google/wiki40b huggingface dataset:
Chionis zo Sparty

Chionis (starogr. Χίονις – Chionis) bol trojnásobný víťaz olympijských hier behu na jedno stadion a behu na dve stádia.
Chionis zo Sparty zvíťazil v jednoduchom a dvojitom behu na olympijských hrách v rokoch 664, 660 a 656 pred Kr. Antický autor Pausanias však uvádza, že Chionis bol sedemnásobný olympijský víťaz. Podľa neho Chionis zvíťazil v behu na jedno stadion aj v roku 668 pred Kr., kedy bol podľa starovekých autorov Eusebia a Iulia Africana víťazom Charmis zo Sparty.
Pozoruhodný je údaj od Iulia Africana, ktorý zaznamenal, že Chionis zo Sparty na olympijských hrách v roku 664 pred Kr. skočil na vzdialenosť „päťdesiatdva stôp“ (stopa v Olympii mala 320 mm). Pri prepočítaní na naše miery Chionis skočil teda 15,39 metra. Skok sa približuje dvojnásobku dnešného svetového rekordu a nepochybne presahuje fyzické možnosti človeka. Odborníci sa rozdelili na tri skupiny. Starší predpokladali, že tu išlo o trojskok. Keď sa o tom pochybovalo, prevládol názor, že tu išlo o súčet piatich skokov (skok z miesta) a neskôr troch skokov. Zodpovedné stanovisko sa už aj preto nedá zaujať, lebo o počte skokov z olypijských hier staroveku nemáme bezpečné správy.
Chionis sa podľa Pausania (okolo roku 630 pred Kr.) zúčastnil spolu s obyvateľmi ostrova Théra, ktorých viedol Battos I., kolonizácie Kyrény na pobreží dnešnej Líbye.
Vojnoví cisári

Záver

Do takejto situácie to teda vojnoví cisári počas svojej ani nie 50-ročnej vlády dopracovali. Problémom bolo, že mnohý z nich boli prostými vojakmi, ktorí nemali so zastávaním tak dôležitého úradu vôbec žiadne skúsenosti. Navyše mnohí si nechceli dať ani len poradiť a snažili sa vládnuť absolutisticky. Horšie však bolo, že často ich dôležité záležitosti v ríši ani nezaujímali a venovali sa všetkéme, len nie konsolidácii politických či hospodárskych pomerov. Skrátka a dobre, nezvládli zodpovednosť, ktorú so sebou funkcia cisára prináša. Nesmieme však hádzať všetkých do jedného vreca. Objavili sa aj cisári, ktorí mali svoje veľkolepé ciele, len ich nestihli za čas svojej vlády úplne naplniť ( napr. Decius, Gallienus, Claudius II. Gothicus a Aurelianus). Práve títo sa ale ukázali napodiv ako celkom schopní vodcovia štátu, ktorí by sa nepochybne stali veľkými cisármi ak by išlo o priznivejšie okolnosti doby.
Prinajmenšom sa takým cisárom javil Aurelianus. Porazil väčšinu na hranice útočiacich nepriateľov a takmer úplne prinavrátil Rímskej ríši svoju pôvodnú rozlohu. Obohnal mesto Rím kvôli bezpečnosti hradbami a svojou úspešnou sociálnou politikou pozdvihol životnú úroveň beztak zbedačeného obyvateľstva hlavného mesta.
Toto bola teda stručná charakteristika smutného obdobia dejín Rímskej ríše, ktoré nazývame vládou vojnových cisárov.

Pomocná literatúra

Zamarovský, V. Dejiny písané Rímom, Bratislava 2002
Cifruša bezkrídla

Opis

Cifruša meria 10 – 12 mm. Má oválny obrys tela s nápadnou čierno-červenou kresbou. Krídla väčšinou nie sú plne vyvinuté. Nohy sú čierne. Pri starostlivejšom pozorovaní zistíme, že každá cifruša je v drobných detailoch odlišná. Kresba a veľkosť škvŕn na červenom podklade sa mierne mení. Jej výrazné a kontrastné sfarbenie ju chráni pred nepriateľmi – vtáky. Dáva najavo, že nie je jedlá a to ju ochraňuje.
Cicia prevažne rastlinné šťavy. Hlavnou zložkou stravy sú predovšetkým plody lipy – semená pokryté sladkými šťavami.

Rozmnožovanie a životný cyklus

Samičky k sebe vábia samca sexuálne príťažlivými sekrétmi (feromónmi). Môže sa stať, že párenie trvá celý deň. Svoje vajíčka kladie samička do vlhkej pôdy, do štrbín kôry, pod lístie a mach. Cifruše môžeme pozorovať až do neskorej jesene. Prezimujú dospelí jedinci. Žľazy lariev produkujú ako u iných ploštíc typicky páchnuci sekrét slúžiaci na odstrašenie nepriateľa.

Výskyt

Ide o druh, ktorý je veľmi rozšírený v Európe, Severnej Afrike, severnej Ázii a Strednej Amerike. Vo svete žije 400 druhov cifrušovitých. Stretávame sa s ňou od apríla do septembra.
Ide o veľmi spoločenský druh. Už od skorej jari sa objavuje (vyhrieva) v húfoch pri múroch či pätách stromov. Vyskytuje sa v parkoch, alejách s agátmi alebo gaštanmi, na cintorínoch. Vo veľkom počte žije na lipách, občas aj na agátoch alebo tam, kde kvitne slez. Hoci im slnečný svit neprekáža, dávajú radšej prednosť tienistými miestam.
Canal du Centre (Belgicko)

Dejiny

Výstavba Canal du Centre v Belgicku prebiehala v rokoch 1882 až 1917. Prvý z výťahov uviedli do prevádzky roku 1888, ostatné až na konci 1. svetovej vojny v roku 1917. Všetky štyri hydraulické lodné výťahy na krátkom úseku historického kanála sú technické pamiatky najvyššej kvality. Dohromady so samotným kanálom tvoria príklad priemyselnej krajiny z konca 19. storočia.
Až v roku 2002 bol uvedený do prevádzky pri meste Thieu moderný lodný výťah, pracujúci na rovnakom princípe, ktorý umožňuje dvíhať lode až do výtlaku 1 400 t a prekonáva naraz výškový rozdiel 73,15 m. Historické výťahy odvtedy slúžia iba na rekreačné účely.

Okolie kanálu

Vedľa Canal du Centre sú v okolí ďalšie vodné cesty: Loing, Briard a spojovací kanál k Loire. Jednou z najvýznamnejších technických pamiatok je aj akvaduktový most na kanále Briard cez rieku Loiru, ktorý projektoval Gustave Eiffel, staviteľ známej parížskej veže. V okolí sú ešte ďalšie vodné viadukty pri Getain Croissing na riekach Allier a Digion. 
Krajina okolo kanálov je lemovaná mnohými romantickými zámkami, ktoré pripomínajú známe rody z francúzskych a belgických dejín.

Ochrana pamiatok

Celá sústava vodných diel a historickej krajiny je od roku 1998 zaradená na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Neuville-sur-Escaut

Poloha

Obec má rozlohu 4,74 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 577 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
David Woodard

Vzdelanie

Študoval na New School for Social Research a University of California v Santa Barbare.

Nueva Germania

V roku 2003 bol zvolený za radcu v Juniper Hills (Los Angeles County) v Kalifornii. V tejto funkcii navrhol mestský sesterský vzťah s Nueva Germania v Paraguay. Aby posunul svoj plan ďalej, odcestoval do bývalej vegetariánskej / feministickej utópie a stretol sa s vedením mesta. Po počiatočnej návšteve sa rozhodol nepokračovať vo svojom pláne, ale v tejto komunite našiel predmet štúdia pre neskoršie spisy. To, čo ho obzvlášť zaujíma, sú proto-transhumanistické myšlienky speváka Richard Wagnera a Elisabeth Förster-Nietzsche, ktorí spolu s jej manželom Bernhardom Försterom založili a žili v tejto kolónii v rokoch 1886 až 1889.
V rokoch 2004 až 2006 viedol početné expedície do Nuevy Germania a získal aj podporu od amerického viceprezidenta Dicka Cheneyho. V roku 2011 dal Woodard švajčiarskemu spisovateľovi Christianovi Krachtovi povolenie zverejniť jeho rozsiahlu osobnú korešpondenciu, ktorá sa týka najmä Nuevy Germania, v dvoch zväzkoch pod hlavičkou Wehrhahn Verlaga z univerzity v Hannoveru. Na výmenu listov Frankfurter Allgemeine Zeitung hovorí: "[Woodard a Kracht] zničia hranice medzi životom a umením." Der Spiegel predpokladá, že prvá časť, Five Years, vol. 1, je "duchovná prípravná práca" pre nadchádzajúci Krachtov román Imperium.
Podľa Andrewa McCanna "Kracht sprevádzal Woodarda na výlete do toho čo zostalo z miesta, kde potomkovia pôvodných osadníkov žijú za drasticky obmedzených okolností." Ako vyplýva z korešpondencie, Kracht podporoval Woodardovu túžbu rozvinúť kultúrny profil komunity a vybudovať miniatúrnu operu Bayreuth na mieste, kde kedysi stávala rodinná rezidencia Elisabeth Förster-Nietzsche." V uplynulých rokoch sa Nueva Germania zmiernila vo viac žoviálnejšiu destináciu s ubytovaním pre cestujúcich a provizórnym historickým múzeom.

Dreamachine

Od roku 1989 do roku 2007 vyrábal Woodard repliky Dreamachine, stroboskopického výtvoru, ktorý navrhli Brion Gysin a Ian Sommerville, ktorý zahŕňa štrbinový valec vyrobený z medi alebo papiera, ktorý sa otáča okolo elektrickej lampy—pri pozorovaní so zavretými očami môže stroj spúšťať mentálne aberácie porovnateľné s drogovou intoxikáciou alebo snívaním. Potom, čo daroval Dreamachine do 1996 LACMA vizuálnej retrospektívy Ports of Entry patriacej Williamovi S. Burroughsovi, sa spriatelil s autorom a na jeho 83. a posledné narodeniny predstavil "Bohémsky model" (papierový) Dreamachine. Spoločnosť Sotheby's vydražila tento stroj súkromnému zberateľovi v roku 2002 a posledný z nich zostáva na rozšírenej expozícii z Burrowsovho sídla v Spencerovom Múzeu Umenia.
Fontenelle-en-Brie

Poloha

Obec má rozlohu 8,47 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viačeslav Dmitrijevič Zudov

Mladosť a výcvik

Ako chlapec sa pod dojmom letu prvej družice stal členom školského krúžku raketových modelárov a rozhodol sa stať kozmonautom. Po čase sa dostal na balašovské vojenské letecké učilište, kde sa dostal prvýkrát ku skoku padákom. Neskôr lietal nielen na stíhačkách, ale aj dopravných lietadlách Il-2, Il-14, AN-12. Dostal sa do výcvikového strediska, Hviezdneho mestečka. V čase letu Komarova na Sojuze 1 pracoval v pozorovacej stanici na Kamčatke. V roku 1968 udržiaval spoločne s kozmonautom Dobrovoľským pohotovosť v stredisku letov s Beregovojom krúžiacim na obežnej dráhe v Sojuze 3.

Po lete

Z výcvikového strediska bol vyradený už roku 1987, ale vo Hviezdnom mestečku zostal. V roku 1990 bol zástupcom náčelníka a politrukom v Centre prípravy kozmonautov J. A. Gagarina v hodnosti plukovníka. V roku 1978 bol v Prahe ako člen delegácie a vystúpil aj v televízii, v tej dobe nosil vyznamenanie Zlatú hviezdu hrdinu Sovietskeho zväzu. Je ženatý a má dve deti.
Kastelorizo

Kastelorizo (gr. Καστελόριζο) alebo Mejisti (resp. v staroveku Megisté; gr. Μεγίστη), po taliansky Castelrosso, je grécky ostrov. Je to najvýchodnejšie územie Grécka, geograficky sa zvykne uvádzať už do Anatólie, leží iba niekoľko kilometrov od pobrežia južnej Anatólie, blízko tureckého mesta Kaş, kam často chodia miestni Gréci. Leží na polceste medzi Rodosom a Antalyou alebo, vo vzťahu ku gréckym ostrovom, medzi Rodosom a Cyprom. Na ostrove žije už iba 430 obyvateľov, keďže väčšina sa vysťahovala do Atén alebo do zahraničia. Je súčasťou nomu Dodekanéz.

Dejiny

Hoci je ostrov Kastelorizo veľmi malý, má veľmi bohatú históriu. Nepretržite je osídlený od neolitu. Asi v 12 stor. pred Kr. sa na ostrove usadzujú dórski Gréci, ktorí sem prišli z ostrova Rodos. V staroveku sa ostrov nazýval Megisté (Μεγίστη). Ostrov podliehal Rodosu, ale v 4. stor. sa pravdepodobne osamostatnil, lebo razil vlastné mince. Neskôr ovládli Megisté Rimania a od roku 395 po Kr. je súčasťou Byzantskej ríše. V roku 1306 pripadol johanitom, ktorí ovládali aj Rodos. V tejto dobe Megisté zmenil meno na Kastelorizo, z talianskych slov castello (kaštieľ) a rosso (červený), teda Castellorosso, pogréčtene Kastelorizo. Od roku 1480 tu vládnu Turci, ktorých však čoskoro vyhnali Benátčania. Turci sa ostrova zmocnili až v roku 1659. V 17 stor. obyvateľstvo Kasteloriza rapídne vzrástla, preto sa mnoho obyvateľov vysťahovalo do pobrežných oblastí Anatólie, čím tu posilnili populáciu maloázijských Grékov. Obyvatelia Kasteloriza počas gréckej vojny za nezávislosť útočili svojimi ľoďami na turecké flotily, ku Grécku sa však pričlenili až roku 1947, keď získali nezávislosť od Talianov. Vtedy malo Kastelorizo asi 15 000 obyvateľov, ktorí sa počas storočia vysťahovali hlavne do Atén.

Kultúra

Kastelorizo má bohatý folklór. Známy je bohato zdobený trblietavý ženský kroj. Obyvatelia sú veľmi pobožní a prísne dodržiavajú starobylé tradície, vychádzajúce ešte z byzantských a antických čias. Kastelorizo je známe aj svojimi ľudovými piesňami, najznámejšia z nich je určite pieseň To kastro tis Aspropalias.
Saint-Ferréol

Poloha

Obec má rozlohu 16,79 km². Najvyšší bod je položený 2 038 m n. m. a najnižší bod 479 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 833 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Úvalenské louky

Ochrana

Predmetom ochrany sú prirodzené vlhké lúky s radom ostríc.
Jastrabská vrchovina

Vymedzenie

Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria a obklopujú ju na severe Kunešovská hornatina, na východe pokračuje pohorie Flochovským chrbtom a následne na juhovýchode Turovským predhorím. Južnú hranicu Jastrabskej vrchoviny i celého pohoria vymedzuje údolie Hrona, na ktorého ľavom brehu leží Hodrušská hornatina (podcelok Štiavnických vrchov) a západný okraj prechádza do Žiarskej kotliny.

Ochrana prírody

Kremnické vrchy nie sú plošne chráneným územím a v tejto časti sa nachádza len PP Jastrabská skala a PP Ihráčske kamenné more.
Medzinárodné letisko Miami

História

Letisko bolo otvorené v roku 1928 pod názvom Pan American Field a súčasne slúžilo ako základňa pre Pan American Airways Corporation. V roku 1934 začala z letiska prevádzkovať lety spoločnosť Eastern Arilines a v roku 1937 National Airlines.
PanAm a Eastern boli hlavnými spoločnosťami letiska až do roku 1991, kedy obe vyhlásili konkurz. Ich destinácie prevzali prevažne American Airlines a United Airlines.

Terminály

Letisko má tri terminály, North, Central a South a šesť odletových hál. Všetky terminály odbavujú národné aj medzinárodné lety. Terminál North je určený takmer výlučne pre pasažierov spoločností American Airlines a American Eagle. Najnovšou odletovou halou je Concourse J, ktorá bola dokončená v roku 2007.
Dammarie-sur-Loing

Poloha

Obec má rozlohu 20,94 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zoltán Klimo

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, neskôr v rokoch 1924 – 1930 medicínu na Lekárskej fakulte Karolovej univerzity v Prahe. Roku 1930 dosiahol titul MUDr., 1946 doc. a 1967 univerzitný profesor. V rokoch 1930 – 1936 pracoval ako asistent na psychiatrickej klinike v Prahe. Neskôr, v rokoch 1936 – 1938 ako pracovník neuropsychiatrickej kliniky v Bratislave. V rokoch 1938 – 1945 bol prednostom nemocnice v Martine. V rokoch 1946 – 1948 bol prednostom neuropsychiatrického oddelenia Štátnej nemocnice v Košiciach. V období rokov 1948 – 1972 pracoval ako prednosta psychiatrickej kliniky a vedúci katedry psychiatrie na Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Počas Slovenského národného povstania bol vedúci neuropsychologického oddelenia v Banskej Bystrici. Zameriaval sa na problémy diagnostiky a terapie nervových chorôb a na protialkoholickú liečbu. Vypracoval novú koncepciu liečby delirium tremens.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2014 – II. divízia

II. A divízia

Zápasy II. A divízie sa hrali v Belehrade v Srbsku od 9. do 15. apríla 2014.

II. B divízia

Zápasy II. B divízie sa hrali v Jace v Španielsku od 5. do 11. apríla 2014.
Passavant-sur-Layon

Poloha

Obec má rozlohu 4,91 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 62 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Contern

Poloha

Obec má rozlohu 20,55 km². Najvyšší bod je položený 356 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Contern má 3490 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 3.60% bolo v Contern nezamestanosť nižšia o 3.37 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Mietesheim

Poloha

Obec má rozlohu 8,49 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 159 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 661 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-le-Vasson

Poloha

Obec má rozlohu 9,41 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 956 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Théo van Rysselberghe

Život a dielo

Sprvu študoval umenie na Akadémii umení v Gente, pričom svoje práce prvýkrát predstavil verejnosti už v roku 1881 na bruselskom Salóne, ktorej sa zúčastnili aj francúzski impresionisti, ktorí boli práve v Belgicku veľmi populárni a mnohí umelci sa zaoberali spôsobom, akým používajú farby. Medzi nich patril aj Rysselberghe.
Jeho skoršia tvorba, ktorú možno zaradiť do neo-impresionizmu, je ovplyvnená práve riaditeľom gentskej akadémie Jean-François Portaelsom a následnými návštevami Maroka a Španielska, kde zaznamenal mnohé krajinné výjavy. Vyznačuje sa uvoľnenými ťahmi štetca, teplými farbami a exotickými výjavmi. Tieto obrazy predstavil v roku 1883 v salóne L'Essor v Bruseli a u kritikov zožal veľký úspech.
Inšpirovaný impresionistami v roku 1883 zakladá v Bruseli avantgardnú skupinu intelektuálov Les XX (Les Vingts), ktorá vystupovala proti akademizmu a tradičným naučeným postupom. Medzi jej členov a prívržencov patrili okrem iných aj Paul Signac, Auguste Rodin či John Singer Sargent.
V roku 1886 sa počas návštevy Francúzska stretáva s Georgeom Seuratom, otcom pointilizmu, a začína sa zaujímať o techniky, ktoré využíva. Prvý čisto pointilistický obraz namaľoval Rysselberghe v roku 1888, jednalo sa o portrét manželky sochára Paula Duboisa, neskôr takisto člena Les XX. V roku 1889 sa oženil s Marie Monnom, ktorá sa stala hlavnou múzou jeho nasledujúcich pointilistických aktov. Na ich svadobnej ceste sa Rysselberghe zoznámil s Vincentom van Goghom, ktorého následne pozval aj na ďalšiu výstavu umelcov z Les XX. Na tejto výstave predal Vincent van Gogh svoj jediný obraz – Vigne Rouge in Montmajour. Po smrti Georgea Seurata sa jeho tvorba odklonila od pointilizmu.
Rysselberghe zomrel 14. decembra 1926 v Saint-Clair v južnom Francúzsku, kde je pochovaný pri svojom dobrom priateľovi, maliarovi Henri- Edmond Crossovi.
Aischines (Élis)

Aischines alebo Aischinés (starogr. Αἰσχίνης – Aischines/iný prepis:Aischinés) bol v starovekom Grécku dvojnásobný olympijský víťaz v päťboji.
Aischines z Élidy bol v Olympii dvakrát korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v päťboji. Dátumy jeho olympijských víťaztiev sú neznáme. Päťboj (penthatlon) sa zaradil do programu na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Antický päťboj, ktorý pozostával z hodu oštepom, hodu diskom, behu, skoku a zo zápasu, bol na olympijských i na ostatných hrách jednou z najväčšmi cenených disiplín.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že počas prehliadky olympijskej Altidy videl sochy olympionika Aischina. Pausanias o tom uvádza: „Éliďan Aischines zvíťazil dvakrát v päťboji a má rovnaký počet sôch, koľko mal víťazstiev.".
Gentoo

Výhody Gentoo

Maximálna možnosť nastavenia jednotlivých aplikácií a nástrojov, prehľadná konfigurácia systému, optimalizácia pre daný hardvér, častá aktualizácia, vzorné manuály, komunita, ktorá rýchlo a odborne pomôže. Možnosť veľmi dobre spoznať systém.

Nevýhody Gentoo

Niekoľkodenná až niekoľkotýždenná práca na tvorbu vlastného systému, dlhá kompilácia.

Portage

Portage je systém správy balíkov podobný FreeBSD Ports v BSD systémoch. Portage je napísaný v programovacom jazyku Python a je srdcom Gentoo. Napriek názvu sa s ním pracuje na príkazovom riadku 'emerge'.

USE

Portage umožňuje použitie „USE flag“, ktoré umožňuje správcovi systému určiť možnosti a charakteristiky inštalovaných programov. Možno napríklad zadať podporu pre DVD, čím sa ovplyvní kompilácia a to, ktoré časti softvéru sa nainštalujú.

Ebuild

Gentoo používa vlastný formát ebuild pre správu balíkov, ktorý je iný ako veľmi rozšírený RPM. RPM spravuje skompilované binárne súbory. Ebuild sú textové súbory obsahujúce inštrukcie, ako sa sťahuje, konfiguruje, kompiluje a inštaluje daný softvér zo zdrojových kódov a s optimalizáciou pre daný počítač.

Maskovanie

Maskovanie v Gentoo určuje, ktoré balíky sú vhodné pre daný systém. Ebuild vytvorený pre inú architektúru, málo testovaný alebo ten, ktorý by negatívne ovplyvnil stabilitu systému, je maskovaný, tak aby sa nemohol nainštalovať bez priameho zásahu správcu systému (balík sa musí pridať do /etc/portage/package.keywords alebo na príkazovom riadku zadať ACCEPT_KEYWORDS=). Druhá možnosť maskovania je „Hard Masked“ pre balíky, ktoré sú experimentálne a sú známe problémy s ich použitím.

História

Daniel Robbins vytvoril vlastnú distribúciu linuxu po rozporoch v Stampede Linuxu, ktorý pomáhal predtým vyvíjať. Pôvodná distribúcia Enoch sa zamerala na rýchlosť a automatickú inštaláciu a upgrade balíkov. Po čase sa distribúcia premenovala na Gentoo.
Daniel Robbins získal časovo neobmedzené právo na obchod s produktmi Gentoo. Zisk nebol používaný na rozvoj komunity, ale mohol si ich nechať ako náhradu za náklady na rozvoj Gentoo.
Dňa 26. apríla 2004 Daniel Robbins odstúpil z miesta hlavného architekta projektu. Založil nadáciu Gentoo Foundation a tá dostala všetky autorské práva. V roku 2005 sa Robbins rozhodol pracovať pre Microsoft, ale 16. januára 2006 z tej firmy odchádza. (http://news.zdnet.co.uk/software/linuxunix/0,39020390,39252292,00.htm)
Meno distribúcie je odvodené od mena tučniaka oslieho, v angličtine Gentoo Penguin.

Live-CD

Gentoo ponúka nielen Live CD, ale s nástrojom Catalyst aj možnosť, aby si každý vytvoril svoje vlastné CD prispôsobené individuálnym požiadavkám. Popri bežných výhodách a možnostiach použitia sa oficiálne Gentoo-live-CD hodí aj na inštaláciu tejto distribúcie, keďže sú na ňom všetky potrebné aplikácie, ale aj rozsiahla dokumentácia, ktorá je v tejto distribúcii veľmi dôležitá.
Závislosť (medicína)

Závislosť je v medicíne podľa definície Svetovej zdravotníckej organizácie choroba (teda nie len prejav slabého charakteru či vôle), a to choroba definovaná takto: duševný, prípadne aj telesný stav, ktorý je charakterizovaný prítomnosťou naliehavej túžby, alebo nepremožiteľnej potreby opakovane a periodicky privádzať do svojho tela príslušnú látku. 
Alternatívny názov pre drogovú závislosť je toxikománia (slovo pochádza z gréčtiny: toxikos – smrteľný, jedovatý; mania – šialenstvo). Niekedy sa nesprávne označuje názvom narkománia. V psychológii je definícia rozšírená aj o túžbu a potrebu po istých formách správania. Závislosť (návyk) je nekontrolované nutkanie opakovať svoje správanie bez ohľadu na jeho dôsledky. Závislosť patrí do odboru klinickej psychopatológie.

Právo

Popri medicínskej definícii toxikománie existuje aj kriminálna alebo sociálna definícia, podľa ktorej je toxikománia nebezpečný sociálny jav bez ohľadu na to, či toxikomani pociťujú symptómy závislosti alebo nie. Kriminálna definícia predpokladá, že užívanie drogy je dobrovoľným rozhodnutím jednotlivca, za ktoré môže byť toxikoman braný na zodpovednosť. Za obzvlášť nebezpečnú činnosť sa považuje šírenie toxikománie, čiže lákanie alebo tlačenie niekoho iného k toxikománii.

Obmedzenie slobody osobnosti

Závislosť znamená obmedzenie slobody osobnosti. 
Napriek tomu si privykajúca osoba pri vytváraní závislosti po dlhú dobu neuvedomuje svoje obmedzenia či iné negatíva vyplývajúce zo vznikajúcej závislosti. Neskôr sa pokúša chorobný stav spojený so vzniknutou závislosťou popierať a odvykaniu sa spravidla po dlhú dobu bráni. Odvykanie v pokročilom štádiu sťažuje aj výskyt telesných abstinenčných príznakov, ktoré si pri odvykaní vyžadujú často komplexnú nemocničnú starostlivosť.

Závislosť ako deformácia vášnivosti

Podľa Dr. Pándy László sa závislosť vytvára deformáciou prirodzenej a zdravej vášnivosti.
Ľudská vášeň sama osebe nie je prejavom choroby. Súvisí s efektívnou činnosťou mozgu, predovšetkým s činnosťou amygdaly. Amygdala je časť mozgu, kde sídlia city (v prípadoch, keď sa pretnú dráhy medzi amygdalou a ostatnými mozgovými centrami, dochádza k neschopnosti posudzovať citový význam udalostí, čo vedie k úplnej nerozhodnosti a strate motivácie). Zdravý človek periodicky prežíva vášeň napr. v spojitosti so zaľúbenosťou, s tvorivou činnosťou a pod., prežívaná vášeň mu dodáva oduševnenie, podporuje kreativitu, ľudskú vynaliezavosť, vedie k plnému prežívaniu života. 
Dr. Pándy László tvrdí, že závislosť sa oproti zdravej vášnivosti uskutočňuje na redukovanej intelektuálnej, emocionálnej a zážitkovej úrovni bez patričných pocitov zmysluplnosti a naplnenia. Ich absenciu postihnutý nahrádza postupným stupňovaním svojich zážitkov.