Český egyptologický ústav

Založenie

Vznikol pod názvom Československý egyptologický ústav FF UK v roku 1958 a o rok neskôr bolo založené pracovisko v Káhire. Od jeho založenia až do svojho úmrtia roku 1971 ho viedol Zbyněk Žába, ktorý bol žiakom Františka Lexu, zakladateľa česko-slovenskej a českej egyptológie na Karlovej univerzite v Prahe.
Podnetom k založeniu Ústavu bola akcia UNESCO na mieste dnešnej Aswánskej priehrady. V jej súvislosti Ústav vykonával záchranný výskum núbijských pamiatok na dvoch úsekoch nílskeho údolia.

1958 – 1960

V tomto období Ústav vykonával záchranný výskum pamiatok, ktoré boli ohrozené stúpajúcou hladinou dokončovanej Aswánskej priehrady. ČEgÚ získal koncesie na dva úseky nílskeho údolia. Oba mali dĺžku približne 50 kilometrov a boli nazvané Severná a Južná koncesia. Severná koncesia začínala pri Naga el-Birbe blízko Kaláby a končila pri Gerf Huseinu. Južná koncesia siahala od Naga el-Dómu po Naga Abú Šanak.
V týchto lokalitách Ústav dokumentoval skalné kresby a nápisy kultúr starovekej Núbie, od skorého dynastického po rímske obdobie. Okrem toho archeologicky preskúmal pohrebisko kamenných mohýl Wádí Qitna a Kalábša z neskorého rímskeho až byzantského obdobia. Znovu objavil rímsky Južný chrám v Táfe, ktorý sa stratil v 19. storočí pod nánosmi nílskeho bahna a preskúmal rímsku pevnosť v Kertásí, ktorá bola súčasťou rímskeho opevnenia v Núbii.

1960 – 1974

V tomto období Ústav vykonával v Abúsíre výskum mastaby vezíra Ptahšepsesa. Ptahšepses žil v období 5. dynastie a vzal si za manželku dcéru faraóna Niuserreho. Jeho hrobka patrí medzi najväčšie zachované nekráľovské pohrebné stavby a jej architektúra obsahuje niektoré prvky, ktoré sa používali len pri kráľovských pyramídových komplexoch, napr. otvorený dvor, miestnosť slnečnej bárky a sedlová strecha v pohrebnej komore.

1976 – súčasnosť

Od roku 1976 Ústav vykonáva výskum na pyramídovom poli pri Abúsíre, blízko bývalého staroegyptského hlavného mesta Mennoferu. Získaná koncesia je rozdelená na Východný, Centrálny a Západný sektor.
V Abúsíre sú realizované tri dlhodobé výskumné projekty. Prvým je výskum pyramídových komplexov, ktoré sa nachádzajú v Centrálnej časti. Tu Ústav odkryl pyramídový komplex kráľovnej Chentkaus II., ktorá po predčasnej smrti manžela faraóna Neferirkareho vládla ako regentka miesto svojho syna Raneferefa. V zádušnom chráme sa našli pozostatky chrámových archívov (označovaných ako Abúsírsky archív I, II a III), ktoré obsahujú dokumenty predovšetkým hospodárskeho a administratívneho charakteru, a informácie o abúsírskych stavbách, ktoré zatiaľ neboli objavené.
V 80.rokoch sa výskum sústredil na pyramídový komplex faraóna Raneferefa a na doposiaľ anonymné objekty s označením Lepsius XXIV a XXV. V Raneferefovom chráme sa našli dokumenty s administratívnymi textami z obdobia jeho fungovania, kráľovské sochy, drevené skulptúry zajatcov, otlačky pečatí a hmotný inventár chrámu. Výskum jeho pyramídy a pohrebnej komory, ktorý poskytol informácie o stavbe tejto pyramídy, bol ukončený v roku 1998. V roku 1995 bol dokončený výskum pyramídy označovanej ako Lepsius XXIV.
Druhým dlhodobým projektom je výskum súkromných pohrebísk úradníkov a kňazov z obdobia Starej ríše. Prvé skúmané pohrebisko sa nachádzalo vo Východnom sektore a patrilo členom kráľovskej rodiny faraóna Džedkareho (Džedkare Isesi) z konca 5. dynastie. Ústav skúmal mastabu princeznej Chekeretnebti, Džedkareho dcéry, mastabu princa Neserkasuhora, pisára Idua a jeho manželky Chenut, a mastabu správcu kráľovského paláca Mernefua. Neskôr bola nájdená hrobka pani Nebtiemneferes, princeznej Hedžetnebu a bezmenná mastaba „L“.
Na začiatku 90. rokov bolo v oblasti Južného Abúsíru objavené ďalšie pohrebisko zo 4. až 6. dynastie. Najvýznamnejšími nálezmi sú hrobka veľmoža Iteja, ktorý bol správcom kráľovských sýpok na začiatku 4. dynastie, pisára zo začiatku 5. dynastie Kaapera a vezíra Kara s rodinou zo 6. dynastie. Nájdené bolo aj pohrebisko kňazov zo začiatku 6. dynastie, ktoré sa nachádzalo v okolí Fetektiho hrobky.
Tretím dlhodobým projektom je výskum sajsko-perzského pohrebiska v Západnom sektore. Ústav objavil najmenej šesť šachtových hrobov. Prvou skúmanou hrobkou bol hrob generála Udžahorresneta, ktorý svojou zradou umožnil Peržanom v roku 525 pred Kr. dobiť Egypt. Ďalšou významnou činnosťou bol výskum hrobky kňaza menom Lufaa z 5. storočia pred Kr.. Podarilo sa objaviť nepoškodenú pohrebnú komoru ozdobenú Textami pyramíd, Textami rakiev, textami Knihy mŕtvych a textami Knihy dňa a noci. V roku 1998 boli vyzdvihnuté Lufaaove neporušené telesné pozostatky.

Ďalšie práce

Ústav vykonáva okrem archeologického výskumu aj stavebné rekonštrukcie objavených pamiatok. Zrekonštruoval 10 metrov vysoké priečelie Ptahšepsesovej mastaby a nad pohrebnou komorou Lufaa vybudoval železobetónovú ochrannú konštrukciu.