google/wiki40b huggingface dataset:
Vyhľadávací jazyk

Vyhľadávací jazyk alebo dopytovací jazyk (nespisovne dotazovací jazyk; angl. query language) je jazyk na manipuláciu s údajmi (data manipulation language), ktorým môžu používatelia získavať údaje uložené v databáze.
Je to používateľský jazyk, ktorý sa tvorí systémom príkazov a presne definovaným významom a pravidlami na ich využívanie v dialógu s počítačom pri vyhľadávaní v uložených databázach. V oblasti relačných databáz sa najčastejšie používajú vyhľadávacie jazyky s kľúčovými slovami, kde medzinárodne uznávaným štandardom je vyhľadávací jazyk SQL, rozšírený je aj jazyk QBE. V sieťových resp. hierarchických databázach sa používajú jazyky typu CODASYL resp. PL/1, ktoré sa súhrnne nazývajú navigačné jazyky. V deduktívnych databázach sa používa DATALOG.
Helléan

Poloha

Obec má rozlohu 7,87 km². Najvyšší bod je položený 89 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 327 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Merville (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 26,96 km². Najvyšší bod je položený 19 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 743 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Artagnan

Poloha

Obec má rozlohu 4,94 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 500 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abrahám Zalwein

Životopis

Pôvodom z Banskej Bystrice. Študoval na univerzite vo Wittenbergu. Písal príležitostné verše, uverejnené v zborníku Eufémiai...dn. Nicolao Abrahamfii Zolyomi... (1597).
Bermeries

Poloha

Obec má rozlohu 5,29 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 386 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Metropolitná oblasť New York

Metropolitná oblasť New York alebo Veľký New York je najväčšia metropolitná oblasť v Spojených štátoch a tretia najväčšia na svete po Tokiu a Mexiku. Rozkladá sa na ploche 30 671 km², čo sú tri pätiny rozlohy Slovenska a žije tu takmer 22 miliónov obyvateľov.
Najväčším mestom oblasti je New York City, okrem toho zahŕňa mestá ako Newark, Jersey City, Yonkers, Paterson a Bridgeport.
Montclar-Lauragais

Poloha

Obec má rozlohu 3,62 km². Najvyšší bod je položený 267 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Andilly-en-Bassigny

Poloha

Obec má rozlohu 8,42 km². Najvyšší bod je položený 452 m n. m. a najnižší bod 310 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michael Graves

Životopis

Narodil sa v Indianapolise, v štáte Indiana. Študoval na Broad Ripple High School, kde v 50. rokoch získal diplom. Neskôr študoval architektúru na univerzite v Cincinnati a na Harvarde, kde v roku 1959 získal titul magister. Obdržal dvojročné štipendium na American Academy v Ríme a po návrate do Ameriky začal učiť na Princetonskej univerzite, kde sa o desať rokov neskôr stál riadnym profesorom architektúry. 
Bol členom tzv. New York Five. Doposiaľ postavil viac ako 350 budov celosvetového významu. Veľké množstvo úradných budov, ústredí administratívy, hotelov, reštaurácií, športových a rekreačných centier, múzeí, divadiel a knižníc. V súčasnosti je riaditeľom dvoch firiem: Michael Graves & Associates (zaoberá sa architektúrou a interiérovým dizajnom) a Michael Graves Design Group (grafický dizajn). Spoločne zamestnáva približne 100 zamestnancov v ateliéroch v Princetone a New Yorku. Služby poskytované týmito firmami podporujú integritu medzi architektúrou, interiérom a produktmi, ktoré vplývajú na kvalitu životného štýlu. Mimo jeho známej edície domácich produktov, Graves a jeho firma získali uznanie za široký záber v oblasti polyfunkčných a obytných budov a interiérový dizajn. V roku 1999 bol Graves ocenený National Medal of Arts. V roku 2001 získal Zlatú medailu American Institute of Architects. 
V roku 2003 na infekciu neznámeho pôvodu ochrnul od pása nadol. To mu však nebránilo aby pokračoval vo svojej tvorivej oblasti.
Kvadratická forma

História

V histórii sa pravdepodobne najviac skúmali kvadratické formy s celočíselnými koeficientami. Za matematické výsledky využívajúce kvadratické formy možno z dnešného pohľadu považovať napr. aj problém hľadania pytagorejských trojíc, či Fermatovu vetu o súčte dvoch štvorcov.
Ako počiatok moderného výskumu kvadratických foriem možno považovať rok 1801, keď nemecký matematik Carl Friedrich Gauss publikoval knihu o teórii čísel, Disquisitiones Arithmeticae, veľká časť ktorej sa zaoberala binárnymi kvadratickými formami s celočíselnými koeficientami. Odvtedy bol pojem viackrát zovšeobecnený a boli objavené súvislosti napr. s kvadratickými poľami, či modulárnymi grupami.

Symetrické kvadratické formy

Maticový tvar kvadratickej formy síce nie je jednoznačný, ale vyjadrenie kvadratickej formy pomocou symetrickej matice už jednoznačné je. Navyše, v ľubovoľnom poli s charakteristikou rôznou od 2 (a práve toto je prípad najčastejšie používaných polí, ako napr. reálne čísla alebo komplexné čísla), existuje pre kvadratickú formu vyjadrenie pomocou symetrickej matice.
Svätá tma

Charakteristika diela

Hečko vo svojom výchovnom románe nehľadá ideologické dôvody vyvracajúce náboženské dogmy, lebo správne cíti, že sa tým priemernému človeku, práve tak nábožnému ako ľahostajnému, nezaimponuje. Miesto toho hľadá pre svoj odsudok objektívne kritérium. Neušlo mu, že v samých Dubníkoch nájde dva, ba až tri druhy náboženstva. Najprv je tu náboženstvo prostého človeka, potom "náboženstvo" svetských kňazov a napokon tretie najnebezpečnejšie nábožné spolky Hlinkovej gardy, ktoré ľudom núkajú mystérium rasy, protižidovskej nenávisti a šovinizmu. Takmer celú osnovu Svätej tmy, jej výchovnú tendenciu i humoristický ráz založil Hečko na štyroch hlavných osobách: mladom učiteľovi Ivančíkovi a jeho žene Cilke, rodenej Klamovej, a na manželoch Klamovcoch, batožinárovi Vendelínovi a jeho žene. Učiteľ Ivančík má byť najpozitívnejšia postava a práve preto ju spisovateľ podrobuje prísnej kritike.
Pátos

Pátos (gr.) je prudké vzrušenie, oduševnenie; vzletné vyjadrenie.
Kalná nad Hronom

Polohopis

Obec Kalná nad Hronom leží 8 km západne od okresného mesta Levice, na pravom brehu rieky Hron a má rozlohu 3 413 ha. Je rozdelená na dve časti, Kalná a Kalnica.

Dejiny

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1209. V tomto čase obec patrila do opátstva v Hronskom Beňadiku. V roku 1613 sa dostala pod správu Turkov.
Obyvateľstvo bolo zamerané na poľnohospodárstvo a chov dobytka. Nachádzal sa tu mlyn a liehovar. V súčasnosti sa obec modernizuje.
V roku 1990 obec splynula s obcou Mochovce.

Obyvateľstvo

Obec má 2 073 obyvateľov. Z toho tvoria 76 % Slováci, 16 % Maďari, 5 % Rómovia a 1 % Česi.

Pomníky

Pomník obetiam I. a II. svetovej vojny.
Dolina Białego

Geológia a hydrológia

Dolina je vypreparovaná zo sedimnetárnych hornín, vápencov, dolomitov a bridlíc. Je prevažne úzka, s hlbokými zárezmi krasového charakteru, najmä v dolnej časti Kazalnice, ktorú nazvali Kotłe. V doline sa nachádzajú rôzne skalné formácie. Na Białom Potoku sú početné prahy, neveľké vodopády a ľadovcové hrnce.

Príroda

Vegetácia má podhôľny, subalpínsky charakter. Prevládajú smrekové, bukové a jedľové porasty. Na začiatku doliny je jedno z najnižšie položených stanovíšť kosodreviny (920 m n. m.) a na hornej hranici lesa rastú skupiny límb. Keďže masív Giewontu zatieňuje dolinu, jej klimatické pomery sú veľmi surové, i keď dolina nie je vo vysokej nadmorskej výške. Má jedinečnú flóru. Donedávna tu rástla sklenobyľ bezlistá (Epipogium aphyllum) (jej výskyt v tomto čase nebol potvrdený, pravdepodobne vyhynula), vyskytuje sa tu pichliač belohlavý (Cirsium eriophorum), borovica rhaetica (Pinus rhaetica), všivec karpatský (Pedicularis hacquetii) a skalník plstnatý (Cotoneaster tomentosus). Príroda v doline je od roku 1954 prísne chránená.

História

Horná časť doliny v minulosti patrila do pastierskej Hali Białe. Na začiatku 50-tych rokov 20. storočia v doline geológovia skúmali pravdepodobné ložiská uránovej rudy. Vyhĺbili dve prieskumné štôlne. V tom čase dolinu uzavreli a prísne strážili. Vstup do dolnej štôlne (má dĺžku 270 m) sa nachádza pri  žlto značenom turistickom chodníku. Je zamrežovaný. Horná štôlňa je vo výške 1 030 m n. m.. Je dlhá 400 m.
Mirecourt

Poloha

Obec má rozlohu 12,12 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 261 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 877 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Xing

Xing (do 17. novembra 2006 známa ako Open Business Club alebo openBC) je profesionálna internetová sociálna sieť založená v auguste 2003 v Nemecku, určená prevažne na udržiavanie obchodných (firemných) kontaktov. Sieť používajú užívatelia po celom svete, väčšinu členov však tvoria Nemci. V roku 2007 Xing zakúpil španielske sociálne siete eConozco a Neurona, začiatkom roka 2008 aj tureckú sociálnu sieť Cember.net.
V júni 2008 bolo v sieti zaregistrovaných 6,14 milióna členov, z toho niekoľko tisíc zo Slovenska.
Biokatalyzátor

Biokatalyzátor je organická zlúčenina, ktorá urýchľuje a riadi chemické reakcie v živých organizmoch. Najdôležitejšia a najpočetnejšia časť biokatalyzátov sú bielkovinové makromolekuly ako enzýmy a faktory (riadia procesy pri ktorých nedochádza k zmenám energie).
Eugen Stollmann

Životopis

V roku 1926-1929 pôsobil v divadelnom súbore MO Matice slovenskej a 1930-1935 herec Mestského združenia v Banskej Bystrici, 1935-1938 v Prievidzi, od roku 1945 znovu v Mestskom divadelnom združení v Banskej Bystrici, kde vytvoril rad vynikajúcich postáv. Jeden z najagilnejších divadelných ochotníkov a najlepších ochotníckych hercov na Slovensku, hral aj v slovenských celovečerných filmoch.
Recklinghausen

Kultúra

V meste Recklinghausen je múzeum ikon, v ktorom je vystavených vyše 1 000 prác z Ruska, Grécka a Balkánu. Bolo založené v roku 1956 a je najväčšiou galériou ikon mimo pravoslávneho sveta.
.308 Winchester

.308 Winchester je komerčná verzia vojenského náboja 7,62 x 51 mm NATO (náboj je tiež označovaný ako T65) uvedená v roku 1952 na trh firmou Winchester Repeating Arms Company (to znamená 2 roky pred tým, než sa začala používať zmienená vojenská verzia).

Vývoj

Pozri 7,62 x 51 mm NATO.

Rozdiel oproti 7,62 x 51 mm NATO

Vojenský náboj 7.62 x 51 mm NATO je takmer identický s komerčným nábojom .308 Winchester. Ale špecifikácia tohto náboja je pod kontrolou NATO, zatiaľ čo kontrolu jeho civilnej verzie má na starosti SAAMI. Jediný väčší rozdiel je v rozmere nábojnice v určitom mieste. Líši sa o 0,013" (vojenská verzia je väčšia). Takže keď sa použije civilný náboj do vojenskej zbrane, tak na stenu nábojnice pôsobia príliš veľké sily, čo môže spôsobiť problémy. Síce je celkom bezpečné miešať medzi sebou obe kalibre, ale keď sa používajú správne náboje do určenej hlavne, tak vzniká menej problémov.

Vlastnosti + rozdiel oproti náboju .30-06 Springfield

Náboj 7,62 x 51 mm vo väčšine zbraní podáva rovnaký balistický výkon ako náboj .30-06 Springfield, ktorý sám nahradil. Nábojnica je síce kratšia, ale použitá strela a množstvo strelného prachu sú takmer identické. Menší objem nábojnice je dostatočný vďaka modernejším strelným prachom než boli tie, ktoré sa používali na začiatku éry náboja .30-06 Springfield.

Použitie

Tento náboj je vďaky svojej presnosti používaný pre terčovú streľbu a vďaka svojmu výkonu na lov veľkej zveri (až do veľkosti losa).
Saint-Rémy-en-Rollat

Poloha

Saint-Rémy-en-Rollat má rozlohu 20,84 km². Najvyšší bod je položený 333 m n. m. a najnižší bod 239 m n. m.

Obyvateľstvo

Saint-Rémy-en-Rollat má 1610 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
GnuPG

GnuPG je open source šifrovací program, ktorý využíva silnú kryptografiu. Umožňuje bezpečne šifrovať a prenášať súbory a digitálne podpisovať súbory.
GnuPG využíva na šifrovanie súkromné a verejné OpenPGP kľúče. Systém nie je centralizovaný, takže používatelia nie sú závislí od certifikačnej autority. Verejné kľúče možno šíriť rôznymi spôsobmi – umiestnením na svoju webovú stránku, umiestniť na špeciálny server pre kľúče...
Maylis

Poloha

Obec má rozlohu 12,21 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 337 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morogues

Poloha

Obec má rozlohu 30,53 km². Najvyšší bod je položený 427 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 422 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fontenai-les-Louvets

Poloha

Obec má rozlohu 18,77 km². Najvyšší bod je položený 413 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 250 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charakter (výrazné vlastnosti)

Charakter je súhrn stálych psychických vlastností človeka, ktoré závisia od jeho genetických osobitostí a realizujú sa v spojení a pod vplyvom životných podmienok. Keď poznáme charakter človeka, môžeme predvídať, ako si bude počínať v tých či oných okolnostiach, a teda aj predpokladať jeho konanie. Charakter sa prejavuje vo vzťahu človeka k sebe a k iným ľuďom, k všetkým živým tvorom, k práci, ktorú človek vykonáva, k veciam a dalo by sa povedať, že miera charakteru je mierou úcty k okoliu a entitám v ňom. Najúplnejšie sa prejavuje v spoločensko-praktickej činnosti.

Charakter podľa Ricœura

Podľa Ricœura je charakter súhrn určujúcich znakov, ktoré umožňujú znovuidentifikovať ľudskú bytosť ako totožnú. Charakter je celok trvalých sklonov, podľa ktorých rozpoznávame osobnosti; k týmto trvalým sklonom, ktoré plynú z nadobudnutých zvyklostí, by sme mali pripojiť súhrn identifikácií, ktoré boli taktiež nadobudnuté, s hodnotami, normami, ideálmi, modelmi, hrdinami atď., v ktorých sa osobnosť (alebo pospolitosť) sama rozpoznáva.
Dvory 6

Dvory 6 (staršie: Dvory VI) sú lokalita v miestnej časti Dvory v Bratislave, Petržalke.
Rudolf Verčík

Reprezentácia

V slovenskom drese odohral 7 zápasov, zatiaľ neskóroval.
Štefan Vrablec

Životopis

Pochádza zo siedmich detí, má brata kňaza, dve rehoľné sestry a dvaja súrodenci sú laici. Sestra Anička v deň svojho krstu zomrela. Jeho brat kňaz prof. Jozef Vrablec bol generálnym vikárom v Nitre a zakladateľ slovenskej modernej homiletiky. V roku 1945 maturoval na Gymnáziu v Trnave.

Štúdia

Z finančných dôvodov sa nedostal na štúdia teológie do Bratislavy, preto sa rozhodol ísť študovať do Nitry. Po prvom roku štúdia sa naskytla možnosť študovať v Ríme. Do kňazskej vysviacky bol ubytovaný v Pápežskom kolégiu Nepomucenum v Ríme. V roku 1951 dosiahol licenciát z teológie a neskôr v roku 1956 doktorát z teológie na Lateránskej univerzite v Ríme. V roku 1963 pokračoval v štúdiu na Gregoriánskej univerzite v Ríme na Inštitúte spirituality.

Biskup

Pápežom sv. Jánom Pavlom II. bol 19. júna 1998 menovaný za pomocného biskupa Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy a za titulárneho biskupa Tasbaltského. Biskupskú vysviacku prijal 26. júla 1998 v Bazilike Sedembolestnej Panny Márie v Šaštíne z rúk nitrianskeho kardinála Jána Chryzostoma Korca, bratislavsko-trnavského arcibiskupa Jána Sokola a apoštolského nuncia na Slovensku Luigiho Dossenu. Za biskupské motto si zvolil Nech sa ti klania celá zem.
Dňa 2. mája 2004 sa stal emeritným pomocným biskupom Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy. Na odpočinku žil najskôr v priestoroch Arcibiskupského úradu v Trnave, neskôr ho dal Róbert Bezák vysťahovať do Nitry. Podľa vyjadrení Bezáka, bol jeho predchodca, presťahovaný pre jeho vlasné dobro, keďže v Nitre bolo o neho lepšie postarané.
Zomrel 1. septembra 2017 vo večerných hodinách v 92. roku života, 68. roku kňazstva a 19. roku biskupskej služby v Kláštore Spoločnosti Dcér kresťanskej lásky sv. Vincenta de Paul v Nitre. Posledná rozlúčka sa konala dňa 7. septembra 2017 najskôr v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Trnave a v rodnej farnosti Závod, kde je aj pochovaný.

Ocenenia

V roku 2002 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy.
Ústredný vojenský cintorín ČA (Michalovce)

Poloha

Areál leží v mestskej časti Hrádok, medzi ulicou Topoľanskou a Jurija Gagarina. Juhovýchodne od gotickej kaplnky na Hrádku. Je turistickým cieľom mnohých návštevníkov mesta Michalovce

Pamätník a vojenský cintorín

Pamätník v podobe pylóna dominuje celému cintorínu. Na jeho vrchole je veľká betónová hviezda s piatimi cípmi. Pod ňou je kovový československý vojnový kríž. Pod ním nápis v ruskom jazyku a slovenskom jazyku. Pamätník postavili v roku 1946. Na vojenskom cintoríne Červenej armády na Hrádku v Michalovciach je pochovaných vyše 17-tisíc vojakov. Pochovaní sú v jednotlivých 188 hroboch, v skupinových hroboch a v 12 hrobových poliach.
Výstavba cintorína Červenej armády bola ukončená na jar v roku 1946, po exhumácii vojenských hrobov Červenej armády. Na cintoríne sú pochovaní červenoarmejci padlí počas Karpatsko-Užhorodskej útočnej a Ondavskej útočnej operácie. Presný počet pochovaných nie je známy, ale podľa informácií z Centrálneho archívu Ministerstva obrany Ruskej federácie na cintoríne identifikovali 17 748 krasnoarmejcov.

Oslobodenie mesta

Mesto Michalovce oslobodila Červená armáda 26. novembra 1944. Konkrétne jednotky 320. gardového pluku Červenej armády (ČA).

Národné kultúrne pamiatky

Ústredný Vojenský cintorín a pamätník v Michalovciach sú na Slovensku vedené v zozname národných kultúrnych pamiatok. Hroby s náhrobníkmi ČA číslo:807-1363/2. Pomník ČA číslo 807-1363/1.
La Madeleine-Bouvet

Poloha

Obec má rozlohu 12,92 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mauzóleum Andreja Hlinku

Dejiny mauzólea

Andrej Hlinka bol 5.8.1938 pochovaný do krypty jezuitov v Ružomberku. Mestská rada sa rozhodla transformovať vznikajúci pamätník obetiam prvej svetovej vojny na mauzóleum, ktoré by tak pripomínalo jednu z najvýznamnejších osobností Slovenska. Napokon po viac ako roku boli Hlinkove ostatky prenesené do mauzólea 31. októbra 1939. Tam boli až do 4. februára 1945, keď ich previezli - z obáv pred poškodením prichádzajúcim sovietskym frontom - na dosiaľ neznáme miesto.
Autormi návrhu Hlinkovho mauzólea sú Gažo Olejník, Jozef Švidroň a Jozef Glončák. Pamätné miesto vybudovala firma Uhlár a Martoník z Ružomberka, spolupracovalo tiež kamenárstvo Vinduška zo Spišských Vlách a kováč Fero Milan z Ružomberka.
Chata Vrátna

Turistika

Chata je prístupná autobusovou dopravou. Z chaty vedú dva turistické chodníky. Žlto označený smeruje na chatu na Grúni a zeleno označený na Snilovské sedlo a ďalej na hlavný hrebeň pohoria. Neďaleko chaty je symbolický cintorín venovaný obetiam hôr.
Szögliget

História

V roku 1943 bola k Szögligetu pričlenená obec Derenk (slov. Drienky).
Tatra 813

Spojka a prevodovka

Spojka bola vo verzii 4 × 4 suchá dvojkotúčová trecia, na ostatné verzie sa montovala trojkotúčová. Bola vybavená posilňovačom, aby sa zmenšila sila potrebná k zošliapnutiu pedála. Motor s prevodovkou bol spojený kĺbovým hriadeľom idúcim zo spojky. Používali sa dva druhy prevodovky. Prvá bola päťstupňová (TP 6x6 a 8x8) a druhá desaťstupňová (TP 4 × 4, AD350, AD125, NT 4 × 4). Päťstupňová prevodovka mala 5 rýchlostných stupňov vpred a 1 stupeň pre jazdu vzad. Ovládanie bolo mechanické pákou umiestnenou pod prístrojovou doskou na pravej strane. Druhý až piaty prevodový stupeň bol istený tzv. blokovanou synchronizáciou. Desaťstupňová prevodovka bola zhodná s päťstupňovou, ale navyše bola vybavená dvojstupňový predradeným prevodom. Prídavné prevodovky existovali tiež 2 typy. Pre typ TP 6x6 a TP 8x8 sa montovala dvojstupňová s cestným a terénnym prevodom. Obidva stupne sa ovládali elektropneumaticky s predvoličom na radiacej páke. Druhý typ bol jednostupňový a montoval sa do všetkých ostatných verzií. Neutrál sa volil elektropneumaticky tlačidlom na prístrojovej doske. Verzie TP 6x6 a TP 8x8 boli navyše vybavené rýchlobehom, čo je ojedinelá výnimka v konštrukcii nákladných automobilov. Prvý stupeň bol priamy záber (pri ťahaní ťažkých prívesov), druhý plnil funkciu rýchlobehu (maximálna rýchlosť sólo vozidla). Stupne sa radili mechanicky pomocou páky pod sedadlom vodiča, radenie za jazdy sa nepredpokladalo. Kombináciou týchto prevodových stupňov mal vodič k dispozícii až 20 prevodov pre jazdu vpred a 4 pre jazdu vzad, ktoré volil v závislosti na terénnych podmienkach.

Kabína

Kabína bola u všetkých modifikácií výhradne trambusového typu. Buď krátka, alebo dlhá dvojkabína. Do dvojkabíny sa bez problémov vošlo sedem osôb vrátane vodiča. Medzi prednými sedadlami bol umiestnený motor, ktorý bol tepelne a hlukovo izolovaný. Kabína bola vybavená nezávislým naftovým kúrením. V streche boli jeden alebo dva kruhové otvory.
Moiré (Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 2,03 km². Najvyšší bod je položený 521 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenská komora stavebných inžinierov

História

SKSI bola obnovená dňa 28. februára 1992 Zákonom Slovenskej národnej rady č. 138/1992 Zb. o autorizovaných architektoch a autorizovaných stavebných inžinieroch. Je pokračovateľkou Inžinierskej komory zriadenej zákonom v roku 1913 a zrušenej 11. júla 1951, kedy boli zrušené aj oprávnenia civilných technikov.

Členstvo v európskych organizáciách

SKSI je členom Európskej rady inžinierskych komôr ECEC a Európskej rady stavebných inžinierov ECCE.
Emanuel Viktor Voska

Emanuel Viktor Voska (narodený v roku 1875 v Kutnej Hore, zomrel 1. apríla 1960 v ruzynskom väzení v Prahe) bol agentom tajnej služby Spojených štátov amerických a kapitánom rakúsko-uhorskej armády počas 1. a 2. svetovej vojny, ktorý zomrel v československom väzení. 
Pred 1. svetovou vojnou i behom nej úzko spolupracoval s Tomášom Garriguekom Masarykom (1850-1937),  1. československým prezidentom, v tajnom pražskom spolku České mafie. 
Jeho špionážne aktivity sú spájané s pádom Bagha Jatina, indického etnického Bengálca, ktorý bol revolučným filozofom zasadzujúcim sa o nezávislosť Indie od britskej imperiálnej správy.
Max Tegmark

Začiatky

Tegmark sa narodil vo Švédsku s menom Max Shapiro. Syn Karin Tegmarkovej a Harolda S. Shapiro študoval na Kráľovskom technologickom inštitúte v Štokholme. Titul Ph.D. získal na Kalifornskej univerzite, Berkeley. Pracovať začal na Pennsylvánskej univerzite a v súčasnosti pôsobí na Massachusetts Institute of Technology (MIT). Počas štúdia Max so spolužiakom Magnusom Bodinom napísali textový procesor v strojovom kóde pre švédsky 8bitový počítač ABC80.

Kariéra

Jeho výskum sa sústredí na kozmológiu. Kombinuje teoretickú prácu s novými meraniami, a upravuje tak kozmologické modely, často s pomocou experimentálnych pracovníkov. Publikoval viac ako 200 prác. 9 z nich bolo citovaných viac ako 500x. Na základe informačnej teórie vyvinul nástroje na analýzu dát pre experimenty s kozmickým mikrovlnným pozadím ako COBE, QMAP a WMAP a aj pre prieskum červeného posunu galaxií ako Las Campanas Redshift Survey, 2dF Survey and the Sloan Digital Sky Survey.
Spolu s Danielom Eisensteinom a Waynom Hu predstavili myšlienku použitia Akustických oscilácií baryónov ako Štandardnej mierky. S Andrew Hamiltonom a Angelicou de Oliveira-Costa objavil v dátach z WMAP anomáliu zarovnania multipólov.
Tegmark sformuloval "Ultimate ensemble theory of everything", ktorá hovorí, že všetky štruktúry, ktoré existujú matematicky existujú aj fyzicky. Táto myšlienka má formu Hypotézy matematického vesmíru.
V roku 2012 ho zvolili za člena American Physical Society podľa citátu:"za jeho prínos kozmológii, vrátane presných meraní kozmického mikrovlnného pozadia a dát zhlukovania galaxií, testy inflačnej a gravitačnej teórie a vývoj novej technológie pre nízkofrekvenčnú rádiovú interferometriu."

Osobný život

V roku 1997 sa oženil s astrofyzičkou Angelica de Oliveira-Costa. Rozviedli sa v roku 2009. Má dvoch synov, Philipa a Alexandra.