Austrálsky dobytkársky pes

Dejiny

Austrálsky dobytkársky pes je veľmi podobný dnes už vyhynutému plemenu blue heeler, ktorý sa predtým používal pri nakladaní dobytka do lodí. Tento pes má však úplne iný pôvod. Dožíva sa v priemere 12-14 rokov.
Austrálsky osadník Thomas Smith Hall toto plemeno vyšľachtil k obrazu heelera na konci devätnásteho storočia. K šľachteniu použil vlastnosti psa dingo, červeného bobtaila, plemená kólie a podarilo sa mu vyšľachtiť psa veľmi podobného heelerovi. Pes je vďaka svojim predkom všestranný a nebojácny.

Vzhľad

Austrálsky dobytkársky pes by mal byť svalnatý, atletický a silný bez akejkoľvek stopy slabosti alebo krehkosti. Avšak nadmerne ťažký alebo až zavalitý by nemal byť v žiadnom prípade. Dokonca psy chované ako spoločníci alebo s nejakými cieľmi na výstavách by mali mať vyvážené, pevné svalstvo.

Veľkosť

Suka austrálskeho pastierskeho psa meria od 43 do 48 cm v kohútiku, pes má od 46 do 51 cm. Austrálsky dobytkársky pes je svalnatý, kompaktný pes s hustou, hrubou, skôr mastnou srsťou, a jemnou zimnou podsadou. Má dlhý chvost, ktorý všeobecne nesie nízko. Austrálsky dobytkársky pes v dobrej kondícii by mal vážiť približne 16 až 23 kg.

Srsť a farba

Austrálske dobytkárske psi sa vyskytujú v dvoch základných farebných variantoch: modrá a červená. V oboch prípadoch nie je sfarbenie jednotné. Zreteľné sfarbenie austrálskeho pastierskeho psa je výsledkom bielych a sivých chlpov dôkladne roztrúsených medzi červenými a čiernymi chlpmi. V prísade do primárneho sfarbenia austrálskeho dobytkárskeho psa sa tiež ukazujú miesta s jednotnou alebo takmer jednotnou farbou, väčšinou znateľnou u jedného alebo oboch očí.
Červená je geneticky dominantnou farbou austrálskych honcov a je zložená z mixu červených a bielych chlpov, čo vedie k zázvorovému sfarbeniu.
Ďalšou častou farbou austrálskeho honcov je modrá, ktorá je tvorená z mramorovania čiernych, šedých a bielych chlpov po celom tele. Modré psy by mali mať buď modrú srsť s čiernymi fľakmi alebo modrú srsť s červeným pálením. U tohto typu by nemali byť červené znaky inde, než na končatinách.
Väčšina austrálskych honcov má na čele biely pruh alebo biely fľak nazývaný Bentley Mark. Podľa legendy ho totiž mal čistokrvný pes pána Bentleyho a od neho toto znamienko prešlo na všetkých austrálskych dobytkárov. Občas tiež majú bielu bodku na chvoste a bielu škvrnku na hrudi.
Šteňatá sa rodia biele a až časom tmavnú. Verí sa, že túto vlastnosť zdedili od dalmatínca.

Chvost

Austrálsky dobytkársky pes by sa nemal zamieňať s Australian Stumpy Tail Cattle Dog, psom, ktorý sa rodí s krátkym chvostom. Stumpy sa austrálskemu dobytkárskemu psu veľmi podobá, ale Stumpy je vyšší.

Správanie a nároky plemena

Austrálsky dobytkársky pes má veľké nároky na pohyb, je to pes čulý, inteligentný a hravý. V mladosti by sa mal oboznámiť s deťmi a inými zvieratami, inak môže byť neznášanlivý a teritoriálny. Bol vyšľachtený v Austrálii, preto znáša dobre aj vysoké teploty. Žiť natrvalo vonku pre neho nie je problém. Je to veľmi dobrý a ostražitý strážca, oddaný svojmu pánovi.

Využitie

Ako naznačuje názov plemena, jeho hlavnou funkciou bola kontrola premiestňovania stáda dobytka tak v otvorených aj uzavretých priestoroch. Stádo vedie hryzením do kopýt alebo do chvosta. V dnešnej dobe môžeme vidieť Austrálskych dobytkárskych psov pracovať v športovej kynológii či súťažiach obedience. Výborne sa prezentujú aj v súťažiach agility, kde vynikne ich mrštnosť a rýchlosť. V Spojených štátoch a v Austrálii sa používajú na hľadanie drog či výbušnín.

Dĺžka života

Dožívajú sa okolo dvanástich rokov, 27 % zomiera na rakovinu.

Zdravotné problémy

Sú náchylnejšie na slepotu, reprodukčné problémy a dyspláziu.