Sumerské písmo

Používatelia písma

Jazykom písma síce bola podľa dnes prevládajúceho názoru od počiatku sumerčina, ale je rovnako možné, že národom, ktorý písmo spočiatku (presnejšie cca. do 2600 pred Kr.) používal, neboli Sumeri, ale iný neznámy národ. V tomto zmysle názov „sumerské“ písmo nemusí byť pred obdobie pred 2600 pred Kr. celkom výstižný.

Predchodcovia protoklinového písma

V mezopotámskej a iránskej (nielen sumerskej) oblasti sa okolo 8500 pred Kr., t.j. asi so vznikom poľnohospodárstva, začali používať objekty nazývané dnes obyčajne „tokens“ (staršie „calculi“, po slovensky aj počítacie predmety), t.j. malé hlinené zástupné objekty abstraktného tvaru, ktoré (asi) symbolizovali a reprezentovali jednotlivé poľnohospodárske a iné výrobky (vázy a zvieratá) . Zrejme ich skladovali a prenášali v kožených vreckách.
Od roku 3400 pred Kr. (resp. už od 3700 pred. Kr.) sa tokens umiestňovali do uzavretých hlinených nádob/obalov (tzv. „bullae“) spravidla v tvare gule, na ktorých povrchu sa vyznačil token, ktorý obsahovali a často mali na povrchu aj pečať s piktografickým odtlačkom. Toto vyznačenie tokenu sa konkrétne uskutočňovalo buď fyzickým vtlačením tokenu do povrchu gule alebo pripojením tokenu k povrchu gule alebo odtlačením či vrytím znakov zobrazujúcich token do povrchu gule (táto posledná metóda by sa dalo považovať za začiatok písma) alebo vtlačením prstov do povrchu gule.
Od 3300 pred Kr. (resp. od cca. (?)3600 pred Kr.) sa tokens do bullae nedávali a používali sa len bullae s vyznačením tokenu na povrchu, pričom už obsahujú aj odtlačené údaje o počte výrobkov (tzv. fáza numerických tabuliek I). Toto by sa dalo v istom zmysle pokladať, že ďalší možný začiatok písma, pretože znaky už nekopírovali informáciu obsiahnutú vo vnútri gule, ale už sú samé o sebe správou.
Trochu neskôr, od 3250 pred Kr. (resp. už od 3500 pred Kr.) sa namiesto bullae používali jednoducho ploché hlinené tabuľky (rozmery spravidla len 4x5 cm a hrúbka 2 cm) a vyznačením (odtlačením znaku) tokenu s rovnakým účelom, ale s komplexnejším vyjadrením počtov (tzv. fáza numerických tabuliek II).
Od 3200 pred Kr. (resp. už od 3300 pred Kr. ) sa na týchto tabuľkách zjavuje aj niekoľko logogramov (piktografického charakteru) vyjadrujúcich počítané objekty a/alebo osoby zúčastnené na transakcii s objektami (tzv. fáza numeroideografických tabuliek). Toto by sa dalo považovať za tretí možný začiatok písma v tom zmysle, že sa objavujú prvé piktogramy (ak odhliadneme od starších pečatí). Špeciálnym typom týchto tabuliek boli v rovnakom období tzv. etikety („tags“) – vankúšovité tabuľky s perforáciou, ktoré sa umiestňovali asi na tovary a na ktorých bola logogramami (piktografického charakteru) zapísaná korporácia (napr. chrámové hospodárstvo) a/alebo osoby a/alebo samotný výrobok. Tieto logogramy na etiketách sú predchodcami niektorých znakov protoklinového písma.

Vývoj

Rané protoklinové písmo (obdobie Uruk IVa) spadá do obdobia 3200 pred Kr. až 3100 pred Kr. a jeho začiatok sa teda časovo prekrýva s fázou numeroideografických tabuliek. Na plochých tabuľkách (bez pečatí) sa nachádzajú záznamy o počtoch (často pomerne vyspelé), objektoch transakcie, zúčastnených osobách a korporáciách, vyjadrené pomerne širokou škálou (asi 900) logogramov (piktografického charakteru). Tabuľky sú rozdelené na viacero stĺpcov, riadkov a podobne. Existovali náznaky použitia rébusového princípu (teda fonetizácie písma) a vyjadrovania gramatických morfém. Existovali už aj prvé tzv. lexikálne zoznamy, ktoré spisovali znaky podľa významových kategórií. Na učenie sa písma sa zriaďovali školy. Príklad .
Vyspelé protoklinové písmo (obdobie Uruk III) spadá do obdobia 3100 – 3000 pred Kr. Znaky sú už trochu abstraktnejšie, zaznamenáva sa viac kategórií výrobkov, uvádzajú sa aj údaje o čase. Niektoré znaky sú možno viacznačné. Počet lexikálnych zoznamov narástol a stávajú sa kanonizovanými. Príklad: . Text nazývaný po anglicky Tribute List alebo Sumerian Word List C by mohol byť už dokladom literatúry (teda nie len ekonomického záznamu). V tomto období vzniká v susedstve aj ďalšie, od sumerského nezávislé písmo – protoelamské písmo.
Po období Uruk III nasleduje archeologický hiát (3000 - 2800 pred Kr.).
Neskoré protoklinové písmo (ranodynastické obdobie I) spadá do obdobia 2800-2700 pred Kr. Objavujú sa prvé nesporne fonetické znaky (väčšinou v sumerských menách). Tabuľky sú v tomto období trochu nemotorne vyrobené a aj zápisy počtov sú jednoduchšie než predtým. Lexikálne zoznamy sa odpisovali a šírili, ale nové už nevznikali. Príklad .

Materiál

Najstaršie tabuľky boli malé (4-5 cm do dĺžky a najviac 3 centimetre do šírky). Z obdobia Uruk III pochádzajú podstatne väčšie tabuľky (11,5 cm x 10,5 cm až 32 cm x 21 cm). Veľké tabuľky boli z jednej strany ploché, z druhej vypuklé. Najprv sa písalo na plochú stranu, až potom na vypuklú. Kým tabuľka nebola vypálená, dalo sa na ňu písať viackrát (stačilo napísané vyhladiť mokrou handrou), preto sa vypaľovali iba dôležité tabuľky. Používali sa aj tabuľky z dvojakej hliny - jadro tabuľky tvorila červená hlina a povrchovú vrstvu tvorila tenká vrstva žltej hliny; rydlo píšucej osoby preniklo až po červenú vrstvu, čo spôsobilo že výsledný nápis bol farebný a dobre čitateľný.
V Mezopotámii sa písalo na hlinené tabuľky, hlinené valce, hlinené kužele, hlinené hranoly a nápisy sa často zamurovávali do stien. Niektoré piktogramy umožňujú urobiť záver, že sa písalo aj na drevené tabuľky, vybavené držadlami na ruky. Drevo, na ktorom bol nanesený mäkký parafín, sa používalo aj neskôr, v asýrskom a novobabylonskom období.