google/wiki40b huggingface dataset:
Jack London

Životopis

Narodil sa ako polosirota (bol nemanželským synom pána Chaneyho) a vyrastal v biednych podmienkach. Jeho otec bol talentovaný samouk, ktorý sa stal astrológom, jeho matka bola výstredná žena z majetnej Ohioskej rodiny. Svojho otca nikdy nevidel, preto má meno po svojom nevlastnom otcovi (John Griffith London), kým jeho matka Jacka Londona porodila a aj ho pochovala. Po dokončení strednej školy začal navštevovať univerzitu, ktorú však nedokončil. London pracoval v rôznych zamestnaniach a v rokoch 1897 a 1898 sa zúčastnil na výprave za zlatom na Yukon. Bližšie informácie o zlatej horúčke pozri: Zlatá horúčka na Klondike
Po celý život bol samoukom, ktorý obdivoval Darwina a Nietzscheho.
Bol členom socialistickej strany a odborov, uznával Marxa a socializmus. No pred smrťou vystúpil zo socialistickej strany a napísal, že "kapitalizmus nie je nič iné, ako zbastardený socializmus". Osobne vyznával individualizmus, teda osobitosť každého človeka, preto sa v jeho prácach objavovali črty obhajoby vtedy neuznávaných amerických indiánov, či eskimákov.
Začal publikovať v novinách, čoskoro sa stal známym a bohatým, zrejme najlepšie plateným vo svojej dobe. Kúpil si jachtu a vydal sa na cestu okolo sveta. Ako spisovateľ bol veľmi aktívny, napísal viac ako 50 kníh. Jeho knihy boli veľmi obľúbené, pretože London písal realisticky (čerpal námety z vlastného života). Žil na svojom ranči v Kalifornii. Napriek svojim vysokým príjmom mal stále finančné problémy. Celý život sa trápil s alkoholom. 
40-ročný London spáchal samovraždu v kalifornskom Glen Ellene - otrávil sa morfínom.

Charakteristika tvorby

Spracoval životné príbehy individualít, ktoré musia bojovať o svoju existenciu. Vyjadroval názor, že život človeka má zmysel len vtedy, ak musí bojovať o určitý cieľ. Často ako hlavná postava vystupuje zviera, hlavne pes. Vyjadruje presvedčenie, že právo na prežitie má silnejší. Hrdinovia boli výrazné individuality, cieľavedomé a pragmatické. Cieľ dosahujú vynaložením fyzických a psychických síl. Väčšina postáv má autobiografické črty. Základným konfliktom je vzťah jednotlivca s prírodou a spoločnosťou. Charakteristický je vnútorný monológ a opis.
Oceanidy

Oceanidy (iné názvy: oceánidy/Oceánidy, okeanidy/Okeanidy, ókeanidy/Ókeanidy, ókeanovny/Ókeanovny; gr. Ωκεανίδες - Ókeanides, lat. Oceanides) boli v starogréckej mytológii morské bohyne, dcéry Titana Okeana a jeho manželky Tethye.
Boli bohyňami v otcovej ríši, no napriek tomu nepatrili k veľmi významným postavám gréckej či rímskej mytológie. Podľa niektorých autorov ich existovalo niekoľko tisíc (básnik Hesiodos ich uvádza tritisíc), z ktorých však podľa mena bolo známych asi päťdesiat; k tým známejším patrili Dióna, Élektra, Kallirhoé, Kalypsó, Klymené, Métis, Peithó, Persé, Styx a Tyché.
Obrazy s námetom oceaníd sa objavujú už od antiky. Väčšinou sú zobrazované ako mladé, krásne a bezstarostné ženy.
Jodid vápenatý

Použitie

Jodid vápenatý sa používa vo fotografii (pri výrobe fotocitlivých emulzií), v lekárstve (ako zdroj jódu a expektorans) a ako prídavná látka do potravín (emulgátor, označenie E916).
Červený chrám (Peruštica)

Charakteristika

Chrám je rímska neskoroantická stavba v tvare štvorkonchálnej baziliky postavená medzi 4. a 6. storočím, najpravdepodobnejšie v období panovania byzantského cisára Anastasiosa I. Je jediným kresťanským chrámom na svete, kde bol oltár prvoplánovo otočený k severu, čo súvisí s ranými kresťanskými bohoslužbami, ktoré sa najskôr slúžili v pôvodných chrámoch uctievania boha Mitru. V každej zo štyroch strán vysokej vnútornej siene sa nachádzal polocylindrický výklenok krytý kupolou. V severnej časti chrámu sa nachádzal bazén, vymozaikovaný ružovým mramorom, ktorý slúžil najskôr ako kúpele a neskôr ako miesto na krstenie. Chrám býval zvnútra veľmi bohato vyzdobený maľbami a mozaikami. Do dnešných dní sa zachovali len časti, ktoré boli v roku 2013 konzervované.
Zvyšky chrámu sa nachádzajú približne kilometer od mesta Peruštica a zhruba 20 km juhozápadne od oblastného mesta Plovdiv. Ku chrámu sa ide asi 700 metrov pešo od malého parkoviska po za týmto účelom vybudovanom chodníku. V tesnej blízkosti chrámu sa nachádza návštevnícke centrum postavené pri konzervácii a reštaurácii objektu v roku 2013. Chrámu je priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Saint-Jodard

Poloha

Obec má rozlohu 6,65 km². Najvyšší bod je položený 464 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 557 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villers-Agron-Aiguizy

Poloha obce

Villers-Agron-Aiguizy má rozlohu 12,79 km². Najvyšší bod je položený 220 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Villers-Agron-Aiguizy má 98 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Stredná piestová rýchlosť

Využitie

Stredná piestová rýchlosť má vzťah k otáčkam motora a tiež k rýchlosti pohybu piesta. Je teda úmerná veľkosti odstredivých síl a zrýchľujúcich síl posuvných hmôt. Tieto sily vplývajú na zaťaženie kľukového mechanizmu a veľkosť trecích strát motora. Pri určitej veľkosti strednej piestovej rýchlosti, sa dosiahne maximum efektívneho výkonu. S ďalším zvyšovaním otáčok síce rastie indikovaný výkon, ale rýchlejšie rastú mechanické straty a efektívny výkon ďalej klesá. Táto úroveň je cca 22 až 24 m.s⁻¹.
Stredná piestová rýchlosť sa tiež využíva pre klasifikáciu motorov na pomalobežné, stredne rýchlobežné a rýchlobežné.

Hodnoty

V ranej dobe automobilových pretekov dosiahol motor Panhard Levassor z roku 1903 hodnotu cₛ= 7,14 m.s⁻¹ pri otáčkach 1200 min⁻¹. Už v roku 1914 motor Vauxhall dosahoval cₛ= 18,6 m.s⁻¹ pri otáčkach 4000 min⁻¹. Ďalší nárast strednej piestovej rýchlosti bol pozvoľný: v roku 1927 Miller typ 91 dosahoval cₛ= 20,3 m.s⁻¹ / 8000 min⁻¹, v roku 1951 Alfa Romeo 159 M dosahoval cₛ= 24,5 m.s⁻¹ / 10500 min⁻¹, v roku 1988 Ford Cosworth DFR len o málo viac cₛ= 24,6 m.s⁻¹ / 10800 min⁻¹. Moderný vysoko otáčkový motor Ferrari z roku 2007 s extrémne nízkym zdvihovým pomerom dokonca nižšiu cₛ= 20,4 m.s⁻¹ pri otáčkach 19000 min⁻¹
Ohrozim-Horka

Ochrana

Chránené územie zaberá bývalý malý lom na vyvýšenine Horka (354 m), pričom je obklopený ochranným pásmom o výmere 1,91 ha. Dôvodom ochrany je biotop mloka hrebenatého.
Územie je totožné s Európsky významnou lokalitou s rovnakým názvom Ohrozim-Horka
Implicitnosť

Implicitnosť (lat.) je zahrnutosť v dačom bez slovného, jasného vyjadrenia, napríklad implicitný významový útvar.
Opakom je explicitnosť.
Kútna plachta

Kútna plachta (iné názvy pozri nižšie) je obdĺžniková textília, ktorá slúžila na priestorové oddelenie šestonedieľky od ostatného priestoru miestnosti v reálnom i magickom zmysle.

Názvy

Kútnu plachu poznáme pod rôznymi (väčšinou regionálnymi) názvami, najmä: kútna/kútnická plachta, kútová puachta, plachta do kúta, kútnica/kútnyca, záponná/záponová plachta/puachta, plachta pre šestonedieľku, zasteľacia/zascelacá/zástelná plachta, zastieracá puachta, zastelačka, prest(i)eradlo/prosceradlo, plachta na záclonu, ketižová plachta, šestka, šestonedelná puachta, kradľova plachta, plachta.

Charakteristika

Názvy obsahujúce slovo kút sú odvodené od miesta v izbe (kút), kde ležala rodička-šestonedieľka. Plachtu po pôrode upevnila pôrodná babica na strop izby a dve strany postele, pričom v rohu postele bola plachta uchytená pomocou drevenej palice alebo hrablí. Kútna plachta sa mohla použiť aj na zavinutie dieťaťa, ktoré bolo nesené na krst, prípadne ju mohla mať nevesta už pri sobáši, aby to zaručilo jej plodnosť. V niektorých regiónoch ňou niekedy zakrývali v bolestiach umierajúcu ženu, aby jej plachta „odobrala bolesti“.
Kútna plachta mala aj magický význam, podľa ľudových predstáv chránila rodičku od zlých vplyvov. Za kútnu plachtu nesmeli vojsť ani najbližší mužskí príbuzní a žena spoza nej nemala vychádzať do ukončenia šestonedelia. Ochranno-magickú funkciu mali aj niektoré predmety, upevnené na plachte (napr. ihly, klince, cesnak, liečivé byliny, kúsok chleba a iné). Podobne aj dekoratívne stvárnenie plachty bolo zvýraznené votkávaním rozličných vzorov červenej farby, napríklad s motívom kohúta, ako aj s kresťanským motívom Baránka božieho a pod. 
Kútna plachta pozostávala z viacerých kusov domáceho plátna, dosahovala dĺžku 2 – 2,5 metra, okraje plachty mohli byť zdobené paličkovanou alebo háčkovanou čipkou.
Vezin-le-Coquet

Poloha

Obec má rozlohu 7,86 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 114 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Liek

Liek je prípravok používaný v diagnostike alebo terapii ochorení. Je zložený z liečiv (účinných látok) a pomocných látok upravovaných do určitej liekovej formy (masť, sirup, tableta, injekcia).

Slovenský liekopis I

Liek je produkt získaný z liečiv a farmaceutických pomocných látok určitým technologickým postupom, všeobecne prispôsobený na to, aby sa v ňom obsiahnuté liečivo mohlo aplikovať a uplatniť tak biologický účinok, ktorého je nositeľom. Liek má liekovú formu.

Slovenská legislatíva

Liek je liečivo alebo zmes liečiv a pomocných látok upravených technologickým procesom do liekovej formy a určených na ochranu pred chorobami, na diagnostiku chorôb, liečenie chorôb alebo na ovplyvňovanie fyziologických funkcií. (ods. 5)
Liek je aj prírodná liečivá voda, ak spĺňa požiadavky na kvalitu, účinnosť a bezpečnosť a má udelené povolenie na uvedenie na trh podľa § 20 ods. 1. (ods. 28)
Upozornenie: V legislatíve ČR pojem léčivo zahŕňa definície slovenských pojmov liek aj liečivo. Pre slovenský pojem liek je ekvivalentný pojem léčivý přípravek a slovenskému pojmu liečivo zodpovedá český pojem léčivá látka. Pre ďalšie informácie porovnajte slovenské články Liek a Liečivo s českým článkom Léčivo. Napríklad Aspirin® je liek(sk) a léčivý přípravek(cs), kyselina acetylsalicilová je liečivo(sk) a léčivá látka(cs), ale léčivo(cs) je Aspirin aj kyselina acetylsalicilová.

Lieková forma

Lieková forma je charakteristika lieku. Opisuje jeho tvar a vnútornú štruktúru. Liek ju získava vo výrobe a podľa nej sa riadi jeho použitie.

Triedenie liekov

Rôznosť zloženia a použitia liekov umožňuje použiť mnoho spôsobov triedenia. Na druhej strane množstvo odborov, ktoré sa liekmi zaoberajú vedie k tomu, že sa v praxi skutočne využíva pestrá škála systémov triedenia. Z hľadísk z ktorých sú lieky triedené spomeniem farmakologické, chemické (farmakochemické - farmaceutická chémia), technologické (galenika, farmaceutická technológia), medicínske (indikačné skupiny, aplikačné cesty), ekonomické (kategorizácia liekov), právne (výdaj liekov na recept, obmedzenia vo výdaji). Uvedené hľadiská triedenia liekov nie su vzájomne nezávislé a najbežnejšie spôsoby triedenia často využívajú viacero aspektov lieku naraz.

Anatomicko-terapeuticko-chemický klasifikačný systém

Ako je vidieť už z názvu ATC klasifikácia využíva na triedenie najbežnejšiu indikáciu lieku, jeho farmakológiu, ale aj chemickú štruktúru. Dôležité je, že každý samostatný liek je zatriedený len v jedinej kategórie (má jediný ATC kód).

Indikačné skupiny

Indikačné alebo terapeutické skupiny liekov sú v porovnaní s ATC klasifikáciou starší systém triedenia liekov. Zásadný rozdiel oproti ATC klasifikácii je, že jediný liek môže byť zadelený do viacerých indikačných skupín.

Technologické aspekty

Existuje niekoľko spôsobov delenia liekov na základe ich liekovej formy. Keďže od liekovej formy závisí aj spôsob aplikácie, uvádzam ju v tejto skupine tiež.
Limours

Poloha

Obec má rozlohu 14,25 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 456 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Labry

Poloha

Obec má rozlohu 5,95 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 641 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamenec pod Vtáčnikom

Poloha

Obec sa nachádza na pohorí Vtáčnik. Západným okrajom nadväzuje na Zemianske Kostoľany, približne 5 km severne sú Nováky a 9 km juhozápadne mesto Partizánske. Cez Kamenec pretekajú Lazný a Vidlicový potok, ktoré sa vlievajú do rieky Nitra.

Dejiny

Hoci súčasná obec vznikla až v roku 1955 zlúčením Dolného a Horného Kamenca, história osídlenia tohto územia siaha až do Halštatskej doby (800 – 400 pred Kr.). Z tejto doby sa našli prvé stopy človeka, ktorý podľa nálezov zostal prítomný v tejto lokalite až do stredoveku. 
Prvá písomná zmienka o osade siaha do roku 1355, kedy sa spomína Horný Kamenec, v chotári ktorého neskôr vznikol i Dolný Kamenec, spomínaný v roku 1518. Obe obce, hoci boli majetkom rovnakého panstva, sa až do spojenia v polovici 20. storočia vyvíjali takmer nezávisle.

Súčasnosť

V obci sa nachádza goticko-renesančný kostol v Hornom Kamenci, pochádzajúci z polovice 16. storočia. 
Pôsobí tu futbalový klub TJ Tatran Kamenec.
Architektonický sloh

Architektonický sloh je súhrn určitých spoločných zameraní v architektúre. Ide o väzbu určitých spoločných znakov, typickým budovaním určitých stavebných druhov, budovaním určitých priestorov alebo charakteristickým zlučovaním hmôt, tvarovaním a väzbou tvarov, využitím stavebnej hmoty a konštrukcie, vytvorením jednotného vyhradeného prúdu, ktorý je charakteristický pre určité obdobie vývoja architektúry a ktorý nastáva v podmienečnosti radom rôznych okolností a v mnohonásobnej viazanosti miestnej a časovej, kde význačnú úlohu hrá vývojový stupeň výroby, vývoj spoločnosti, celý spôsob života a osobitým psychickým cítením, 3 rôznymi zvyklosťami, názorov a ideológií.
Architektonický sloh sa stal výrazom určitého miesta, určitej doby a tým aj určitej spoločnosti. Preto sa dá celé architektonické dedičstvo rozdeliť do skupín, z ktorých sa každá po architektonickej stránke prejavuje výraznými znakmi víz architektonických slohov.
Howard Shore

Životopis

Študoval hudbu v Berklee College of Music v Bostone v USA.
Svoju hudobnú kariéru začal ako člen skupiny Lighthouse v ktorej hral na roh. Jeho prvé pokusy s hudbou v zábavnom priemysle sú spojené so skladaním hudby pre kanadské divadlo v ktorom spolupracoval so svojím priateľom z detstva Davidom Cronenbergom.
V roku 1975 sa stal hudobným režisérom populárnej americkej show Saturday Night Live. Prvá filmová zákazka prišla práve od Cronenberga, a bol to film Rabid 1978. Známym sa stal svojou schopnosťou tvorby hudby pre ťažké, svojim spôsobom kontroverzné filmy (napr. thrillery a horory).
Filmy ako Scanners 1981, Videodrome 1983, Mucha 1986, Príliš dokonalá podoba 1988, Nahý obed 1990, Mlčanie jahniat 1991, Philadelphia 1993, Sedem 1995, Cela 2000, dominujú jeho filmografii, pričom sú niekedy striedané ľahšími vecami ako Veľký 1988, Otec v sukni 1993, Ed Wood 1994 a Dogma 1999.
Za prelom v jeho kariére sa dá považovať ponuka od novozélandského režiséra Petera Jacksona na zhudobnenie trilógie Pán prsteňov. Ich spolupráca vyústila do vydania hudby, ktorá sa smelo môže porovnávať s tým najlepším, čo bolo doteraz pre film napísané. Spoločenstvo prsteňa 2001, Dve veže 2002, a Návrat kráľa 2003 zabezpečili skladateľovi troch Oscarov, dva Zlaté glóbusy a mnoho iných ocenení. S Petrom Jacksonom spolupracoval aj na hudbe k filmovému remaku King Konga.
Zložil hudbu do viac ako 50 filmov.
Padova

Dejiny

Rímske Patavium bolo na začiatku cisárskej doby jedno z najbohatších miest, ale v roku 452 ho vyplienili Huni. V roku 1164, za vlády dynastie Hohenstaufovcov, získala Padova ako prvé severotalianske mesto nezávislosť od ríšskej moci. V roku 1318 sa dostalo pod vládu rodiny Carresiovcov a v roku 1405 si ho podmanili Benátky. Význam Padovy v stredoveku a v období renesancie spočíval hlavne v univerzite, ktorá bola založená v roku 1222 a ktorú v roku 1238 cisár Fridrich II. ešte rozšíril. V Padove žil i zomrel rímsky historik Titus Livius a začiatkom 13. storočia tu pôsobil svätý Anton Padovský.

Pamiatky

Najväčšou historickou pamiatkou je Basilica di Sant'Antonio da Padova, v ktorej je pochovaný svätý Anton Padovský. Mohutná stavba bola vybudovaná v 13. a 14. storočí ako pilierová bazilika. Je to fantastická zmiešanina románskych, gotických a byzantských štýlových tvarov s dvoma štíhlymi vežami, špicatou kužeľovou strechou nad krížením a siedmimi polguľovými kupolami, postavenými v roku 1424. Pred kostolom stojí i jazdecká socha Gattamelatu, ktorú v roku 1453 vytvoril Donatello. Je to bronzový pamätník na počesť Erasma da Narni, ktorý bol v rokoch 1438 - 1441 veliteľom Benátskej republiky a ktorého pre neobyčajnú diplomatickú šikovnosť prezývali Gattamelata - Strakatá mačka.
V Padove sa nachádza ešte mnoho ďalších bazilík, kostolov a palácov. Okrem nich je významnou historickou pamiatkou aj múr, ktorým je obohnaná celá Padova. V meste možno nájsť aj viacero múzeí, divadiel a taktiež najväčšie talianske insektárium.
Saint-Laurent-les-Églises

Poloha

Obec má rozlohu 27,37 km². Najvyšší bod je položený 632 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 830 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Výmena obyvateľstva

Výmena obyvateľstva je presídlenie obyvateľstva dvoch alebo viacerých štátov alebo geografických celkov v opačných smeroch uskutočnené približne v rovnakom čase. Presídľovanie obyvateľstva sa dotklo desiatok miliónov ľudí na celom svete. Obzvlášť to platí pre národnostne rôznorodú Európu, kde neustále dochádzalo ku presídleniam menšinových častí obyvateľstva.
Najväčší vplyv na výmenu obyvateľstva mali najmä vojnové udalosti a ich konečné výsledky.
Kultúra s lineárnou keramikou

Kultúra s lineárnou keramikou v širšom zmysle bola archeologická kultúra v strednej Európe v neolite: podľa novšieho datovania cca 5700 pred Kr. – 5000 pred Kr. (do 4700 pred Kr. vrátane želiezovskej skupiny); podľa staršieho datovania 5000 – 4200 pred Kr. (do 3900 pred Kr. vrátane želiezovskej skupiny). V užšom zmysle sa ako kultúra s lineárnou keramikou označuje len kultúra so západnou lineárnou keramikou, pozri nižšie.
Rozšírená bola spočiatku v Maďarsku a blízkom okolí, nakoniec však od severovýchodného Francúzska, cez Nemecko, južné Poľsko po Rakúsko, Maďarsko, Srbsko, západnú Ukrajinu a Moldavsko.
Damatrios z Tegey

Damatrios (starogr. Δαμάτριος – Damatrios) sa v roku 208 pred Kr. stal olympijským víťazom v behu dorastencov na jedno stadion a o osem rokov neskôr víťazom v dolichu.
Damatrios, syn Aristippa z Tegey, bol na 143. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion a na 145. hrách v dolichu. Podľa Pausania sa beh dorastencov na jedno stadion stal olympijskou disciplínou na 37. hrách v roku 632 pred Kr. Dolichos zaradili do olympijského programu na 15. hrách v roku 720 pred Kr.
Záznam o olympijských víťazstvách Damatria je uvedený na starovekej kamennej stéle (IG 5.2 143.) objavenej v Grécku, ktorá tiež uvádza, že Damatrios sa v dolichu presadil aj na iných celogréckych hrách, a to dvakrát v Delfách, dva alebo trikrát v Isthmii a štyrikrát v Nemei.
Citipati

Opis

Citipati patril medzi veľké a vyspelé Oviraptorosauria. Mal ľahko stavané telo, malú, pomerne krátku hlavu s nízkym kosteným hrebeňom podobným aký má dnešný kazuár a zvláštne tvarovaným zobákom, ktorý pravdepodobne slúžil na otváranie schránok mäkkýšov alebo lámanie škrupín vajec. Disponoval na teropóda pomerne dlhým krkom, avšak skráteným chvostom. Trojprsté predné končatiny boli dlhé, nie však tak dlhé ako zadné končatiny, ktoré slúžili na chôdzu. Keďže bol príbuzným rodu Caudipteryx, u ktorého sa nám zachovali odtlačky peria, je veľmi pravdepodobné, že aj on disponoval podobným operením.

Pozostatky

Rod Citipati je známy z dobrých pozostatkov zahŕňajúcich kompletnú kostru a pozostatky niekoľkých jedincov. Jeden z nich, disponujúci vysokým kosteným hrebeňom, bol pôvodne radený do rodu Oviraptor, pričom väčšina rekonštrukcií Oviraptora je založená práve na tomto jedincovi. Neskôr sa však ukázalo, že je od Oviraptora opísaného na základe menej kompletných pozostatkov odlišný. Je pravdepodobné, že v rámci rodu Citipati tento jedinec zastupuje vlastný druh, možno dokonca osobitný rod. 
Známe sú aj skameneliny jedincov, ktoré zahynuli v pozícii sedenia na vajciach podobne ako dnešné vtáky. Niektoré takto zachované jedince sa dostali do povedomia verejnosti ešte skôr, ako boli oficiálne pripísané rodu Citipati a boli tak nezriedka chybne pripísané rodu Oviraptor.
Sallanches (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 65,87 km². Najvyšší bod je položený 2 749 m n. m. a najnižší bod 515 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 15 683 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Síta

Síta alebo Sítá (v sanskrite Sítá) je družka Rámu.
Keďže nielen bohovia sa inkarnujú, hinduizmus považuje Sítu za vtelenie bohyne Lakšmí. Síta je jednou z najdôležitejších postáv staroindického eposu Rámájana.
Zjednotená Silla

Názov

Súčasní kórejskí historici začali kritizovať pohľad na Zjednotenú Sillu ako na zjednotenie Kórey. Podľa nich bolo skutočne prvým zjednoteným štátom kórejského národa Korjo, keďže Palhä existovalo aj po vzniku Zjednotenej Silly, hoci jeho územie sa rozprestieralo na severe od Kórejského polostrova.

Kultúra

Zjednotená Silla pokračovala v námornej zdatnosti Päkče, ktoré bolo označované za Feníciu stredovekej Východnej Ázie. V 8. a 9. storočí dominovala vo východoázijských moriach, ale aj obchodom medzi Čínou, Kóreou a Japonskom, a to hlavne v časoch admirála Čang Po-ga. Sillčania si založili komunity aj v zahraničí, napríklad na čínskom Šantunskom polostrove či ústí rieky Jang-c’-ťiang.
V tom čase zažívalo zlatý vek umenie a kultúra, o čom svedčí Hwangnjongsa, Sokkuram a zvon kráľa Songdoka. Budhizmus takisto rozkvital a mnoho kórejských budhistov si medzi tými čínskymi získalo veľkú slávu. Čínskemu budhizmu prispeli napríklad Won-čchuk, Won-hjo, Ui-sang, Kim Hwa-sang či Kim Kjo-gak, sillský princ, ktorý prispel k zaradeniu vrchu Ťiou-chua-šan medzi štyri posvätné vrchy budhizmu.
Zjednotená Silla a Tchang udržiavali blízke vzťahy, čo dosvedčoval kontinuálny import čínskej kultúry. Mnoho kórejských mníchov sa odišlo učiť o budhizme do Číny. Mních Hje-čcho odišiel na štúdiá do Indie a o svojich cestách aj napísal. Títo mnísi, ktorí cestovali a študovali v zahraničí, priniesli so sebou nové smery, ako napríklad zen.
V Zjednotenej Sille prebehlo sčítanie obyvateľov a zmerali sa veľkosti miest. Takisto sa sčítali kone, kravy a špeciálne výrobky. Dáta sa zaznamenali v Mindžongmunso (kór. 민정문서) a vykazovali ich vodcovia miest. V roku 682 vznikla národná konfuciánska škola, ktorá sa okolo roku 750 premenovala na Národnú konfuciánsku univerzitu. Navštevovať ju mohla len elitná aristokracia.

Doskotlač

Doskotlač sa využívala na šírenie budhistických sutier a konfuciánskych diel. Pri rekonštrukcii pagody Sokgatchap sa našiel staroveký výtlačok sútry, ktorý je najstarším objaveným vytlačeným materiálom na svete a datuje sa do roku 751.
Podsuchá

Podsuchá je jednou z osád mesta Ružomberok a tvorí jeho južnú hranicu. Nachádza sa 10 km na juh od Ružomberka na rieke Revúca, na hlavnom cestnom ťahu Budapešť-Krakov.
Zástavba domov je situovaná na ľavom brehu Revúcej. Väčšina trvale obývaných domov je sústredená pri hlavnej ceste a stúpa do časti Vyšné Matejkovo, z ktorého vedie asfaltová cesta na Smrekovicu. V blízkom okolí obce sa nachádza mnoho rekreačných chát a zariadení. V okolí časti Nižné Matejkovo sa nachádzajú stopy po baníckej činnosti v podobe starých štôlní na striebro. Na ľavom brehu Revúcej sa nachádzajú nivy, ktoré patria medzi obľúbené miesta pre stanovanie. Neďaleko nív sa nachádza Brankovský vodopád.