google/wiki40b huggingface dataset:
Nefertiti

Nefertiti, celým menom Nefernefruaton Nefertiti, bola kráľovná a manželka faraóna Achnatona. Jej meno sa stalo synonymom krásy. Dnes je známa hlavne vďaka krásnej tvári a neobyčajne jemným rysom, ktoré kontrastovali s rysmi jej manžela, kráľa Achnatona.

Pôvod a rodinný život

Pramene udávajúce Nefertitin pôvod sa rozchádzajú. Najuznávanejšia verzia je, že Nefertiti je dcéra kráľovského pisára Aje. 
Nefertiti mala s Achnatonom len dcéry. V Tébach sa jej pravdepodobne narodili tri dcéry: Meritaton, Meketaton a Anchesenpaaton, ktorá neskôr bola manželkou faraóna Tutanchamóna. Asi v piatom roku vlády kráľa Achnatona sa hlavné mesto egyptskej ríše presunulo z Téb do novo postaveného Achetatonu (Atonov obzor) a kráľovský dvor sa samozrejme presunul takisto. V Achetatone sa im narodili ešte asi tri dcéry: Neferneferuaton, Neferneferure a Setepenre, nie je však vylúčené, že niektoré z nich zomreli vo veľmi mladom veku. Po narodení šiestej dcéry začal význam kráľovnej Nefertiti klesať. Naopak, mierne vzrástol vplyv Achnatonovej vedľajšej manželky Kije. Akékoľvek správy o Nefertiti začali miznúť.

Kráľovská manželka

Nefertitin podiel na vláde nie je úplne jasný. V diplomatickej korešpondencii chýbajú o Nefertiti akékoľvek zmienky, naopak sa v nej hovorí o Achnatonovej matke, kráľovnej Teji, ktorá mala na Achnatona pravdepodobne veľký vplyv. Po presťahovaní do Achetatonu sa na reliéfoch častejšie objavovala najstaršia dcéra Nefertiti Meritaton. V dvanástom roku vlády Achnatona bola kráľovská rodina posledný raz zobrazovaná spolu. Krátko potom zomrela druhorodená princezná Maketaton a vzápätí zmizli z reliéfnej výzdoby aj Teje a tri najmladšie dcéry. Od pätnásteho roku vlády kráľa Achnatona princeznú Meritaton spodobňovali v sprievode ďalšej postavy, Smenchkarea.
Janovský maják

Názov

Dlho sa verilo, že prvý maják na tomto mieste postavili janovskí námorníci okolo roku 1300, pre navigáciu okolo konstanckého prístavu a tento stredoveký maják bol v roku 1860 prestavaný na dnešný a odtiaľ pochádza aj jeho meno. Napriek tomu, že sa janovskí námorníci na svojich cestách v Konstanci zastavili, žiadny maják tu nepostavili. Názov bol pravdepodobne prisúdený majáku na základe výrokov Turkov, na ktorých po ich príchode a začiatku okupovaní Dobrudže urobili dojem hrubé pevnostné valy Konstance a nazvali mesto "Janovskou pevnosťou", pričom viacero budov získalo vtedy prídomok "janovský".

Charakteristika a dejiny

Prvý maják stál na mieste dnešného už v minulosti, ale nevie sa presne odkedy. V roku 1822 bol nahradený majákom z kameňa, postaveným rakúskou spoločnosťou, ale bol čiastočne zničený počas rusko-tureckej vojny v rokoch 1828 - 1829. Dočasne bol potom na mieste postavený drevený maják. 
Súčasný maják bol postavený medzi rokmi 1858 - 1860 francúzskym staviteľom arménskeho pôvodu Artinom Aslanom pre britskú spoločnosť Danube Black Sea Railway Co. Limited, ktorá vtedy vlastnila konstancký prístav a časť mesta. Súčasná stavba vznikla prestavbou zvyškov staršieho majáku, ktorý už na mieste stál. Pri stavbe pomáhal Artinovi Aslanovi aj architekt Blaise Jean Marius.
Maják plnil svoj účel po dobu takmer 50 rokov do roku 1905, kedy bol postavený nový maják v konstanckom prístave. Svetlo bolo nahradené statickým a maják tak začal fungovať predovšetkým ako atrakcia a obľúbené miesto stretnutí miestnych obyvateľov a to až do roku 1913, kedy sa prestalo so svietením. V roku 1948 prebehla rekonštrukcia majáku, ako turistickej pamiatky a pri tejto prílležitosti bolo aj obnovené svietenie statickým svetlom.
Maják sa nachádza na útese, na ktorom leží historické jadro Konstance, medzi budovou kasína a budovou veliteľstva námorníctva.
Základňa majáku má štvorcový pôdorys, na ňu naväzuje samotná veža majáku, ktorá má tvar osemuholníka. Maják je postavený z kamenných blokov. Na vrchu sa nachádza plechová kupola s ôsmimi oknami, ktorá doplňuje celkovú výšku majáku na približne 8 metrov. Do kupoly vedie celkom 53 schodov. Základňa majáku má priemer približne 3,5 metra. Vrchol majáku leží vo výške približne 21 m.n.m. a jeho svetlo bolo viditeľné až na približne 10 námorných míľ.
Superskupina

Pojem Superskupina označuje hlavne v rockovej hudbe skupinu skladajúcu sa zo známych inštrumentalistov a spevákov. Superskupiny sa vytvárali postupne, počas prebiehajúcich personálnych zmien, ktoré vznikali prirodzene v skupinách (napríklad Yes, King Crimson) alebo boli vytvárané od základu zo známych hudobníkov (napríklad Emerson, Lake and Palmer, Led Zeppelin, Cream). Niektoré superskupiny pretrvali celé desaťročia, ale životnosť väčšiny z nich bola krátka, a ich rozpad zvyčajne sprevádzali konflikty medzi nadmerne veľkými individualitami.
Sanssac-l’Église

Poloha

Obec má rozlohu 15,28 km². Najvyšší bod je položený 964 m n. m. a najnižší bod 660 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 024 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brčálnické mokřady

Galéria

PR Brčálnické mokřady pod osadou Brčálník, kvetoucí blatouch bahenní, duben 2017.jpg
Antoine Watteau

Životopis

Narodil sa vo Valenciennes, flámskom mestečku na severe Francúzska, kde aj získaval prvé vzdelanie. V roku 1702 odišiel do Paríža, kde začal študovať u popredného francúzskeho maliara Clauda Gillota a dekoračného maliara Claudia Audrana. Tu maľoval prvé nástenné dekorácie a študoval obrazy Petra Paula Rubensa, čo ovplyvnilo jeho neskoršiu tvorbu. V roku 1708 začal študovať na akadémii, no jej členom sa stal až v roku 1717. V štúdiu pokračoval v roku 1716 v Crozatovej zbierke nákresov a v rokoch 1720 – 1721 študoval a žil v Anglicku.

