google/wiki40b huggingface dataset:
Krzysztof Strzałka

Životopis

Strzałka sa narodil v roku 1967. Absolvoval Historickú fakultu a postgraduálne štúdium managementu a biznisu Jagelovskej univerzity, ako aj Fakultu politických vied Univerzity La Sapienza v Ríme. V roku 1999 získal titul doktora humanistických vied (dizertačná práca: Stosunki polsko-włoskie w latach 1939–1945; slovensky: Poľsko-talianske vzťahy v rokoch 1939–1945). Od roku 2005 pracuje na funkčnom mieste docenta v Ústave európskych štúdií Jagelovskej univerzity,, a od 2015 Poľskej akadémia vied.
Po ukončení aplikačného diplomaticko-konzulárneho programu pôsobil ako 1. tajomník na Veľvyslanectve v Ríme. V rokoch 2006–2008 pracoval na Oddelení plánovania a stratégie zahraničnej politiky, ako aj na Odbore európskej politiky Ministerstva zahraničných vecí. V rokoch 2008 až 2012 vykonával funkciu generálneho konzula v Miláne. Potom bol medzi inými o.i. námestníkom riaditeľa (2016–2018).
Veľvyslancom na Slovensku je od 20 augusta 2018. Svoje poverovacie listiny doručil 11. septembra 2018 prezidentovi Andrejovi Kiskovi.
Hovorí plynule anglicky a taliansky, trochu francúzsky, rusky a slovensky.
Brtníctvo

Brtníctvo alebo lesné včelárstvo alebo lesné včelárenie je starobylý spôsob získavania včelích produktov, najmä medu zo špeciálnych prírodných alebo umelých dutín stromov (tzv. brtov) človekom. Brtníctvo patrí k najstarším spôsobom obživy, je však zároveň aj chovom včiel, nie tak cieleným a rozsiahlym ako chov domácich včiel, ale najmä pokiaľ ide o súčasné brtnícke metódy, náročným a veľmi špecializovaným.

Dejiny

Branie medu od divých včiel uskutočňoval človek v dejinách rôznym spôsobom, podmieneným prostredím, kde si včely stavali plásty. Mohli to byť diery v zemi, jaskyne, dutiny, kmene, koruny stromov, ale aj ľudské obydlia. Práve duté kmene stromov, v ktorých si stavali včely svoje hniezda, teda tzv. "brty", sú predmetom brtníctva.
Len na území Slovenska je brtníctvo historicky doložené od 5. storočia. Slovanom bolo vlastné, aj pre krajinné prostredie ktoré osídľovali, a med a iné včelie produkty takto získavané boli v stredoveku vývozným artiklom Slovanov. Veľký rozkvet však brtníctvo zaznamenalo aj v novoveku. V jednotlivých krajinách upravovali brtnícku činnosť zákony, brtníci zakladali cechy s vlastnými artikulami, volili cechmajstra, do 19. storočia bolo brtníctvo v Európe dedičným povolaním. Brtníci mali dokonca v lesoch svoje vlastné revíre. V súčasnosti prežilo brtníctvo v nezmenenej podobe v Európe len na južnom Urale v Baškirsku, začína sa však opäť obnovovať aj inde.

Opis a postupy

Brte sa hľadali hlboko v lesoch a nielen hľadali, ale aj úmyselne dlabali. Keďže včelie hniezda v brtiach sú väčšinou od seba dosť vzdialené, ich obchôdzka trvá 8 až 9 hodín. V blízkosti stromov s prirodzenými brtiami sa vyhľadávali vhodné stromy pre vydlabanie nových brtov, pre budúce včelstvá. Brtnícke stromy sú borovica, dub, menej brest, hrab, javor, jaseň, buk, lipa, jedľa, 100 až 300-ročné silné a vysoké jedince, so širokým kmeňom. Okrem včelárskych potrieb, sú zaužívané základné drevorubačské nástroje, nástroje na dlabanie, príp. laná a lezecká výstroj. Včely sa do novovytvorených dutín mohli lákať na med, lekvár, rastlinné prípravky, ktoré zároveň slúžili ako vábnička pre zistenie smeru ich letu. Zber medu sa uskutočňoval raz do roka v čase hlavnej znášky, teda približne cez leto, výnimočne však a historicky najmä v neskoršom novoveku aj dva razy, pričom vždy bolo prvoradé včelám zanechať dostatok medu pre ich vlastnú potrebu. Úloha brtníka spočívala aj v ochrane brtu a včelstva; na zimu otvory podľa potreby upchal, aby včelstvo mohlo prezimovať. Výsledkom usilovnosti včiel a práce brtníka bol potom brtnícky med a brtnícky vosk.
FBC Torinese

