Kostol svätého Bartolomeja (Brašov)

Názov

Kostol niesol zpočiatku názov Kostol troch sirôt (rum. Biserica celor trei orfane), ktoré sú údajne pochované pod oltárom.

Konfesia

Kostol bol zpočiatku rímskokatolícky. Protestanstským sa stal počas obdobia reformácie v roku 1543, kedy sa evanjelická viera medzi brašovskými Sasmi rýchlo šírila. Kostol nebol autokefálny, patril pod správu Čierneho kostola, ale po mnohých protestoch a žiadostiach veriacich získal v roku 1863 samostanosť.

Charakteristika a dejiny

Kostol bol postavený pred rokom 1223, pravdepodobne okolo roku 1200, po tom čo sa v regióne usídlil Rád nemeckých rytierov a v čase výstavby išlo o jeden z najväčších kostolov postavaných na území Sedmohradska. Zakladateľom kostola bol Herman von Salza, ktorý bol v tom čase vodcom spomínaného rádu. Prvá zmienka v dokumentoch o kostole pochádza z roku 1223. Zakladateľom kostola bol Herman von Salza, ktorý bol v tom čase vodcom spomínaného rádu. Táto budova postavaná ako bazilika v románskom slohu bola takmer úplne zničená v roku 1241 počas mongolského nájazdu a následne musela byť renovovaná. Prvá zadokumentovaná zmienka o dnešnej rekonštruovanej budove pochádza z roku 1417. Kostol a jeho okolie boli následne poškodené pri tureckých nájazdoch v rokoch 1421 a 1438. V roku 1460 bol kostol poškodený pri nájazdoch vojsk Vlada Tepesa a v roku 1611 pri útoku vojska Gabriela Báthoryho bol vážne poškodený. 
Budova prešla reštauráciou v rokoch 1634 - 1663.
Veľký požiar, ktorý postihol Brašov v roku 1689 Kostol svätého Bartolomeja nezasiahol.
V roku 1822 postihlo Brašov zemetrasenie v dôsledku ktorého sa zrútila veža kostola, ktorá bola následne v roku 1842 zreštaurovaná a zvýšená. Veža je trojposchodová. Prvé poschodie pochádza ešte z bývalej budovy a má kruhovité okná. Druhé poschodie je vybavené neogotickými oknami a na tretom poschodí sa nachádza hodinový systém.
V roku 1923 boli do kostolnej veže nainštalované hodiny.
Pôvodná budova bola bazilika postavaná v románskom slohu. Súčasná budova kostola bola postavaná v gotickom slohu podľa predlohy, ktorou sa stal cisterciácky monastier Cârța. Kostol je trojloďová budova s masívnymi stenami a kamenným obranným múrom. V kostolnom areáli sa nachádza cinorín slúžiaci saským farníkom z brašovského regiónu. V kostole sa nachádzajú dve kaplnky, postavené ešte v románskom slohu. Dĺžka budovy dosahuje 55 metrov. Exteriér kostola je postavaný v typicky cisterciáckom výzore. Na južnej fasáde sa nachádzajú slnečné hodiny a na stenách sa zachovali, aj keď v zlom stave, niektoré maľby s vyobrazeniami zo životov svätého Bartolomeja a svätého Mikuláša.
Interiér je vyzdobený maľbamiv románskom a gotickom slohu.
Súčasný hlavný oltár v kostole pochádza z roku 1791, pred ním bol v budove hlavný oltár z roku 1683. Oltár bol po zemetrasení v roku 1822 upravený v klasicistickom slohu.
Organ, ktorý sa v súčasnosti v kostole nachádza je tam od roku 1923 a je kópiou organu z 18. storočia, ktorý sa nachádzal v budove predtým.
Budova prežila takmer neporušená niekoľko tureckých nájazdov ako aj veľký požiar Brašova v roku 1689 a útoky vojsk Vlada Tepesa v roku 1460, či Gabriela Báthoryho v roku 1611, aj keď pri týchto udalostiach boli poškodené časti kostola, ktoré museli byť neskôr renovované. Okolo kostola je postavený kamenný obranný múr, ktorý je okrem jeho východnej časti, ktorá bola zbúraná, tiež zachovaný v pôvodnej stredovekej forme. 
Dnes je kostol fungujúci a slúži miestnej evanjelickej komunite. Je okrem duchovného aj kultúrnym centrom, keďže sa ňom konajú cirkevné hudobné festivaly. V roku 2003 bolo v interiéri kostola zriadené a otvorené etnografické múzeum s viac ako 1500 exponátmi darovanými saskými emigrantami. Expozícia múzea tak predstavuje zariadenie typickej saskej domácnosti, ako aj tradičné saské remeslá.