google/wiki40b huggingface dataset:
Vladimír Hiadlovský (hokejista, 1960)

Klubový hokej

Ako brankár Dukly Trenčín sa podieľal na zisku federálneho titulu v sezóne 1991/92. Neskôr pôsobil v rakúskom Zell am See a HK Dubnica.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii odchytal 3 zápasy.

Trénerské pôsobenie

Bol trénerom prvoligových mužstiev Trnavy, Prievidze a Senice. V sezóne 2004/05 (v čase výluky NHL) pôsobil ako tréner Dukly Trenčín. V ročníku 2006/07 bol asistentom žilinského trénera Dušana Gregora, pred ďalšou sezónou sa stal hlavným trénerom. V novembri 2007 bol vedením odvolaný a nahradil ho asistent Richard Turaz. Neskôr bol asistentom trénera v HKM Zvolen a BK Mladá Boleslav.
Orol maorský

Opis

Vyznačoval sa silnými pazúrmi dlhými 7 cm. Mal úzku a dlhú lebku (15 cm). Vážil 10 až 15 kg a bol dlhý 1,1 m. Mal relatívne krátke krídla merajúce približne 2,6, čo naznačuje, že to bol skôr lesný vták. Jeho korisť sa skladala prevažne z gigantických nelietavých vtákov, ktorí sa neboli schopní ubrániť pred silou a rýchlosťou týchto orlov.

Vyhynutie

Orol maorský vyhynul okolo roku 1400, hoci niektorí argumentujú, že bol videný v devätnástom storočí. Pravdepodobnou príčinou zániku bolo vyhubenie veľkých nelietavých vtákov (moa), jeho hlavný zdroj potravy. V súčasnosti je najbližší príbuzný orla maorského orol malý (Hieraaetus pennatus) a nie orol klinochvostý (Aquila audax) ako sa kedysi predpokladalo.
19955 Hollý

(19955) Hollý je planétka, ktorú objavil Milan Antal v skorých ranných hodinách dňa 28. novembra 1984 počas svojho pobytu na maďarskom observatóriu Piszkéstetõ. Je pomenovaná po Jánovi Hollom.

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala vo východnej časti súhvezdia Orión, v blízkosti hranice súhvezdí Blíženci (Gemini) a Jednorožec (Monoceros), asi 3,5° juhovýchodne od hviezdy  Ori (+4,2 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +18,8 mag a bola 50. planétkou objavenou v druhej polovici novembra 1984. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1984 WZ₁, ktoré dostala krátko po objave.
Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v ďalších 3 nociach a celkovo bolo zmeraných 11 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 4. decembra 1984.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 459 mil. km po mierne excentrickej dráhe s
dobou obehu 5,38 roku (1963 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 244 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 8,5 km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 41901 vydanom dňa 9. januára 2001.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po Jánovi Hollom (1785 – 1849), známom slovenskom klasicistickom básnikovi, katolíckom kňazovi a členovi slovenského obrodeneckého hnutia.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 43193 vydanom dňa 4. augusta 2001 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Zaujímavosť

Planétka (19955) Hollý bola objavená na rovnakej fotografickej platni ako planétka (3393) Štúr, ktorá sa v tom čase nachádzala 129' južne. V období od 28. novembra do 4. decembra 1984 boli obe planétky exponované na rovnaké fotografické platne.
Le Thuit-Simer

Poloha

Obec má rozlohu 2,74 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 395 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mauves-sur-Loire

Poloha

Obec má rozlohu 14,75 km². Najvyšší bod je položený 84 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 999 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hjógo (prefektúra)

Hjógo (jap. 兵庫県 – Hjógo-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kansai na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Kóbe.
Prefektúra má rozlohu 8 393,34 km² a k 1. októbru 2005 mala 5 595 212 obyvateľov.
Verdun-sur-le-Doubs (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 7,27 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 144 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ťiou-chua-šan

Ťiou-chua-šan (číns. 九华山 / 九華山, pchin-jin Jǐuhuá Shān; dosl. Hora deviatich kvetov) je vrch v Číne a národný park. Patrí medzi tzv. štyri posvätné vrchy budhizmu.
Leží v okrese Čching-jang v provincii An-chuej. Je známy prírodnými krásami a množstvom budhistických chrámov.
Telek

Prameň

Pramení v Čergove na juhojuhozápadnom svahu Lysej (1 067,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 740 m n. m.
Kóbe

Kóbe (jap. 神戸市 – Kóbe-ši) je hlavné mesto japonskej prefektúry Hjógó a jeden z hlavných prístavov Japonska. Má rozlohu 551,40 km², 1,5 milióna obyvateľov, z toho asi 45 000 obyvateľov pochádza zo zahraničia z viac ako 100 rôznych krajín.
Mesto je súčasťou konurbácie Osaka-Kjótó-Kóbe, druhej najväčšej v Japonsku.
Mesto Kóbe zasiahlo skoro ráno 17. januára 1995 silné zemetrasenie, pri ktorom zahynulo viac ako 6 000 ľudí.
Ján Podolák

Publikačná činnosť

Autor, spoluautor, resp. vedúci autorského kolektívu 25 knižných publikácií a 471 bibliografických titulkov vedeckých štúdií, príspevkov a iných odborných prác publikovaných v domácich i zahraničných periodikách a zborníkoch. V zahraničí publikoval v Maďarsku, Poľsku, Rakúsku, Bulharsku, Rusku, Nemecku, Veľkej Británii a v USA.
Početné štúdie v oblasti agrikultúry na Slovensku a najmä monografia Tradičné poľnohospodárstvo na Slovensku.
Štúdie vydané doma i v zahraničí na tému pastierske kultúry v Karpatoch a na Balkáne, etnický charakter valaskej kolonizácie a najmä monografia Tradičné ovčiarstvo na Slovensku.
Porovnávacie štúdie z karpatsko-balkánskeho areálu (na základe terénnych výskumov v regiónoch Poľska, Ukrajiny, Rumunska, Srbska, Čiernej Hory, Macedónska, Bulharska a gruzínskeho Kaukazu).
Príspevky o Slovákoch v zahraničí – na základe výskumov v Poľsku, Maďarsku, Chorvátsku, Juhoslávii a Rakúsku.

Osobný život

Prvá manželka Magdaléna rod. Hrabovcová (1933 – 1971), pracovala ako zodpovedná redaktorka vo vydavateľstve Tatran. Terajšia manželka Katarína rod. Pálková (nar. 1943), doc. PhDr. CSc., posledné pracovisko Filozofická fakulta UK v Bratislave, vedúca Katedry kulturológie.
Synovia Peter (1955), RNDr. CSc., vedecký pracovník Geografického ústavu SAV v Bratislave, Andrej (1974), Ing., elektrotechnik, odborný pracovník vývoja a výskumu v Norimbergu.
Vigneulles

Poloha

Obec má rozlohu 5,57 km². Najvyšší bod je položený 335 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Longwé

Poloha

Obec má rozlohu 10,78 km². Najvyšší bod je položený 233 m n. m. a najnižší bod 125 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 89 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ješetice

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1358.
Obdobie jari a jesene

Obdobie jari a jesene alebo obdobie jarí a jesení alebo Od jari do jesene (čín. 春秋時代, pchin-jin: Chūnqiū Shídài, v slov. prepise Čchun-čchiou ši-taj) je časový úsek histórie Číny v období medzi 722 a 481 pred Kr.. Názov obdobia je odvodený z názvu diela Anály jari a jesene, kroniky tohto obdobia, ktorej autorstvo sa tradične pripisuje Konfuciovi. Obdobie sa sčasti prekrýva s vymedzením východnej dynastie Čou (770 – 256 pred Kr.).

Pozadie

Obdobie dynastie východných Čou sa delí na dve obdobia: obdobie jari a jesene (722-453 pred Kr.) a obdobia bojujúcich štátov (453-221 pred Kr.). Po tom, ako bolo hlavné mesto dynastie Čou obsadené barbarmi, utiekol korunný princ Ťi I-ťiou na východ, kde sa mu s pomocou panovníkov z Ťin, Čeng a Čchi podarilo vybudovať nové hlavné mesto pri dnešnom Luo-jangu v údolí Chuang-che. Čouská šľachta nemala na východe silnú pozíciu a jej moc sa obmedzovala na malé územie okolo hlavného mesta. Čouovia už nikdy nezískali povodnú autoritu, a hoci aj naďalej ostávali formálnymi vládcami, reálnu moc nemali.

Sociálna transformácia

V tomto období sa započali procesy, ktoré vyvrcholili v období bojujúcich štátov a priniesli zásadnú zmenu vo výrobných a vlastníckych vzťahoch. Rozšírenie použitia železných nástrojov v poľnohospodárstve a remeslách umožnilo zintenzívnenie obrábania pôdy. Zaviedlo sa používanie pluhu ťahaného dobytkom a začali sa staviať zavlažovacie zariadenia. Zavedenie týchto noviniek viedlo k nárastu produkcie, špecializácii vo výrobe a nárastu bohatstva v spoločnosti. Vytvorila sa taktiež vrstva obchodníkov, ktorá nebola závislá na aristokracii a vrstva špecializovaných remeselníkov. Nastal taktiež rozvoj literatúry, filozofie a techniky.

Charakter vojen

Počas Obdobia jari a jesene teda došlo k decentralizácii moci. Bolo plné bitiek, vojen a vzájomného obsadzovania medzi 170 štátikmi v oblasti. Vojna bola hybným momentom – vojny sa viedli krátke a krvavé, útoky mali podobu vpádu na územie iného štátu. Šľachta bojovala na vozoch a pešiaci sa rekrutovali spomedzi obyčajného obyvateľstva. Boj bol vedený gentlemansky – aristokrati sa navzájom poznali z audiencií, bolo neslušné zajať niekoho s vyšším postavením, vozy boli nízkej kvality, často zapadli a s ich vyťahovaním pomáhali aj nepriatelskí vojaci.
Saint-Gervais (Vendée)

Poloha

Obec má rozlohu 41,9 km². Najvyšší bod je položený 34 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 243 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Roche-sur-Grane

Poloha

Obec má rozlohu 12,23 km². Najvyšší bod je položený 497 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tatra KT3UA

Tatra KT3UA je projekt modernizácie ukrajinských električiek česko-slovenskej výroby.

Modernizácia

Električka KT3UA je rovnako ako plzenská Tatra K3R-NT zostavená z dvoch starších vozňov Tatra T3. Vozové skrine boli skrátené a medzi ne bol vložený nový stredný nízkopodlažný článok. Dosadená bola nová elektrická výzbroj typu TV Progress, zmodernizovaný bol interiér a stanovisko vodiča. Pantograf zostal pôvodný. Boli nainštalované aj nové čelá vozňa podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa.
Modernizácie boli vykonané v šumperskej spoločnosti Pars nova v rokoch 2004 a 2005. Prestavané boli dva vozne, resp. 4 električky T3, prvý prototyp bol určený pre Kyjev, druhý bol dodaný do Krivého Rogu. V modernizáciách sa zatiaľ v roku 2006 nepokračuje.
Buňoro

Buňoro (ang. Bunyoro) alebo Buňoro-Kitara (ang. Bunyoro-Kitara) je jedno zo štyroch tradičných kráľovstiev na území Ugandy. Jeho hlavným mestom je Hoima.
Tunajší kráľ má titul Omukama. Územie kráľovstva, ktoré má v súčasnosti skôr len obradnú funkciu bez výraznej autonómie, má rozlohu 21 376 km² a v súčasnosti zahrnuje ugandské distrikty Hoima, Kibale a Masindi.
V rokoch 1962 - 1967 malo kráľovstvo Buňoro-Kitara v rámci Ugandy obmedzenú autonómiu. Kráľovstvo Buňoro-Kitara má s ďalším tradičným ugandským kráľovstvom Bugandou spor o časť územia, ktorá je dnes súčasťou Bugandy.
Casamaccioli

Poloha

Obec má rozlohu 36,17 km². Najvyšší bod je položený 2 320 m n. m. a najnižší bod 785 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mokrá para

Mokrá para je sýta rovnovážna zmes kvapaliny a pary. V diagrame teplota-entropia (pozri obrázok) sa oblasť mokrej pary nachádza pod zvonovou krivkou, pričom jej ľavú časť tvorí krivka sýtej kvapaliny pravú časť krivka sýtych pár a vrchol kritická teplota.
Jozef Keselica

Život

V roku 1987 sa Keselica ešte ako mladý učiteľ dozvedel o úmrtí slávneho maliara Andyho Warhola. Na správe ho zaujala skutočnosť, že pochádzal z obce Miková. Odtiaľ pochádzala aj Keselicová matka. Od tohto času sa stal vedúcou rusínskou osobnosťou propagujúcou Warhola. Jeho malý byt vo Svidníku premenil na svätyňu s pamätihodnosťami a knihami o tomto umelcovi. V tejto súvislosti je Keselicu možné považovať za Warholovho profesionálneho a patologického fanušíka. On sám svoju motiváciu pre mániu popísal slovami: "Niekedy ľudom hovorím, že Andy bol môj strýko. On vyjadruje spôsob našej osobnej a komunitnej sebarealizácie...“

Dielo

Bol autorom mnohých článkov a knihy AWA – od A k W a opäť späť – aNDREw wARHOLa o tejto osobnosti. Spolupracoval a účinkoval v mnohých dokumentoch v domácich aj zahraničných televíziách. Osobne sa niekoľkokrát stretol s jeho blízkymi spolupracovníkmi a priateľmi – Ultra Violet, Billy Name, ako aj s obidvoma bratmi Andyho Warhola – Johnom Warholom a maliarom Paulom. Bol spoluorganizátorom festivalu Andyho Warhola v Mikovej. Založil aj The Andy Warhol pop art club vo Svidníku, urobil množstvo výstav, audiovizuálnych programov, rozhlasových pásiem, venoval sa počítačovej grafike na spôsob pop-artu.

Hudba

Bol zakladateľom kapely Rusínske holosy,  viedol  teatrálno-hudobnú company ČUMzBAGERA a zhudobnil známy hymnus Rusínov Karpaty, Karpaty, ktorý vyšiel ako singlová skladba na CD nosičoch. Jeho tvorba je silno ovplyvnená rusínskou kultúrou a rusínskym jazykom, ktorý v prevažnej miere v tvorbe využíval. Sám bol jeho veľkým podporovateľom a propagátorom, čo potvrdzujú jeho slová: "Je dosť zvláštne hľadať dôvody, prečo by mali ľudia robiť takú samozrejmú a normálnu vec, ako je používanie vlastnej reči. Pretože ak niekto prestane používať reč svojich prapredkov, ktorí preukázateľne pred stovkami rokov hovorili po svojom, po rusínsky, zradí svoju národnosť, matku a otca. Je nesprávne zahodiť svoj rodný jazyk, a tým aj kultúru celého svojho národa len preto, že si niekto omylom myslí, že nejaká iná reč je krajšia či dôležitejšia, než tá naša, zdedená."

Film

Keselica natáčal aj amatérske filmy. Patrí k nim aj ten s názvom 15 minút slávy Andyho Warhola, ktorý na medzinárodnej súťaži UNICA v roku 1993 v Argentíne ocenili bronzovou medailou. Účinkoval v televíznych reportážach domácej a zahraničnej produkcie a v dokumentárnych filmoch. Najznámejšie sú Warhol nation - Warholov národ z roku 1997 autorov Toma Triera a Jakoba Hogela a I am from nowhere – Jem znykadi – Som odnikiaľ režiséra Georga Mischa.

Smrť

Keselica zomrel na následky dopravnej nehody ku ktorej podľa odhadov došlo medzi 5. až 8. májom 2018. Havarované osobné auto bolo nájdené na takzvanom Poľanskom kopci nad obcou Rokytovce a pred obcou Malá Poľana v okrese Stropkov. Podľa polície za presne nezistených okolností zišiel vodič s autom mimo vozovky po pravej strane v smere svojej jazdy a prednou časťou vozidla narazil do stromu.
Croisances

Poloha

Obec má rozlohu 7,37 km². Najvyšší bod je položený 1 151 m n. m. a najnižší bod 867 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 37 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jurij Valentinovič Lončakov

Mladosť

Jurij Lončakov pochádza z mesta Balchaš v Džezkazganskej oblasti v Kazachstane, je ruskej národnosti. Roku 1986 s vynikajúcim prospechom ukončil Orenburskú vojenskú vysokú leteckú školu. Potom slúžil v Ostrove v Pskovskej oblasti, od roku 1989 v Bykove v Mahiľovskej oblasti, u pluku námorného letectva vyzbrojeného raketonosnými lietadlami Tu-16. Preškolil sa na Suchoj Su-24 M a od roku 1991 slúžil v skúšobnom centre vojsk protivzdušnej obrany (PVO) v Priozjorsku v Kazachstane, od roku 1994 v pluku lietadiel A-50 vojsk PVO v Pečorách na severe Ruska. Od roku 1996 študoval Žukovského vojensko-inžiniersku akadémiu, absolvoval ju v roku 1998.

Kozmonaut

Počas štúdia na akadémii si podal žiadosť o prijatie medzi kozmonautov. Prešiel všetkými kolami výberu a 27. júla 1997 bol rozhodnutím Štátnej medzirezortnej komisie odporučený do oddielu kozmonautov CPK, do oddielu bol na pozíciu kandidáta na kozmonauta zaradený po skončení akadémie 24. júna 1998. Absolvoval štandardnú všeobecnú kozmickú prípravu vo Stredisku prípravy kozmonautov J. A. Gagarina a 1. decembra 1999 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Od januára 2000 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V septembri 2000 bol vybraný do posádky letu STS-100 na raketopláne Endeavour. Cieľom letu bolo pokračovanie vo výstavbe ISS. Endeavour odštartoval 19. apríla a pristál 1. mája 2001, let trval 11 dní, 21 hodín a 31 minút.
Od marca 2002 sa pripravoval v záložnej posádke 4. návštevnej expedície na ISS, 1. októbra 2002 nahradil v hlavnej posádke vesmírneho turistu Jamesa Bassa, vylúčeného pre neplatenie. Pritom zostal v záložnej posádke ako náhradník veliteľa Zaľotina. K ISS vzlietol v Sojuze TMA-1 30. októbra 2002 spolu s Sergejom Zaľotinom a Frankom De Winne. Trojica sa podľa plánu spojila so stanicou, týždeň zostali a vrátila sa v Sojuze TM-34. Pristáli 10. novembra 2002, let trval 10 dní, 20 hodín a 53 minút.
V novembri 2003 bol vymenovaný za veliteľa oddielu kozmonautov CPK. Roku 2004 sa stal kandidátom technických vied. V júli 2005 bol zaradený do skupiny ISS 15/16/17, z ktorej mali byť zostavené posádky zodpovedajúcich čísel. Roku 2006 absolvoval Ruskú akadémiu štátnej služby pri prezidentovi Ruska. Vo februári 2007 bol vymenovaný za veliteľa záložnej posádky Expedície 18. V auguste 2007 sa súčasne stal veliteľom Expedície 20. V máji 2008 nahradil Saližana Šaripova v hlavnej posádke Expedície 18.
Do kozmu vzlietol 12. októbra 2008 na palube Sojuzu TMA-13 s Michaelom Finckeom a vesmírnym turistom Richardom Garriottom. Fincke a Lončakov prevzali stanicu od Expedície 17, ktorej dvaja členovia (Sergej Volkov a Oleg Kononenko) s Garriotom po týždni pristáli so Sojuzom TMA-12, pričom zostávajúci člen Expedície 17, Gregory Chamitoff, prešiel do novej posádky. V novembri 2008 raketoplán Endeavour priviezol za Chamitoffa Sandru Magnusovú. V marci 2009 raketoplán Discovery priviezol Kóičiho Wakatu a odviezol Magnusovú. Počas letu Lončakov dvakrát vystúpil do vesmíru, spolu na 10 hodín 27 minút. V apríli 2009 Fincke a Lončakov odovzdali stanicu následovníkom z Expedície 19 a 8. apríla pristáli na Zemi.
Nogent (Haute-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 54,63 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 302 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 989 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Corneville-sur-Risle

Poloha

Obec má rozlohu 13,23 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rougiers

Poloha

Obec má rozlohu 20,53 km². Najvyšší bod je položený 741 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 479 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Forgès

Poloha

Obec má rozlohu 10,43 km². Najvyšší bod je položený 455 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Graulhet

Poloha

Graulhet má rozlohu 56,75 km². Najvyšší bod je položený 373 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Graulhet má 12 121 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Tiszaújvárosský obvod

Tiszaújvárosský obvod (maď. Tiszaújvárosi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tiszaújváros. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Andrej Balogh

Život

Narodil sa 5. septembra 1846 v Soli v rodine tunajšieho evanjelického farára Andreja Balogha (maď. Balogh András). Študoval na Evanjelickom gymnáziu v Rožňave a následne na Evanjelickom kolégiu v Prešove, kde po ukončení gymnaziálneho štúdia pokračoval v štúdiu práva. V tomto období sa naučil stenografiu a ešte počas štúdia v Prešove viedol kurz stenografie pre poslucháčov práva.
16. septembra 1866 sa zamestnal ako advokátsky koncipient v advokátskej kancelárii Júliusa Ghyczyho (maď. Ghyczy Gyula) v Pešti. V roku 1867 pracoval s poslancom Uhorského snemu Júliusom Kautzom a 25. septembra 1867 bol prijatý za právneho praktikanta ku Kráľovskej súdnej tabuli. V tomto roku bol tiež zapisovateľom na súde. 28. septembra 1868 ukončil štúdium práva na univerzite a získal advokátsky diplom. V decembri 1868 ho prijali za stenografa do Uhorského snemu.
Venoval sa výučbe stenografie ako profesor na budapeštianskej vyššej reálke a univerzite (12. september 1877 – 30. jún 1878). Vydal učebnicu stenografie, niekoľko učebných textov a propagačných brožúr. Založil stenografickú spoločnosť Gabelsberger-egyesület (v doslovnom preklade z maď. „Gabelsbergerov spolok“) a 10. januára 1872 odborný časopis Gabelsberger Gyorsiró („Gabelsbergerov stenograf“). Publikoval aj v časopisoch Belond Miska („Blázon Miško“), Fővárosi Lapokba („Listy hlavného mesta“) a Ország Világ („Krajina a svet“). V roku 1875 vydal knižné publikácie A magyar gyorsírás rendszere („Systém uhorskej stenografie“) a Válaszom Markovics Ivánnak („Moja odpoveď Ivanovi Markovičovi“).
Po ťažkej chorobe zomrel 13. mája 1887 v Budapešti.
Butkovská brázda

Polohopis

Územie zaberá severný okraj podcelku Trenčianska vrchovina, pričom obopína na okraji ležiace Butkovské bradlá. Na juhozápadnom okraji leží obec Košeca, severný okraj je v blízkosti Beluše, Visolají a Slopnej. Územie odvodňuje Lúčkovský, Slatinský a Kamenický potok, odvádzajúce nadbytočnú vodu západným smerom do rieky Váh. 
Západným a severným smerom leží Považské podolie, konkrétne Ilavská kotlina na západe a Podmanínska pahorkatina na severe. Medzi nimi sa na severozápade vypínajú Butkovské bradlá, geomorfologická časť Trenčianskej vrchoviny. Tá pokračuje juhozápadným smerom Teplickou vrchovinou, východný okraj vymedzuje Zliechovská hornatina s časťou Strážov.

Ochrana územia

Táto časť Strážovských vrchov leží na západnom okraji Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Na území Butkovskej brázdy sa však žiadne osobitne chránené územie nenachádza.

Turizmus

Severná časť Trenčianskej vrchoviny patrí medzi pokojnejšie a turisticky menej atraktívne územia. Vedú ním značené chodníky do okolitých, vyšších častí Strážovských vrchov.
Sarmati

Sarmati boli početný staroveký kmeňový zväz z iránskej jazykovej skupiny. Ich pôvodné sídla boli na území medzi Donom a Aralským jazerom. Ich predkami boli tzv. Sauromati (podľa Herodota), sami boli príbuzní so Skýtmi a mali s nimi rad spoločných znakov a prejavov: kočovný spôsob života, luk, šípy, krátky meč,spôsoby boja a i.
Od 4. storočia pred Kr. sa významnejšie podieľali na starovekých dejinách východnej Európy. Na konci 2. storočia pred Kr. ovládali južné Povolžie a časť Černomoria. Patrili k nim Arsovia, Alanovia, Jazykovia, Sauromati atď.
V priebehu 1. tisícročia celkom zmizli z histórie a zmiešali sa s pôvodnými etnikami vo východnej Európe. Matej Bel vo svojich Notíciách v kapitole o zemplínskej župe opisuje Rusínov ako potomkov Sarmatov vyznávajúcich starú vieru a udržiavajúcich pôvodné zvyky.
Saint-Mard-de-Vaux

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 502 m n. m. a najnižší bod 249 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 281 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavol Bernáth

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1920 – 1924), na Učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi, slovenčinu a dejepis popri zamestnaní na Pedagogickej fakulte UK v Bratislave, na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave, 1968 CSc., 1970 PhDr. Od roku 1928 učiteľ na meštianskej škole v Kremnici, v Párnici, na gymnáziu v Dolnom Kubíne a i., od 1947 odborný a neskôr vedecký pracovník Štátneho pedagogického ústavu, resp. Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave. Zameriaval sa na uplatňovanie slovenského jazyka v systéme učebných predmetov v základnej škole a na gymnáziu. Ako vedúci pracovnej skupiny didaktiky základných škôl riešil teoretické a didaktické otázky slovenského jazyka, tvoril učebnice, učebné texty, príručky a metodický materiál na vyučovanie slovenského jazyka. Autor odborných monografií a príspevkov v časopisoch Slovenský jazyk a literatúra v škole, ktorý redigoval od roku 1962, Jednotná škola a i. Vydal 16 učebníc slovenského jazyka (niektoré ako spoluautor), publikoval 68 recenzií, správ, informácií a metodicko-didaktických pokynov.
Pontcharra

Poloha

Obec má rozlohu 15,58 km². Najvyšší bod je položený 1 217 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE