Muse

1994–98: Formovanie a prvé roky

Začiatkom 90. rokov keď ešte členovia skupiny Muse bývali v devonskom internátnom komplexe. Teignmouth Community College, každý mal svoju vlastnú skupinu. K zárodku myšlienky na spoločné účinkovanie došlo, potom, ako sa Bellamy, celkom úspešne predviedol v kapele Dominica Howarda, Carnage Mayhem. Oslovili Chrisa Wolstenholmeho, ktorý bol v tom čase hráčom na bicie nástroje, aby sa začal učiť hre na basovú gitaru.
Belamy sa stal spevákom a skladateľom novej kapely, ktorá sa spočiatku volala Gothic Plague, potom Fixed Penalty neskôr sa zhodli, že budú Rocket Baby Dolls. V roku 1994 pod týmto názvom s gothicko-glamovým imidžom sa zúčastnili lokálnej súťaže „battle of the bands“. Súťaž vyhrali, no vložili sa do toho natoľko, že pritom rozmlátili svoju aparatúru. Bellamy to komentoval, že „...tá demolácia mala byť vyjadrením protestu, no keď sa dozvedeli že oni vyhrali, bol to pre nich obrovský šok. Až potom sa začali sami brať vážne“. Po tejto súťaži sa títo traja rozhodli, že nechajú školu, odídu zo svojich zamestnaní, odídu z Teignmouthu a zmenia si názov na Muse. K názvu „Muse“ Bellamyho údajne inšpiroval, jeho učiteľ umenia, Samuel Theoun. Vážnym dôvodom členov preto aby ho prijali, bolo že sa im páčilo, že je taký krátky a dobre vyzeral na plagáte.. Hudobný žurnalista, Mark Beaumont, v biografii kapely napísal, že „chlapci chceli, aby ich spoločný názov reflektoval, pocit ktorý mal Matt, ako keď sa niekto ujal skupiny, akousi cestou médií, aké sú potrebné pre vyjadrenie emócií“.

1998–2000: Prvé EP a Showbiz

Po niekoľkých pár rokoch, kedy si skupina budovala svoju fanúšikovskú základňu, hrali Muse svoje prvé koncerty ako súčasť turné Skunk Anansie, ktoré sa konali v Londýne, a Manchestri. Skupina mala významné stretnutie s Dennisom Smithom, ktorý vlastní Sawmills Studio, situované na prerobenom vodnom mlyne v Cornwalle. Videl troch chlapcov vyrastať od detstva, poznal ich rodičov a spolu s ich budúcim manažérom, Saftom Jafferym, vlastnil produkčnú spoločnosť.
Toto stretnutie priviedlo skupinu k prvému skutočnému nahrávaniu, ktorého výsledkom bolo dňa 11. mája 1998, vo vydavateľstve Dangerous vydané EP Muse. Ich druhé EP, Muscle Museum EP, ktoré vydali 11. januára 1999, sa dostalo v britských nezávislých rebríčkoch na tretie miesto a pritiahlo na seba pozornosť rozhlasového dídžeja rádia BBC Radio 6 Music, Steva Lamacqa, a tým aj týždenníka New Musical Express. Dennis Smith predstavil kapelu producentovi Saftovi Jafferymu, s ktorým práve štartoval novú hudobnú značku Taste Media. Neskôr v roku 1999, skupina Muse vystúpila na pódiu pre začínajúcich umelcov (Emerging Artist's stage) na podujatí Woodstock 1999. S Taste Media kapela podpísala manažérsku zmluvu a nahrala preň albumy: Showbiz (1999), Origin of Symmetry (2001) a Absolution (2003).
Napriek úspechu ich druhého EP, britské nahrávacie spoločnosti s podpisom zmluvy s kapelou Muse váhali. Po ceste na festival CMJ v New Yorku, senior A&R (Artist & Repertoire) manažér Columbia Records ich priviedol do Spojených štátov k viceprezidentovi Timovi Devinovi. Počas tejto cesty skupina Muse podpísala dohodu s americkým vydavateľom Maverick Records. Po návrate z Ameriky, Taste Media dali ponuky pre kapelu Muse s viacerými nahrávacími spoločnosťami v Európe a Austrálii a dovolili im takto v rôznych krajinách riadiť ich kariéru. Producentmi ich albumu Showbiz z roku 1999 boli Paul Reeve a John Leckie. Tento album efektívne prezentuje agresívny, no zároveň melancholický hudobný štýl skupiny Muse. Texty piesní poukazujú na ľudské vzťahy a úskalia, s ktorými sa stretli pritom ako sa chceli presadiť v svojom rodnom meste.

2001–02: Origin of Symmetry a Hullabaloo

V roku 2001, počas nahrávania druhého albumu skupiny, Origin of Symmetry, sa skupina venovala aj rôznym experimentom so zvukmi, hudobnými nástrojmi ako kostolný organ, melotrón, ale aj so širokou škálou bicích hudobných nástrojov. V skladbách bolo viac Bellamyho vysoko nasadených vokálnych línií a v arpeggiu rozložených gitarových a klavírnych akordov. Bellamy označuje ako svoje gitarové vzory Jimiho Hendrixa, Toma Morella (z Rage Against the Machine a Audioslave), čo je ďalej evidentné na songoch založených na silných riffoch a v Bellamyho sólach častejšie využívanie pitch-shiftingových efektov. Na albume Origin of Symmetry sa nachádza aj prerobená verzia piesne od Anthonyho Newleya a Leslieho Bricussa, „Feeling Good“, ktorá vyšla na „dvojáčkovom“ singli „Hyper Music/Feeling Good“ a v mnohých rozličných hlasovaniach táto verzia tohto hitu bola označená ako jej najlepšia coververzia všetkých čias. Nahrávka bola neskôr použitá ako súčasť televízneho reklamného spotu pre britské aerolinky, Virgin Atlantic Airways.
V roku 2002 sa skupina Muse dostala do sporu s Celine Dion, ktorá chcela pomenovať názvom „Muse“ svoju show v Las Vegas. Došlo k situácii, kedy Celine ponúkla skupine, že za 50 tisíc dolárov sa tohto názvu vzdá, no kapela jej ponuku odmietla. Bellamy to neskôr komentoval, že si neprial, aby si ľudia mysleli, že oni sú sprievodnou skupinou Celine Dion. Nakoniec Celine ustúpila. Album Origin of Symmetry bol dobre hodnotený hudobnou kritikou. Roger Morton z NME dával albumu deväť bodov z desiatich. Poznamenal, že o„obdivuje, ako tak mladá kapela nakladá s dedičstvom, ktoré zahŕňa temnejšie vízie ako mali Cobain a Kafka, Mahler a The Tiger Lillies, Cronenberg a Schoenberg a vyrobí z toho sexy populistický album. Muse to podľa neho zvládli“.
Vydavateľstvo Maverick malo výhrady k Bellamyho speváckemu štýlu, ktorý prezentoval na albume. Považoval ho za nie práve najprívetivejší k vysielaniu v rádiách a požiadali kapelu aby pred jeho vydaním v USA zmenili niektoré piesne na albume. Skupina návrh odmietla, od Mavericku odišla, čo spôsobilo rozhodnutie, že tento album v Spojených štátoch nebude publikovaný. Album v Štátoch nakoniec vyšiel v septembri roku 2005, potom ako so skupinou Muse podpísal zmluvu vydavateľ Warner Bros.
V júli roku 2002 skupina Muse vydala koncertné DVD Hullabaloo, na ktorom boli zábery z koncertov počas dvoch po sebe nasledujúcich nocí v parížskej aréne patriacej do série Le Zenith a dokumentárny film o turné. V tom istom čase vyšiel aj dvojalbum, ktorý obsahoval kompiláciu „B“ strán vydaných singlov a nahrávok piesní z koncertov v Le Zenith. K soundtracku vyšiel aj ďalší singel s dvoma „A“ stranami: „Dead Star/In Your World“.

2003–05: Absolution

Ďalší album Absolution, produkovali ho: Rich Costey, Paul Reeve a John Cornfield, ktorý skupine vyšiel v septembri roku 2003 sa dostal v rebríčkoch Spojeného kráľovstva na prvé miesto. Medzi jeho nahrávkami je aj prvý Top 10 hit skupiny, „Time Is Running Out“ a neskoršie Top 20 hity: „Hysteria“, „Sing for Absolution“ a „Butterflies and Hurricanes“. Skupina následne podnikla medzinárodné koncertné turné, ktoré malo podporiť vydanie tohto albumu. Trvalo okolo roka a skupinu videlo publikum v Austrálii, Novom Zélande, Spojených štátoch, Kanade a Francúzsku. Medzitým kapela vydala osem singlov (jeden charitatívny): „Time Is Running Out“, „Hysteria“, „Sing for Absolution“, „Falling Away With You“, „Endlessly“, „Stockholm Syndrome“, „Butterflies and Hurricanes“ a „Apocalypse Please“. Koncertné turné po USA sa začalo zlovestne potom, ako sa počas otváracieho koncertu v Atlante Bellamy zranil. Pokračovalo potom, ako si Bellamy po niekoľkých stehoch na pár dní odpočinul.
V júni roku 2004 skupina hrala aj na festivale v Glastonbury. Po ňom sa jej členovia vyjadrili, že tento koncert bol najlepší, aký v živote zažili. Otec hráča na bicie nástroje, Dominica Howarda, ktorý tento festival navštívil aby videl skupinu hrať, krátko po vystúpení zomrel na srdcové zlyhanie. „Bol to ten najväčší pocit z úspechu, ktorý som kedy zažil potom ako sme zišli z pódia...“ vyjadril sa Bellamy „Zmiešalo sa to so surreálnym pocitom z toho, keď som sa hodinu potom dozvedel, že jeho otec umrel. Strávili sme s Dominikom okolo týždňa a snažili sa vyjadriť mu podporu. Myslím, že bol rád, že na tom všetkom bolo dobré aspoň to, že jeho otec dostal šancu ho vidieť v pravdepodobne najlepšom momente, aký zažil s kapelou.“ Skupina Muse potom pokračovala na turné. Vyhrali dve ceny MTV Europe awards, ktorými boli: za najlepších alternatívnych umelcov a Q Award za najlepšie koncertné vystúpenie. Ako najlepší britskí koncertní umelci získali v roku 2005 cenu aj na Brit Awards. V júli toho istého roku participovali ako účinkujúci aj na parížskom podujatí v rámci akcie Live 8.
V roku 2003 kapela žalovala firmu Nestlé, ktoré nezákonne bez ich vedomia na reklamné účely použila ich verziu piesne Feeling Good. Peniaze, ktoré získali po súdnom vyrovnaní venovali združeniu Oxfam. V apríli roku 2005 bolo publikované neoficiálne DVD s biografiou pod názvom Manic Depression, ktoré neobsahovalo hudbu Muse, skupina do neho nebola zapojená a nepodporovala jeho vydanie.
Iné DVD z tej istej doby, ktoré bolo oficiálne, vydala skupina 12. decembra 2005 pod titulom Absolution Tour. Obsahuje prepracované a remastrované vrcholné okamihy z festivalu v Glastonbury roku 2004 a predtým nezverejnené zábery zo zákulisí z London Earls Court vo Wembley Arena a Wiltern Theatre v Los Angeles. Na DVD sú aj dve skryté nahrávky z Wembley: „Endlessly“ a „Thoughts of a Dying Atheist“. Jediná pieseň z albumu Absolution, ktorá na koncertom DVD nie je je „Falling Away With You“. Album Absolution bol v Spojených štátoch od RIAA certifikovaný ako zlatý.

2006–08: Black Holes and Revelations a HAARP

V roku 2006 skupina Muse vydala svoj štvrtý album Black Holes and Revelations, ktorý koprodukovala skupina spolu Richom Costeyom. Hlavnou témou koncepcie tohto projektu bola fascinácia témou science fiction a rozhorčenie nad dianím v politike.
Album sa dostal na vrcholy hudobných rebríčkov väčšiny Európy a v Austrálii. Bol úspešným aj v USA, kde sa v Billboard 200 dostal na deviate miesto.
Pred publikovaním albumu skupina pokračovala s koncertnými vystúpeniami, ktoré počas nahrávania prerušila, a rad propagačných podujatí pokračoval prezentáciou v televíziách, ktoré štartovali 13. mája 2006 v koncertnom podujatí, ktoré BBC s voľným ´vstupom organizuje pod názvom Radio 1's Big Weekend. Black Holes and Revelations Tour bolo spustené tesne pred vydaním album a spočiatku pozostávalo z účasti na festivalových akciách, z ktorých bolo v auguste 2006 najvýznamnejšie vystúpenie na Festivaloch Reading a Leeds. Hlavný itinerár koncertného turné v Severnej Amerike viedol skupinu od konca júla do začiatku augusta. Po poslednom z letných festivalov v Európe sa kapela špecializovala na turné po veľkých arénach Spojeného kráľovstva.
Hudobný album Black Holes and Revelations bol pre rok 2006 nominovaný na Mercury Music Prize, no predstihli ho Arctic Monkeys. Potom ako sa z tohto nosiča na kontinente predalo milión kusov získal cenu Platinum Europe Award. Jeho prvým singlom bol v máji roku 2006 „Supermassive Black Hole“. Bol nasledovaný ďalším v nasledujúcom mesiaci tak že vyšiel ešte pred vydaním albumu. V auguste 2006, kapela Muse v Abbey Road Studios nahrala živú nahrávku, ktorá vyšla pod titulom Live from Abbey Road.
Druhý singel, „Starlight“, vyšiel v septembri roku 2006. Pieseň, „Knights of Cydonia“, vyšla v USA ako špeciálny singel pre rádiá v júni roku 2006 a v Spojenom kráľovstve v novembri toho istého roku. V austrálskych rádiách singel „Knights of Cydonia“ získal v roku 2007 prvú pozíciu v Triple J Hottest 100 a bol osemnásty v roku 2008 v Triple J's Hottest 100 of All Time. Štvrtý singel, „Invincible“, vyšiel v apríli 2007. Iný singel, „Map of the Problematique“, bol k dispozícii iba na digitálne stiahnutie v júni 2007, pred vystúpením v Wembley.
November a december roku 2006 skupina strávila koncertovaním po Európe, počas ktorého podporovala aj britskú kapelu Noisettes. Turné potom začiatkom roku 2007 pokračovalo v Austrálii, Novom Zélande a Juhovýchodnej Ázii. Na leto sa Muse vrátili do Anglicka. Vo februári 2007 na Brit Awards prevzali cenu za najlepšiu koncertnú skupinu.
Asi tie najväčšie vystúpenia, ktoré absolvovali boli 16. a 17. júna 2007 na nanovo rekonštruovanom Štadióne vo Wembley. Otvárali ho kompozíciou „Montagues and Capulets“. Na DVD/CD albume zo 17. marca 2008 (USA) a 1. apríla 2008 (GB), ktorý obsahuje nahrávky z týchto koncertov s názvom HAARP, sa táto skladba nazýva „Intro“. Časopis New Musical Express dal tento hudobný nosič na 40. miesto zoznamu najlepších koncertných albumov všetkých čias..
V júli roku 2007 koncerty pokračovali cez Európu, potom v auguste sa kapela presunula do Spojených štátov, kde v New Yorku vypredala Madison Square Garden. Dňa 15. septembra 2007, potom ako The White Stripes zrušili svoju účasť, sa skupina Muse stala hedlajnerom podujatia Austin City Limits Music Festival. Krátko nato, v októbri 2007, spolu s Rage Against the Machine, Daft Punk a Queens of the Stone Age vystúpili v Las Vegas na každoročnom sviatku hudby a umenia konanom pri príležitosti Halloweenu pod názvom Vegoose. Turné skupiny potom pokračovalo východnou Európou, Ruskom a Škandinaviou predtým ako vycestovali do Austrálie a do Nového Zélandu. Záverečné show Black Holes and Revelations tour sa konalo 8. a 9. decembra 2007 v Los Angeles na KROQ Almost Acoustic Christmas.
Pár individuálnych vystúpení kapela Muse pokračovalo aj v roku 2008. V marci hrali v Dubaji, Johannesburgu a v Cape Towne. Dňa 12. apríla sa konal v Royal Albert Hall jeden charitatívny koncert pre Teenage Cancer Trust. Spolu s kapelami ako Kaiser Chiefs, The Offspring a Linkin Park sa skupina Muse dňa 6. júna 2008 predstavila v Lisabone na festivale Rock in Rio. Na 13. august mali Muse naplánovaný koncert v Dubline a na 14. august v Belfaste. Podľa vyjadrenia v článku v časopise Belfast Telegraph, bol druhý z menovaných koncertov skupiny zamietnutý. Súčasťou tohto írskeho turné boli aj kapely Kasabian a Glasvegas. Pár dní nato cez víkend 16. a 17. augusta 2008 vystupovali na V Festivale v anglickom Essexe. Takisto pripustili, že by v budúcnosti chcel absolvovať koncerty po štadiónoch v Južnej Amerike. Dňa 25. septembra 2008 Bellamy, Howard a Wolstenholme dostali za svoj prínos pre hudbu honorárny titul doktorov umenia na Univerzite v Plymouthe.

2009–11: The Resistance

Piaty album skupiny Muse vyšiel pod The Resistance v septembri roku 2009. Je to ich prvý album, ktorý si kompletne produkovali sami. Technický dozor nad jeho výrobou mal Adrian Bushby, mixoval ho Mark Stent. V dobe vydania albumu sa dostal na vrcholy rebríčkov 19 krajín a bol tretím projektom kapely, ktorý sa stal v Spojenom kráľovstve jednotkou, tretím v poradí bol v americkom rebríčku Billboard 200.
Kritika dielo prijala zväčša pozitívne, s veľkou dávkou chvály na jeho umelecké ambície, vplyvy klasickej hudby a trinásťminútovú kompozíciu „Exogenesis: Symphony“, rozdelenú do troch partov. Režisér Guy Ritchie použil prvú časť symfónie „Exogenesis“ v reklamnom spote na rad domáceho oblečenia od firmy Dior, Dior Homme: „A Rendezvous“, v ktorom účinkoval Jude Law. Album The Resistance prekonal svojho predchodcu Black Holes and Revelations v svojom relatívnom predaji, keď v prvom týždni sa z neho predalo vo Veľkej Británii približne 148 tisíc kópií. Sedem dní pred jeho vydaním vyšiel jeho prvý singel „Uprising“. Dňa 13. septembra 2009 s touto piesňou vystúpila skupina Muse v New Yorku na MTV Video Music Awards.
The Resistance Tour bolo zahájené v septembri stretnutím na pobreží v Teignmouthe a počas neho sa kapela zúčastnila v apríli 2010 ako hlavný účinkujúci podujatia Coachella Festival. K turné patrili aj dva koncerty, ktoré boli v septembri 2010 na štadióne vo Wembley. Účinkovali aj na turné skupiny U2, U2 360° Tour. V programe „Breakfast with Muse Concert“ v kalifornskom rádiu KROQ-FM, sa členov kapely spýtali na dĺžku The Resistance Tour, načo oni odpovedali, že to bude do konca nasledujúceho roka.
V januári roku 2010 skupina Muse v rámci akcie Big Day Out vystupovala na viacerých koncertných pódiách v Austrálii a na Novom Zélande, ktoré začali v Aucklande a končili v Perthe. Kapela patrila17. apríla medzi hedlajnerov akcie Coachella Valley Music and Arts Festival. Boli v roku 2010 spolu s Gorillaz a Stevie Wonderom hlavnými účinkujúcimi aj na festivale v Glastonbury. Na festivale Oxegen hrali napríklad aj spolu s Arcade Fire a Eminemom. Hlavnými účinkujúcimi boli aj na mnohých iných festivaloch ako: Hovefestivalen, a T in the Park 2010, či Austin City Limits Music Festival.
Dňa 20. apríla 2010 skupina ohlásila medzi septembrom a novembrom 2010 štrnásť vystúpení na severoamerickom turné, ku ktorým pribudli ešte štyri ďalšie.
Dňa 7. mája 2010 bolo oznámené, že skupina Muse by mala vydať upravený song, ktorý bude hlavným motívom pre tretí film série Twilight sága: Zatmenie. Tento song vyšiel 17. mája 2010 na soundtracku pod názvom „Neutron Star Collision (Love Is Forever)“. Táto nahrávka bola tretia, ktorú skupina mala v sérii filmov ságy Twilight.
V júni 2010 hrala skupina Muse na festivale Glastonbury, kde sa na pódiu stretli aj s gitaristom U2, The Edgem. Bolo to potom ako museli zrušiť vystúpenie, lebo Bono si zranil chrbát. S The Edgem si zahrali song „Where the Streets Have No Name“. Koncertná reputácia skupiny Muse im pomohla zabezpečiť dňa 2. júla 2010 zisk O2 Silver Clef Award. Cenu im podali Roger Taylor a Brian May. Taylor trio označil za „pravdepodobne najlepšiu súčasnú koncertnú kapelu, aká je dnes na svete“ a Brian May dodal, že „(Muse) sú neuveriteľne úžasná skupina“.
Dňa 12. septembra 2010 kapela Muse za promo pre singel „Uprising“ vyhrala MTV Video Music Award v kategórii najlepších špeciálnych efektov. Dňa 21 novembra Muse si odniesli domov cenu American Music Award za najlepších v kategórii alternatívneho rocku. Neskôr, 2. decembra 2010, získala skupia tri nominácie na Grammy Awards. Oceňovanie sa konalo 13. februára 2011 a odniesli si cenu za najlepší rockový album The Resistance.
Potom ako mali najväčší podiel vysielania v médiách a predaja nosičov v USA, bola skupina Muse za ich nahrávky: „Uprising“ (#1), „Resistance“ (#6) a „Undisclosed Desires“ (#49), menovaná časopisom Billboard titulmi Alternative Songs a Rock Songs roku 2010. Dňa 30. júla 2011 kapela Muse sprevádzala Rage Against the Machine počas ich jediného koncertu na festivale v Los Angeles. Hudobníci Rage Against the Machine si ich vybrali spolu s Rise Against, Lauryn Hillová, Immortal Technique a El Gran Silencio. Neskôr, 13. augusta, boli Muse hlavným účinkujúcim v San Franciscu na podujatí Outside Lands Music and Arts Festival.
V auguste 2011 boli Muse aj v Anglicku na Reading and Leeds Festivalse. Aby si uctili desiate výročie od vydania ich druhého štúdiového albumu, Origin of Symmetry (2001), skupina na vystúpení zahrala všetkých jedenásť nahrávok. V auguste sa kapela ukázala ako hedlajner aj v chicagskom Grant Parku na koncerte v rámci akcie Lollapalooza.

2012–14: The 2nd Law a Live at Rome Olympic Stadium

Manažér skupiny Muse, Anthony Addis dňa 18. októbra 2011 v interview pre časopis Billboard poznamenal, že v Londýne sa pripravuje šiesty album, ktorý by mohol byť publikovaný niekedy v októbri roku 2012. Bellamy na svojom Twitterovom účte jeho nahrávky zaradil niekde ku „kresťanskej gangsta rap džez Odysey, s menšími odkazmi na ambientný rebelujúci dubstepový, tvár zjemňujúci metal, s flamengom a kovbojskou psychedéliou“.
V inom interview, v apríli 2012, Bellamy pre NME povedal, že skupina chcela dať dokopy prvky elektronickej hudby spolu s vplyvmi french house, respektíve dua Justice, a britskej elektronickej formácie Does It Offend You, Yeah? spolu s využitím hry dychovej hudby. Bellamy vtedy tiež potvrdil, že album vyjde na jeseň roku 2012.
Dňa 6. júna 2012 skupina Muse vydala trailer nového albumu The 2nd Law s tým, že na svojom webe začali odpočítavať dni do 17. septembra, kedy by mali tento album vydať. Trailer, ktorý skutočne obsahoval aj dubstepové prvky bol od fanúšikov prijatý so zmiešanými reakciami.
Na 7. jún 2012 bol ohlásený prvý koncert The 2nd Law Tour. Turné sa začalo v Európe. Konalo sa vo Francúzsku, Španielsku, Spojenom kráľovstve a v ďalších krajinách. Prvý singel tohto albumu, „Survival“, bol oficiálnym songom Letných olympijských hier 2012, ktoré sa konali v Londýne. Singel mal spolu s prelúdiom premiéru v show, ktoré v BBC Radio 1 uvádzal DJ Zane Lowe. Taktiež s touto piesňou kapela Muse vystúpila počas záverečnej ceremónie týchto hier.
Zoznam skladieb albumu The 2nd Law bol oficiálne zverejnený 13. júla 2012. Druhým jeho oficiálnym singlom bola nahrávka „Madness“. Vyšiel 20. augusta 2012 a hudobné video k tejto skladbe vyšlo 5. septembra. Prezentácia albumu bola dňa 30. septembra. Konala sa počas vystúpenia Muse na iTunes Festivale v londýnskej hale The Roundhouse. Samotný oficiálny svetový štart albumu The 2nd Law bol 1. október 2012, na druhý deň bol album daný na trhy v Spojených štátoch. Hneď po vydaní bol v rebríčku Spojeného kráľovstva, UK Albums Chart, prvý a v USA, v rebríčku Billboard 200, bol druhý. Song „Madness“ na 55. ročníku ceny Grammy (2013) dostal nomináciu Best Rock Song a album bol nominovaný ako Best Rock Album. Dňa 20. februára 2013 pri príležitosti BRIT Awards, kapela Muse spolu s veľkým orchestrom zahrali úvodnú pieseň albumu: „Supremacy“. Inštrumentálne verzie dvoch piesní albumu: „The 2nd Law: Isolated System“ a „Follow Me“ boli niekoľkokrát použité ako scénická hudba k filmu Svetová vojna Z. Herec v hlavnej postave a producent tohto apokalyptického filmu plného žijúcich mŕtvol, Brad Pitt, hovorí, že hľadal pieseň, ktorá by mohla byť prepojená s filmom podobne ako je ikonický projekt Tubular Bells od Mike Oldfielda spájaný s filmom Vyháňač diabla (The Exorcist, 1973). A podľa Pitta boli tie dve skladby presne to, čo pre film hľadal.
Dňa 29. novembra 2013 skupina Muse vydala vo formátoch CD/DVD a CD/Blu-ray svoj tretí koncertný album Live at Rome Olympic Stadium. Od 5. novembra 2013 mal film svoje divadelné projekcie v 20 mestách po celom svete: v Spojených štátoch a Kanade 6. novembra, v Európe, Spojenom kráľovstve, Austrálii a Japonsku 7. novembra, 12. nomebra bola projekcia v Rakúsku, Nemecku, Taliansku a Španielsku, 19. novembra v Poľsku a 22.-24. novembra v Indonézii. Toto video je prvou koncertnou snímkou, ktorá bola nakrútená na formát 4K (šírka 4 tisíc pixelov). Koncertný album obsahuje vystúpenie kapely pred viac ako 60 tisícovým publikom zo dňa 6. júla 2013 na rímskom Stadio Olimpico. Koncert bol časťou zo The Unsustainable Tour, čo bola prezývka pre letnú, európsku časť The 2nd Law World Tour.

2014–2016: Drones

Skoro po koncertne v Ríme, začali členovia kupiny Muse pracovať na svojom siedmom albume. Prichádzali pritom k názoru, že elektronický zvuk v ich hudbe nadobúdal príliš veľkú dominanciu a preto chceli aby mal ich budúci projekt jednoduchší, rockovejší zvuk. Predošlé dva albumy si produkovali sami. Tentoraz sa rozhodli, že sa zamerajú na hudbu a mixovanie a prácu s výslednými nahrávkami zo štúdia prenechajú producentovi, ktorým bol Robert John "Mutt" Lange. Nahrávanie prebiehalo od októbra 2014 do apríla 2015 v štúdiách Warehouse vo Vancouveri.
Oznam o siedmom štúdiovom albume skupiny Muse nazvaný Drones zverejnili dňa 11. marca 2015. Nasledujúci deň vydali na svojom YouTube kanáli otextované video skladby „Psycho“. Zároveň umožnili okamžité stiahnutie tejto nahrávky spolu s možnosťou predobjednania albumu. Dňa 23. marca 2015 vyšiel k albumu ďalší singel, „Dead Inside“.
Medzi 15 marcom až 16 májom skupina Muse absolvovala krátke turné po Spojených štátoch a po Spojenom kráľovstve, ktoré malo názov Psycho Tour. Koncertné nahrávky nových piesní sa nachádzajú spolu so štúdiovými snímkami na bonusovom DVD, ktoré vyšlo spolu s albumom. Dňa 18. mája vyšlo na YouTube kanáli skupiny Muse ďalšie otextované video, „Mercy“, ktorého skladba bola tiež prístupná na stiahnutie spolu s objednávkou albumu.
Album Drones definitívne oficiálne vyšiel 8. júna 2015.  Je to konceptuálne dielo o dehumanizovanom spôsobe vedenia vojny., Hudobne sa vracia bližšie k priamočiaremu rockovému zvuku s menej komplikovanými produkčnými postupmi a experimentovaním v svojom žánri. Album sa dostal na vrcholy predaja hudobných trhov viacerých krajín vrátane Spojeného kráľovstva, USA a Austrálie. 
Dňa 13. septembra 2015 bola skupina Muse hedlajnerom berlínskeho hudobného festivalu Lollapalooza. Dňa 15. februára 2016 dostal album Drones cenu Grammy za Najlepší rockový album. Dňa 24. júna 2016 patrili Muse už tretíkrát k hlavným vystupujúcim festivalu v Glastonbury. Dňa 30. novembra 2016 bola kapela Muse ohlásená ako hlavný účinkujúci festivalu Reading and Leeds 2017.

2017–súčasnosť: Simulation Theory

V roku 2017 boli Muse spolu so skupinami 30 Seconds to Mars a PVRIS na spoločnom turné. Howard potvrdil vo februári, že skupina bola späť v nahrávacom štúdiu. Dňa 18. mája vyšiel prvý singel k budúcemu albumu, ktorý mal názov „Dig Down“. V novembri toho roku vystúpili na festivale BlizzCon. Dňa 15. februára vyšiel skupine Muse singel „Thought Contagion“. Bol uvedený spolu s videoklipom, ktorý pripomína 80. roky 20. storočia a Jacksonove dielo z čias nahrávania albumu Thriller. V júni Muse otvorili festival Rock In Rio. Dňa 24. februára 2018 mali jedeno vystúpenie v parížskom divadle La Cigale, kde hrali piesne, ktoré si online na internete zvolilo publikum fanúšikov. Dňa 12. júla 2018 prišlo do kín koncertné video Muse: Drones World Tour. 
Dňa 19. júla 2018 vyšiel k budúcemu albumu tretí singel, „Something Human“. Dňa 30. augusta 2018 skupina oficiálne oznámila, že 9. novembra vyjde ich ôsmy album,, Simulation Theory. Oznam bol sprevádzaný vydaním ďalšieho singla, „The Dark Side“. Piaty singel albumu, „Pressure“ vyšiel 27. septembra 2018. V tomto mesiaci ohlásili aj pripravované svetové turné, Simulation Theory Tour, ktoré začne 3. februára 2019 v texaskom Hustone a skončí 26. júla v Madride.

Hudobný štýl

Hudobný štýl kapely Muse AllMusic popisuje ako fúziu progresívneho rocku, glamu, elektronických štýlov a kapelou Radiohead ovplyvnenú snahu experimentovať Podľa recenzií a viacerých kritík je Muse alternatívna rocková skupina, ktorá je často spájaná so štýlmi space rock a progresívny rock. Podľa recenzií servera Rocksound ich hudba v sebe spája zvuky žánrov ako elektronická hudba, hard rock, experimentálny rock, klasická hudba, rocková opera a mnoho ďalších. Sám Bellamy v interview pre BBC v roku 2002 kapelu charakterizoval ako „trashy three-piece“. Na poznámky o tom, že hrajú progresívny rock, Dominic Howard poznamenal, že „v tejto asociácii nevidí celkom súlad, lebo oni sa nevyznačujú desaťminútovými gitarovými sólami. Ambíciou novodobých kapiel je zmiešať mnoho štýlov a keď je to badateľné tak je to skvelé. Ako badá tento spôsob prístupu k žánrom sa stáva už mainstreamovým trendom“.

Štýlové premeny

Pri svojom druhom albume,Origin of Symmetry sa kapela snažila o posun k sebavedomému a agresívnemu zvuku. V interview pre časopis Designer Magazine v roku 2000, Christopher Wolstenholme povedal, že keď sa pozrie späť, konštatuje, že „medzi jemnými a drsnejšími nahrávkami nie je v albumoch podstatnejší zvukový rozdiel. Album sa vyznačuje iba tým, že chceli v ňom dosiahnuť aby ťažké veci boli ešte ťažšie“. Tretí album, Absolution (2003), nasledoval narastaním tvrdosti a intenzity spolu s ambicióznymi témami tendenciu svojho predchodcu. Na tomto albume sú aj veci, v ktorých sa výrazne využívajú sláčikové aranžmány a sú v ňom prvé badateľné vplyvy štýlu kapiel ako je Queen.
Štvrtý projekt, Black Holes and Revelations (2006), je napriek tomu, že sa miestami drží tvrdosti predchádzajúcej tvorby, je omnoho viac ovplyvnený žánrami ako electronica a space rock. Nájdu sa na ňom aj niektoré viac melodické štýly, podobné tomu, ktorý mali na ich prvom albume Showbiz (1999). Black Holes and Revelations má v sebe vplyvy kapiel ako sú Depeche Mode a noise rockové duo Lightning Bolt, ako aj rôznych ázijských a európskych hudobných štýlov. Z tých európskych je to aj pôvodná hudba pochádzajúca z klasickej neapolskej hudobnej školy. Navyše, kapela počas nahrávania albumu intenzívne počúvala rozhlasové stanice z Blízkeho východu.
Brian May, gitarista kapely Queen, chváli prácu hudobníkov kapely Muse ako „výnimočných hudobníkov“, ktorí „si ponechali svoje šialenstvo aby ho ukázali cez svoje skvelé umelecké nápady“.
Šiesty album kapely Muse, The 2nd Law (2012), má omnoho širšie spektrum vplyvov žánrov ako funky, electronica, ale aj preukázateľne ho ovplyvnil dubstep, či filmová hudba. Po stránke hodnotenia príkladov z ostatných umelcov populárnej hudby sa The 2nd Law vyznačuje preberaním vzorov ako sú Queen a Led Zeppelin (v piesni "Supremacy") ako aj dubstepový producent Skrillex a Nero (v nahrávke "The 2nd Law: Unsustainable" a „Follow Me“ spolu s jeho neskoršou koprodukciou kapelou Nero) no aj Michael Jackson, či Stevie Wonder (v skladbe „Panic Station“, na ktorom hrajú hudobníci, ktorí účinkujú vo Wonderovej skladbe „Superstition“) a producent filmovej hudby, Hans Zimmer. Okrem toho je album poznačený tým, že je prvým, kde sa výrazne aj ako spevák presadil basgitarista Chris Wolstenholme, ktorý napísal dve piesne o svojom boji s alkoholizmom: „Save Me“ a „Liquid State“.
Kritici s prihliadnutím na Bellamyho vokálny prejav majú tendenciu porovnávať kapelu Muse s alternatívnou rockovou skupinou Radiohead. Nepriamo sa k tomu pridal aj samotný Bellamy, ktorý sa v roku 1999 pre francúzsky hudobný časopis Rock Sound vyjadril že za najdôležitejšie albumy toho desaťročia považuje The Bends od Radiohead a Nevermind od skupiny Nirvana.. Od tej doby skupina Muse tieto vyhlásenia viackrát objasňovala a držala sa názoru, že Nirvana a Radiohead boli najúspešnejšími hudobnými formáciami 90. rokov. Boli teda vzorom pre mnoho kapiel, čo nemusí zákonite znamenať, že Radiohead sú absolútnym vzorom skupiny Muse. Na druhej strane Muse nepopierajú, že považujú pre seba za najvplyvnejšiu kapelu Nirvana. Bellamy viackrát dal stanovisko, že Radiohead pre neho až tak veľa neznamená a atribúty, ktoré ich spájajú pochádzajú skôr z toho, že obidve skupiny sú ovplyvnené tým istým alternatívnym rockovým hudobníkom, ktorým bol Jeff Buckley.

Hudobný prístup

Mnoho piesní kapely Muse je rozpoznateľných podľa Bellamyho využívania vibráta, falzetu a melizmatického frázovania, ktorým ho primárne ovplyvnil Jeff Buckley. Ako hudobník hrajúci na klavír Matt Bellamy, v mnohých na tomto nástroji založených kompozíciách, často využíva rozloženú techniku akordov (arpeggio). Niektoré vplyvy pre Bellamyho hru zahŕňajú neskoršie klasické a romantické prístupy, aké mali (okrem iných) Sergej Rachmaninov (v skladbe „Butterflies and Hurricanes“), Piotr Iľjič Čajkovskij, Hector Berlioz, Ludwig van Beethoven, Franz Liszt, Camille Saint-Saëns (v kompozícii „I Belong to You (Mon Coeur S'ouvre À Ta Voix)“) a Frédéric Chopin (v diele „United States of Eurasia“). Bellamy je ovplyvnený aj skladateľmi súčasnej hudby, napríklad minimalistami: Stevom Reichom a Philipom Glassom.
Viaceré skladby kapely Muse sa vyznačujú tým, že ich ústredným motívom je ich basová línia, často podporovaná špeciálnou gitarovou hrou. Basová línia kompozícia zdobí dolný register. Je prebudená, skreslená, využíva fuzz bass so silným deformovaným tónom. Do nej sú aplikované ďalšie elektronické efekty, ktoré umocňujú jej váhu a hĺbku. Umožňuje to aby basová gitara mohla slúžiť ako základná, kmeňová súčasť posuvu hlavného akordu, často hrajúceho vyššie noty, alebo elektronické zvuky. Obidve gitary, basová aj sólová príležitostne hrajú unisono, čím dodávajú na konkrétne melódie a rífy špecifický dôraz (pozri pokračovanie druhého refrénu v skladbe „Hysteria“, či základný ríf v piesni „Dead Star“). Obidvaja, Matt aj Chris, pri práci s hudbou využívajú dotykové obrazovky, ktoré sú často implementované do ich nástrojov. Týmito dotykovými displejmi sa dajú ovládať celé rady syntetizátorov a digitálnych pedálových efektov a aj je najviac často používaný s Korg Kaoss padom a/alebo s pedálom Digitech Whammy.
Ako hráč na gitaru, Matt Bellamy používa arpeggiator a efekt Pitch-shift, ktorým dosahuje výraznejší elektronický zvuk. Pre tento spôsob hry uvádza ako svoje vzory Jimiho Hendrixa a Toma Morella. V kontraste k jeho gitarovej hre je často inšpirovaný aj viac klasickou harmonickou estetikou, najmä štýlom latinskej a španielskej gitary.