Tvorba

Venoval sa najmä tvorbe olejomalieb, v ktorých vyjadruje pominuteľnosť času. Watteaov svet, v ktorom hrá hlavnú rolu láska, je na prvý pohľad hravý a rozmarný, ale zároveň vyjadruje tiež určitú melanchóliu. Jeho diela sú namaľované istou rukou, sú duchaplné, živé a ľahké, umiestnené uprostred pôvabnej krajiny. Postavy na jeho obrazoch (pastieri, tanečníci a komedianti), ktoré kreslil podľa pod vplyvom divadelných predstavení, mali vplyv dokonca i na súdobú móda|módu (tzv. "kostýmy à la Watteau"). Námety čerpal z galantných slávností, zobrazoval obľúbené postavy talianskych komédií, obrazy zo spoločnosti, s pomocou ktorých zotieral hranicu medzi hrou a skutočnosťou. Svojimi galantnými slávnosťami, pastierskymi hrami a vidieckymi zábavami založil nový druh maliarstva – Francúzska akadémia pod Watteauovým vplyvom prehlásila slávnosti za vlastný žáner.  Okrem jeho olejomalieb sa zachovalo i mnoho kresieb červenou ceruzou alebo čiernou kriedou. 
Ako žiak Clauda Gillota mal vo svojom učiteľovi silnú inšpiráciu. Rovnako ako Claude Gillot, ani on sa neuspokojil s umením, ktoré dovtedy prevládalo vo Francúzsku. Odvrátil sa od ťažkopádnej klasicistickej tradície, ktorá dominovala vo Francúzsku až do jeho doby. Inšpiráciu našiel v neskorom diele flámskeho maliara Petra Paula Rubensa a naviazal naň tematicky i maľbami slávností pod šírym nebom. Jeho obraz Vylodenie na Kythéru (1717) je zobrazením milostného páru v rôznych chvíľach – na jednom obraze rozvíja príbeh rozlúčky so všetkým, čo prináša – s váhaním, zastávkami na ceste, opustením, otočením hlavy.
Roussillon (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 11,62 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 983 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Newropeans

Dejiny

Stranu založil Franck Biancheri v júni 2005, keď zlyhalo referendum o Európskej ústavnej zmluve. Biancheri založil Európske študentské fórum (AEGEE) v roku 1985 a think tank zvaný Leap2020 v roku 1998.

Politické návrhy

Newropeans presadzuje zvýšenie demokratizácie EÚ. Požaduje volenú vládu únie, ratifikáciu zmien vyplývajúcich z Európskych zmlúv referendum a jednotnú imigračnú politiku. Program strany podporuje aj decentralizáciu a reštrukturalizáciu inštitúcií sústredených väčšinou v Bruseli, ale aj Štrasburgu a Luxemburgu. Strana chce postaviť rozpočet Európskej únie na priamej daní namiesto príspevkov z pokladní členských štátov a je proti súdnej imunite garantovanej predstaviteľom EÚ. Podľa oficiálnej stránky sa chce strana zameriavať hlavne na reformu systému EÚ a mimo tejto oblasti nemá výraznú agendu.

Predvolebné aktivity

Ako všetky novo vzniknuté politické strany sa sústreďuje Newropeans na získanie pozornosti, prostriedkov a členskej základne. Ako hovorí manifest strany, Newropeans si buduje zázemie vo všetkých 27 krajinách EÚ.
V lete 2008 sa uskutočnila Letná plážová kampaň Newropeans, umožňujúca spoznať hnutie na európskych plážach (v Taliansku, Francúzsku, Portugalsku, španielsku, Belgicku, Bulharsku, …).

Štruktúra

Keďže v súčasnosti nemajú celoeurópske strany možnosť zúčastňovať sa na voľbách do Európskeho parlamentu, vzniká potreba vzniku národných straníckych pobočiek Newropeans. Aktuálny počet registrovaných národných dcérskych strán Newropeans nie je presne zmapovaný. Nasledovný prehlad podáva informácie o súčasne známych pobočkách:

Kandidáti

Prvých 30 kandidátov Newropeans:

Alemanno Alberto, N°4 v Taliansku, oblasť severozápad

Balbi Stefano, N°3 v Taliansku, oblasť severovýchod

Biancheri Franck, N°1 vo Francúzsku, oblasť juhovýchod

Blossier Bruno, N°1 vo Francúzsku, oblasť západ

Bonacini Federica, N°6 v Taliansku, oblasť severovýchod

Carayol David, N°1 vo Francúzsku, oblasť severozápad

Chiesa Fausta, N°5 v Taliansku, oblasť severozápad, severovýchod

Cominassi Luca, N°3 v Taliansku, oblasť severozápad, stred

Dacrema Pierangelo, N°5 v Taliansku, oblasť juh

Del Gaizo Danilo, N°1 v Taliansku, oblasť stred, juh, ostrovy, severovýchod

Del Prete Rita, N°4 v Taliansku, oblasť ostrovy

Del Vasto Massimo, N°4 v Taliansku, oblasť juh

De Vita Marcello, N°2 v Taliansku, oblasť juh

Fasciani Robero, N°4 v Taliansku, oblasť stred

Gobillon Michel, N°1 vo Francúzsku, oblasť sever

Greib, Harald, N°2 v Nemecku

François Guérin, N1 vo Francúzsku, oblasť Est

Hahn Christel, N°4 v Nemecku

Kolanowski Krzysztof, N°8 v Nemecku

Kruitwagen Bart, N°2 v Holandsku

Krumm Eva, N°6 v Nemecku

Malcangi Diego, N°1 v Taliansku, oblasť severozáoad

Médard Guillaume, N°2 vo Francúzsku, oblasť juhozápad

Papsch Jan, N°7 v Nemecku

Pichler Ralf, N°5 v Nemecku

Ranke-Cormier Marianne, N°1 vo Francúzsku, oblasť Ile de France

Reiser-Schober Margit, N°1 v Nemecku

Swinkels Veronique, N°3 v Holandsku

Uijlenhoet Arno, N°1 v Holandsku

Winkler Detlef, N°3 v Nemecku
3981 Stodola

Objav a pomenovanie

Planétka sa v čase objau nachádzala v centrálnej časti súhvezdia Rak (Cancer), asi 3,2° severozápadne od
otvorenej hviezdokopy M 44, mala zdanlivú fotografickú jasnosť +16,0 mag a bola 11. planétkou objavenou v druhej polovici januára 1984. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1984 BL, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná aj v ďalších 3 nociach a celkovo bolo zmeraných 8 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 1. februára 1984. Planétka bola na Kleti pozorovaná aj v novembri 1988 (1 noc, 2 pozície). Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 14174 vydanom dňa 20. februára 1989.
Planétka je pomenovaná po profesorovi ETH v Zürichu Aurelovi Stodolovi (1859 – 1942). Prednášal tu o konštrukcii a projektoch rozličných prístrojov a zariadení akým bola napr. umelá ruka, ktorú navrhol v roku 1915. Meno navrhli pracovníci Astronomického ústavu v Tatranskej Lomnici. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 25976 vydanom dňa 7. novembra 1995 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 472 mil. km po mierne excentrickej dráhe s
dobou obehu 5,61 roku (2049 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 240 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 16,5 km.
Ranobyzantské termálne kúpele (Nesebar)

Charakteristika

Areál kúpeľov sa nachádza v centrálnej časti Starého Nesebaru v bezprostrednej blízkosti chrámu svätej Paraskevy.
Preskúmané sú v súčasnosti zhruba dve tretiny plochy, ktorú kúpele zaberali - jedná sa o celkovo päť kúpeľných miestností, centrálnu sálu a koridor. Zvyšnú časť areálu žiaľ nie je možné preskúmať, keďže tieto zvyšky sa nachádzajú pod neskôr vybudovanými ulicami a budovami.
Steny boli postavené zo striedajúcich sa radov kamenných blokov s radami tehál a na niektorých miestach sa zachovali až do výšky troch metrov. Najimpozantnejšia zo zachovalých častí je centrálna sála, kde sa nachádzajú aj zvyšky štyroch masívnych mramorových stĺpov s korintskými hlavicami, ktoré v minulosti podopierali strechu, alebo kupolu budovy. Dlážka bola pokrytá mramorom.
Kúpele boli napájané vodou cez vodovod, ktorý do budovy viedol v jej západnej časti a bol súčasťou vodovodného systému vybudovanom v 5. - 6. storočí, ktorý rozvádzal vodu po celom území mesta.

