google/wiki40b huggingface dataset:
Vojtech Drexler

Biografia

Narodil sa v Rakúsku v roku 1889. Už v detskom veku sa s matkou presťahovali do obce Ružindol pri Trnave – dnes na území Slovenska, kde býval niekoľko rokov. Po skončení základnej školy pokračoval v štúdiu na gymnáziu v Nitre, kde absolvoval 6 ročníkov. V roku 1907 sa presťahoval do Peredu (dnes Tešedíkovo). Počas I. svetovej vojny narukoval na frontu a bol zranený. Vrátil sa z vojny a potom ako vojnový invalid býval naďalej v Tešedíkove. V roku 1939 bol i s rodinou vypovedaný z obce a presťahoval sa do Berlína, kde žil do roku 1944. Tu pracoval ako úradník v poisťovni. Koncom roku 1944 sa vrátil opäť do Peredu (Tešedíkovo). Do roku 1945 tu pracoval ako policajný inšpektor a po druhej svetovej vojne až do roku 1949 pracoval ako predavač v trafike. Zomrel v roku 1962 v Tešedíkove.

Entomologické aktivity

Vojtech Drexler sa v entomológii zaoberal hlavne chrobákmi (Coleoptera) a čiastočne i motýľmi (Lepidoptera). Svoje entomologické zbery a faunistický prieskum vykonával na viacerých miestách územia Slovenska, hlavne však v okolí Bratislavy, Šale, Peredu, Galanty, Žihárca, ale i iných oblastí. Jeho učiteľom a poradcom v entomológii bol významný český entomológ prof. Vladimír Zoufal z Prostějova. Drexler spolupracoval so Slovenským národným múzeom v Bratislave, ktorému dodával entomologický materiál. V 20-tych rokoch 20. storočia publikoval niektoré svoje práce v časopise „Societas entomologica“ v Stuttgarte. Popisoval tu hlavne niektoré aberácie u hmyzu, hlavne chrobákov. Koncom štyridsiatych rokov 20. storočia publikoval niektoré populárno – náučné články v málo známom časopise „Príroda“, ktorý vydávala Matica slovenská. Jeho údaje o nálezoch hmyzu (hlavne chrobákov) z územia Slovenska publikovali v svojich katalógoch hmyzu aj Antonín Fleischer a Jan Roubal. Údaje o jeho nálezoch fuzáčov (Cerambycidae) z územia Slovenska publikoval v svojej práci i Leopold Heyrovský a Drexlerove nálezy bystrušiek (Carabidae) uviedol v svojom „Prodrome Carabidov“ i RNDr. Ján Pulpán.
Väčšina jeho zbierok hmyzu sa však nezachovala: malá časť je v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Baťov kanál

Druhá svetová vojna a zrušenie dopravy na prieplave

Počas druhej svetovej vojny nemecké vojská značne poškodili Baťov kanál. Tesne po vojne boli Baťové závody znárodnené. V 60. rokoch 20. storočia bola doprava na prieplave zrušená.

Obnovenie

V 90. rokoch 20. storočia sa objavili snahy obnoviť prieplav pre turistické účely. V roku 1996 vznikla z iniciatívy tunajších obcí Agentúra pre rozvoj turistiky na Baťovom kanále. Projektom agentúry bola aj podpora súkromných požičovní lodí. V roku 2002 vznikla spoločnosť Baťov kanál, o.p.s., ktorá sa snaží podporovať organizáciu dopravy, podnikateľov, prevádzku informačných centier a rozvoj turistického ruchu.

Vodná cesta v súčasnosti

V súčasnosti je Baťov kanál vodná cesta triedy 0. Jeho dĺžka od Otrokovíc do Skalice je približne 53 km. Existujú aj spomínané splavné úseky od Kroměříža do Otrokovíc a od Skalice do Hodonína a Rohatca, ktoré nenadväzujú na zvyšok vodnej cesty.

Možnosť plavby

Na Baťovom kanále môže každá osoba staršia ako 18 rokov bez oprávnenia (teda bez zvláštneho povolenia či preukazu) riadiť malé plavidlo do výkonu 20 kW, ktoré je schopné len výtlačnej plavby a maximálnej rýchlosti 12 km/h. V požičovni ho len zaškolia k manipulácii s plavidlom.
Pierre Joseph Proudhon

Zákony spoločnosti

Aby bola revolta voči veľkovlastníkom účinná, musí jej aktér ovládať presné teoretické poznanie zákonitostí ovládajúcich spoločnosť. Východiskom k tejto analýze je práca. Práca má primárnu sociálnu funkciu, pretože organizuje ľudí vo výrobe, riadi politiku, prostredníctvom nej sa vedie deliaca čiara medzi vládnucimi a ovládanými. Práca je teda konštituujúcim prvkom spoločnosti. Ďalším zákonom spoločnosti je spravodlivosť, ktorá je zákonom sociálnej rovnováhy, tj je snahou o rovnováhu síl, ktoré zápasia vo fyzikálnom, sociálnom a morálnom svete.

Štyri pravidlá politického federalizmu podľa Proudhona

1/ autonómne riadenie základných skupín, predovšetkým regiónov, ako ekonomicko-politických jednotiek, ktoré sú sprostredkujúcimi spojivami medzi národnými a medzinárodnými úrovňami
2/ federalizácia skupín, pomocou ktorej sa vylúči nebezpečenstvo hospodárskej autarkie a politickej anarchie, federálna vláda nezabezpečuje úlohu politickej moci, ale koordinácie a podpory tvorivosti
3/ vytvorenie federatívnych republík, ktoré sa združia do aliancií reprezentujúcich regióny
4/ vytvorenie konfederácie národov, ktoré sa zjednotia aby vybudovali socializmus a trvalý mier
Klearchos z Rhégia

Klearchos (starogr. Κλέαρχος) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. 
Sochár Klearchos pochádzal z Rhégia, činný bol pravdepodobne v  6. storočí pred Kr. Zo starovekých autorov nám o jeho sochárskom diele zanechal správu jedine grécky cestovateľ Pausanias, ktorý ho videl na akropole mesta Sparty: „Vzadu za bohyňou umiestnenou (Atény) v kovovom chráme (Chalkioikos) je svätyňa Bojovnej Afrodity (Areia) so starobylými drevenými sochami, aké sa môžu nájsť len medzi Grékmi. Po pravom boku kovového chrámu sa vypína socha Dia Najvyššieho (Hypatos), najstaršia zo všetkých sôch, ktoré sú z kovu. Nebola zhotovená v celku, avšak po častiach, každý diel potom vzájomne spojili klincami, takže sa nemôžu od seba oddeliť. Sochu zhotovil rhégijský Klearchos, podľa niektorých žiak Dipoina a Skyllida, podľa iných samého Daidala.“ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku, ale na inom mieste uvádza, že jeho učiteľom bol Korinťan Eucheiros.
Akropola mesta Sparty (starovekého mesta zloženého zo štvrtí Limnai, Kynosureis, Mesoé a Pitané) bola len nízka vyvýšenina. Na terase akropoly, severne od divadla, boli objavené zvyšky základov a stien chrámu Atény. Názov chrámu Chalkioikos vznikol pravdepodobne podľa bronzových dosiek s reliéfmi, s ktorými bol vo  vnútornej strane ozdobený.
V prípade, že ak je Pausaniovo svedectvo o technike zhotovenia tejto bronzovej sochy správne, musíme veriť, že bola z dávnych čias. Existujú totiž doklady o tom, že v Grécku sa bronz na zhotovovanie sôch používal už od konca 6. storočia pred Kr. Týchto sôch sa však zachovalo len málo, pretože bronz z nich sa počas ďalších stáročí bežne opakovane používal.
Biaudos

Poloha

Obec má rozlohu 15,59 km². Najvyšší bod je položený 66 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 770 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pernant

Poloha

Obec má rozlohu 9,83 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 702 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pivovar Starobrno

Pivovar Starobrno je brniansky pivovar, ktorý je súčasťou holandskej pivovarskej spoločnosti Heineken. Výstav Starobrna (spoločne so znojemskou filiálkou Hostan) je 914 000 hl ročne. V starobrnianskom pivovare sa varí pivo od roku 1325.

Dejiny

Právo variť pivo udelil Brnu kráľ Václav I. roku 1243. Pivovar pri kláštore cisterciačok na Starom Brne existuje od roku 1325. V priebehu storočí menil majiteľov. Názov "Starobrnianský pivovar" sa používa od druhej polovice 19. storočia. Koncom 80. rokov 20. storočia bola postavená plniaca linka a nové prevádzky v svahu „Žlutého kopce“ nad pivovarom.

Produkty pivovaru

Pivovar vyrába okrem bežných druhov pív (obchodné mena Osma, Tradiční, Černé, Řezák, Medium, Ležák a Fríí) tiež špeciálne piva Baron Trenck (14°), Červený drak (15°) a Black drak (13°). Starobrno licenčne vyrába slovenského Zlatého bažanta, dováža piva značky Heineken, Amstel, Murphy´s a Edelweiss. Portfólio pivných značiek doplňujú ešte vlastné sudové limonády ZULU kola a ZULU citron a pivná pálenka BierBrand.
Jazvečík

Povaha a využitie

Mnohí ľudia, ktorí vidia na ulici jazvečíka s podlhovastým telom vôbec nevedia o tom, že tento malý štvornohý a veľmi obľúbený spoločník je pri dobrom výcviku obratným, vynikajúcim a spoľahlivým poľovným psom. Ako poľovný pes je mnohostranne využiteľný, okrem iného ako durič na brlohárenie. Králičí jazvečík sa dokáže obratne pohybovať v králičej nore. S inými psami a deťmi si nie vždy rozumie.

História

Jazvečíky sa pôvodne chovali a šľachtili ako poľovné psy, v súčasnosti sa kvôli svojej príjemnej povahe stáva obľúbeným spoločenským psom.

Známe jazvečíky

Pán Klobáska z Loveckej Sezóny, Film:Pod Jazvečou skalou
Sundsvall

Sundsvall je mesto v centrálnej časti Švédska ležiace na pobreží Botnického zálivu, v provincii Västernorrland, asi 395 km severne od Štokholmu. V súčasnosti tu žije zhruba 49 400 obyvateľov.
Mesto štyrikrát zničil požiar a následne ho znovu postavili. V Sundsvalle sa nachádza univerzita s názvom Mittuniversitetet.
Jussey (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 33,55 km². Najvyšší bod je položený 363 m n. m. a najnižší bod 212 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 753 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Savenès

Poloha

Obec má rozlohu 22,57 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 764 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Führer

Führer (v doslovnom preklade z nemčiny „vodca“), bol v dobách vlády nacistickej strany NSDAP v Nemecku titul pre Adolfa Hitlera, ktorý v podstate vládol ako diktátor. Der Führer bol označenie Hitlera, bez toho aby bolo potrebné uviesť jeho meno. Podobne sa vtedy v Nemecku zaužívali Führerpartei (vedúca úloha strany NSDAP) a Führerkult (kult osobnosti Hitlera).

Hitler ako vodca štátu a strany

Führer bol titul, ktorý si kancelár Hitler udelil zákonom po smrti posledného ríšskeho prezidenta Weimarskej republiky Paula von Hindenburga 2. augusta 1934. Nová pozícia s plným názvom Führer und Reichskanzler (vodca a ríšsky kancelár) spojila úrady prezidenta a kancelára a formálne urobila Hitlera nemeckou hlavou štátu a aj najvyšším predstaviteľom vlády.
Nacistické Nemecko zaviedlo tzv. Führerprinzip (vodcovský princíp) a Hitler bol všeobecne nazývaný ako der Führer („Vodca“). Jeden z najčastejšie opakovaných nacistických sloganov znel Ein Volk, ein Reich, ein Führer - 'jeden ľud, jedna ríša, jeden vodca'.
Vo vojenských záležitostiach užíval Hitler titul Führer und Oberster Befehlshaber der Wehrmacht ('Vodca a najvyšší veliteľ Wehrmachtu') až do mája 1942, kedy bol tento prídavok výnosom Hitlera zrušený. V zahraničných záležitostiach užíval titul Führer und Reichskanzler (Vodca a ríšsky kancelár) do 28. júla 1942, kedy bol titul zmenený na Führer des Großdeutschen Reichs (Vodca Veľkonemeckej ríše).

(Polo) vojenské použitie slova Führer

Führer bol v Nemecku užívaný ako vojenský titul prinajmenšom do 18. storočia.
Kontext použitia slova na označenie Adolfa Hitlera ako najvyššieho vládcu Nemecka sa javí ironickým v porovnaní s tým, že v rámci vojenskej podjednotky nemeckej armády sa termín "Führer" vzťahoval na veliteľa postrádajúceho kvalifikáciu pre trvalé velenie. Napríklad veliaci dôstojník roty bol nazývaný Kompaniechef, ak však nemal dostatočnú hodnosť alebo skúsenosti alebo mu bolo velenie zverené iba dočasne, bol oficiálne titulovaný ako Kompanieführer.
Operačné príkazy rôznych stupňov vojenského velenia sa zvyčajne sprevádzali titulom odvodených od názvu jednotky nasledované titulom Führer s prihliadnutím na taktické zásady nemeckej armády používané v rôznych druhoch misií.
Výraz Führer bol používaný aj na nižších úrovniach hierarchie nezávisle na skúsenosti alebo hodnosti; napríklad Gruppenführer bol veliteľom pechotnej čaty (9 alebo 10 mužov). Okrem obvyklého významu bol Gruppenführer tiež oficiálnou generálskou hodnosťou vo Waffen-SS (SS-Gruppenführer), ktorá bola treťou najvyššou hodnosťou a dnes zodpovedá hodnosti Generálmajor.
Slovo Truppenführer sa všeobecne užívalo na označenie akéhokoľvek veliteľa alebo vodcu jednotky alebo jednotiek a mohlo sa týkať dôstojníkov mnohých rôznych úrovní velenia.
Za nacistov sa titul Führer užíval tiež v polovojenských tituloch. Takmer všetky nacistické polovojenskej organizácie, hlavne SS a SA mali polovojenské hodnosti postavené na titule Führer.
Saint-Vaize

Poloha

Obec má rozlohu 4,61 km². Najvyšší bod je položený 57 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 565 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guilligomarc’h

Poloha

Obec má rozlohu 22,75 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 694 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Applause (Lady Gaga)

O piesni

Applause je pieseň v ktorej Gaga spieva, aby jej dali to čo miluje - potlesk, pretože potom vie, že ich urobila šťastnými. Na konci piesne nenápadne zaznie elektronickým hlasom ARTPOP. Pieseň vyšla o týždeň skôr, pretože sa na internet začali dostávať krátke ukážky piesne a tak sa Gaga bála, že niekto vypustí celý song skôr ako ona. Pôvodným pilotným singlom mala byť skladba Sexxx Dreams, ale tím Lady Gaga ju prehovoril, aby vybrala Applause. Pôvodne sa táto skladba ani nemala dostať na album. Applause sa stal jej najúspešnejším singlom v amerických rádiách za celú jej kariéru. V októbri 2013 bolo k singlu vydané aj osem remixov.

Videoklip

Hudobné video k Applause sa natáčalo 15. júla a vyšlo 19. augusta 2013. Premiéru malo v relácii americkej televízie ABC (American Broadcasting Company) Good Morning America. Sama Lady Gaga na streche štúdia spustila videoklip, ktorý sledovali fanúšikovia priamo na Times Square. Videoklip je farebný, čiernobiely a sú na ňom aj ručne kreslené kulisy. Vo videu môžeme vidieť aj Gagu s čiernymi vlasmi a v spodnej bielizni ako tancuje na matraci, čo má znázorňovať Gagu predtým než sa stala slávnou . Ďalej potom Gagu ako za sebou vlečie umelú nohu, čo znázorňuje jej zranenia bedra, ktoré spôsobila počas Born This Way Ball alebo ako má žltú parochňu a je zavretá v klietke, čo znázorňuje éru The Fame Monster. Celkovo klip pojednáva o jej návrate na hudobnú scénu. Režisérmi videa sú holandskí fotografi, ktorí s Gagou fotili aj fotky pre ARTPOP, Inez & Vinoodh.
Villelongue-de-la-Salanque

Poloha

Obec má rozlohu 7,21 km². Najvyšší bod je položený 15 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 013 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cauroy-lès-Hermonville

Poloha

Obec má rozlohu 10,27 km². Najvyšší bod je položený 217 m n. m. a najnižší bod 61 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 484 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Planès

Poloha

Obec má rozlohu 14,24 km². Najvyšší bod je položený 2 804 m n. m. a najnižší bod 1 218 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 49 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vitry-en-Charollais

Poloha

Obec má rozlohu 21,24 km². Najvyšší bod je položený 277 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 132 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diferenciálny zosilňovač

Diferenciálny zosilňovač je zosilňovač, ktorého výstupné napätie je funkciou rozdielu napätí na jeho dvoch vstupoch.
Obvykle sa realizuje v integrovanej podobe, keďže je pre dobrú symetriu potrebné použiť vstupné tranzistory s rovnakými vlastnosťami (v minulosti sa pre diskrétnu realizáciu diferenciálnych zosilňovačov vyrábali či vyberali páry tranzistorov s malým rozdielom vlastností).

Realizácia

Vstupný obvod diferenciálneho zosilňovača býva realizovaný symetrickou dvojicou tranzistorov (obvykle NPN, v modernejších obvodoch pre menší vstupný prúd sa používajú MOSFET-y), ktoré majú spojené emitory, a tieto sú zapojené na prúdový zdroj (realizovaný ako prúdové zrkadlo). Pri pripojení väčšieho napätia na bázu jedného z tranzistorov než na bázu druhého, prvý tranzistor sa otvorí viac než druhý a „odsaje“ emitorový prúd druhému tranzistoru, čím sa druhý tranzistor privrie. Výstupné rozdielové napätie sa odoberá z kolektorovej záťaže jedného z tranzistorov.
Za diferenciálnym vstupným členom býva obvykle zaradený tvarovací a výstupný (niekedy výkonový) člen podľa konkrétneho použitia obvodu.
Blow-off ventil

Blow-off ventil (BOV), bypass ventil alebo dump ventil je ventil uvoľňujúci tlak vo väčšine turbodúchadlom prepĺňaných motorov. Jeho účelom je zamedziť vysokému tlaku medzi turbodúchadlom a škrtiacou klapkou a znižuje tak opotrebovanie motora a turbodúchadla. Blow-off ventil pomáha vyprázdniť priestor medzi turbodúchadlom a škrtiacou klapkou tým, že stlačený vzduch vypúšťa do okolia, pričom vzniká charakteristické syčanie alebo piskot.

Princíp práce

Blow-off ventil je spojený cez podtlakovú hadicu so zberačom nasávacieho potrubia za škrtiacou klapkou. Keď je škrtiaca klapka zatvorená, relatívny tlak v sacom potrubí klesne pod úroveň atmosférického tlaku, a výsledné rozdielne tlaky ovládajú piest blow-off ventilu. Nadmerný tlak z turbodúchadla je tak uvoľnený do atmosféry alebo je spätne privádzaný na vstup turbodúchadla.
Frazeologická narážka

Frazeologická narážka je štylistická figúra, ktorou sa vo forme voľných slovných spojení vyjadruje alúzia na nejakú (najmä známu a bežne používanú) frazému. Je to teda jednotka, ktorá sama nepatrí do predmetu frazeológie, ale na druhej strane sa radí k nepriamym spôsobom vyjadrenia osobitných hodnôt frazeológie. Keď sa napríklad v tlači o komsi píše, že nemal ani jednu ruku pravú, je evidentné, že výraz sa stavia nie na lexikálnych hodnotách príslušných slov, ale že sa tu inými slovami odkazuje na frazému mať obidve ruky ľavé. Niekedy je táto figúra len perifrázou istej frazémy, inokedy však odráža pozoruhodné súvislosti danej frazémy, a tak sa stáva prostriedkom na vyjadrenie druhého plánu v texte alebo prostriedkom na rozvíjanie dvojitej výstavby textu.
Čert

Čert (alebo neskôr aj diabol) bol pôvodne u pohanských Slovanov démon (boh) symbolizujúci zlé sily; po príchode kresťanstva bol u Slovanov jednak stotožňovaný s diablom ako vládcom pekla a jednak to bola mytologicko-rozprávková polymorfná (ale najčastejšie tvarom Panovi podobná) postava "zastupujúca" rôznych starých slovanských démonov a bôžikov v kresťanskom folklóre, fungujúca ako stelesnenie zla a obyčajne bývajúca v pekle (teda obyčajne nie priamo ako vládca pekla).
V hlavnej podobe má rohy, chvost a kopyto, ale niekedy vystupoval ako zviera (čierny cap, pes atď.) a inokedy ako človek (pekný čierny pán, lesník atď.). Peklo opúšťa, aby získala duše hriešnikov. Väčšinou sa ich snaží získať formou úpisu. Ponúkne človeku na určitý čas nejaké služby alebo výhody, ale ten mu musí vlastnou krvou upísať dušu. Až určený čas vyprší, čert príde k človeku a odnesie jeho dušu do pekla. Tam odnáša duše aj hriešnych ľudí, kde budú na veky trýznené. V pekle sú podľa rozprávkových tradícií duše vážené, pre istotu, aby neprišlo k nejakej chybe. Na zámene zlej duše je založených mnoho rozprávok. Čistým dušiam sa opustiť peklo, hoci i cez odpor pekelných mocností, podarí. Iná rozprávková zápletka je, ako hlavná postava čerta oklame, alebo nahnevá. Podľa týchto rozprávok sú čerti bytosti nie veľmi bystré, no nikdy sa neoplatí ich podceňovať. Čert je schopný lietať a premiestňovať sa z miesta na miesto. Kvalita kúziel je závislá na úrovni čerta.
Spoločný register bankových informácií

Spoločný register bankových informácií (skr. SRBI) je úverový register, ktorý prevádzkuje spoločnosť Slovak Banking Credit Bureau, s.r.o. Firma spracúva informácie od bánk za účelom zhodnotenia bonity klientov a žiadateľov o úverový produkt.

Zaradenie do registra

Do registra je zaradený každý vlastník kreditnej karty, vlastník bežného účtu využívajúci prečerpanie, ale aj žiadateľ o úver.

Výpis z registra

Právnické osoby a fyzické osoby podnikatelia môžu požiadať o výpis z registra prostredníctvom Národnej banky Slovenska, a to písomnou žiadosťou. O informácie možno žiadať aj prostredníctvom klientskeho centra.
Saint-Priest-en-Jarez

Poloha

Obec má rozlohu 3,07 km². Najvyšší bod je položený 590 m n. m. a najnižší bod 437 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 6 059 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kuraľany

Polohopis

Nachádza sa vo východnej časti Podunajskej pahorkatiny, asi 10 km juhojuhozápadne od Želiezoviec.
Geografická poloha obce je 48° 58´ 46´´ severnej šírky, 18° 32´ 26´´ východnej dĺžky.
Obec mala v decembri 2008 530 obyvateľov.

Dejiny

Archeologické nálezy nasvedčujú, že dejiny osady spadajú až do obdobia mladšej doby bronzovej (500 - 700 pred Kr.). V obci je nález halštatského kostrového, laténskeho a veľkomoravského pohrebiska. Príchod slovanského obyvateľstva sa datuje od 5. storočia. Boli to roľníci, pestovali všetky druhy obilovín, strukoviny, olejniny, ovocie a zeleninu. Takisto chovali ošípané, hovädzí dobytok, ovce a hydinu. Doplnkovým zamestnaním bol rybolov a včelárstvo. K tradičným remeslám patrilo kováčstvo, tesárstvo a hrnčiarstvo.
Obec sa vyvinula ako hromadná cestná dedina. Prvá zmienka je z roku 1223. Do 14. storočia patrila zemanom Kuraliovcom, v rokoch 1330 - 1349 ju vlastnilo ostrihomské arcibiskupstvo. Po tureckom nájazde v 16. storočí spustla. V roku 1612 sem správca majetku Juraj Paluška presídlil obyvateľov slovenskej národnosti z okolia Topoľčian a Chynorian. Svedčia o tom súčasné priezviská Bielikovci, Michlovci, Neviďanskovci, Nestenickí a pod. Obyvatelia boli želiarmi na panskom. Za 200 zlatých ročnej úhrady sa v rokoch 1700 - 1725 vykúpili z roboty. Vtedajšie obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, noví usadlíci sa rýchle aklimatizovali, úrodnosť pôdy zaručovala trvalú obživu. Pôda bohatá na humus i ostatné živiny, priaznivé klimatické podmienky umožňujú pestovať takmer všetky poľnohospodárske plodiny, čo usadlíci dôsledne využívali. Podmienky zaručovali sústavný rozvoj obce. 
V rokoch 1938 - 1945 bola obec pripojená k horthyovskému Maďarsku. Začiatkom roka 1945 sa front priblížil až k rieke Hron. V blízkosti Kuralian stál tri mesiace. Oslobodenie prišlo 27. marca 1945. Presne o 14-tej hodine prišli smerom od Želiezoviec vojská II. ukrajinského frontu. Velil im maršal Sovietskeho zväzu Rodion Jakovlevič Malinovskij.

Erb

Erb obce preberá motív ratolestí z historickej pečate, hlavný erbový motív - tri šípy korení v erbe rodu z Kuralian, presnejšie z jeho klenotu. Vychádzajúc z historickej predlohy má podobu: v modrom štíte zdola dvomi zlatými ratolesťami ovenčené tri zlaté striebrohroté a striebroperé šípy, bočné odklonené. Erb, spolu s pečaťou a vlajkou, tvoria trojicu základných symbolov obce
Hoď svišťom

O seriáli

Vladimír Bojo je veľkopodnikateľ narodený v Tatrách. Vo svojom rodnom dome zriadil penzión o ktorý sa nemá kto starať, preto sa so svojimi deťmi presťahoval z Bratislavy do penziónu. Penzión dal svojmu synovi a dcére do správy z čoho boli veľmi radi.
Betbezer-d’Armagnac

Poloha

Obec má rozlohu 8,1 km². Najvyšší bod je položený 144 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čelákovická pahorkatina

Poloha a sídla

Územie okrsku leží zhruba medzi mestečkami Lázně Toušeň (na severozápade), Kounice (na juhovýchode) a obcami Přerov nad Labem (na severovýchode), Bříství (na východe). Úplne vo vnútri okrsku leží titulné mesto Čelákovice a obec Mochov.

Charakteristika územia

Je to plochá pahorkatina až rovina na ľavom brehu Labe medzi Čelákovicami a Kounicami s erózne akumulačným povrchom plošín (i svedeckých) stredopleistocénnych a mladopleistocénnych terás a s údolným kryopedimentom na spodnoturónskych ílovcoch až slieňovcoch bělohorského súvrstvia vrchnej kriedy.
La Rochepot

Poloha

Obec má rozlohu 13,91 km². Najvyšší bod je položený 561 m n. m. a najnižší bod 324 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE