydala za Karola. Sobáš sa konal v máji 1738 v Drážďanoch v zastúpení a jej ženícha zastupoval jej brat Frederik Kristián Saský. Napriek tomu, že manželstvo bolo politicky dohodnuté, mali manželia blízky vzťah a v manželstve sa narodilo niekoľko detí.
Dvojica sa prvýkrát stretla až 19. júna 1738 v Portelle, v mestečku na hraniciach kráľovstva neďaleko Fondi. Svadobné oslavy trvali až do 3. júla, kedy Karol vytvoril tzv. Insigne e reale ordine di San Gennaro, najprestížnejšie rytierske vyznamenanie v kráľovstve. O niekoľko rokov neskôr, 19. septembra 1771, vytvoril v Španielsku aj Rad Karola III.

Vplyv na rozvoj architektúry

Mária Amália bola veľmi vzdelaná žena. Významnú úlohu hrala napríklad pri stavbe zámku Caserta, ktorý sa začal stavať na manželove 26. narodeniny, teda 20. januára 1752. Takisto sa podieľala na výstavbách paláca Portici (tal. Reggia di Portici), divadla di San Carlo, ktoré bolo postavené len za 270 dní, a zámku Capodimonte (tal. Reggia di Portici). Jej manžel tiež dal zrenovovať kráľovský palác v Nepapole.

Manželov nástup na španielsky trón

Na konci roku 1758 sa u Karolovho brata Ferdinanda VI. začali prejavovať rovnaké prejavy depresie, aké mal aj ich otec. Ferdinand v auguste 1758 stratil svoju oddanú manželku, infantku Barboru Portugalskú, a to malo za následok zhoršenie jeho psychického stavu. Preto 10. decembra 1758 vymenoval Karola za svojho následníka a následne odišiel z Madridu do Villaviciosy de Odón, kde 10. augusta 1759 zomrel.
Po jeho smrti bol manžel Márie Amálie Karol vyhlásený za španielskeho kráľa a vládol pod menom Karol III.. Rešpektoval však zmluvu s Viedňou, podľa ktorej, ak by sa stal španielskym kráľom, nesmel k Španielsku pripojiť Neapolské a Sicílske kráľovstvo. Preto neskôr prijal titul Lord Oboch Sicílií.
Ešte v tom istom roku Mária Amália spolu s manželom opustili Neapol a odišli do Madridu. Dve svoje deti nechali v Caserte. Jej tretí syn Ferdinand I. sa stal panovníkom Kráľovstva oboch Sicílií, kde vládol v rokoch 1816 až 1825 (ako Ferdinand IV. vládol v Neapolsku (1759 – 1806) a ako Ferdinand III. vládol v Sicílii (1759 – 1816)). Druhý najstarší syn Márie Amálie Karol sa stal následníkom španielskeho trónu. Jej najstarší syn infant Filip bol mentálne zaostalý, a preto bol vylúčený z následníctva.
V Španielsku sa manžel Márie Amálie snažil o zlepšenie stavu ekonomiky a o zvýraznenie krajiny ako takej. Mária Amália sa aj tu pustila do rekonštrukcie kráľovských rezidencií. Spolu so svojím manželom pomohla založiť podnik na výrobu luxusného porcelánu, ktorý sa volal Real Fábrica del Buen Retiro.

Smrť

V septembri 1760, iba jeden rok po príchode do Španielska, zomrela Mária Amália na tuberkulózu v zámku Buen Retiro, ktorý sa nachádza mimo hlavného mesta. Pochovaná je v kráľovskej hrobke El Escorial. V roku 1788 vedľa nej pochovali aj jej manžela.