google/wiki40b huggingface dataset:
Šibenik

Dejiny

Prvá zmienka o Šibeniku je z roku 1066 z charty chorvátskeho kráľa Petara Krešmira IV., archeologické prieskumy však preukázali, že oblasť bola osídlená už skôr, aj keď nie súvisle. Na rozdiel od iných miest, ktoré založili Gréci, Rimania alebo Ilýri, je Šibenik už od svojho založenia chorvátske mesto. V roku 1102 sa stal súčasťou Uhorského kráľovstva.
Roku 1298 získal štatút mesta aj stal sa sídlom diecézy. Do roku 1412 mesto úspešne odolávalo snahám Benátčanov o jeho ovládnutie, o zhruba sto rokov neskôr ho začala ohrozovať aj Osmanská ríša. Tej sa ho však dobyť nepodarilo; navyše v 17. storočí bol vybudovaný systém hradieb a štyroch pevností. Nad mestom sa týči pevnosť Svätého Michala (Tvrđava Sv. Mihovila), zaujímavá je najmä pevnosť Svätého Mikuláša (Tvrđava Sv. Nikole) postavená na malom ostrove Ljuljevac pred vstupom do šibenického prístavu. S pádom Benátskej republiky sa vlastníkmi Šibeniku stali Habsburgovci; Šibenik sa tak stal súčasťou Uhorska. Po prvej svetovej vojne patril Kráľovstvu SHS a Juhoslovanskému kráľovstvu. Počas druhej svetovej vojny bol okupovaný fašistickým Talianskom.

Súčasnosť

Dnes je kultúrne žijúcim mestom – každý rok sa tu koná Medzinárodný detský festival, miestna katedrála je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO a navštevuje ho veľa turistov.
Asnières-en-Poitou

Poloha

Obec má rozlohu 19,06 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
ISO 3166-2:EE

Kódy ISO 3166-2 pre Estónsko identifikujú 15 krajov. Prvá časť (EE) je medzinárodný kód pre Estónsko, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich kraj.

Zoznam kódov

EE-37 Harju (Tallinn)
EE-39 Hiiu (Kärdla)
EE-44 Ida-Viru (Jõhvi)
EE-49 Jõgeva (Jõgeva)
EE-51 Järva (Paide)
EE-57 Lääne (Haapsalu)
EE-59 Lääne-Viru (Rakvere)
EE-65 Põlva (Põlva)
EE-67 Pärnu (Pärnu)
EE-70 Rapla (Rapla)
EE-74 Saare (Kuressaare)
EE-78 Tartu (Tartu)
EE-82 Valga (Valga)
EE-84 Viljandi (Viljandi)
EE-86 Võru (Võru)
Saint-Martin-du-Bois (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 9,8 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 809 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dyé

Poloha

Obec má rozlohu 17 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lupina (rod)

Charakteristika

Lupiny sú jednoročné alebo trvalé byliny s priamou, jednoduchou alebo vetvenou stonkou. Listy sú dlaňovito zložené z celokrajných lístkov, s dlhou listovou stopkou. Prílistky sú sčasti prirastené k listovej stopke. Kvety sú v koncových vzpriamených strapcoch v pazuche opadavých listeňov. Kvety sú podobne ako pri iných bôbovitých zložené zo striešky, krídel a člnka. Tyčiniek je 10 a všetky sú zrastené. Plodom je dlhý struk.

Rozšírenie

Rod lupina zahŕňa asi 200 druhov a je zastúpený v Severnej a Južnej Amerike, v Stredomorí, východnej Afrike a na Blízkom východe. Na Slovensku je rozšírená najmä lupina mnoholistá (Lupinus polyphyllus), pochádzajúca pôvodne zo západných oblastí Severnej Ameriky.
V európskej flóre je rod lupina zastúpený 6 pôvodnými druhmi, z ktorých väčšina rastie v Stredomorí. V celom Stredomorí raste lupina úzkolistá (Lupinus angustifolius), Lupinus micranthus a Lupinus varius, vo východnej časti lupina biela (Lupinus albus), v západnom a strednom Stredomorí lupina žltá (Lupinus luteus), na Pyrenejskom polostrove Lupinus hispanicus

Ekologické interakcie

Kvety lupín opeľuje hmyz.

Obsahové látky

Semená aj vegetatívne orgány väčšiny druhov lupiny obsahujú jedovaté horko chutiace chinolizidinové alkaloidy (lupinín, lupanín, sparteín a.i.) a neproteínové aminokyseliny (latyrín). Existujú však aj tzv. sladké lupiny, ktoré tieto látky neobsahujú. Z ďalších obsahových látok sa uvádza napr. glykoalkaloid vernín a glykozid lupinid.

Jedovatosť

Obsah alkaloidov v rastline môže v niektorých prípadoch dosiahnuť až 2,5 %. Otravy dobytka po kŕmení lupinou žltou boli pozorované už dávno, pripisovali sa však jedovatej látke produkovanej mikroorganizmami žijúcimi na lupine. Otrava bola označovaná ako lupinóza. Až neskôr sa zistilo, že je spôsobená alkaloidmi obsiahnutými priamo v lupine. Jedovatá dávka pre ovcu je 500 g vňate alebo 100 g semien. Otrava spôsobuje poškodenie pečene a nervového systému, srdca a obličiek. Prejavuje sa ťažkým dychom, poruchami srdca a trávenia, žltačkou, krvou v moči a celkovou nedotklivosťou. Prognóza je vždy veľmi nepriaznivá. U človeka nebola otrava zaznamenaná.
Semená lupín obsahujú v priemere 38 % bielkovín, 8 % tuku, 32 % sacharidov, 12 % vlákniny a 2,5 % minerálnych látok.

Význam

Lupiny majú podobne ako iné bôbovité rastliny schopnosť pomocou symbiotických baktérií viazať vzdušný dusík a obohacovať ním pôdu. Navyše môžu rásť aj na kyslých pôdach, ktoré mnohé iné bôbovité rastliny zle znášajú. Používali sa na obohacovanie pôdy, ako zelené hnojenie a ako krmivo pre dobytok. V súčasnosti sa na tento účel používajú najmä vyšľachtené odrody so zníženým obsahom toxických látok, tzv. sladké lupiny.
Dobre upražené semená niektorých druhov, napr. lupiny žltej a lupiny bielej, možno použiť ako kávovinu.
Lupina mnoholistá (Lupinus polyphyllus) je už od konca 19. storočia pestovaná ako okrasná rastlina. Krížením s niektorými inými druhmi sa vypestovalo veľa farebných okrasných kultivarov, vyznačujúcich sa vysokým vzrastom a veľkými nápadne zafarbenými kvetmi v hustých súkvetiach.
Rozvod OHV

Rozvod OHV je typ ventilového rozvodu piestového spaľovacieho motora, pri ktorom sú ventily umiestnené v hlave valcov a vačkový hriadeľ je umiestnený v bloku motora. Označenie rozvodu pochádza z anglického názvu Overhead Valve.
Medzi vačkovým hriadeľom a ventilmi je relatívne veľká vzdialenosť (približne úmerná zdvihu motora). Prenos pohybu medzi vačkou a ventilom je preto realizovaný ďalšími prvkami mechanizmu: zdvíhadlo, zdvíhacia tyčka, vahadlo. Rozvod tak obsahuje veľký počet súčiastok, ktoré nepriaznivo vplývajú na jeho tuhosť. V porovnaní s rozvodom OHC väčší počet súčiastok a zároveň väčšia hmota vykonáva nepriaznivý vratný pohyb, ktorý sa prejavuje zotrvačnými silami. Naopak výhodou rozvodu OHV je jednoduché riešenie pohonu vačkového hriadeľa. Nevýhody OHV rozvodov prevažujú najmä u vysokootáčkových motorov, preto sa u moderných spaľovacích motorov pre pohon automobilov takmer nevyskytuje.

Pohon rozvodu

Pohon rozvodu je vzhľadom na výhodné umiestnenie vačkového hriadeľa blízko pri kľukovom hriadeli možné realizovať jednoduchým ozubeným súkolesím.
Pohon musí byť riešený tak, aby umožnil presné nastavenie vzájomnej pozície kľukového a vačkového hriadeľa a aby sa počas prevádzky motora toto nastavenie nezmenilo, čo ozubené súkolesie spĺňa.
Pretože sa rozvod OHV používa najmä u štvortaktných motorov, prevodový pomer pohonu je 2:1. Vačkový hriadeľ sa otáča 2x pomalšie ako kľukový, pretože štvortaktný motor vykoná jeden pracovný cyklus za dve otáčky kľukového hriadeľa.

Použitie

Motory s týmto rozvodom boli montované takmer do všetkých automobilov Škoda, vyrábaných po 2. svetovej vojne. Naposledy bol použitý v motore 1.4 8V OHV v modeloch Fabia a Octavia.
Rovnica kontinuity

Rovnica kontinuity vyplýva z vlastností ideálnej kvapaliny. Keďže ideálna kvapalina je nestlačiteľná, pokiaľ má trubica v rôznych miestach rôzne priemery platí: v_1 S_1=v_2 S_2\ , v je rýchlosť, S je plocha prierezu trubice.
čiže v S= k \  v ľubovoľnom mieste trubice, kde k je konštanta.
Étaves-et-Bocquiaux

Poloha

Obec má rozlohu 13,68 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 92 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 542 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pierrefitte-ès-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 27,18 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 287 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Osinalické bučiny

Opis

V západnej časti Kokořínska pri ceste medzi Mělníkom a Dubou aj Českou Lípou je zalesnená oblasť s mnohými chránenými územiami, prameniskami potokov Liběchovka a Pšovka, pieskovcovitými útvarmi.
Medzi dedinami Medonosy a Bukovec na tejto veľmi frekventovanej ceste I/9 je odbočka na východ do obce Osinalice. Po necelých 2 km je v údolí medzi kopcami Brusné (377 m n. m.) a Skaliska (376 m n. m.) v priamom susedstve cesty chránená lokalita Osinalické bučiny. Na východnej strane zasahuje do Osinalického sedla, ktoré je hranicou medzi okresmi Česká Lípa a Mělník. Tu cestu pretína zeleno značená turistická cesta od Nových Osinelíc na juhu do Dubej na severe. Cyklotrasa tadiaľ nevedie.
Lokalita je mierne zvlnená, náleží svahu kopca Skaliska, je porastená nielen bukovým lesom, ale na pieskovcoch rastie rad chránených vstavačovitých, orchideových druhov rastlín, kvôli ktorým tu bola vyhlásená ochrana. Sú tu napr. vstavač purpurový, koralica lesná, kruštík rožkatý, vtáčia prilba biela.
V starších stromoch tu žijú holuby plúžiky.

Vyhlásenie pamiatky

Prírodná pamiatka tu bola vyhlásená 19. novembra 2002 (platnosť vyhl. nadobudla 24. decembra 2002) na rozlohe 7,51 ha, v nadmorskej výške 250 až 342 m. Lokalita je v starostlivosti správy CHKO Kokořínsko, odborné pracovisko AOPK (Agentúra ochrany prírody a krajiny) pod kódom 2191.
Řimovice

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1380.
Obyvateľstvo

Obyvateľstvo (alebo nepresne populácia) je súhrn všetkých ľudí na určitom území k určitému okamihu, zisťovaný podľa bydliska, prítomnosti na danom území alebo podľa iných hľadísk (napr. podľa domovského práva a pod.); počet obyvateľstva sa ustavične mení v dôsledku jeho prirodzeného pohybu a migrácie; stredný stav obyvateľstva je priemerný počet obyvateľstva za určitý časový úsek (obyčajne rok); za ročný stredný stav sa prakticky berie stav k 1. júlu príslušného roku. Výskumom obyvateľstva sa zaoberá demografia.
Romanova ulica

Základné informácie

Tiahne sa od Chorvátskeho ramena zo západu na východ, pričom nadväzuje na Jiráskovu. Za Kauflandom do nej z južnej strany kolmo ústi Rovniankova, následne zo severu Osuského. Pri Dome kultúry Zrkadlový háj sa lomí a pokračuje na juh, je ohraničená z východnej strany ulicami Ambroseho a Bradáčova a zo západnej Rovniankovou. Pri Technopole kolmo ústí do Kutlíkovej.
Vznikla v roku 1976 v rámci výstavby panelákového sídliska pod názvom Togliattiho ulica. Bola pomenovaná podľa Palmira Togliattiho (1893 – 1964), predsedu Komunistickej strany Talianska. Bytový dom Romanova 33 a 35 bol ako prvý novopetržalský panelový dom 3. augusta 1977 skolaudovaný.
Od 1. apríla 1991 má súčasný názov, podľa Štefana Boleslava Romana (1921 – 1988), prvého predsedu Svetového kongresu Slovákov.
Na ulici sa nachádza jediná petržalská pobočka obchodného reťazca Kaufland. Na Romanovej 20 má sídlo predajňa potravín Terno Plus. Na Romanovej 4 sídli súkromná očná ambulancia.

Doprava

Zastávka MHD Romanova je obsluhovaná autobusovými linkami 68, 83, 92, 95, 96, 192, 196, N95 a N99. Nachádza sa oproti Domu kultúry Zrkadlový háj na Osuského ulici. Na cestnej komunikácii smerom na Jiráskovu sa nachádza ďalšia autobusová zastávka Romanova, kde zastavuje autobus 99. Časť obyvateľov Romanovej ulice má bližšie zastávku Bradáčova v blízkosti predajne Terno, ktorá je obsluhovaná linkami 83, 92, 95, 99, 192, N95.
Okružná (okres Prešov)

Významné osobnosti

V obci sa narodila Milka Zimková - slovenská prozaička, režisérka, autorka monodrám a herečka. Tiež z obce pochádza významný kňaz Gréckokatolíckej cirkvi Jozef Mižičko (http://grkatpo.sk/?schematizmus&show=knaz&id=371).
Strakoš kolesár

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 600 – 800. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú výrazný pokles viac ako o 50%. Ekosozologický status v roku 1995 V - zraniteľný. V roku 1998 VU:A1 - zraniteľný. V roku 2001 VU - zraniteľný. V roku 2014 EN:A2ac; C2a(i) - silne ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC2 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D – ustupujúci druh.
Ternant (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 5,61 km². Najvyšší bod je položený 35 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 313 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monléon-Magnoac

Poloha

Obec má rozlohu 19,66 km². Najvyšší bod je položený 507 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 450 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Melilla

Geografia

Melilla susedí len s Marokom (dĺžka hranice 9,6 km) a Stredozemným morom. Mesto pozostáva zo starého mesta s hradbami, ktoré je na polostrove, a modernej časti na juhu a západe.

Súčasnosť

Melilla, rovnako ako Ceuta, sú jedinými európskymi územiami priamo na africkom kontinente. Melilla je pred utečencami chránená trojmetrovým dvojitým plotom v dĺžke sedem kilometrov so strážnymi vežami. Napriek tomu sa množstvo Afričanov každoročne pokúša do nej dostať a odtiaľ priamo do Európy.

História

Mesto bolo založené Feničanmi (Rusadir), neskôr patrilo fenickým Púnom (Kartágo), Rímskej ríši (provincia Mauretania Tingitana), Vizigótom, Byzantskej ríši, Vandalom, Arabom a Berberom a od roku 1497 Španielsku. Vzbura španielskych dôstojníkov v tunajšej pevnosti v roku 1936 bola začiatkom španielskej občianskej vojny.
Keď Maroko získalo nezávislosť od Francúzska a Španielska (2. marec 1956, španielske enklávy: mesto Tanger 29. október 1956, enkláva Ifni v roku 1969) požadovalo aj pripojenie enkláv Melilla a Ceuta a niekoľkých malých ostrovov (Perejil, Penon de Velez de la Gomera, Penon de Alhucaimas, Ostrovy Chafarina), čo však Španielsko odmietlo, napriek tomu, že samo požaduje britskú enklávu Gibraltár od Spojeného kráľovstva.

Národnosti a náboženstvá

80% obyvateľov sú Španieli, zvyšok väčšinou Maročania. Španieli sú prevažne rímskokatolíckeho vierovyznania, Maročania sú moslimovia.

Ekonomika

Hlavným zdrojom obživy je rybárstvo, lodiarstvo, pílenie dreva, ale aj turistika a európska a španielska podpora.
Richard Sulík

Život

Richard Sulík sa narodil  12. januára 1968 v Bratislave, má dve mladšie sestry. V dvanástich rokoch emigroval spolu s rodičmi do Západného Nemecka, kde študoval fyziku a neskôr ekonómiu na mníchovskej univerzite Ludwig Maximilian Universität. 
V roku 1991 sa vrátil na Slovensko, kde založil firmu FaxCOPY a riadil ju 10 rokov. Vo firme už nepôsobí a nemá v nej po predaji ani majetkový podiel. V roku 2003 promoval na Národohospodárskej fakulte Ekonomickej univerzity v Bratislave.

Politická činnosť

Bol spoluautorom slovenskej daňovej reformy uskutočnenej v roku 2003. Daňová reforma zaviedla rovnú 19% daň zo všetkých druhov príjmov, ako i zjednotila daň z pridanej hodnoty na základnú sadzbu 19% (avšak po novele z roku 2008 existujú opäť 2 sadzby so spodnou určenou na 10%). Neskôr pôsobil ako poradca ministrov financií Ivana Mikloša (2002–2003) a Jána Počiatka (2006–2007). 
Od roku 2004 dva roky viedol spoločnosť Odvoz a likvidácia odpadu, a.s., ktorá je vo vlastníctve mesta Bratislava a je zodpovedná za odvoz, spracovanie a likvidáciu odpadu v meste.

Predseda NR SR

Po úspechu strany SaS v parlamentných voľbách 12. júna 2010  (12,14 %) bol zvolený za predsedu Národnej rady Slovenskej republiky. 
Sulíkova strana SaS v októbri 2011 odmietla podporiť vládny návrh slovenskej účasti na tzv. Eurovale. Otázka hlasovania o Eurovale bola následne spojená s dôverou vláde Ivety Radičovej. Poslanci SaS svoj názor nezmenili, Euroval nebol schválený a vláda stratila dôveru parlamentu. 13. októbra 2011 bol Richard Sulík odvolaný z postu predsedu NR SR. Za predsedu bol následne zvolený Pavol Hrušovský.
Richardovi Sulíkovi stúpla podľa prieskumu Inštitútu pre verejné otázky dôveryhodnosť zo 3% vo februári 2011 na 7%, o rok neskôr. Sulík bol spolu s Danielom Lipšicom šiestym najdôveryhodnejším politikom Slovenska.

Europoslanec

Dňa 24. mája 2014 získal poslanecký mandát vo voľbách do Európskeho parlamentu.
Lietajúci cirkus Montyho Pythona

Lietajúci cirkus Montyho Pythona (orig. Monty Python’s Flying Circus) je zábavná relácia britskej televíznej stanice BBC pozostávajúca zo skečov, ktoré tvorili členovia komediálnej skupiny Monty Python. Vysielala sa od 5. októbra 1969 a mala celkovo 45 epizód.
Montesquieu (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 28,65 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 775 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Valník

Valník je nákladný automobil s nadstavbou vo forme rovnej plošiny s bočnicami. Tie zabraňujú nákladu v pohybe počas presunu. Pri manipulovaní s nákladom sa dajú sklopiť a uľahčiť tak prístup techniky alebo ľudí.
Úložná plocha patrí konštrukčne k najjednoduchším druhom nadstavby a umožňuje prepravovanie odolných a dobre zabalených nákladov. Valník umožňuje použiť jednoduchú konštrukciu a oplachtovaním vytvoriť priestor chránený pred poveternostnými vplyvmi. Na väčšiu ochranu prepravovaného nákladu sa používajú skriňové nadstavby, umožňujúce tovar napr. chladiť.
Nevýhodou valníka je nutnosť manuálne nakladať a vykladať náklad, ktorý sa nedá presúvať vysokozdvižnými vozíkmi na paletách, resp. žeriavom. Túto nevýhodu rieši použitie hydraulickej ruky – ramena, pomocou ktorého vodič sám náklad naloží aj vyloží. Tá môže byť umiestnená za kabínou vodiča alebo na konci automobilu, kedy sa dá použiť aj na manipuláciu s nákladom na prívese.
Manipuláciu uľahčuje aj zdvíhacia plošina, montovaná na zadnú časť zväčša oplachtovaných a skriňových vozidiel. Náklad sa dá ručne alebo nízkozdvižným vozíkom presunúť na plošinu, ktorá sa hydraulicky zdvihne alebo spustí na požadovanú úroveň.

Iné typy valníkov

Pick-up je upravený osobný automobil s otvorenou valníkovou karosériou s postrannými blatníkmi. Odklápacia je tak zväčša iba zadná časť úložného priestoru, ktorý môže byť chránený plachtou alebo plastovou nadstavbou.
Príves je prípojné nemotorové vozidlo s rovnou úložnou plochou, slúžiace na prevoz materiálu a zvýšenie prepravnej kapacity automobilu. Jednonápravové prívesné vozíky sú určené pre osobné automobily, dvoj- a viacnápravové prívesy možno pripojiť za nákladný automobil, traktor, pracovný stroj, autobus a pod.
Náves je prípojné nemotorové vozidlo valníkovej konštrukcie s veľkou prepravnou kapacitou. S ťahačom tvorí jazdnú súpravu, schopnú prevážať naraz až 30 ton nákladu. Náves môže mať jednu, no aj niekoľko náprav.
Törökszentmiklóssky okres

Törökszentmiklóssky okres (maď. Törökszentmiklósi járás) je maďarský okres v župe Jász-Nagykun-Szolnok. Jeho správnym centrom je mesto Törökszentmiklós.
Sväté miesto

Sväté miesto je lokalita, kde sa prejavila nadľudská moc a kde je možné očakávať jej ďalšie prejavy. Viera vo svätosť niektorých miest vzniká ako lokalizácia vysokého napätia svätého (od sväto). Myšlienka všadeprítomnosti božej potrebovala dlhý vývoj. Boh alebo bohovia boli pre človeka dávnej doby prítomní na niektorých miestach viac než na iných. Toto vyhradenie svätého miesta sa znáša so všadeprítomnosťou božou aj u izraelských žalmistov. Sväté miesto vzbudzuje úctivú bázeň až hrôzu, ale súčasne aj fascinuje. Znamená pre človeka vhodnú dispozíciu pre inšpiráciu. Príklady svätých miest: hrob, dom, jaskyňa, prameň, oáza, hora, skalisko, mohutný zelený strom, chrám
Trstinová ulica (Bratislava)

Pôvod názvu

Bola pomenovaná podľa trstiny.
Nový (vrch v Tatrách)

Prístup

Vrch je z dôvodu ochrany prírody turisticky neprístupný.
Sauvigny-les-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 29,64 km². Najvyšší bod je položený 297 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 523 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaux (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 25,84 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 743 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dolley Madisonová

Život

Narodila sa na farme v Severnej Karolíne otcovi Johnovi Payneovi ml. a matke Mary Colesovej Payneovej. Rodičia patrili ku kvakerom. „Dolley“ navštevovala miestnu dedinskú školu, ale ďalšie vzdelanie jej bolo uprené. Rodina sa presťahovala do Philadelphie a z farmy prepustila na slobodu všetkých otrokov. John Payne ml. začal podnikať, zadĺžil sa a firma skrachovala. Kvakeri ich vylúčili zo svojho spoločenstva a živiteľ rodiny v roku 1792 zomrel.
„Dolley“ sa v roku 1790 vydala za kvakerského advokáta Johna Todda, mali dvoch synov Johna Paynea (1792-1852) a Williama Templea (1793). John Todd aj jeho novorodený syn William v roku 1793 umierajú pri rozsiahlej epidémii žltej zimnice.
Roku 1794 sa vdova „Dolley“ vydáva za Jamesa Madisona, kvakeri ju vylúčili zo svojho společenstva, pretože sa vydala za muža iného vyznania. V roku 1801 sa Madison stáva ministrom zahraničia vo vláde Thomasa Jeffersona a keďže prezident aj jeho viceprezident boli vdovci, „Dolley“ tak často vykonávala pri recepciách povinnosti prvej dámy.
V roku 1809 sa James Madison stal 4. prezidentom USA a jeho žena „Dolley“ prvou dámou krajiny. Poriadal recepcie pre rozmanité skupiny ľudí, takže sa na recepciách mohli stretnúť napríklad staviteľ krbov aj francúzsky veľvyslanec. Snažila sa vylepšovať a starať o Biely dom. Zbierala tradičné americké recepty a sama ich servírovala. Niektoré nesú dodnes jej meno („Dolley Madison Icecream“, „Dolley Madison Cake“)
V lete 1814 sa stali jediným americkým prezidentským párom, ktorý určitý čas nebýval v Bielom dome, pretože ich odtiaľ vyhnala britská armáda. „Dolley“ svojou statočnosťou zachránila mnoho cenností a písomností, medzi nimi aj obľúbený portrét George Washingtona, ktorý dosiaľ visí v Bielom dome. Britov z hlavného mesta vyhnal hurikán, ale Biely dom podľahol požiaru. Pri nástupe nového prezidenta Jamesa Monroea v roku 1817 bol opäť vystavaný.
Madison s manželkou sa presťahovali do Virgínie, kde v roku 1836 Madison umiera. Dvojnásobná vdova „Dolley“ sa sťahuje späť do Washingtonu. Ako poctu pre svojho manžela získava kreslo v Snemovni reprezentantov (v čase, kedy pre ženy v politike nebolo miesto).
Zomrela 12. júla 1849 v hlavnom meste Spojených štátov.
100 slovenských korún

Lícna strana

Na lícnej strane bankovky je zobrazená Madona podľa plastiky z oltára Narodenia v kostole svätého Jakuba v Levoči. Autorom gotickej plastiky je významný stredoveký sochár a rezbár Majster Pavol z Levoče.

Rubová strana

Na rubovej strane bankovky je miesto pôsobenia Majstra Pavla - Levoča s dvoma dominantami, kostolom svätého Jakuba a historickou radnicou. Týmto motívom sa prelína vyobrazenie svorníka zo sakristie starého minoritského kostola v Levoči.
Podjavorník

Podjavorník je osada a miestna časť obce Papradno.
Nachádza sa v prostredí pohoria Javorníky, pod hlavným hrebeňom, v pramennej oblasti Papradnianky.
Zachovaná drevená ľudová architektúra kopaničiarskeho osídlenia sa postupne mení na rekreačné objekty. Stojí tam i zrekonštruovaný hotel Podjavorník s možnosťou ubytovania a s nočným barom, bowlingom, plavárňou a masážou, saunou a vírivou vaňou. V blízkosti hotela je lyžiarsky vlek s najdlhšou traťou v okolí (920 m) a 1 detský vlek. V okolí Podjavorníka sa nachádzajú viaceré osady, z ktorých najväčšia je osada Kŕžeľ. Ďalšie osady sú Chuchmalovce Bartkovce, Hruškovce,Hanajovce a Levčovce. Podjavorník je v súčasnosti rekreačnou oblasťou s možnosťami letnej aj zimnej turistiky. Žlto označený turistický chodník a lyžiarska turistická trasa vedú na hrebeň Javorníkov.
Beynat

Poloha

Obec má rozlohu 34,84 km². Najvyšší bod je položený 581 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 253 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Balatonfüredský okres

Balatonfüredský okres (maď. Balatonfüredi járás) je okres v Maďarsku v župe Veszprém. Jeho správnym centrom je mesto Balatonfüred.