História

Klub vznikol v roku 1894 a bol tak štvrtý najstarší futbalový klub z Turína. Používal rovnaké farby dresov ako Internazionale Torino. Klub patril medzi štyri pôvodné kluby prvého ročníka talianskej najvyššej súťaže. V prvej sezóne talianskej ligy skončil klub v semifinále. Rovnaký výsledok dosiahol klub aj v ďalšom ročníku. V roku 1900 sa klub spojil so svojim mestským rivalom Internazionale Torino. Následne v tretej sezóne zaznamenal klub úspech, keď prehral až vo finále ligy. Do ligy sa FBC vrátilo až v sezóne 1902, keď skončilo v semifinále. V ďalších ročníkoch až do svojho zániku končil klub v prvých kolách súťaže. V roku 1906 odišiel z klubu jeho prezident s viacerými kľúčovými hráčmi a založili Foot-Ball Club Torino. FBC sa tak rozpadlo a zaniklo.
Éterpigny (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 3,49 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štvrtá mozgová komora

Štvrtá mozgová komora je priestor vyplnený likvorom, nachádzajúci sa v oblasti predĺženej miechy a Varolovho mosta. Možno ho rozdeliť na 2 základné časti: spodinu, ktorú tvorí fossa rhomboidea, a strop.

Strop IV. mozgovej komory

Tvorí zadné (dorzálne) ohraničenie komory. Jej spodnú (kaudálnu) časť tvorí tenké ependýmové velum medullare inferius, ktoré sa rozprestiera medzi párovými dolnými mozočkovými výhonkami - pedunculi cerebellares inferiores (lat.), ktorými vedú nervové dráhy z miechy do mozočka. Tieto výhonky odstupujú z predĺženej miechy a tvoria jej bočné steny. Na velum naväzuje a najkaudálnejšiu časť IV.komory tvorí tela choroidea ventriculi quarti - platnička väziva s vrastenou cievnou pleteňou - plexus choroideus ventriculi quarti - pokrytá zvonku cievnatkou (pia mater) a zvnútra ependýmom. Tvorí mozgomiešny mok, ktorý vylučuje do IV.komory. Nachádzajú sa v nej otvory, ktoré spájajú komorový systém so subarachnoideálnymi priestormi a umožňujú tak jeho cirkuláciu - jeden otvor je v strednej čiare a nazýva sa apertura mediana ventriculi quarti (podľa starého názvoslovia tzv. foramen Magendii - názov je ale dosť zaužívaný); druhý je párový a nazýva sa apertura lateralis ventriculi quarti (podľa starého názvoslovia foramen Luschkae - takisto dosť zaužívaný termín).

Kraniálne velum medullare inferius pokračuje do vrcholu stropu IV. komory, ktorý sa nazýva fastigium - tvorí najdorzálnejšiu časť stropu a zasahje až do mozočka, ktorý kryje celý strop IV. komory.

Kraniálnu (hornú) časť stropu tvorí velum medullare superius, ktoré sa rozprestiera medzi párovými pedunculi cerebellares inferiores, ktoré lemujú hornú časť fossa rhomboidea a vývojovo patria k strednému mozgu.
Nurgül Yeşilçayová

Životopis

Nurgül Yeşilçayová sa narodila v Afyonkarahisare v Turecku. Študovala na štátnom konzervatóriu Anadolu University v Eskişehire. Po vyštudovaní účinkovala v hlavnej úlohe v niektorých divadelných hrách, vrátane Ofélie v Hamletovi a Blanche DuBois v hre Električka zvaná Túžba. Je veľmi známa vďaka seriálom Láska a trest a Vymenené životy.
Lesquerde

Poloha

Obec má rozlohu 15,67 km². Najvyšší bod je položený 600 m n. m. a najnižší bod 216 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 176 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nízke Javorníky

Vymedzenie

Nachádzajú sa na Hornom Považí a vytvárajú pás územia medzi Váhom a podcelkom Vysoké Javorníky. Susedné krajinné celky sú na západe Kýčerská hornatina a Kobylináč, podcelok Bielych Karpát, na severe Vysoké Javorníky, východne sú to podcelky Kysuckej vrchoviny Krásňanská kotlina, Vojenné a Kysucké bradlá. V blízkosti Žiliny nadväzuje Žilinská pahorkatina, podcelok Žilinskej kotliny a Manínska vrchovina, patriaca pod Súľovské vrchy. Po toku rieky Váh nasleduje Považské podolie s podcelkami Bytčianska kotlina, Podmanínska pahorkatina a Ilavská kotlina.

Osídlenie

Územie je charakteristické priečnymi dolinami s pomerne hustým osídlením. Na okraji Nízkych Javorníkov ležia stredne veľké mestá - Kysucké Nové Mesto, Žilina, Považská Bystrica a Púchov. Dopravu zabezpečuje sieť ciest III. triedy, okrajom územia vedú cesty i železničné trate nadnárodného významu.
Hvězdov

Ďalšie informácie

Hvězdov leží v katastrálnom území Ploužnice pod Ralskem o rozlohe 17,25 km². Pôvodné katastrálne územie bolo Hvězdova.
Obcou preteká Ploužnický potok, na ktorom ležia tri rybníky priamo v obci a ďalšie v blízkom okolí: Ploužnický rybník na východe a celá rybničná sústava na severovýchode (rybníky Hvězdovské a Novodvorské) na prítoku, Svébořického potoka. Rybníky sú chovné, sú však plné munície, preto je výlov rýb obtiažny.

Dejiny

Hvězdov (nem. Höflitz alebo Höflic) vzniká v dobe neskorého dosídľovania tejto oblasti nemeckými prisťahovalcami (1. polovica 16. storočia). Obec bola silne spätá so susednou obcou Ploužnicou.
K obci patrili jej ďalšie dve časti: tesne na východe Neu-Höflitz (Nový Hvězdov) alebo tiež Neudorf (Nová Ves) (prvá zmienka už roku 1578) a ďalej na sever Wüstewiese (Pustá lúka), neskôr známe ako Neuhof (Nový Dvůr) (prvá zmienka roku 1736). Do katastra tiež patril Paulinenhof (Pavlin Dvůr), ktorý sa nachádza na južnom úpätí Ralska. Ten sa zachoval a bol zrekonštruovaný. Všetko to boli poľnohospodárske dvory (majetky).
V obci bola škola, hostinec, hotel, zotavovňa, penzióny, obchod, kúpalisko, hasičská zbrojnica, cintorín, garbiarne, 3 múčne mlyny a 2 píly.
V roku 1921 bolo vo Hvězdove 101 domov a 562 obyvateľov (z nich 55 Čechov a 499 Nemcov). Farou boli miestni príslušní do Svéboříc. Zdravotný obvod, žandárska stanica, pošta a telegraf boli v Mimoni. Rovnako tak bola v Mimoni aj najbližšia železničná stanica (5,5 km).
Obec zaniká v dobe vzniku vojenského výcvikového priestoru Ralsko. Po príchode Sovietskej okupačnej armády (rok 1968) sa vojenský priestor premenil na obrovskú základňu ruských vojsk. Boli tu vystavané ubikácie, garáže, veľké vyasfaltované plochy, tankodromy a vojenské strelnice s pozorovateľňami. Neskôr sa tieto stavby zmenili v ruiny. Do obce sa po roku 1989 vracia život (v roku 1995 tu bolo prihlásených k trvalému pobytu 21 osôb), sú opravené niektoré pôvodné domy (pôvodných zostalo asi 38), postavené nové a počet obyvateľov stúpa.
Pôvodná obec ležala len na severnej strane Ploužnického potoka, zatiaľ čo na južnej strane už bola Ploužnice. Po zrušení vojenského priestoru pripadla aj južná strana až k Ploužnickej ulici Skašov pod Hvězdov.
Ernest Šebök

Životopis

Majiteľ obchodu so športovými potrebami v Banskej Bystrici (40. roky 20. stor.) Zakladateľ ľadového hokeja (1922-1924) a prvý hokejový rozhodca kanadského hokeja. Priekopník krasokorčuľovania, tenisu, plávania a organizovanej turistiky v Banskej Bystrici. Pôsobil v športových kluboch Slávia a ŠK Banská Bystrica. Podieľal sa na zorganizovaní niekoľkých šampionátov ČSR v krasokorčuľovaní a majstrovstiev Slovenska v ľadovom hokeji v Banskej Bystrici. Popri organizovaní bol aj mecén športových podujatí. Rasovo prenasledovaný, obeť fašistického teroru. Po potlačení SNP bol gestapom zaistený v Banskej Bystrici (17. októbra 1944), väznený a popravený v masovom hrobe v Banskej Bystrici-Kremničke.
Michal Kališka

Životopis

Študoval na Pedagogickom inštitúte v Banskej Bystrici (1959-1963), postgraduálne osvetovú prácu (1972-1974), na Inštitúte verejnej správy v Bratislave (1979-1982). Sprvu pôsobil ako učiteľ, potom riaditeľ Mestského domu osvety v Hnúšti, inšpektor kultúry KNV, riaditeľ Domu družby a kultúrno-osvetový pracovník Domu Matice slovenskej v Banskej Bystrici (1990-1999). Scenárista a režisér festivalov a osláv miestneho i celoslovenského významu. Bol zakladajúcim členom spevokolu Mladosť, spoluzakladateľ zboru Collegium Cantus a dixielandovej skupinu BB Band v Banskej Bystrici. Organizátor cyklu večerov o histórii džezu a polulárnej hudby v Banskej Bystrici (zdokumentované od 1920). Od roku 1961 sa zúčastňoval na folkórnych, džezových a speváckych súťažiach doma i v zahraničí. Je členom Hudobného odboru Matice Slovenskej (od roku 1992). Založil Klub rodákov Gemera-Malohontu v Banskej Bystrici (1984). V spolupráci so Slovenským rozhlasom produkoval nahrávky medzinárodných dixielandových festivalov. Ako člen orchestra (kontrabas) BB Band nahral 2 CD platne.
Zenon Martyniuk

Vzdelanie

Ukončil IV líceum v Bialymstoku a ekonomické štúdiá v Bielsku Podlaskom. Počas štúdia na základnej škole začal rozvíjať aj svoje hudobné vzdelanie. Prvými učiteľmi hudby mu boli jeho dvaja strýkovia, ktorí hravali v hudobných skupinách na obecných zábavách.

Kariéra

Spočiatku vystupoval so skupinami "Akord" a "Centrum". Na konci roku 1989 založil spolu s Mariuszom Anikiejom skupinu "Akcent". Názov pochádza z prvých písmen názvov predchádzajúcich dvoch skupín "Akord" a "Centrum". Medzi rokmi 1991 - 1993, po odchode Mariusza Anikieja do Belgicka vystupoval v skupine Ex-Akcent spoločne s Henrym Mellerom (ex-bubeníkom skupiny Červeno-čierni) a skupinou Crazy Boys. Po návrate Mariusza Anikieja do Poľska obnovil projekt "Akcent", v ktorom je vokalistom do dnešného dňa. Hosťoval tiež v skupine "Select", v spoločne s ktorou nahral duet s Waldemarom Oksztulom. 
Je jedným z najpopulárnejších umelcov žánru discopolo a je považovaný za popredného predstaviteľa smeru discopolo. Medzi jeho najznámejšie  piesne patria „Gwiazda”, „Królowa nocy”, „Pragnienie miłości”, „Przekorny los” a „Sonet dla miłości”, ktorú venoval svojej manželke.
V júli 2014 predstavil skladbu „Przez Twe oczy zielone”.  Videoklip odpublikovaný v službe Youtube zaznamenal úspech a stal sa historicky druhým (prvým bolo video „Ona tańczy dla mnie” od skupiny Weekend), ktorý prekročil hranicu 100 miliónov zhliadnutí. V decembri 2016 si počas vianočného koncertu v Zakopanom zaspieval duet s Marylou Rodovich.
Ovláda spev v rómskom jazyku.

Marketing

1. februára 2017 vstúpil na poľský trh energetický nápoj "Zenek Energy Drink" s obrázkom Martyniuka vytvorený varšavskou spoločnosťou Just Food. 5. júla vydalo vydavateľstvo Edipresse autobiografickú knihu, Zenek Martynyuk – Život to sú momenty napísanú Martynou Rokita. V tom istom mesiaci, bolo potvrdené, že vznikne aj dokumentárny film o spevákovom živote podľa scenára Kataríny Jungowskej. Premiéra je naplánovaná na jeseň roku 2018. 12. decembra, spolu s Slawomirom Świerzyńskim, R. Liszewskim a Martinom Millerom, vystúpil na galakoncerte 25. výročia TV Polsat s piesňou  „Przez Twe oczy zielone” v orchestrálnom aranžmáne.

Osobný život

Od 4. februára 1989 je ženatý, . Má syna Daniela (narodený 1. augusta 1989). Žije v Grabówke, v blízkosti Bialymstoku.
Salta (argentínska provincia)

História

Okolo roku 1400 zasahovala južná časť Ríše Inkov až do kraja okolo Salty a San Miguel de Tucumán.
Španielski dobyvatelia vstúpili do Salty prvýkrát na svojej ceste z Peru do dnešnej Argentíny, neusadili sa však v Salte, ale najskôr založili mestá Santiago del Estero a San Miguel de Tucumán. Hernando de Lerma, ktorý sa stal 13. novembra 1577 Tucumánskym guvernérom, bol španielskou korunou poverený založiť mesto ako medzistanicu medzi Peru a provinciou Tucumán. Malo slúžiť na obranu a zásobovanie. Dňa 16. apríla 1582 bolo teda založené mesto Ciudad de Lerma (La Ciudad de Lerma en el Valle de Salta), dnešné hlavné mesto provincie Salta.
Marieux

Poloha

Obec má rozlohu 4,07 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 111 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nitrianske Rudno (vodná nádrž)

Nitrianske Rudno je vodná nádrž na strednom Slovensku v prievidzskom okrese na hornom toku rieky Nitrica. Nachádza sa v Rudnianskej kotline neďaleko obce Nitrianske Rudno. Vodná nádrž bola postavená v roku 1951. Vodná plocha má rozlohu 0,96 km², max. dĺžku 1,46 km, max. šírku 0,6 km, max. hĺbku 13,5 m. Slúži hlavne na kúpanie, jachting, rybolov a vodné športy. Pri nádrži je reštaurácia, turistická ubytovňa, chatová osada a autokemping.
Rebreuve-Ranchicourt

Poloha

Obec má rozlohu 10,73 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 58 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 092 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Danko Jones

História

Prvé EP skupiny bolo vydané v roku 1998, po ktorom nasledovalo druhé v roku 1999. Na začiatku svojej kariéry boli ešte viac koncertní. Ich prvý album vyšiel v roku 2002. Zvláštnosťou je, že skupina pôvodne neplánovala vydávať albumy, ale bola skôr postavená na reputácii získanej prostredníctvom koncertu. K dnešnému dňu vydala osem albumov. Ich nahrávacou spoločnosťou je spoločnosť Bad Taste Records.
Milan Hutta (1928)

Životopis

Milan Hutta sa narodil do rodiny Jozefa Huttu a jeho manželky Kataríny Huttovej v obci Osuské v roku 1928. Milan Hutta mal s manželkou  Emíliou Huttovou dve deti: Milana Huttu a Katarínu Huttovú. Stredoškolské vzdelanie ukončil v rokoch 1945 – 1948 na učňovskej škole v Senici, v rokoch 1949 – 1952 študoval ďalej na SPŠ Fajnorovo nábrežie v Bratislave. V rokoch 1953 – 1959 študoval na Strojníckej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. Po skončení štúdií vyučoval od roku 1960 – 1965 na SPŠT v Bernolákove. Od 1965 vyučoval strojárske predmety na Strednej priemyselnej škole strojníckej na Fajnorovom nábreží 5 v Bratislave. Zároveň pôsobil od roku 1959 na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave, kde sa venoval výučbe doplnkového pedagogického štúdia pre budúcich pedagógov v oblasti strojárstva.

Vedecká tvorba a publikačná činnosť

Z hľadiska tvorby je možné rozdeliť vedeckú a publikačnú činnosť Milana Huttu na obdobie pred rokom 1982 a obdobie po roku 1982. Celkovo publikoval ako autor alebo spoluautor 24 učebníc, 4 odborné publikácie, 3 autorské preklady učebníc, 54 odborných článkov, 4 výskumné odborné úlohy. Venoval sa recenznej a publikačnej činnosti, ktorej výsledkom sú recenzie deviatich učebníc pre žiakov stredných škôl a 3 metodické príručky pre učiteľov odborných predmetov, desiatky posudkov záverečných prác a cyklickej prípravy vedúcich pedagogických pracovníkov, posudky prác pedagogického čítania v slovenskom kole, posudky materiálov Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave, Výskumného ústavu odborného školstva v Prahe, Ministerstva školstva SSR a Ministerstva školství ČSR.
Aix (Corrèze)

Poloha

Obec má rozlohu 48,02 km². Najvyšší bod je položený 880 m n. m. a najnižší bod 650 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 386 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
3645 Fabini

Objav a pomenovanie

Planétka sa v čase objavu nachádzala v južnej časti súhvezdia Pegas, v blízkosti hranice so súhvezdím Vodnár (Aquarius), asi 3° severne od dvojhviezdy  Aqr (+3,6 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +15,8 mag a bola 25. planétkou objavenou v druhej polovici augusta 1981. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1981 QZ, ktoré dostala krátko po objave. Planétka bola na Kleti pozorovaná iba v objavovej opozícii a počas 4 nocí bolo celkovo zmeraných 8 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 6. septembra 1981. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 12002 vydanom dňa 13. mája 1987.
Planétka je pomenovaná po Tatiane Fabini (1943 – 1989), šéfredaktorke slovenského populárno-vedeckého astronomického časopisu KOZMOS, ktorá bola tiež zdrojom povzbudenia mnohých astronómov-amatérov. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 26424 vydanom dňa 5. januára 1996 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 404 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 4,43 roku (1620 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 222 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 15 km.
Likavka (potok)

Likavka je potok v dolnom Liptove, preteká severnou časťou okresu Ružomberok. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 9,3 km a je tokom III. rádu.

Prameň

Pramení v severovýchodnom výbežku Veľkej Fatry, na okraji podcelku Šípskej Fatry, na východojuhovýchodnom úpätí Hlavačky (901,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 790 m n. m., severoseverovýchodne od osady Studničná.

Smer toku

Od prameňa tečie najprv severovýchodným smerom, pod sedlom Brestová (720 m n. m.) podteká cestu I. triedy č. 59 a oblúkom sa stáča severojužným smerom. Pod obcou Valaská Dubová opäť podteká štátnu cestu a pokračuje juhojuhovýchodným smerom až do obce Likavka. Nad Likavkou tretíkrát podteká spomenutú cestu a obcou preteká k ústiu severojužným smerom.

Ústie

Do Váhu sa vlieva južne od Likavky v blízkosti železničnej stanice Ružomberok, v nadmorskej výške cca 470 m n. m.).
Le Mesnil-Aubry

Poloha

Obec má rozlohu 6,64 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 897 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Agroturistika

História

Základy agroturistiky položila zmena ľudského zmýšľania v 17. storočí, najmä romantizmus a romantizovanie vidieka. Súčasná agroturistika voľne nadväzuje na tradície päťdesiatych rokov, kedy pracujúca inteligencia jazdila (niekedy aj dobrovoľne) pomáhať žať úrodu, alebo ťažiť uhlie, a sedemdesiatych a osemdesiatych rokov, kedy študenti jazdili žať chmeľ a spoznávať poľnohospodárstvo. Extrémnym príkladom agroturistiky je Čína, kedy študenti odišli dobrovoľne, alebo povinne dočasne pomáhať zaostalému poľnohospodárstvu ako súčasť kultúrnej revolúcie.
Prayssas (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 26,48 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 957 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rašeliniště Loučky

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie typického rašeliniska Vysočiny so vzácnou a ohrozenou kvetenou.
Durcet

Poloha

Obec má rozlohu 9,54 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
HC Košice v sezóne 1993/1994

Herný systém

Ligu hralo 10 klubov. Liga sa hrala na dve časti, základnú a play-off. Počas základnej časti každý s odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma. Prví štyria postupovali do play-off hraného na 3 víťazné zápasy. Porazení semifinalisti hrali zápasy o 3.miesto na 2 víťazné stretnutia.

Štatistiky hráčov

Zdroj: eurohockey.com

Herný systém

Premiérového ročníka Slovenského pohára sa zúčastnilo všetkých 10 extraligových klubov. Kluby boli rozdelené do dvoch skupín po päť tímov, v ktorých odohrali systémom každý s každým 1 zápas doma a 1 zápas vonku. Víťazi skupín sa stretli v jednozápasovom finále, ktoré sa odohralo 13. marca 1994 v Trnave a jeho víťaz získal Slovenský pohár.
Oissy

Poloha

Obec má rozlohu 5,52 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 239 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE