Hirschov index

Hirschov index (iné názvy: H-index, h-index) udáva koľko článkov daného autora má vyšší počet citácií, než je poradové číslo článku v poradí zoradenom podľa počtu citácií. Index je pomenovaný podľa Jorge Eduarda Hirscha, argentínskeho fyzika, pracujúceho v USA, ktorý rozhodujúci článok o indexe publikoval v roku 2005 . Ide o jeden z indexov citačného ohlasu vedeckých článkov, publikovaných jedným vedeckým pracovníkom. Oproti obyčajnému citačnému ohlasu jedného článku (napr. 5-krát citovaný) je Hirschov index hromadným ukazovateľom citácií všetkých článkov daného autora. Vyššiu hodnotu indexu má autor, ktorý má "vyšší" počet článkov s "vyššou" citovanosťou. (H-index je s vylúčením samocitácií; h-index ráta aj so samocitáciami.) Používa sa v scientometrii (hodnotenie vedeckej výkonnosti) a bibliometrii (kvantitatívna analýza vedeckých dokumentov).
Avšak ani Hirschov index nepostihuje všetky citačné nuansy, dané napr. častým publikovaním prác s mnohými spoluautormi, diametrálnymi rozdielmi citačnej praxe v jednotlivých odboroch a pod. Pre jeho užívanie a porovnanie, najmä medzi rôznymi odbormi, platia preto podobné obmedzenia, ako pri iných scientometrických indexoch.

Výpočet Hirschovho indexu

Hirschov index autora závisí od počtu citačných ohlasov (počtu citácií = citačný index) jeho jednotlivých vedeckých prác (článkov). Ide o číslo h (alebo H), označujúce počet článkov majúcich citačný index rovný alebo vyšší h. Ak má napr. deviaty najcitovanejšie článok autora citačný index 10 a desiaty najcitovanejší článok citačný index 8, potom je Hirschov index h = 9. Možno si ho predstaviť ako stranu najväčšieho celočíselného štvorca, ktorý možno vpísať pod graf počtu citácií jednotlivých publikácií zotriedený podľa počtu citácií od najviac citovanej po najmenej citovanú publikáciu (pozri obrázok).
Iný príklad: autor má 5 článkov, ktorých citovanosti sú: 1. článok – 9 citácií, 2. článok – 4 citácie, 3. článok – 4 citácie, 4. článok – 1 citácia, 5. článok – 1 citácia. Potom h-index autora sa rovná 3. Má 3 články, ktoré boli citované aspoň 3 krát. Ak by 4. článok bol citovaný 4 krát, h-index autora by bol 4.
V čase keď Hirsch index navrhol (v roku 2005) mal najvyšší index spoluzakladateľ teórie superstrún Edward Witten, ktorého h-index bol 110. V roku 2007 E. J. Corey, laureát Nobelovej ceny za chémiu, mal h-index 132, čo bol najvyšší h-index medzi žijúcimi chemikmi. V prvej desiatke vedcov s h-indexom 104 až 132 bolo 5 laureátov Nobelovej ceny.
Okrem publikačnej aktivity autora je index ovplyvnený citačnými zvyklosťami vedeckej komunity, v ktorej publikuje. Problém mechanických porovnaní h-indexov rôznych autorov dokumentuje aj to, že viacero podobne významných fyzikov ako je Witten má h-index rádovo nižší ako 110. Podľa autora indexu Hirscha je ročný vzostup indexu o 1 známkou kvality a zvýšenie o 3 úplne výnimočnej publikačnej aktivity autora.

Porovnanie indexu pre rôzne odbory

Hirschov index nerieši porovnanie "výkonnosti" ani "významnosti" vedcov z rôznych odboroch, pretože rôzne odbory majú predovšetkým rôzny (charakteristický) počet spoluautorov článkov. Porovnanie indexu pre odbory, odlišné len typickým počtom spoluautorov, umožňuje použiť hodnotu Hirschovho indexu delenú strednou hodnotou počtu spoluautorov článkov daného autora.  Ani toto normovanie h-indexu však nezohľadňuje ďalšie medziodborové rozdiely, dané publikačnými a citácie zvyklosťami, veľkosťou odborov, a pod. Na Slovensku Akademická rankingová a ratingová agentúra (ARRA) stanovovala hranice významnosti v jednotlivých odboroch individuálne.

Časopisy

Hirschov index možno stanovovať aj pre odborné časopisy. Je porovnateľný s impakt faktorom časopisov.