google/wiki40b huggingface dataset:
Eduard Chmelár

Životopis

Jeho detstvo sa spája s Pezinkom, kam chodil na základnú školu i gymnázium a žil tu do roku 1996. Študoval žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a interkultúrne vzťahy na University of Warwick v Spojenom kráľovstve. Počas nežnej revolúcie v roku 1989 bol predstaviteľom VPN v Pezinku. Pracoval ako novinár, dostal niekoľko cien za žurnalistickú tvorbu, založil a viedol spoločensko-politický týždenník Slovo. Viedol celý rad občianskych kampaní, väčšinou mierových, ako napríklad úspešnú kampaň v roku 2001 za zrušenie základnej vojenskej služby alebo 15. februára 2003 najväčšiu protivojnovú demonštráciu v dejinách Slovenska – pochod proti vojne v Iraku, na ktorom sa zúčastnilo vyše 2 000 ľudí. Je koordinátorom Iniciatívy za Občiansku ústavu. Od roku 2005 pôsobí ako docent v odbore slovenské dejiny. Bol vedúcim Ústavu politických vied Fakulty masmédií Paneurópskej vysokej školy v Bratislave a prednášal na Katedre žurnalistiky Filozofickej faulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. V rokoch 2012 – 2016 bol rektorom Akadémie médií, vysokej školy mediálnej a marketingovej komunikácie v Bratislave.
Vo svojom vedeckom záujme sa sústreďuje na dejiny, médiá a globalizáciu. Je autorom námetu a scenára cyklu historických dokumentov Magická osmička (STV, 2008) a autorom námetu oceneného filmu Slovenské národné povstanie 1944 (STV, 2009). V októbri roku 2008 získal jednu z troch finálových nominácií na Cenu Európskeho parlamentu za žurnalistiku, čo sa doteraz nepodarilo žiadnemu slovenskému novinárovi. Vo svojej publicistickej činnosti čelil viacnásobným obvineniam z plagiátorstva, ktoré odmietol.
V roku 1998 kandidoval vo voľbách do Národnej rady SR za Stranu demokratickej ľavice. V roku 2009 bol nezávislým kandidátom do Európskeho parlamentu na listine Strany zelených. V roku 2011 sa angažoval ako líder Iniciatívy za občiansku ústavu, následne sa prezentoval ako jeden z lídrov kandidátskej listiny hnutia 99 percent do volieb do NR SR v roku 2012 a to aj napriek tomu, že „počas teasingovej fázy kampane iniciatívy 99 percent od týchto aktivít dištancoval a odmietal aj vstup do politiky“. Pre nezhody s vedúcimi predstaviteľmi hnutia sa z pripravovanej kandidátky stiahol. V roku 2015 sa pokúšal o registráciu hnutia SEN s ambíciami zúčastniť sa volieb do Národnej rady SR. Žiadosť bola zamietnutá Ministerstvom vnútra SR z dôvodu nedostatočného počtu platných podpisov, potrebných pre registráciu politickej strany, resp. hnutia. Podľa oznámenia Ministerstva vnútra SR pri jednotlivých podpisoch boli uvedené falošné či skartované občianske preukazy, alebo išlo o neexistujúcich ľudí. Dňa 15. februára 2018 prostredníctvom sociálnej siete Facebook avizoval svoje úvahy o kandidatúre na post prezidenta SR vo voľbách v roku 2019. Dňa 12. septembra 2019 odovzdal 14 236 podpisov občanov požadujúcich registráciu hnutia Socialisti.sk.
Žije v Galante.
Rosières-près-Troyes

Poloha

Obec má rozlohu 6,23 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3172 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tádž Mahal

Časti a vznik

Pozostáva z hlavnej budovy obklopenej štyrmi minaretmi, mešity na západe (čiže smerom k Mekke) a domu pre hostí na východe.
Podľa prevažujúceho oficiálneho názoru je to mauzóleum, ktoré postavil Šáhdžahán na pamiatku svojej ženy Mumtázmahal (Ardžumand Banu Begumber). Podľa oficiálneho zápisu UNESCO sa stavba začala v roku 1631 a skončila roku 1648. Stavalo ju vyše 20 000 remeselníkov z celej južnej, strednej a východnej Ázie. Vraví sa, že na architektonickom stvárnení sa mali podieľať jeden Francúz a istý Benátčan. Zodpovedným architektom bol Usad Ahmad z Láhauru, starého hlavného mesta ríše mogulov. Stavebný materiál bol dopravený z celej Indie a Ázie. Použilo sa vyše 1000 slonov a 28 rôznych druhov drahokamov a polodrahokamov bolo zasadených do mramoru.
Existuje však aj názor, že ide o prestavbu pôvodnej hinduistickej stavby, na čo by poukazovali podobné stavby (ktoré sú mimo Indie nie veľmi známe).

350. výročie

Od augusta 2004 sa oslavuje 350-ročné výročie pamiatky. Prvý raz po 20 rokoch bola pamiatka 27. novembra 2004 otvorená (predbežne na tri mesiace) aj pre nočné návštevy návštevníkov. Otvorenie umožnilo až rozhodnutie indického ústavného súdu.

Charakteristika a turistický význam

Budova je preslávená na celom svete a priťahuje  množstvo návštevníkov. Silueta známa z fotografií sa stala symbolom Indie. V rozličných hodinách dňa pri rozličnom osvetlení pôsobí na diváka zakaždým inak. Chýba mu chladná monumentalita, ktorá by sa od pomníka dala očakávať. Skôr sa zdá, že sa vznáša medzi nebom a zemou, jeho proporcie, jeho symetrické členenie, okolité záhrady a zrkadlenie vo vode sa spájajú a vytvárajú dojem, ktorý obrovskému počtu návštevníkov vyráža dych.
Naussannes

Poloha

Obec má rozlohu 14,82 km². Najvyšší bod je položený 165 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coyron

Poloha

Obec má rozlohu 5,53 km². Najvyšší bod je položený 555 m n. m. a najnižší bod 423 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 75 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vallesvilles

Poloha

Obec má rozlohu 8,16 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 369 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Shantungosaurus

Opis

Shantungosaurus patril medzi najväčšie hadrosaury a tým aj vtákopanvové dinosaury vôbec. Najväčšia vystavená kostra tohto dinosaura (v Pekingu) je až 14 metrov dlhá s lebkou dlhou necelé 2 metre. Jeho hmotnosť sa odhaduje až na 16 ton. Vyznačuje sa nezvyčajne dlhým chvostom, ktorý tvoril viac ako polovicu celkovej dĺžky tela a mohol slúžiť na udržovanie rovnováhy pri behu. Podobne ako iné hadrosaury, aj tento mal zobák bezzubý, naproti tomu mal v čeľustiach nespočetné rady zubov posadené tesne vedľa seba.
Saint-Vincent-Rive-d’Olt

Poloha

Obec má rozlohu 19,9 km². Najvyšší bod je položený 323 m n. m. a najnižší bod 97 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 484 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Georges-Montcocq

Poloha

Obec má rozlohu 8,94 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 824 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maxus (raketa)

Maxus je sondážna raketa, ktorá sa používa v rámci mikrogravitáčného raketového programu MAXUS. Maxus je spoločný projekt medzi Swedish Space Corporation a EADS Astrium Space Transportation s používateľom ESA. Štartuje sa z Esrange Space Center vo Švédsku a trajektória letu poskytuje prístup k podmienkam mikrogravitácie až na 14 minút.

Slovenská kozmonautika

Slovensko využilo program Maxus pre výskum titánových intermetalických zliatin a v roku 2014 sa aktívne pripravuje pokračovanie výskumu.
Guigneville

Poloha

Obec má rozlohu 32,01 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 526 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Mesiarik

Životopis

V roku 1954-1957 študoval na Jedenásťročnej strednej škole vo Zvolene, 1964-1969 na Právnickej fakulte UK v Bratislave, 1974- 1977 Akadémia spoločenských vied Moskva, interná vedecká ašpirantúra na Katedre teórie štátu a práva (CSc). V roku 1957-1961 asistent spojov na Úrade poštovej prepravy vo Zvolene, 1962-1965 právnik na ONV vo Zvolene, 1965-1969 právnik na KNV v Banskej Bystrici, 1969-1975 vedúci odboru vnútorných vecí na ONV v Banskej Bystrici, 1977-1986 vedúci ideologického oddelenia na KV KSS v Banskej Bystrici, 1986-1990 podpredseda KNV v Banskej Bystrici, od 1991 komerčný právnik, špecializácia obchodné právo a obchodné spoločnosti, podieľal sa transformácii právnych noriem viacerých spoločností na akciové spoločnosti. Publikoval odborné články v časopisoch Právny obzor a Právnické štúdie a v iných periodikách. Člen Slovenskej komory komerčných právnikov.
Quai de Valmy

Quai de Valmy (nábrežie Valmy) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 10. obvode. Nábrežie je pomenované podľa francúzskeho mesta Valmy, pri ktorom sa 20. septembra 1792 odohrala bitka v ktorej Francúzsko porazilo Prusko.

Poloha

Nábrežie vedie pozdĺž celého pravého, západného brehu kanálu Saint-Martin. Začína na križovatke s ulicou Rue du Faubourg-du-Temple, kde sa vodný kanál vynára z podzemia, a končí pri križovatke s ulicou Rue La Fayette. Vedie v smere z juhu na sever.
Bélos (syn Poseidóna)

Bélos (starogr. Βῆλος – Bélos, lat. Belus) je v gréckej mytológii kráľ krajiny zahrňujúcej Egypt a Líbyu.
Bélos bol synom boha morí Poseidóna a oceanidy Anchinoy. Jeho bratom bol Agénor, kráľ v Tyre a zakladateľ Sidonu.
Bol otcom dvojičiek, neskorších kráľov Aigypta a Danaa. Danaos – mal päťdesiat dcér, Aigyptos – mal päťdesiat synov, ktorých chcel oženiť s Danaovými dcérami. Ďalšími synmi kráľa Béla boli Kéfeus – etiópsky kráľ, otec Andromedy, a Fineus – snúbenec Andromedy. Matkou všetkých jeho detí bola manželka Anchinoé, dcéra riečneho boha Neila (boha rieky Nílu).
Wilkie Collins

Životopis

Narodil sa v Londýne ako najstarší syn módneho maliara. Na začiatku jeho kariéry bola práca účtovníka u obchodníka s čajom, ale neskôr vyštudoval právo. Po ukončení štúdia sa začal zaujímať o divadlo a literatúru. 
Keď mal dvadsaťsedem rokov, zoznámil sa s Charlesom Dickensom. Stali sa z nich blízki priatelia a Dickens dlhodobo ovplyvnil jeho prácu aj život. Spolu redigovali časopis Household Words. 
Jeho osobný život bol komplikovaný. Nikdy sa neoženil, ale dlhodobo žil najprv s vdovou Carolinou Gravesovou a jej dcérou, súčasne mal pomer s Marthou Ruddovou. Carolina sa vydala za iného a Collins mal s Ruddovou tri deti, ale ani s ňou sa neoženil. Nakoniec sa začal znova stretávať s Carolinou s ktorou prežil tridsať rokov.
Jeho literárnym debutom bola biografia o jeho otcovi Williamovi, potom sa zameral na písanie historických románov, ktoré boli v tom čase celkom úspešné.
Spolu vydal asi tridsať diel, z nich si zaslúžia pozornosť hlavne thriller The Woman in White (Žena v bielom) a The Moonstone (Mesačný kameň), ktorý je označovaný ako prvý anglický detektívny román. Collins ho napísal v roku 1868, kedy už bol chorý, mal dnu, srdcové a dýchacie ťažkosti. Hlavnou postavou tejto detektívky je profesionálny detektív Scotland Yardu seržant Cuff.
Collins zomrel v roku 1889 na mŕtvicu.
Lise Meitnerová

Život

V roku 1906 ukončila štúdium fyziky a chémie na univerzite vo Viedni. Vedeckú činnosť začala v laboratóriu Otta Hahna v Berlíne. V rokoch 1912 až 1915 pracovala v Ústave teoretickej fyziky berlínskej univerzity a od roku 1917 do roku 1938 pracovala v Ústave cisára Wilhelma.
V roku 1938 utiekla z Nemecka kvôli rasistickým zákonom cez Dánsko do Švédska, kde pracovala v Nobelovom ústave a v Ústave Švédskej akadémie vied.
Jej vedecké práce patria do oblasti jadrovej fyziky a jadrovej chémie. Spolu s Hahnom objavila v roku 1917 protaktínium a postupne aj ďalšie rádioaktívne atómy. Vypracovala presné metódy merania energetického spektra elektrónov emitovaných pri beta rozpade a je spoluobjaviteľkou štiepenia uránu.
Koncom roku 1938 Hahn uskutočnil v Berlíne pokusy, ktorými sa dokázalo, že pri bombardovaní uránu neutrónmi vzniká prvok bárium ležiaci na 56. mieste Mendelejevovej tabuľky. Na výraz protestu proti rasovým zákonom však Hahn odoslal svoje výsledky Meitnerovej do Švédska skôr, než sa o tom dozvedel ktokoľvek z jeho spolupracovníkov. Meitnerová so svojím synovcom Ottom Frischom tento nový objav správne vysvetlili. Nový jav dostal názov delenie, alebo štiepenie atómového jadra.
Od roku 1963 žila Lise Meitnerová v Anglicku, kde aj zomrela.
Personálna únia (štáty)

Personálna únia je spojenie dvoch alebo viacerých štátov osobou jednej hlavy štátu (panovník, prezident a pod.).
Voves

Poloha

Obec má rozlohu 32,98 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 019 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gerhard Auer (skladateľ)

Život

Narodil sa v Náchode a v rokoch 1940 – 1945 študoval na Nemeckej hudobnej akadémii v Prahe hru na klavír, dirigovanie a skladbu. Po krátkom pobyte v Drážďanoch dokončil štúdiá na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde boli jeho učiteľmi Eugen Suchoň a Alexander Moyzes v skladbe a Kornel Schimpl – dirigovanie. Absolvoval v roku 1947. Na Slovensku sa potom celkom naturalizoval.
V roku 1948 sa stal korepetítorom opery Slovenského národného divadla. Ako asistent začal aj dirigovať. Najprv niektoré baletné predstavenia a od roku 1950 sa stal riadnym dirigentom. V roku 1953 začal vyučovať na Vysokej škole múzických umení v Bratislave a v sedemdesiatych rokoch aj na konzervatóriu. Od roku 1958 riadil tiež Operné štúdio VŠMU. V roku 1962 pôsobil krátko v Nemeckej demokratickej republike. Dirigentom opery SND bol až do odchodu do dôchodku v roku 1990.
Jœuf

Poloha

Obec má rozlohu 3,18 km². Najvyšší bod je položený 287 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 795 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Šafranová žlť

Šafranová žlť je žltý pigment rastlinného pôvodu používaný v maliarstve. Hlavnou zložkou je farbivo krocín.
Vyrábala sa z blizien šafranu pravého (Crocus sativus L.). Na 100 g sušeného vláknitého materiálu bolo potrebné ručne zozbierať blizny až 8 000 kvetov šafranu. Šafranová žlť sa používala sa už v starovekej Číne ako farba vyhradená len pre cisára.
Falošná šafranová žlť sa vyrábala z požlte farbiarskej (Carthamus tinctorius).
Chronica Hungarorum (1473)

Chronica Hungarorum (iné názvy: Kronika Uhrov, trochu nepresne aj: Budínska kronika, celým menom Chronica Hungarorum finita Budae Anno Domini MCCCCLXXIII in vigilia penthecostes per Andream Hess) je tlačená stredoveká uhorská kronika, vytlačená v roku 1473. Je to prvá tlačená kniha v Uhorsku. Obsahuje text rukopisnej latinskej kroniky zo 14. storočia, ktorá sa bežne nazýva Budínska kronika. 
Autorom je  András Hess, vytlačil ju v svojej kníhtlačiarni v Budíne. Pozostáva zo 67 listov. Vytlačená bola v asi 240 exemplároch. Zachovalo sa 10 exemplárov, nachádzajú sa napr. v Budapešti, v Prahe, v Lipsku, vo Viedni, v Paríži a v Petrohrade.
Opisuje dejiny Uhorska po korunováciu Mateja Korvína. V súvislosti so zánikom Veľkej Moravy obsahuje aj tzv. bájku o bielom koňovi, ktorá sa stala základom tzv. podmaniteľskej teórie.
Brezinka (prítok Hrona)

Prameň

Pramení na rozhraní Kráľovohoľských Tatier a Horehronského podolia, na južnom úpätí Kráľovej skaly (1 690,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 990 m n. m.
Nandrin

Obyvateľstvo

Nandrin má približne 5 687 obyvateľov (2010).
Le Breuil (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 28,8 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 622 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavol Braxatoris

Životopis

Narodil sa ako siedme dieťa v poradí, jeho otec bol evanjelický kňaz, básnik a prekladateľ Martin Miloš Braxatoris, jeho starý otec bol známy slovenský básnik a evanjelický kňaz Andrej Braxatoris známejší pod pseudonymom Andrej Sládkovič. Absolvoval gymnázium v Skalici. V období štúdia na gymnázií sa zoznámil s Gejzom Dusíkom. Potom, medzi rokmi 1928 – 1933 vyštudoval právo na Karlovej univerzite v Prahe. Tu napísal aj svoje prvé texty. Po absolvovaní práva na Karlovej univerzite začal pracovať ako úradník v Senici. 
Prvá opereta, ktorú vytvoril s Gejzom Dusíkom mala premiéru v roku 1938, jej názov je – Keď rozkvitne máj. Mnohé piesne z tejto operety ako aj ďalších spoločných operiet zľudoveli, z operety Keď rozkvitne máj je to napríklad táto pieseň – Rodný môj kraj. Táto opereta mala premiéru v Slovenskom národnom divadle a hlavnú úlohu v nej stvárnila Mária Kišonová-Hubová, známa slovenská operná speváčka. V roku 1939 v Slovenskom Národnom divadle mala premiéru ďalšia spoločná opereta s názvom Modrá ruža. Túto operetu hrali skoro na všetkých divadelných javiskách na Slovensku. V roku 1944 mala premiéru už tretia v poradí spoločná opereta s Gejzom Dusíkom s názvom Tajomný prsteň.
V roku 1954 mala premiéru na Novej scéne v Bratislave ďalšia opereta Zlatá rybka. V tomto roku začal pracovať Pavol Braxatoris ako vedúci na sekretariáte Zväzu slovenských skladateľov. V roku 1956 mala v Košiciach premiéru opereta Hrnčiarský bál, ktorej najznámejšou piesňou je Pieseň o rodnej zemi. Známejšia je táto pieseň pod názvom Najkrajší kút. Dlhoročným najznámejším interpretom tejto piesne je celosvetovo známy operný spevák Peter Dvorský. V roku 1963 mala premiéru ďalšia opereta Karneval na Rio Grande (uvádzaná aj pod titulom Potulný spevák), opereta sa odohrala v Štátnom divadle v Košiciach. V roku 1971 mala premiéru na Novej scéne v Bratislave opereta To by bola láska. Pavol Braxatoris napísal viac ako 200 piesňových textov, mnohé z týchto piesňových textov sa stalo hitmi, ktoré sú známe aj v súčasnosti.
Mal dve dcéry Alexandra Braxatorisová (slovenská dramaturgička, prekladateľka, libretistka) a Zora Braxatorisová.
Pasecká skála

Prírodná pamiatka

Predmetom ochrany je vrcholový skalný útvar, ktorý je ukážkou mrazového zvetrávania rúl Žďárských vrchov. Z vrcholovej skaly je veľmi dobrý rozhľad na sever. Je tu upravená vyhliadka.

Flóra a fauna

Na území PP rastie hospodársky les s prevahou smreka obyčajného. V blízkom okolí skalných útvarov sa dochovala ukážka pôvodných smrekových bučín. Bylinný podrast je chudobný a tvorí ho najmä brusnica čučoriedková (Vaccinium myrtillus), kyslička obyčajná (Oxalis acetosella), metluška krivolaká (Avenella flexuosa) a papraď rozložená (Dryopteris dilatata). Skaly a sutiny sú porastené pokryvnou vegetáciou lišajníkov.
Na území PP žijú bežné druhy lesných vtákov a zvierat. Zo vzácnejších druhov tu v poslednej dobe hniezdi výr skalný.
Roztyly (stanica pražského metra)

Charakteristika stanice

Stanica je hĺbená, plytko založená v stavebnej jame. Je dlhá 268,7 m (vrátane elektrotechnických inštalácií) a nachádza sa 6 m hlboko. Nástupište je veľká hala so šírkou 9,96 m a výškou 3,45 m, je obložená prírodnými keramickými tvárnicami a nie je podopieraná stĺpmi. Z nástupišťa vedie jedno pevné schodisko k jedinému vestibulu. Ten je povrchový, z troch strán zasklený. Na povrchu je umožnený prestup na autobusovú dopravu. Je tu zabezpečená obsluha priľahlého sídliska a lesoparku. Výstavba stanice na konci 70. rokov minulého storočia si vyžiadala náklady vo výške 166 miliónov Kčs.
Admitancia

Ďalšie významy

Všeobecne vyjadruje prenosovú vlastnosť; napríklad v mechanických systémoch je to miera úmernosti medzi vynaloženou silou a reakciou systému. Iný význam je admitancia medzi gravitačným poľom a topografiou v gravimetrii. Z pozorovanej admitancie v geofyzike a planetológii je možné usudzovať vnútornú stavbu planetárnej kôry alebo štruktúry plášťa.
Výpočet: Z_l = C_{lm} / t_{lm} \,\!, kde C reprezentuje gravitačný potenciál, t topografiu a ₗ meradlo signálu.
Saint-Clair (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 10,67 km². Najvyšší bod je položený 82 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stack ’n Surprise

Pedagogické hľadisko

Hračky z tohoto radu vychádzajú z princípu stavebnice, svoju variabilitou teda pomáhajú rozvoju kombinačných a motorických funkcií dieťaťa, ku koordinácii zraku a pohybu rúk.

Produkty

Do radu Stack ´n Surprise patrí napr. Hudobné mestečko Sillytown, Skladacie autíčka, Domčeky so zvieratkami, Veselý vláčik s prekvapením a ďalšie.

Ocenenie

V roku 2009 získali produkty Veselý vláčik s prekvapením a Hudobné mestečko Sillytown platinovú medailu za najlepšiu hračku nezávislého poradcu Oppenheim Toy Portfolio.
Hartennes-et-Taux

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 335 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Babôčkovité

Charakteristika

Väčšina druhov babôčkovitých patrí k motýľom stredne veľkým, až väčším. Rozpätie krídel kolíše asi od 3 cm do približne 15 cm u najväčších, tropických druhov. Do skupiny babôčiek rátame tiež dúhovce (Apatura), bielopásovce (Neptis, Limenitis), perlovce Argynnis, Boloria, Clossiana, Issoria) a hnedáčiky (Melitaea, Euphydryas).
Veľmi dôležitým poznávacím znakom celej čeľade je skutočnosť, že dospelí jedinci, imága, majú predný pár nôh menší, prípadne celkom zakrpatený.
Spodná strana pomerne širokých a obyčajne na vonkajšom okraji vykrajovaných krídel býva nenápadne hnedá až hnedočierno sfarbená, čím jedinci pri zložených krídlach splývajú s okolím. Vrchná strana krídel býva zvyčajne veľmi pestro a krásne sfarbená. Toto sfarbenie dodáva spoločne s bizarne vykrajovanými krídlami týmto motýľom nezvyčajný pôvab a krásu.
Húsenice bývajú obyčajne pestro sfarbené s čiernym základom a na povrchu tela majú hodne tŕňovitých výrastkov. Väčšina húseníc týchto druhov žije na burinách (napr. žihľave), takže ide o celkom indiferentné (neškodné) druhy hmyzu.
Kukly sú hranaté, pri niektorých druhoch sú na povrchu ozdobené kovovolesklými škvrnami (zlatej, alebo striebornej farby). Kukly bývajú zavesené dolu hlavou za kremaster.

Výskyt

Babôčky sú rozšírené po celom svete. Celkový počet druhov na svete sa dá dosť ťažko odhadnúť, lebo sa stále popisujú nové druhy, ale udáva sa až okolo 5 000 druhov.

Výskyt na Slovensku

Do tejto čeľade patria naše najpestrejšie a veľmi hojne sa vyskytujúce druhy, ktoré môžeme nájsť od skorej jari až do neskorej jesene. Lietajú v záhradách, v parkoch, pri cestách, na poliach, v nížinách i vysoko v horách.
Niektoré druhy prezimujú v podobe nedospelej húsenice. Viacero druhov z tejto čeľade môže prezimovať v štádiu motýľa, takže teoreticky sa so živými jedincami môžeme stretnúť i v zime (v jaskyniach, dutinách stromov, pivniciach, tuneloch a pod.).
Babôčky patria u nás spoločne so žltáčikom rešetliakovým (Gonepteryx rhamni Linnaeus, 1758) k prvým jarným motýľom, ktorých zastihneme už skoro na jar – v marci počas teplých, slnečných dní. Do roka mávajú tieto motýle zvyčajne dve a bežnejšie druhy v niektorých teplejších rokoch aj tri generácie. Niektoré z nich patria i k ťažným motýľom. Vzácnejšie druhy mávajú v roku iba jednu generáciu.