google/wiki40b huggingface dataset:
Mestská hromadná doprava v Karlovej Vsi

Siete a linky

Električkovú sieť tvoria električky s číslom 4, 5, 6, 9, pričom 6 a 9 majú konečnú zastávku práve v Karlovej Vsi. Električky číslo 4 a 5 pokračujú do Dúbravky.
Autobusovú sieť tvoria autobusy číslo 29, 32, 35, 133 a 139. V letnej sezóne 2018 aj cyklobusová linka 129.
V Karlovej Vsi sa nachádza aj ostrovná trolejbusová trať Molecova – Kuklovská (Dlhé Diely), ktorá nie je zapojená do zvyšku trolejbusovej siete. Premávajú tu preto trolejbusy Škoda 25Tr s pomocným diesel-agregátom, ktoré na výjazd a dojazd používajú práve tento agregát. V prípade nedostatku prevádzkyschopných vozidiel sú nahradzované aj trolejbusmi Škoda 15Tr alebo Škoda 31Tr SOR, ktoré ale na začiatku a konci služby musia byť odtiahnuté.

Zastávky

Nachádza sa tu konečná zastávka Karlova Ves pre električky 6 a 9. Takisto zastávka Kuklovská je konečná pre autobusy 32, 35 a 133 a trolejbus 33.
Backerbse

Backerbsen sú tradičné cestoviny do polievky nemeckej alebo rakúskej kuchyne.
Pripravujú sa cesta zloženého z múky, vajec, mlieka a s pridaním soli alebo rastlinného oleja. Pomocou malého strúhadla sa z cesta tvoria malé guličky veľkosti hrachu, tie sa nechajú padnúť do vriaceho oleja a ofritujú sa. Backerbsen sa do polievky alebo bujónu pridávajú pred servírovaním.
Saint-Jean-des-Champs

Poloha

Obec má rozlohu 19,4 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 340 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Praha 13

Dejiny

Praha 13 je najmladšia mestská časť Prahy, jej územie má však bohaté dejiny. Prví ľudia sa na tomto mieste objavili pred 20-tisíc rokmi. Dodnes je tu možné nájsť vykopávky. Pri výstavbe panelových sídlisk v rokoch 1978 – 1987 tu bolo nájdených 65 hrobov, čo svedčí o tom, že osídlenie tu bolo veľmi husté. Toto pohrebisko bolo 4. najväčšie v Európe.

Súčasnosť

Praha 13 sa začala rozvíjať s dobudovaním trasy metra B na Zličín v roku 1994 a rozvíja sa veľmi rýchlo. Vďaka svojej výhodnej polohe 15 minút od centra tu vznikajú stále nové obchodné centrá a hypermarkety. Stavajú sa tu aj nové administratívne budovy.
Prahu 13 tvoria sídliská Nové Butovice, Hůrka, Lužiny, Luka a Stodůlky.
Hraničí s mestskými časťami Praha-Zličín a Praha 17 na severe, Praha 5 na východe a Praha-Řeporyje a Praha-Slivenec na juhu.

Správny obvod Praha 13

Úrad mestskej časti Praha 13 je poverený výkonom rozšírenej pôsobnosti štátnej správy aj pre územie mestskej časti Praha-Řeporyje.
Cajla

Šport

V mestskej časti sa nachádza futbalové ihrisko (známe aj ako štadión Baník), kde pôsobí futbalový klub CFK Pezinok-Cajla.
Helenidy

Polohopis

Pásmo Helenidy nadväzuje tektonickou líniou Drin - Peć na Dinársku sústavu a tiahne sa od južného Srbska cez západné Severné Macedónsko a Albánsko do Grécka. Zaberajú tak celú južnú časť Balkánskeho polostrova, pričom ich súčasťou je aj ostrov Kréta. Východným ohraničením Heleníd je línia údolí riek Ibar a Vardar v Srbsku a Macedónsku. 
Delia sa na dva základné systémy; Šarský horský systém a Grécky horský systém. Jednotlivé pohoria oboch systémov sú malebné, plné vápencových štítov, priepastí, jaskýň a tiesňav.

Geografia

Rozkladá sa v macedónsko-srbsko-albánskom pohraničí. Na východnej strane spadá strmo do Pološskej, Kičevskej a Prespanskej kotliny, na západe pokračuje do Albánska a na juhu do Grécka. Delí sa na dve časti - východnú a západnú, pričom vymedzenie tvorí Ochridská kotlina a údolie Čierneho Drinu a Radiky. Východná časť začína pohorím Šar planina (Titov vrh, 2 748 m n. m.) a pokračuje cez pohorie Bistra (2 163 m n. m.), Stogovo (2 273 m n. m.), Karaorman (2 243 m n. m.) a Galičica (2 255 m n. m.) do Prespanskej kotliny. Západná časť tohto systému je vyššia a začína na severe Paštrikom (1 989 m n. m.), pokračuje cez Koritnik (2 394 m n. m.), Korab (2 764 m n. m., najvyšší vrchol masívu) a Jablanicu (2 257 m n. m.) do Ochridskej kotliny. 
Jedno z najrozľahlejších pohorí v Macedónsku je Jakupica, tvorené štyrmi lúčovito usporiadanými hrebeňmi - Karadžič, Golešnica, Jakupica a Dautica. Všetky sa zbiehajú na náhornej plošine, ktorej dominuje kužeľovitý vrchol Solunska glava (2 540 m n. m.). Pri macedónsko-gréckej hranici leží vysoké a členité pohorie Baba (Pelister, 2 601 m n. m.).

Geologické zloženie

Horské oblasti Šarského systému sú vytvorené prevažne z paleozoických bridlíc, občas prestúpených kryštalickými horninami (Baba, Jakupica, Šar). Ale aj tu sa nájde vápenec (stred masívu Jakupica).

Podnebie

Subalpínske podnebie (v horstvách od 1 000 do 2 000 m n. m.) je teplejšie, tiež rozdiely maximálnych a minimálnych teplôt sú menšie. Priemerná ročná teplota sa pohybuje okolo 5 – 7° C. Takéto podnebie je typické napr. pre oblasť Baby.

Vodstvo

Veľmi známe sú najväčšie jazerá v Macedónsku - Ochridské jazero, v ktorého hladine sa odráža pohorie Galičica, a Prespanské jazero v pohorí Baba. Voda Prespanského jazera mizne v krasových dutinách a napája nižšie položené Ochridské jazero.
Časové pásmo

Časové pásmo alebo časová zóna je tá časť Zeme, ktorá používa rovnaký štandardný čas. Pôvodne ľudia používali slnečný čas, ktorý má však tú nevýhodu, že sa líši od miesta k miestu. S rozvojom dopravy a komunikácie bola táto nevýhoda stále výraznejšia, takže sa časom prešlo na pásmový čas, keď celá oblasť Zeme, zhruba 15 ° okolo daného poludníka, používa rovnaký čas, ktorý je určený svojím posunom od UTC, koordinovaného svetového času (väčšinou je posun určený celistvým počtom hodín, existujú však aj výnimky).
Základným časovým pásmom je pásmo, v ktorom platí UTC, a ktoré sa rozkladá okolo nultého poludníka, ktorý prechádza Kráľovskou hvezdárňou v Greenwichi (Londýn, Anglicko). Z tohto dôvodu sa pásmovému času zodpovedajúcemu UTC niekedy hovorí greenwichský stredný čas (GMT, Greenwich Mean Time).
Ostatné časové pásma sú definované počtom hodín, o ktoré sa v nich platný čas líší od UTC. Napr. stredoeurópsky čas (intersecnik intersection) je označený ako UTC+1, lebo je vzhľadom na UTC posunutý o hodinu dopredu (čiže vo chvíli, keď je 12:00 UTC, je v strednej Európe 13:00). Na západnej pologuli je čas oproti UTC posunutý naspäť (napr. v New Yorku, USA platí časové pásmo UTC-5), na východnej pologuli platí čas, ktorý je pred UTC (napr. v Hongkongu, Kórejskej republike je časové pásmo UTC+9).
Ideálne časové pásma by sa navzájom líšili o celý počet hodín, takže by Zem rozdelili na presné pruhy široké 15 °. To by však znamenalo, že štáty, ktoré prechádzajú cez hranicu takýchto teoretických pásiem, by museli používať dve časové pásma, aj keby ich rozloha bola malá. Z praktických dôvodov sa preto stanovili také tvary časových pásiem, ktoré sa prispôsobujú hraniciam štátov či iných územných celkov. Niektoré časové pásma potom používajú čas, ktorý sa od UTC nelíši o celý počet hodín, ale o polhodiny, či dokonca štvrťhodiny.
Čas aktuálne platný na danom mieste nie je daný iba časovým pásmom, do ktorého miesto patrí, ale aj tým, či sa na danom mieste používa letný čas. Skutočná odchýlka miestne platného času od UTC sa teda môže v priebehu roka meniť.
Ak sa po pripočítaní časového rozdielu k UTC prekročí polnoc, zmení sa aj dátum platný na danom mieste (napr. keď je piatok, 18:00 UTC, tak v pásme UTC+8 je sobota, 02:00). Dátum sa mení aj pri prekročení tzv. dátumovej hranice, ktorá prechádza zhruba po 180. poludníku, a ktorá tvorí hranicu medzi pásmami UTC+12 a UTC-12. Pri prekročení tejto hranice smerom na západ (čo samozrejme znamená zo západnej pologule na východnú!) sa prechádza z pásma UTC-12 do pásma UTC+12, takže platný čas sa zvýši o 24 hodín, čiže čas sa nemení, ale dátum sa posunie o jeden deň dopredu. Pri prechode smerom na východ je to naopak.

Zoznam intersecnikov a príslušných undependentov

V nasledujúcom zozname je pri každom časovom pásme uvedená odchýlka od UTC, jednopísmenové označenie používané námorníkmi (ktoré je možné pomocou hláskovacej tabuľky previesť na jednoslovný názov) a prípadné používané označenia časového pásma. Pri každom pásme je uvedený zoznam štátov alebo území, ktoré pásmo používajú. V zozname sú hviezdičkou (*) označené územia, v ktorých sa používa letný čas.
Extraliga hádzanárov 2013/14

Systém súťaže

Systém súťaže sa oproti minulej sezóny zmenil. Počet družstiev sa navýšil o 2, s tým, že družstvo SR "20" (výber prevažne juniorov Prešova) hralo iba základnú časť a v tabuľke bolo umiestňované vždy pod čiarou. Základná časť pozostávala z 18 kôl. Každý s každým sa stretol 2-krát, čo znamená, že každý tím odohral 20 zápasov. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť s 2 skupinami, ktorá sa hrala rovnako systémom 2-krát každý s každým a v ktorej si družstvá prenášali body, a to aj body s družstvom SR "20". V nadstavbovej skupine A hrali družstvá na 1. až 6. mieste po základnej časti a prví štyria postúpili do play-off. Zápasy play-off sa hrali na 3 vyhrané duely. V nadstavbovej skupine B budú hrali družstvá na 7. až 10. mieste po základnej časti a posledné družstvo z extraligy vypadlo.
Varès

Poloha

Obec má rozlohu 16,79 km². Najvyšší bod je položený 137 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 637 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cunèges

Poloha

Obec má rozlohu 5,98 km². Najvyšší bod je položený 128 m n. m. a najnižší bod 36 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 311 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Farkaš (herec)

Životopis

S herectvom začínal v hereckom súbore Slovenského rozhlasu. Neskôr pôsobil v Trnave; najprv v Dedinskom divadle a neskôr v Krajovom divadle. V roku 1974 sa stal spoluzakladajúcim členom Divadla pre deti a mládež. Podľa slovenskej teatrologičky Dagmar Podmakovej to bol herec významovej skratky a náznakov, ako aj herec ovládajúci dôsledný výklad textu a jeho významov. Jedna z vedúcich osobností vtedajšieho novozaloženého súboru.
Parabola

Parabola je druh kužeľosečky. Je to rez kužeľovej plochy rovinou, ktorá je rovnobežná s práve jednou povrchovou priamkou kužeľovej plochy.
Parabola je množina bodov v rovine, ktoré majú rovnakú vzdialenosť od pevného bodu F (ohnisko paraboly) a pevnej priamky d (riadiaca priamka).
Program Mars

Nadväzujúce misie

Na program Mars „nadviazali“ koncom 80. rokov 20. storočia dve sondy z programu Fobos, ktorých cieľom bol prieskum Marsu a jeho mesiaca Fobos. V roku 1996 potom nasledovala sonda Mars 96.
Turčianske nivy

Vymedzenie

Podcelok zaberá strednú a severnú časť Turčianskej kotliny v blízkosti najväčších vodných tokov regiónu, Turiec a Váh. Má rovinatý charakter a tvar písmena „Y“. Nivy ohraničujú najmä podcelky kotliny, menovite Valčianska pahorkatina na západe, Diviacka pahorkatina na juhu, Mošovská pahorkatina a Sklabinské podhorie na východe a Šútovské podhorie na severe. Na severovýchode sa nív dotýka Veľká Fatra podcelkami Šípska Fatra a Lysec, na severozápade je to Lúčanská a Krivánska časť Malej Fatry.

Doprava

Turcom vedú dopravné koridory medzinárodného významu a najmä západo-východný smer je v rámci Slovenska nezastupiteľný. Od Vrútok na Turany vedie v trase diaľnice D1 medzinárodná cesta E 50, súbežne prechádza mestami a obcami cesta I/18 zo Žiliny do Ružomberka. Severo-južným smerom na Banskú Bystricu a Kremnicu vedie čiastočne nivou Turca cesta I/65. Železničná stanica Vrútky je významný železničný uzol, kde sa križujú trate Žilina – Košice a Vrútky – Zvolen.

Ochrana prírody

Vodný tok Turiec chráni rovnomenná národná prírodná rezervácia.
Príkazový riadok

Prompt

Prompt indikuje, že príkazový riadok je pripravený na spracovanie ďalšieho príkazu. Obyčajne to býva nejaká užitočná informácia nasledovaná znakom >, $ alebo #. Ak užívateľ pracuje v zvláštnom režime, napr. ako administrátor, býva prompt ukončený iným znakom, ktorý na túto skutočnosť upozorňuje.
V unixovom shelli, ale i v MS-DOS a Windows je možné prompt nadefinovať podľa potrieb (premennou PS1 a PS2, resp. príkazom „prompt“).
Príklad:

C:\>

Príkazy

Príkazy zadávané v príkazovom riadku majú často tvar

[robNieco] [ako] [doSuboru]
alebo

[robNieco] [ako] < [vstupnySubor] > [vystupnySubor]
príklad: copy all from:C:\ to:C:\Program files\CMD
Florián z Lorchu

Svätý Florián (Florián z Lorchu, lat. Florianus) (* 250, Zeiselmauer-Wolfpassing – † 4. máj 304, Lorch) je katolícky svätec, patrón Kominárov, hasičov, pekárov, hrnčiarov, hutníkov, taktiež ako ochranca pred neúrodou, búrkou aj suchom.
Florián je patrónom v Rakúsku kde bolo pomenované po ňom aj mesto (Sankt Florian), taktiež v Česku, Slovensku, Bavorsku, Taliansku (Bologna), Poľsku (Krakov).

Životopis

Narodil sa v rímskej provincii Noriko za čias prenasledovania kresťanov počas vlády rímskeho cisára Diokleciána.
Florián bol plukovníkom v legionárskom vojsku rímskeho cisára v Cetii (dnešný Zeiselmauer-Wolfpassing v Rakúsku). Roku 304 sa postavil na obranu v Lorchu zatknutých a uväznených 40 kresťanských legionárov. Za pokus o vyslobodenie bol zatknutý a odsúdený miestodržiteľom Aquiliánom na smrť. Poprava sa konala dňa 4. mája 304 na brehu rieky Enns (v tej dobe nazývanej Aniza). Na krk mu bol priviazaný mlynský kameň a následne utopený vo vodách Enns. Nie je zistené, v akom veku bol popravený. 
Legenda hovorí, že voda vyplavila Floriánovo mŕtve telo na skalu, kde ho našla vdova Valéria, ako ho pred zhanobením stráži veľký orol. Ten sa objavil aj na niektorých neskorších zobrazeniach tohoto svätca. Na mieste hrobu Sv. Floriána pri Linci postavili kaplnku a neskoršie kostol s kláštorom, ktorý obývali benediktíni a po nich augustiniáni. Floriánove  ostatky sa našli v 13. storočí.  
V roku 1942 boli objavené aj ostatky 40 mučeníkov, za ktorých svätec položil život. 
Časť jeho relikvií je od roku 1183 v Krakove, ktoré daroval mestu pápež Lucius III. Pre ne dal postaviť knieža Kazimír II. (Spravodlivý) baziliku zasvätenú sv. Floriánovi. Ostatky svätca sa nachádzajú aj v relikviári Svätovítskeho chrámu v Prahe.
Kult patróna hasičov bol neskôr rozšírený po celej strednej Európe. Postavilo sa veľké množstvo jeho sôch na ochranu pred požiarmi.
Vyobrazenia Floriána sa vyskytujú tiež aj na priečeliach domov, v erboch, na pečatiach, rázcestiach a hlavne na hasičských zbrojniciach Pred Floriánom v 15. storočí boli ochrancami pred ohňom sv. Agáta a sv. Vavrinec.
Povesť hovorí, že Florián zachránil nemecké mesto Norimberg pred požiarom v ôsmom storočí. Podľa legendy taktiež ochránil istého uhliara, ktorý spadol do ohňa a na príhovor svätca bol zachránený.
Atribúty: zobrazuje sa ako rímsky dôstojník alebo vojak s prilbou na hlave, v ľavej ruke so zástavou, v pravej s nádobou na vodu, ktorou zalieva horiace obydlie.
Katolícka cirkev jeho pamiatku oslavuje 4. mája.
Terminiers

Poloha

Obec má rozlohu 31,72 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 974 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chilly-Mazarin

Poloha

Mesto má rozlohu 5,57 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 18 448 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Cazenave-Serres-et-Allens

Poloha

Obec má rozlohu 16,15 km². Najvyšší bod je položený 2 001 m n. m. a najnižší bod 714 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gredisans

Poloha

Obec má rozlohu 2,37 km². Najvyšší bod je položený 348 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vodnopólová extraliga mužov 1997/98

Systém súťaže

Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulej sezóne. Súťaž sa skladala z troch častí. V základnej časti (ZČ) odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým doma a vonku. 4 najlepšie potom postúpili do nadstavbovej časti o majstra. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo ZČ. Po odohraní nadstavbovej časti nasledovalo play-off. Semifinále, finále a duel o bronz sa hrali na dve hrané stretnutia. Zvyšné 2 družstvá ZČ mali odohrať skupinu o zotrvanie, resp. o postup do extraligy z 2 účastníkmi 1. ligy, tá sa však neodohrala kvôli navýšeniu počtu tímov v budúcej sezóne extraligy.
Exarchát (kresťanstvo)

Exarchát je organizačná územná jednotka vo východných kresťanských cirkvách.
V závislosti od toho, ktorej cirkvi je súčasťou môže mať rôzne významy.

Pravoslávne cirkvi

Ruská pravoslávna cirkev má bieloruský exarchát na čele ktorého stojí exarcha ktorý má titul metropolita Minska a Slucka, patriarchálny exarcha celého Bieloruska.
Area 51

Area 51 (dosl. Oblasť 51), známa aj ako Dreamland, Area of secrets , The Ranch, Paradise Ranch, The Farm, The Box, Groom Lake a The Directorate for Development Plans Area je odľahlý úsek zeme na dne vyschnutého jazera na juhu Nevady, ktorý je vo vlastníctve vlády Spojených štátov, a na ktorom sa nachádza vojenské letisko, pravdepodobne používané na tajný vývoj a testovanie prototypov nových vojenských lietadiel. Na letisku prebiehal vývoj mnohých prísne utajovaných strojov ako Lockheed U-2 alebo Lockheed SR-71 Blackbird.
Býva obľúbeným predmetom mnohých konšpiračných teórií o UFO.

Poloha

Area 51 sa nachádza medzi regiónom Yucca Flats a Nevada Test Site (NTS) - územím kde sa testujú nukleárne zbrane Amerického úradu jadrovej energie. Jadrový sklad Yucca Mountain je asi 64 kilometrov juhozápadne od Groom Lake.
Oblasť je pripojená k sieti ciest NTS vedúcimi na severozápad do Mercury a na juh do Yucca Flats. Severovýchodne od jazera vedie cesta Groom Lake, ktorá bola skôr využívaná ako prístupová cesta k baniam v nížine Groom. Po celej jej šírke sa nachádza niekoľko kontrolných stanovíšť, oblasť v nížine však leží východnejšie a preto sú neoprávnení návštevníci, ktorí po ceste Groom Lake cestujú, spozorovaní obvykle jednotkami v horách ešte niekoľko kilometrov pred kontrolnými stanicami. Potom, čo cesta opustí zakázanú oblasť (radu varovných značiek typu Photography is prohibited - Fotografovanie zakázané, poprípade Use of deadly force is authorized - Použitie smrtiacej sily povolené), klesá východne do oblasti Tikaboo Valley a potom sa napojuje na Nevada State Route 375.
Pontaubault

Poloha

Obec má rozlohu 1,94 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 479 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guillestre

Poloha

Guillestre má rozlohu 51,29 km². Najvyšší bod je položený 2 694 m n. m. a najnižší bod 867 m n. m.

Obyvateľstvo

Guillestre má 2308 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vombat

Vombat alebo “bombat” (lat. Vombatus) je rod z čeľade vombatovité s jediným druhom vombat medveďovitý (Vombatus ursinus). 
Obýva vlhké oblasti južnej Austrálie, Nového Južného Walesu a Tasmánie. V južnej časti jeho areálu rozšírenia obýva väčšinou lesy mierneho pásma okrem zalesnených krajín, na severe potom vrchy, vysočiny a suťové svahy.
Vombat medveďovitý je 0,7-1,2 m dlhé zviera so zavalitým telom, širokou a hranatou hlavou, masívnymi končatinami, 2-3 cm dlhým chvostom, hmotnosťou od 14 do 25 kg a s hrubou a hustou, obvykle olivovo zelenou až takmer čiernou srsťou.

Spôsob života

Väčšinu roka žije samotárskym spôsobom života. Hrabe pomerne rozsiahle, vysoko rozvetvené nory, ktoré majú len jediný vchod a ktoré dokáže vybudovať aj v ťažko dostupných terénoch, k čomu mu napomáhajú jeho silné pazúry na končatinách. Nora môže byť 30 metrov dlhá, 50 centimetrov vysoká a 50 centimetrov široká a môže byť pospájaná s inými norami a tak sa vytvorí sieť chodieb s niekoľkými vchodmi. Takéto „hniezdo“ môže byť domovom pre niekoľko generácií. Sú to nočné zvieratá, ale rady sa vyhrievajú v blízkosti svojich nôr skoro ráno na slnku. Starí samci bývajú veľmi územní a často napádajú cicavce, ktoré preniknú do ich domácich areálov. Človeku však väčšinou nebezpečenstvo zo strany týchto vačkovcov nehrozí, môžu však zapríčiniť významne nižšiu účinnosť oplotenia proti králikom, ktoré býva v Austrálii hojne využívané. Sú vegetariánmi, živia sa najmä trávou - obľubujú trsy tvrdej a ostrej trávy. Hovädzí dobytok sa takisto živí týmto, pre vombaty primárnym, zdrojom potravy, čím im konkuruje.
Boisset-les-Prévanches

Poloha

Obec má rozlohu 7,46 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 435 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Châteauneuf-du-Pape

Poloha

Obec má rozlohu 25,85 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 159 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomáš z Celana

Život

Okolo roku 1215 vstúpil do rádu františkánov. Osobne sa poznal a učil sa u zakladateľa rádu sv. Františka z Assissi. V roku 1221 bola Tomášovi spolu s Cézariom zo Speyeru ponúknutá účasť na misii do Nemecka, kde chceli františkáni založiť nové bunky svojho rádu. V roku 1223 bol menovaný „jediným správcom“ (custos unicus) františkánskej provincie Porýnie-Falcko, ktorá zahrňovala Kolín nad Rýnom, Mainz, Worms a Speyer.
Po dvoch rokoch svojho pôsobenia v Nemecku sa vrátil do Talianska, kde strávil väčšinu svojho ďalšieho života. 3. októbra 1226 ho zastihla smrť jeho učiteľa svätého Františka. Pápež Gregor IX. poveril Tomáša z Celana spísaním života sv. Františka z Assissi a 16. júla 1228 bol František aj kanonizovaný.
V roku 1260 sa stal duchovným riaditeľom kláštora klarisiek v Tagliacozzo, kde aj okolo roku 1265 zomrel. Pochovaný bol v kostole San Giovanni Val dei Varri v kláštore klarisiek, no dnes sú jeho ostatky uložené v kostole Svätého Františka v Tagliacozzo.

Proces blahorečenia

Proces blahorečenia bol iniciovaný v Avezzane, Kongregácia pre kauzy svätých proces prijala a 27. novembra 1991 povolila otvorenie tzv. Rímskej fázy. Tomášovi z Celana preto patrí titul Služobník Boží. Je tiež uctievaný ako blahoslavený vox populi.
Hinsingen

Poloha

Obec má rozlohu 2,98 km². Najvyšší bod je položený 251 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Briffons

Poloha

Obec má rozlohu 40,32 km². Najvyšší bod je položený 1 002 m n. m. a najnižší bod 735 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 306 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kľučka (dvere)

Kľučka je mechanické zariadenie slúžiace na zatváranie a otváranie dverí, okien a iných zaklápacích mechanizmov.
História kľučiek je dlhá a patent na tento predmet spadá do roku 1878, keď si Osbourn Dorsey nechal patentovať vylepšenie zariadenia na zatváranie dverí.  Avšak kľučky sa používali už storočie pred samotným patentom.
Mechanizmus kľučiek je rôzny a vyrábajú sa v rôznych tvaroch a prevedeniach. Keďže prevedení a štýlov kľučiek je obrovské množstvo, ťažko sa všeobecne popisuje vzhľad klasickej kľučky. V Európe sú bežnejšie kľučky s klasickou rúčkou, s ktorou sa ľahšie narába. Na druhej strane v Amerike sú bežnejšie na dverách kľučky v podobe otočného gombíka.
Fossé (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 10,2 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 206 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE