google/wiki40b huggingface dataset:
Japonské ostrovy

Geológia

Geologicky ho tvoria dva ostrovné oblúky – juhozápadný a severovýchodný japonský oblúk. Staršie členenia ho považujú za súčasť väčšieho filipínsko-japonského oblúku. Oba ostrovné oblúky ležia nad západovergentnými subdukčnými zónami a predstavujú komplikovanú štruktúru s viacštadiálnym vývojom vznikajúcu od konca druhohôr.
Japonské ostrovy sú priestorom dlhodobých subdukčno-akrečných procesov trvajúcich od vrchného ordoviku až spodného devónu dodnes. Predneogénne podložie tvorí niekoľko teranov: Juhokitakamský, Akiyošský, Minoský a Šimantský. Na severozýpade vystupuje aj triasový hida-abakumský príkrov. Tieto staršie komplikovane deformované komplexy sú prekrytý podstatne slabšie deformovanými druhohorno-treťohornými suchozemskými a plytkomorskými sedimentmi. Celú oblasť navyše prenikajú treťohorné vulkanity, ktoré sa nachádzajú hlavne na západnej strane súostrovia.
Tektonicky ležia ostrovy na troch rôznych tektonických platniach. Severozápad pokrýva Ochotská platňa, centrálnu časť Japonských ostrovov Amurská platňa a najjužnejšiu časť tvorí Okinawská platňa. Línia Itoigawa-Šizuoka prechádzajúca súostrovím je považovaná za hranicu medzi severoamerickou a eurázijskou platňou. Pod ostrovné oblúky sa podsúvajú dve oceánske platne, na severe je to pacifická a na juhu filipínska platňa. Takéto rozmiestnenie platní trvá v oblasti približne od začiatku neogénu. Subdukcia je príčinou častých zemetrasení v regióne.
Ochotské a Japonské more na západe sú zaoblúkové bazény.
Kyselina kyanúrová

Toxicita

Kyselina kyanúrová je klasifikovaná ako "v zásade netoxická".Smrteľná dávka LD₅₀ u potkanov je 7 700 mg/kg.
Avšak pokiaľ je kyselina kyanúrová pohromade s melamínom (ktorý je sám o sebe tiež málo toxickou látkou), môžu vznikať extrémne nerozpustné kryštály, vedúce k tvorbe obličkových kameňov a potenciálne k zlyhaniu obličiek a k smrti. To sa stalo v prípade psov a mačiek pri kontaminácii krmiva v roku 2007 a u detí pri kontaminácii čínskeho mlieka v roku 2008.
Château-sur-Cher

Poloha

Obec má rozlohu 11,87 km². Najvyšší bod je položený 593 m n. m. a najnižší bod 359 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čaka (okres Levice)

Názvy častí obce

Lúčky, Kopalov, Pod Kopcom, More, Pod hájom, Nové vinice, Ibrihám, Bodorka a Konopnice

Názvy častí chotára

Gune, Sálašky, Pod kopcom, Hrúšie, Pirte, Dlhý vrch, Veľké pasienky, Malé pasienky, Diely zdola mlyna, Diely od hradskej, Armanské, Konopnice, Pallagy, Za hájom, Tialmaš a Pereš

Vinice

Čakanské, Málašské, Armanské a Pasienky

Lesy

kopec, Vrecko, tialmaš, Vajdasek (Vajdov klin) a Čakanský háj

Dejiny

V minulosti administratívne patrila do Tekovskej župy, okresu Vráble. Po oslobodení bola začlenená do okresu Želiezovce v Nitrianskom kraji a od roku 1960 do okresu Levice, kraj Západoslovenský.
Obec Čaka patrí medzi významné archeologické lokality na Slovensku. Najstaršie osídlenie tohto územia datovali archeologické nálezy do obdobia neolitu. Rovnako tu boli zistené aj nálezy z eneolitu, doby bronzovej, ako aj sídliska z obdobia Veľkej Moravy.
Prvá písomná zmienka o obci „Cheke“ je z roku 1287.  
V rokoch 1874 - 1894 tu pôsobil Martin Čulen, jeden zo zakladateľov Matice slovenskej, ktorý má v obci pamätnú izbu a bustu. Je tu aj pochovaný. Medzi ďalšie významné osobnosti obce patria Jozefína Sablaková, Július Mesároš, Ľudovít Petrík, Matilda Schroifová-Mesárošová.
V rokoch 1950-1951 bola Archeologickým ústavom SAV preskúmaná mohyla v lokalite „Kopec“. Bojovnícky hrob z mladšej doby bronzovej bol zaradený do obdobia kultúry popolnicových polí a podľa charakteristických nálezov (hranená keramika napodobňujúca kovový lesk, bohatý výstroj a bohatá výzbroj bojovníka) sa stal základom k vyčleneniu samostatnej kultúry – čakanskej (čačianskej) kultúry. 
V minulosti patrila administratíva do Tekovskej župy, okres Vráble. Po vojne bola začlenená do okresu Želiezovce a od roku 1960 do okresu Levice, Západoslovenský kraj.
Ján Fluk

Životopis

Pôsobil ako praktický lekár. Autor dizertácie o účinkoch hadieho jedu (1827).
Brodník sivý

Výskyt a stav na Slovensku

Zo Slovenska existuje 11 oficiálne akceptovaných záznamov. Osem z 20. storočia, z nich sedem z východného Slovenska a jedno zo stredného Slovenska. V 21. storočí sa vyskytol 3 krát. V poradí deviate akceptované pozorovanie bolo zdokumentované koncom mája 2010. Desiate pozorovanie je takisto z mája, v roku 2013.  Jedenástym výskytom je pozorovanie koncom augusta v roku 2015. V zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia je možné násť ďalšie podrobnosti pozorovaní, najmä z 21. storočia.
Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Saint-Firmin-des-Prés

Poloha

Obec má rozlohu 13,89 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 79 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 860 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peyrestortes

Poloha

Obec má rozlohu 7,96 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 339 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Divadlo Romathan

Divadlo Romathan je divadlo rómskej národnostnej menšiny v meste Košice. Bolo založené v roku 1992 a je jediným divadlom svojho druhu na Slovensku. Svoje predstavenia uvádza v rómčine i slovenčine.

Dejiny

Divadlo bolo zriadené ministerstvom kultúry v máji 1992 a do roku 1996 bolo v jeho pôsobnosti. Prvou riaditeľkou až do sezóny 1997/1998 bola Anna Koptová. Po nej do funkcie nastúpil Karel Adam. Za odvolaním Anny Koptovej stál Karol Horváth podpredseda R.O.I , ktorý dosadil Karola Adama za riaditeľa. Počas organizačno-štrukturálnych zmien v divadelnej sieti prešlo divadlo v roku 1996 pod pôsobnosť košického kraja, čím strácalo právnu subjektivitu a podalo sťažnosť k ústavnému súdu. Súd sťažnosť zamietol.
Divadlo získalo právnu subjektivitu rozhodnutím vlády až 1. apríla 1999, naďalej však zostalo pod riadením kraja. Počet zamestnancov od vzniku divadla klesá, zo stovky pri vzniku na 37 umeleckých a 4 technicko-administratívnych v roku 2002. Situáciu vedenie zdôvodňuje nedostatočnou dotáciou zo strany štátu, ktorá zostala vo fixnej výške počas desiatich rokov na 7 miliónoch korún ročne.

Tvorba

Prvá premiéra divadla bola inscenácia Than perdal o Roma (slov. Miesto pre Rómov) od Daniely Hivešovej-Šilanovej. Konala sa 20. decembra 1992 a hudobne sa na jej príprave podieľal prvý dirigent divadla Eugen Brindzák. Prvé hosťovanie divadla mimo mesta Košice bolo 24. mája 1993 v Divadle Pavla Országha Hviezdoslava v Bratislave. Do septembra 2002 divadlo uviedlo spolu 30 premiér, cez 1100 predstavení, nielen na svojich doskách.
Divadlo svojím Eurofesitvalom prispelo k prezentácii zavádzania euromeny na Slovensku. Iniciátor - NBS poskytla divadlu finančný grant a to zinscenovalo humorné predstavenie. Dej bol založený na príbehu rómskej rodiny počas jej pobytu v Írsku. Vychádzalo sa z predošlej inscenácie komédie Prešibaná rodinka. Prvé vystúpenie sa konalo 14. júla 2008 v mestečku Medzev v okrese Košice-okolie, celkovo bolo naplánovaných 40 vystúpení. Podľa riaditeľa divadla Karla Adama išlo o unikátny spôsob prezentácie novej meny menšine v rámci celej eurozóny.
NHL 1994/1995

Sezóna 1994/1995 bola 78. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím New Jersey Devils. Tento ročník bol kvôli štrajku hráčov dohratý v skrátenej verzii (48 zápasov základnej časti namiesto 84). V tejto sezóne sa naposledy predstavil tím Quebec Nordiques, ktorý sa následne presťahoval do Denveru a premenoval sa na Colorado Avalanche.
Barentsovo more

Barentsovo more je okrajové more Severného ľadového oceánu medzi severným pobrežím Európy a Medvedím ostrovom, Špicbergami, Zemou Františka Jozefa a Novou zemou.
Lovia sa tu vo veľkom množstve tresky, slede, kambaly a iné morské živočíchy. Významný je prístav Murmansk, ktorý nikdy nezamŕza.
Aigialé (dcéra Adrasta)

Aigialé alebo Aigiala alebo Aigialeia (starogr. Αἰγιάλη, Αἰγιάλεια – Aigialé, Aigialeia, lat. Aegiale) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Adrasta a jeho manželky Amfithey, alebo podľa inej verzie dcéra Aigialea, syna Adrasta.
Aigialé sa vydala za argejského kráľa Dioméda, ktorý keď zistil po návrate z trójskej vojny, že mu bola neverná, opustil ju a z Argu sa vysťahoval do Itálie. Usadil sa v krajine kráľa Dauna, oženil sa s jeho dcérou a založil mestá Argyripu a Arpu.
Podľa Lucia Septima Aigialé uverila nepravdivej správe, že sa Diomédes vracia s trójskou ženou, preto ho s pomocou občanov po príchode do Argu vyhostila.
Challonges

Poloha

Obec má rozlohu 7,9 km². Najvyšší bod je položený 534 m n. m. a najnižší bod 263 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 461 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Staroměstská mostecká věž

Staroměstská mostecká věž (doslova Staromestská mostová veža) sa nachádza v Prahe v Starom Meste pri vstupe na Karolov most. Je to gotická veža postavená spolu s mostom Petrom Parléřom. Jej funkcia bola hlavne obranná, bola súčasťou opevnenia Starého Mesta.
Súčasťou tohoto priestoru bol i stĺp so Sv. Václavom, ktorý v súčasnosti stojí na rohu kostola Sv. Františka z Assisi, oproti vstupu do Klementina. Tento stĺp tu mal symbolizovať dôležitosť svätých, to že svätí majú vždy prednosť, takže i panovník, ktorý prechádzal cez Karolov most, sa mu musel vyhnúť.
Samotná veža je postavená z pieskovcových kvádrov a strecha je pokrytá bridlicovými plátmi. V súčasnej dobe je tu sprístupnená stála expozícia zastrešovaná Pražskou informačnou službou (PIS). Sprístupnené je prvé a druhé poschodie plus strecha. Návštevníci tu môžu vidieť film o Karolovom moste nazvaný Karolov most – lúč storočiami (Karlův most – paprsek staletími).
Sochárska výzdoba Staromestskej mostnej veže je viditeľná hlavne zo strany Křižovníckeho námestia. V prvej línii sedí zľava Karol IV. a vľavo jeho syn Václav IV. Uprostred medzi nimi stojí patrón Karolovho mosta svätý Vít. V úrovni druhého poschodia potom stoja ďalší dvaja patróni: svätý Žigmund a Svätý Vojtech. Pod týmito sochami je malá soška leva. Sochárska výzdoba zo strany mostu bola zničená švédskym kanónom pri dobývaní Starého Mesta v roku 1648. Dochovali sa tu len znaky ledňáčkov. Doska uprostred bola inštalovaná neskôr a je venovaná udalostiam z roku 1648.
Aténska ulica

Aténska ulica, pomenovaná podľa hlavného mesta Grécka, leží v Košiciach na Sídlisku Ťahanovce v okrese Košice I. Podľa pôvodných plánov z čias komplexnej bytovej výstavby mala mať ulica názov: Ruská. Ulica vznikla v roku 1993.
Dolná Ves

Polohopis

Dolná ves sa nachádza blízko mesta Kremnica. Cez Dolnú Ves preteká rieka Rudnica, do ktorej sa v obci vlieva zľava Švábsky potok. Obcou prechádza cesta I. triedy č. 65.

Dejiny

Prvýkrát sa písomne spomína v roku 1429, v tom čase patrila mestu Kremnica. Pred rokom 1948  sa volala Šváb (predtým Šváby). Tento názov prežíva v povedomí obyvateľov obce a okolia, napriek tomu, že od roku 1948 obec oficiálne používa názov Dolná Ves. Nachádza sa približne 5km južne od Kremnice.
Tanzimat

Tanzimat alebo tanzimát (z tur. تنظيمات tanzímát – „reorganizácia“, v modernej turečtine tanzimat) je označenie série reforiem prebiehajúcich v Osmanskej ríši v rokoch 1839 – 1876 Abdülmecida I.. Začali vydaním ediktu Gülhane sultánom Abdülmecidom I. 3. novembra 1839, pokračovali ediktom reforiem v roku 1856 a boli zavŕšené 23. decembra 1876 prijatím liberálnej ústavy.
Saint-Maurice-Crillat

Poloha

Obec má rozlohu 20,79 km². Najvyšší bod je položený 1 135 m n. m. a najnižší bod 579 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kamerunské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa kamerunské družstvo nekvalifikovalo ani raz. Ani z kontinentánych šampionátov, ani z africkej kvalifikácie v roku 2012, keď nenastúpilo na 2. kolo kvalifikácie proti Líbyi.
Kamerunské družstvo sa zúčastnilo svojich prvých majstrovstiev Afriky až v roku 2008 v Líbyii. Obsadilo na nich poslednú priečku, keď dokázalo bodovať iba v jedinom zápase základnej skupiny po remíze s Nigériou. O sedem rokov neskôr sa zúčastnilo kvalifikácie na africký turnaj 2016; v dvojzápase s Angolou však oba zápasy prehralo a na finálový turnaj nepostúpilo.
Chemická informatika

Chemická informatika sa zaoberá uchovávaním, indexovaním, vyhľadávaním, vyberaním, vizualizáciou a použitím informácií o chemických zlúčeninách. Za prvého chemického informatika možno považovať už Dmitrija Ivanoviča Mendelejeva, ktorý v roku 1869 publikoval periodický zákon v tabulárnej forme (periodická tabuľka chemických prvkov). V súčasnosti je chemická informatika súčasťou chemických informačných systémov. Jej koncepciu definoval v roku 1998 Frank Brown ako miešanie informačných zdrojov s cieľom pretransformovať údaje na informácie a informácie na vedomosti na účely rýchlejšieho prijímania správnych rozhodnutí v oblasti identifikácie a optimalizácie nosných štruktúr liečiv. Neskôr Johann Gasteiger zaviedol oveľa všeobecnejšiu definíciu chemickej informatiky: Chemická informatika spočíva vo využití metód informatiky na riešenie chemických problémov. Do chemickej informatiky sa zaraďujú nasledovné postupy a metódy: vytváranie databanky zlúčenín, prístup k primárnym a sekundárnym zdrojom vedeckej literatúry, QSAR (angl. quantitative structure–activity relationships) a podobné nástroje štúdia vzťahov medzi štruktúrou a biologickou aktivitou, databanky chemických štruktúr a vlastností zlúčenín, projektovanie a vytváranie chemických knižníc, metódy ich analýzy a štatistické metódy.
Tišina (národná prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmet ochrany predstavoval zmiešaný ihličnato-listnatý porast na skalnatom podklade.
Chránené územie bolo formálne zrušené k 16. augustu 1999, kedy bolo začlenené do novovzniknutej NPR Jizerskohorské bučiny.
Tratex

Typy

Font Tratex bol vyvinutý v štyroch verziách.
Verzia Svart (slov. tučné) je základná verzia fontu Tratex. Používa sa len na vyznačovanie miestnych cieľov na informatívnych značkách.
Verzia Vit (slov. biele) je modifikovaná verzia typu Svart, ktorá obsahuje znaky bielej farby. Používa sa na farebných podkladoch niektorých informatívnych značiek.
Verzia PosVersal (slov. pozitívne verzálky) je modifikovaná verzia typu Svart, ktorá obsahuje len znaky veľkej abecedy.
Verzia NegVersal (slov. negatívne verzálky) je modifikovaná verzia typu PosVersal, ktorá obsahuje len znaky veľkej abecedy bielej farby. Ide o najčastejšie používanú verziu tohto fontu, keďže sa využíva na takmer všetkých farebných podkladových doskách viacerých druhov dopravných značiek.
Échallon

Polohopis

Échallon má rozlohu 28,09 km². Najvyšší bod je položený 1 082 m n. m. a najnižší bod 510 m n. m.

Obyvateľstvo

Échallon má 773 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Secure Digital

Secure Digital (skratka SD) je pamäťová karta používaná v prenosných zariadeniach, ako sú napríklad digitálne fotoaparáty, prenosné počítače, GPS navigácie, PDA a mobilné telefóny. Formát SD je najrozšírenejším formátom pamäťových kariet, a je de facto nepísaným štandardom v tejto oblasti.

Konštrukcia

Ako elektronické záznamové médium sa používa flash pamäť. SD karty boli pôvodne vytvorené na základe formátu Multi Media Card (MMC), rozmerovo sú však hrubšie a majú viac kontaktov. Disponujú technológiou DRM, málo sa však používa. Zvyčajné rozmery sú 32 x 24 x 2,1 mm, môžu byť aj tenšie, napríklad 1,4 mm ako MMC karty. Tieto karty na rozdiel od MMC môžu mať malý postranný prepínač na ochranu proti nechcenému zápisu. Pokiaľ je nastavený na LOCK, nie je možné na kartu nič ukladať ani uložené dáta meniť (v karte sa elektricky nič neprepína, mechanickú polohu musí snímať čítacie zariadenie). Karty sú vyrobené tak, že nie je možné ich opačné zasunutie do slotu. Kontakty karty sú chránené pred dotykom zapustením, obvykle sú pozlátené.
Karta sa vyrába vo viacerých rozmerových vyhotoveniach - ako SD, miniSD a microSD. Kapacita SD karty je v súčasnosti štandardne 8MB - 2GB (horná hranica je daná používanou FAT 16, ktorá nedokáže adresovať pamäťový priestor väčší ako 2GB). V súčasnosti sa objavujú aj SD karty s kapacitami väčšími (až 8GB), nevyhovujú však štandardu SD. Jej nástupcom je SDHC karta (SD High Capacity), ktorá je rozmerovo rovnaká, v kapacitách od 2GB - 32GB (horná hranica teoreticky 2TB), je však spätne nekompatibilná s kartami SD. Zásadný rozdiel je v adresovaní SDHC kariet (SDHC používa adresovanie sektoru oproti adresácii bajtu pri SD karte). Zariadenia majúce SDHC slot môžu použiť SD kartu, nie však naopak. SD karty sú štandardne formátované ako FAT 16. Neštandardné SD karty s kapacitou väčšou ako 2GB používajú FAT 32), takéto karty sa však dajú používať len v zariadeniach podporujúcich SDHC, alebo takých ktoré SD karty s FAT 32 dokážu čítať. Použitie takýchto kariet v zariadeniach striktne dodržiavajúcich štandard SD nie je možné.
Crozon

Poloha

Obec má rozlohu 80,37 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 697 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kaštieľ Orlové

Kaštieľ Orlové je barokový kaštieľ, ktorý sa nachádza na miernom svahu nad riekou Váh v Orlovom, mestskej časti Považskej Bystrice.

História

Kaštieľ postavil roku 1612 Žigmund Balassa ako prízemný renesančný objekt. V prvej tretine 18. storočia ho prestavali a rozšírili. Roku 1773 kaštieľ dokončili úpravou kaplnky. Menšie úpravy sa vykonali v 1. tretine 19. storočia, obnova začiatkom 20. storočia. Roku 1982 sa dokončila jeho nákladná oprava.

Exteriér a interiér

Kaštieľ je štvorkrídlová poschodová budova, stavaná okolo ústredného arkádového dvora s priľahlým parkom. Neskorobaroková fasáda so stredným prevýšeným trojosovým rizalitom je bohato zdobená členenými oknami a priebežnou balustrovou atikou z čias obnovy kaštieľa. Nad neskorobarokovým vstupným portálom sa nachádza nápisová tabuľa, vzťahujúca sa na stavbu z roku 1773. V priechode sa nachádza kamenný dvojitý erb a v bočných nikách poškodené plastiky rytierov. Na prízemí kaštieľa sa nachádza kaplnka sv. Jána Nepomuckého. V kaplnke sa zachovali neskorobarokové časti vnútorného zariadenia.

Súčasný stav

V objekte bola donedávna expozícia múzea, múzeum však bolo pred niekoľkými rokmi presťahované. V súčasnosti je kaštieľ nevyužitý, nachádza sa v súkromných rukách a prebieha v ňom ďalšia rekonštrukcia. Od roku 2016 sa v jeho priestoroch nachádza Hotel Gino Park Palace****.
Amagne

Poloha

Obec má rozlohu 9,32 km². Najvyšší bod je položený 100 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 699 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ventavon

Poloha

Ventavon má rozlohu 42,69 km². Najvyšší bod je položený 1 422 m n. m. a najnižší bod 503 m n. m.

Obyvateľstvo

Ventavon má 525 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bouquet (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 30,26 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stefanov-Boltzmannov zákon

Stefanov-Boltzmannov zákon popisuje celkovú intenzitu žiarenia absolútne čierneho telesa. Bol publikovaný v roku 1879 Ludwigom Boltzmannom a Josefom Stefanom.
Ján Zozuľak

Vedecko-výskumné zameranie

Venuje sa vedeckej práci s gréckymi originálmi textov byzantských mysliteľov, prekladu gréckych textov, analýze filozofických pojmov, antropologickým a etickým otázkam. Na základe štúdia pôvodných gréckych prameňov analyzuje pokračovanie antickej filozofie v dielach byzantských mysliteľov.
Libercourt

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 41 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 728 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kiskunmajsiansky okres

Kiskunmajsiansky okres (maď. Kiskunmajsai járás) je okres v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Kiskunmajsa.
Sascha Weidner

Životopis

Sascha Weidner študoval od roku 1996 do 2004 na Vysokej škole výtvarných umení Braunschweig (Hochschule für Bildende Künste Braunschweig) výtvarné umenie a vizuálnu komunikáciu a svoje štúdium ukončil čestným diplomom. Po ukončení tu zostal študovať výtvarné umenie v obore fotografia pod vedením Dörte Eißfeldovej.
V rokoch 2010 až 2012 bol docentom umeleckej fotografie na Štátnej akadémii výtvarných umení Stuttgart (Staatlichen Akademie der Bildenden Künste Stuttgart). V roku 2012 bol menovaný ako člen v Nemeckej akadémii fotografie (Deutsche Fotografische Akademie)
Sascha Weidner zomrel nečakane dňa 9. apríla 2015 na následky zlyhania srdca.

Tvorba

Sascha Weidner opísal sám seba ako „romanticky pohybujúci sa cestujúci“ a svoje obrazy ako silne subjektívne. Fotografia „ako médium“ bola pre neho umeleckým výrazovým prostriedkom k popretkávaniu reálnych svetov s jeho vnútornými obrazmi.
Z jeho prevažne biografických foto-expedícií vznikli obrazové eseje o zásadných otázkach ľudskej existencie. Obrazy Sascha Weidnera vychádzajú zo životných pocitov mladých ľudí, ktorí prežili svoju mladosť v 80-tych, 90-tych rokoch a v začiatkoch 21. storočia.
Jeho postoj bol v podstate poznačený zdanlivo archaickým a melancholickým pohľadom na svet. Základným kameňom jeho obrazových schém sú protiklady ako život a smrť, krása a pominuteľnosť ako aj otázky týkajúce sa pôvodu, identity a sebaurčenia. V tomto zmysle nebol Sascha Weidner ohraničený len svojím vlastným svetom, ale hovoril o živote samotnom.
Andrej Kolbány

Životopis

Narodil sa v Banskej Bystrici v zlatníckej rodine Pavla Kolbányho a Zuzany Tittl. 
Andrej Kolbány mal za manželku Rosinu (Rozáliu) Kolbanyovú, za slobodna Bendlovú. Zomrel 1. septembra 1831 v Banskej Bystrici vo veku 69 rokov.
Je spomínaný ako zlatník v Banskej Bystrici v rokoch 1790 – 1831. Zlatníckemu remeslu sa vyučil u svojho otca Pavla Kolbányho. Do banskobystrického cechu vstúpil Andrej Kolbány 29. júna 1790. Jeho ručiteľom mu bol zlatnícky majster Pavol Kupecz. Pre veľké výdavky a náročnú prácu neodovzdal Kolbány svoje majstrovské dielo, ale formou finančnej čiastky sa vykúpil. Táto čiastka predstavovala dva poplatky, jeden za majstrovské dielo (Meisterstück) a druhý majstrovský stôl (slávnostné pohostenie), čo bolo spolu 37 forintov a 30 grajciarov.
V roku 1817 pôsobil Andrej Kolbány v cechu na pozícii cechového majstra a jeho zástupcom (zweite Vorsteher) bol mladý zlatník Samuel Libai. V tom čase už v cechu pôsobili aj Juraj Sodomka.
Andrej Kolbány sa venoval aj výchove mladých zlatníkov v učňovskom, ale aj tovarišskom stupni zlatníckeho učenia. Súpis žiakov – učňov u majstra Kolbányho: Antonius Vogt, Laurentius Rosenauer, Mathias Ruzinský, Michael Fabricy, Ludovit Kolbany, Josef Mikoviny a Paul Sándor alias Vladar.

Dielo

V zbierkach Stredoslovenského múzea sa zachovalo nádherné dielo majstra Kolbányho. Je ním strieborná spona s reliéfnou hlavou muža. Ide o portrét, ktorý sa svojim stvárnením približuje ku gréckym bohom, k Diovi. Podľa gréckej mytológie bol Zeus kráľom bohov, vládcom Olympu, bohom hromu, blesku a nebies, ochrancom pohostinstva, utečencov, štátu a rodiny. Bol vládca bohov a ľudí, darca života a ľudských osudov, ochranca zákonov a poriadku. Zeus bol vytvorený na obraz človeka a podľa podoby vládcov z vtedajších čias. Mal ľudské vlastnosti a aj ľudské slabosti. Striebornú sponu lemuje perlovcový okraj. Priemer spony je 7 centimetrov. Jeho majstrovská značka sa skladá z monogramu A. K.