Dejiny

Termálne kúpele v Nesebare boli vybudované v 6. storočí počas panovania byzantského cára Justiniána I.. Svoj účel plnili približne do konca 8. storočia. Počas svojho fungovania boli podrobené niekoľkým opravám.
Začiatkom 9. storočia boli kúpele prestavané a celý areál sa zmenil na komplex obytných a úžitkových budov. V centrálnej sále boli v tomto období vybudované vápenné pece a ako materiál sa do nich používal mramor z dlážky a stien, kde bol použitý ako obklad.
Mravnosť

Mravnosť je súhrn zmýšľaní resp. súvisiacich správaní (slobodného a rozumného) človeka, ktoré zodpovedajú príslušným etickým a spoločenským normám (korešpondujú s mravným zákonom). Iná definícia znie, že mravnosť je súbor mravných pravidiel a noriem pre konanie človeka.
Mravnosť je hlavný predmet skúmania etiky.
Podľa Kanta sa mravnosť otvára v autonómii. Mravnosť je vzťahom medzi indivíduom a univerzálnym zákonom. Mravnosť je produktom čistého praktického rozumu. Podľa Hegela je mravnosť stupeň vývoja objektívneho ducha, mravný stav spoločnosti, dialektická jednota práva a morality, živé dobro s nadsubjektívnou platnosťou. Mravnosť obsahuje v sebe občiansku spoločnosť a štát.
Koryta (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je lužný les v riečnej terase Odry, významné jelšiny.
Rezervácia sa temer v plnom rozsahu prekrýva s EVL Poodří a s vtáčím územím s rovnakým názvom.
Occey

Poloha

Obec má rozlohu 16,87 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 264 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zuzana Wienk

Pôsobenie v médiách

Po maturite na bratislavskom Gymnáziu L. Novomeského vyštudovala žurnalistiku na Univerzite Komenského v Bratislave. Už po prvom ročníku začala pracovať v Žurnále Rádia Twist. Neskôr na krátky čas prešla do spravodajstva Slovenskej televízie, no opäť sa vrátila do Rádia Twist. Od prelomu tisícročí pracovala dva roky v Domino Fóre, súčasne moderovala diskusnú reláciu „Bude lepšie?!“.

Pôsobenie vo verejnom živote

V roku 2002 bola medzi zakladateľmi občianskeho združenia Aliancia Fair-play. Počas pôsobenia v tejto organizácii sa stala známou občianskou aktivistkou. Venuje sa hlavne problematike korupcie, zlepšovaniu etiky vo verejnom živote, reforme súdnictva. Dlhodobo patrí k medzi najcitovanejších analytikov na Slovensku.
Naďalej sporadicky publikuje v médiách a od roku 2010 v Rádiu FM pravidelne glosuje dianie v politike.
Vystupuje v dokumentárnom filme Zuzany Piussi "Nemoc tretej moci".
Od mája 2016 je členkou Riadiaceho výboru Partnerstva pre otvorené vládnutie.
Toponymum

Toponymum (iné názvy:geografický názov, zemepisný názov, zemepisné vlastné meno, geonymum, miestny názov, miestne meno) je vlastné meno topografického objektu, teda vlastné podstatné meno neživého objektu alebo javu pevne fixovaného v krajine, napr. názov svetadielu, štátu, pohoria, rieky, ľudského sídla atď. Toponymami sa okrem geografie zaoberá jazykovedný odbor toponomastika.

Charakteristika

Zemepisné názvy (toponymá, geonymá) sa vzťahujú na osídlené alebo neosídlené miesta v teréne a majú svoju časovú i priestorovú dimenziu. Ich rozloženie v teréne predstavuje toponymický kontext, pričom skutočný stav zastupuje mapa. Preto patrí kartografické spracovanie k metóde toponymického výskumu. Geonymá sa na rozdiel od apelatív (všeobecné podstatné mená: hrach, cibule, kapusty) vyskytujú v jazykovej podobe ako jednotliviny (Hrachovisko, Cibuľnica, Kapustnica). Na mapách sa musia zachytiť nielen reprezentanti prírodných javov, ale ich úplné súbory, ktoré podmienili vznik geoným (napr. pri názve Hrubá hora – zaznamenáva sa charakter porastu, šírka, výška…).
Pri pomenúvaní sa jeden z charakteristických znakov objektu stáva pomenovacím motívom a vlastným menom tohto objektu sa stáva slovo (slovné spojenie), ktorého lexikálny (apelatívny) význam v danej jazykovej situácii najlepšie zodpovedá pomenovacej potrebe.
Po vzniku vlastného mena sa lexikálny význam pôvodného apelatíva stáva postupne irelevantným. Vlastné mená predstavujú takto osobitú a špecifickú časť slovnej zásoby. Iba z terénnych názvov možno dnes získať údaje o nárečových ekvivalentoch, ktoré sú takto významnými dokladmi o pestovaní kultúrnych rastlín napr.: chmeľu, konope, kapusty na Slovensku, ale sú aj cennými dokladmi pri skúmaní vývinu a členenia slovenských nárečí.
Motivácia, ktorá je podnetom pri vzniku vlastného mena predstavuje istý spôsob výberu, príznaku, vlastnosti alebo okolnosti. Tvorba toponým je motivovaná predovšetkým na základe geografických a geologických príznakov, z historického hľadiska, ovplyvňuje ju aj spoločenský alebo obyvateľský charakter územia a napokon ich význam môže vysvetľovať i povera, legenda či povesť.
Braye-en-Laonnois

Poloha

Braye-en-Laonnois má rozlohu 8,09 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Braye-en-Laonnois má 219 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Couesmes

Poloha

Obec má rozlohu 19,12 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 530 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marignieu

Polohopis

Marignieu má rozlohu 3,55 km². Najvyšší bod je položený 503 m n. m. a najnižší bod 309 m n. m.

Obyvateľstvo

Marignieu má 151 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Fontaine-lès-Cappy

Poloha

Obec má rozlohu 3,47 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 46 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaumoux-Marcilly

Poloha

Obec má rozlohu 16,72 km². Najvyšší bod je položený 269 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kopanička

Prameň

Pramení na južnom okraji Strážovských vrchov, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Basky, západne od obce Slatinka nad Bebravou v nadmorskej výške približne 280 m n. m.
Drieňová (622,7 m n. m.)

Poloha

Vrch Drieňová sa nachádza severovýchodne od mesta Trenčianske Teplice, v geomorfologickej časti Teplická vrchovina.

Prístup

Popod vrch vedie  Turistická značkovaná trasa číšlo 5580 a  Turistická značkovaná trasa číslo 8585.
Loriol-du-Comtat

Poloha

Obec má rozlohu 11,29 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 422 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Evroult-de-Montfort

Poloha

Obec má rozlohu 22,36 km². Najvyšší bod je položený 318 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 337 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montferrand (Aude)

Poloha

Obec má rozlohu 17,93 km². Najvyšší bod je položený 301 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 496 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Komorské ostrovy

Komorské ostrovy sú súostrovie v Mozambickom prielive v Indickom oceáne. Najľudnatejší ostrov Mayotte je zámorskou správnou korporáciou Francúzska a zvyšok súostrovia tvorí štát Komory. Komorské ostrovy boli do jej vzniku (6. júla 1975) súčasťou Francúzska.
Agésidamos z Lokridy

Agésidamos (starogr. Ἁγησίδαμος – Agésidamos) bol v roku 476 pred Kr. olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Agésidamos, syn Archestrata z epizefyrskej Lokridy, si vybojoval víťazstvo v boxe dorastencov na 76. olympijských hrách. Jeho víťazstvo z Olympie ospieval v oslavnej lyrickej básni Pindaros, naslávnejší starogrécky predstaviteľ zborovej lyriky. Pindaros v nej ale vyzdvihuje viac slávu olympijských hier než Agésidamovo víťazstvo. Podľa neho bolo oslavovanému Agésidamovi cťou zúčastniť sa hier, ktoré mu dali možnosť prejaviť svoj talent, hier, ktoré založil sám Herakles, syn boha Dia.
Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány sa v ňom dovoľovalo takmer všetko. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Súboj boxerov trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného z nich víťazstvom.
Základná škola (Bratislava, Medzilaborecká 11)

Spádová oblasť

Spádovú oblasť tvorí okrem Solivarskej ulice len východná časť sídliska Štrkovec:
Trebišovská, Komárnická-čísla 30-50, Kapušianska, Medzilaborecká, Sečovská, Solivarská, Zálužická, Drieňová-od Herlianskej po Tomášikovu, Tomášikova-21-37, Ružinovská-od Herlianskej po Tomášikovu, Čaklovská, Herlianska
Balkanidy

Polohopis

Súbor pohorí sa tiahne západo-východnom smerom z východného Srbska cez stredné Bulharsko až k Čiernemu moru a do európskej časti Turecka. Z geomorfologického hľadiska tvorí subsystém Alpsko-himalájskeho systému. Os a najvyššiu časť Balkaníd tvorí pohorie Stará planina (bulh. Стара планина) zriedkavo nazývané alebo tiež Balkán. 
Vrchoviny v severnom podhorí nesú spoločný názov Predbalkán (bulh. Предбалкан) a sú väčšinou zreteľne tektonicky oddelené od Dolnodunajskej nížiny. Južné podhorie, oddelené od hlavného hrebeňa spleťou kotlín, sa nazýva Srednogorie (bulh. Средногорие) alebo tiež Sredna gora (Средна гора). Jeho svahy spadajú do Hornotráckej nížiny (bulh. Горнотракийска низина), ktorá vedie juhovýchodným smerom a na bulharsko-grécko-tureckom trojmedzí opúšťa Bulharsko. K juhovýchodu sa stáča aj Srednogorie, ktoré má vo východnom Bulharsku zanedbateľnú nadmorskú výšku, ale pri tureckých hraniciach sa znova dvíha masívom Strandža.
Balkanidy nadväzujú na Srbské Karpaty. Hranice medzi oboma subsystémami nie je geologická, preto sa pramene rozchádzajú v otázke, kadiaľ má byť vedená. Srbskí geografi napospol považujú hrebene Ozren, Devica a Rtanj severne od Nišu ešte za súčasť Karpát a hranicu vedú údolím riek Timok, Svrljiški Timok po mesto Svrljig a odtiaľ do údolia Nišavy k Nišu. Podľa iných prameňov je Ozren a Device už súčasťou Balkaníd (hranica vedie po spojnici miest Stalać - Sokobanja - Knjaževac), iní do Karpát nezaradzujú ani Rtanj.
Na juhozápade na balkanidy nadväzuje Rilsko-rodopský masív s jednoznačným vymedzením iným geologickým zložením. Rodopy sú vybudované z veľmi starých hornín Trácko-macedónskeho masívu, no v teréne je ich hranica málo zreteľná. Patrí sem dno tzv. Vardarskej jazvy (údolie Vardaru, Južnej a Veľkej Moravy), priliehajúce hornatiny na jeho západnej strane (siaha na severe až k Juhoru, ktorý spadá do Panónskej panvy) a od Nišu aj na východnej strane. Nišská kotlina aj hrebeň Seličevica južne od Nišu patria pod Rodopidy. Suva planina (Suchá hora, juhovýchodne od Nišu) a Svrljiške planine patria pod balkanidy. Súčasťou rodopskej sústavy je Ruj planina na bulharských hraniciach, zo starých hornín je vybudovaná aj Vitoša južne od Sofijskej kotliny. Ďalej na východ už sú oba systémy zreteľnejšie oddelené Hornotráckou nížinou.
Na tureckom území terén postupne klesá a pri Istanbule je dokonca zatopený morom (prieliv Bospor). Na protiľahlom, už ázijskom brehu na neho nadväzujú Pontské vrchy (Pontida), ktoré sa potom tiahnu na východ pozdĺž tureckého pobrežia Čierneho mora až k Arménskej vysočine.
Lalande-de-Pomerol

Poloha

Obec má rozlohu 8,25 km². Najvyšší bod je položený 37 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 670 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE