google/wiki40b huggingface dataset:
Arbíl (mesto)

Dejiny

V roku 2010 v meste českí archeológovia našli najstarší dôkaz o osídlení Mezopotámie – nástroje staré 150 000 rokov . Mesto je aj jedno z najstarších neprerušovane osídlených miest na svete (trvalé osídlenie siaha podľa niektorých prameňov až do 6000 pred Kr.). Prvá písomná zmienka je v sumerčine z obdobia okolo 2000 pred Kr. V staroveku bolo mesto významným dopravným uzlom, centrom obchodu, kultúry a vzdelania. V roku 331 pred Kr. sa pri meste uskutočnila bitka pri Gaugaméle - významná bitka medzi Alexandrom Veľkým a Dareiom III., po ktorej sa Alexander stal vládcom Perzskej ríše. Neskôr sa v meste hlavným náboženstvom stal islam (ale ostalo aj centrom kresťanstva). Obyvateľmi sú najmä Kurdi. Od roku 1974 je strediskom Autonómnej oblasti Kurdistan.
Nový urbanizmus

Nový urbanizmus (ang. New Urbanism) je urbanistické hnutie. Hnutie pochádza z USA a existuje viac ako 10 rokov a ovplyvnilo výstavbu a plánovanie miest. Hnutie preferuje pešie a vychádzkové prostredie v meste. Cieľom hnutia je teda oživenie aglomerácií a predmestských osád, ktoré boli plánované pre časté používanie osobnej dopravy s vysokými nákladmi na infraštruktúru. Tieto miesta musia byť trvalo udržateľné a obývateľné. Podľa Nového urbanizmu sa to dosiahne prostredníctvom orientácie na ideál tradičného amerického mestečka.
Hnutie bolo inštitucionalizované v roku 1993.
Mouzens (Tarn)

Polohopis

Mouzens má rozlohu 4,87 km². Najvyšší bod je položený 295 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Mouzens má 130 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Colombé-le-Sec

Poloha

Obec má rozlohu 8,78 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 201 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 135 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Uusikaupunki

Dejiny

V roku 1721 tu bola podpísaná Nyštadtská zmluva, ktorá ukončila Severnú vojnu medzi Švédskom a Ruskom a vďaka ktorej Rusko získalo Livónsko, Estónsko, Ingriu, Kexhol, časť Fínska a prístup k Baltskému moru. Pôvodný názov hlavnej dediny, ktorá bola začlenená do Uusikaupunki, bolo Kalainen (prídavné meno, ktoré vo fínčine znamená „mať veľa rýb“). Obec vznikla ako trhovisko pre obyvateľov regiónu Vakka-Suomi. Mesto Uusikaupunki bolo založené v roku 1617 ako mesto s právami obchodu dekrétom švédskeho kráľa Gustáva II. Do 19. storočia bolo Uusikaupunki významným obchodným a rybárskym prístavom a lodný priemysel sa tu udržal až do druhej polovice 20. storočia.
Paralelné súradnice

Paralelné súradnice sú súradnice nanesené na paralelných (rovnobežných) osiach. Používajú sa pri vizualizácii a analýze viac-rozmerných dát alebo v iných aplikáciách počítačovej grafiky.
Bod z n-rozmerného priestoru je v paralelných súradniciach reprezentovaný ako lomená čiara s n-1 časťami. Na každú paralelnú os je nanesená zodpovedajúca súradnica bodu a výsledná lomená čiara vznikne spojením týchto bodov. Výsledná čiara je teda závislá od voľby poradia osí a je vizuálnou reprezentáciou n-rozmerného bodu v rovine.

Vizualizácia

Vhodnou voľbou poradia osí možno docieliť vyššiu priehľadnosť zobrazovaných dát. Pri vizualizácii veľmi veľkého počtu bodov sa však dostupný priestor rýchlo zaplní a vizualizácia je často neprehľadná. Jedným z možných riešení je nastaviť čiaram priehľadnosť, vďaka čomu sa do popredia dostanú násobné čiary. Iným riešením je filtrovanie, kedy sa zobrazia iba čiary prechádzajúce zvolenými úsekmi na jednotlivých osiach, alebo ľubovoľné použitie interaktivity (napríklad zvýraznenie čiary pod kurzorom myši).
Maurepas (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 10,88 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rohrwiller

Poloha

Obec má rozlohu 2,95 km². Najvyšší bod je položený 127 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 681 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Straka

Životopis

Portrétista a krajinár, jeden zo zakladateľov fotografie v Banskej Bystrici. Mal spoločný ateliér s R. Würschingom (od konca 50. rokov 19. stor.). Z ich ateliéru pochádza aj Pohľad na Banskú Bystricu (1860); fotografia je považovaná za najstaršiu známu fotografiu mesta. Pracoval aj samostatne; jeho fotografie sú v zbierkach Stredoslovenského múzea v Banskej Bystrici.
Tatra RT6N1

Tatra RT6N1 je trojčlánková nízkopodlažná električka, ktorú vyrábala v 90. rokoch 20. storočia firma ČKD a na základe licencie aj poľský podnik HCP.

Konštrukcia

RT6N1 je jednosmerný šesťnápravový nízkopodlažný motorový električkový vozeň, podlaha znížená na 350 mm nad temeno koľaje zaberá 63 percent celkovej podlahy. Skladá sa z troch článkov, z ktorých stredný a polovice krajných sú nízkopodlažné. Vozidlá sú vybavené polopantografom, ktorý je umiestnený nad stredným článkom a tyristorovou elektrickou výzbrojou. Podarený dizajn vytvoril Ing. arch. Patrik Kotas.
Rám a bočnice vozňa sú vytvorené zo zvarovaných oceľových profilov, predné a zadné čelo (sú zhodné) sú vyrobené z laminátu. Na streche krajných článkov, na ich priestorovom oceľovom rošte sa nachádza elektrická výzbroj, ktorá je zhora zakrytá strešnými plechmi. Prístupná je odklápacími laminátovými panelmi z bočných strán. Na streche stredného článku je umiestnený polopantograf, odpojovač a kompresor so vzduchovými zásobníkmi. V každom hnacom podvozku sa nachádzajú dva trakčné motory  (o výkone 104 kW,  u prototypu 90 kW)  umiestnené priečne, ktoré cez čelnú spojku a čelnú prevodovku poháňajú každý jednu nápravu. Elektrická výzbroj je typu TV14D s tranzistorovou reguláciou. Prototyp mal odlišnú elektrickú výzbroj TV10 na báze GTO tyristorov. Pomocné obvody sú napájané statickým meničom a akumulátorovou batériou

Prototyp

Protoptyp s ev.č. 0025 bol dokončený v roku 1993. Vozidlo bolo bez cestujúcich skúšané v Prahe a potom v Brne, Liberci a Moste a v poľskej Poznani. V roku 1996 bolo vozidlo v Prahe dané do prevádzky pod ev.č. 9051. V roku 1998 bolo predané do Liberca, kde jazdilo niekoľko mesiacov s ev.č. 84 a potom odstavené. Nasledujúci rok bolo vrátené naspäť výrobcovi a v roku 2002 bol tento prototyp zošrotovaný.
Kostolník (potok)

Prameň

v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na južnom svahu Vrchu Slobodných (686,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 540 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie na hornom toku severojužným smerom, priberá krátke pravostranné prítoky a na okraji Bielych Karpát, pri osade Šľahorovci sa stáča na juhovýchod. Ďalej už tečie v Myjavskej pahorkatine, pri osade Blanárov Vrch priberá významnejší ľavostranný prítok a následne pri osade Bielčikovci pravostranný prítok a preteká kopaničiarskou oblasťou na pomedzí obcí Poriadie, Rudník a mesta Stará Turá. Pri osade Vankovci sa oblúkom stáča na severovýchod a ústi do vodnej nádrže Dubník II. Juhozápadne od mesta vyteká z nádrže smerom na juhovýchod, vzápätí napája aj vodnú nádrž Dubník I., z ktorej pokračuje výraznejšie rozšíreným korytom k obci Kostolné. Intravilánom obce tečie oblúkom vypnutým na východ a juhojuhovýchiodným smerom tečie k svojmu ústiu.

Ústie

Do Tŕstia sa vlieva severozápadne od obce Hrachovište v nadmorskej výške približne 215 m n. m.
Orsippos z Megary

Orsippos (starogr. Ορσιππος – Orsippos) bol v roku 720 pred Kr. víťaz olympijských hier behu na jedno stadion.
Orsippos z Megary zvíťazil na 15. starovekých olympijských hrách v behu na jedno stadion. Ďalším víťazom bol Akanthos zo Sparty, ktorý zvíťazil v dvoch bežeckých disciplínach, v diaulu (behu na dve stadiá) a dolichu (behu na dlhú trať), novozavedenej bežeckej disciplíne. Olympionici na hrách po prvýkrát bežali všetci nahí. Podľa antického autora Thukydida atléti na predchádzajúcich olympijských hrách pretekali s páskou okolo ohanbia, a potom sa s tým prestalo. Pripomína, že niektorí barbari, predovšetkým Aziati, pri zápasení a boxe majú také pásky ešte aj za jeho čias a aj to, že starí Gréci mali kedysi veľa spoločného s barbarmi.
Hatvanský okres

Hatvanský okres (maď. Hatvani járás) je jedným zo siedmich okresov maďarskej župy Heves. Jeho centrom je mesto Hatvan.
Nicey-sur-Aire

Poloha

Obec má rozlohu 11,01 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 109 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biefmorin

Poloha

Obec má rozlohu 11,25 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Švagerko

Kariéra

Odchovanec Dukly Banská Bystrica, patril k silnej generácii československých skokanov na lyžiach v osemdesiatych rokoch 20. storočia. Juniorský majster sveta z roku 1984, jediný slovenský skokan na lyžiach, ktorý vyhral preteky Svetového pohára. 21. decembra 1986 zvíťazil v Chamonix, na stupne víťazov vystúpil aj v Sappore 19. decembra 1987. V prvej desiatke sa umiestnil štyrikrát. Najlepšie umiestnenie v celkovom poradí Svetového pohára dosiahol v sezóne 1985/86, kedy skončil na 24. mieste.
Na majstrovstvách sveta získal dve medaily v súťaži družstiev, bronz v Lahti 1989 a striebro vo Falune 1993, kde bol členom spoločného tímu Slovenska a Česka. Dvakrát bol členom družstva, ktoré obsadilo na MS štvrtú priečku (1985, 1987). V individuálnych súťažiach bolo jeho najlepším umiestnením 22. miesto na MS 1987 v Oberstdorfe na mostíku K-90 a rovnaká pozícia na MS 1993 vo Falune na mostíku K-120. Zúčastnil sa zimných olympijských hier 1984 v Sarajeve a 1994 v Lillehammeri.
Grebáčovský potok

Prameň

Tečie v Podbeskydskej vrchovine, pramení na juhovýchodnom svahu Grebáčovky (933,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 832 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie výlučne juhozápadným smerom a postupne priberá niekoľko prítokov. Zľava najprv priberá krátky prítok zo severozápadného svahu Spálenej (887,0 m n. m.), z tej istej strany potom dva prítoky zo severných svahov Výsypkovej (929,5 m n. m.), sprava ďalej prítok z juhozápadného svahu Grebáčovky a tiež ľavostranný prítok zo západného svahu Výsypkovej. Napokon priberá ešte krátky prítok z juhozápadného úpätia Výsypkovej a juhovýchodne od obce Oravské Veselé ústi v nadmorskej výške cca 681 m n. m. do Veselianky.
Barèges

Poloha

Obec má rozlohu 45,84 km². Najvyšší bod je položený 3 087 m n. m. a najnižší bod 1 070 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 188 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alexandr Alexandrovič Skvorcov (1966)

Mladosť

Alexandr Alexandrovič Skvorcov mladší je synom kozmonauta Alexandra Alexandroviča Skvorcova staršieho. Skvorcov starší slúžil v oddieli kozmonautov CPK v rokoch 1965 - 1968, do vesmíru sa nedostal. Jeho syn sa po strednej škole prihlásil na vojenskú leteckú školu v Stavropolsku (rus. Ставропольское военное авиационное училище летчиков и штурманов им. Маршала авиации В. А. Судца), roku 1987 ju s úspechom dokončil. Potom slúžil v letectve, lietal na L-39 a MiG-23 rôznych verzií. Celkový nálet má okolo 950 hodín. Roku 1997 absolvoval leteckú fakultu Vojenskej akadémie protivzdušnej obrany v Tveri (rus. Военная академия ПВО им. Маршала Г. К. Жукова).

Kozmonaut

Ešte počas štúdia sa prihlásil na kosmonautický výcvik, prešiel lekárskymi prehliadkami a 28. júla 1997 bol Štátnou medzirezortnou komisiou odporučený na zaradenie do oddielu kozmonautov CPK. Do oddielu bol zaradený na pozíciu kandidáta na kozmonauta už 20. júna 1997, hneď po skončení akadémie. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 1. decembra 1999 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
V auguste 2007 bol menovaný za člena záložnej posádky Expedície 21 (odštartovala v septembri 2009). V júli 2008 bol paralelne vymenovaný do hlavnej posádky Expedície 24 s predpokladaným štartom v máji 2010. V septembri 2008 bolo toto určenie oficiálne potvrdené Roskosmosom. V apríli 2009 bol preradený do hlavnej posádky Expedície 23 s plánovaným štartom v Sojuze TMA-18 v apríli 2010.
Na svoju prvú kozmickú výpravu odštartoval z kozmodrómu Bajkonur v Sojuze TMA-18 ako veliteľ lode spoločne s Michailom Kornijenkom a Tracy Dysonovou dňa 2. apríla 2010 o 04:04 UTC.
Alexandr Skvorcov je ženatý, má dcéru.
Savin’ Me

Pozície v rebríčkoch

Skladba sa umiestnila na #1 v kanadskom rebríčku Canadian BDS Airplay Chart a dosiahla #19 v rebríčku Billboard Hot 100. Skladba tiež obsadila #14 v rebríčku Pop 100. V rebríčku Mainstream Rock Tracks skladba zaujala #11. V ostatných krajinách skladba obsadila rôzne pozície okrem Nového Zélandu, kde dosiahla #8 v rebríčku New Zealand Singles Chart.
Skladba bola hraná naživo počas slávnostného udeľovania cien Juno Awards vo Vancouveri v roku 2006, kde skupina získala dve ocenenia. Populárny spevák Chris Daughtry zahral na niekoľkých koncertoch coververziu tejto skladby.
Gian Francesco Malipiero

Život

Narodil sa v Benátkach ako syn klaviristu a dirigenta Luigi Malipiera a vnuk operného skladateľa Francesca Malipiera. Nemal preto žiadny problém v prístupe k hudobnému vzdelaniu. So svojim otcom sa na krátky čas usadil vo Viedni, kde v rokoch 1898 až 1899 študoval na konzervatóriu. Potom sa vrátil k matke do Benátok a študoval skladbu a kontrapunkt na Liceo Musicale u Marca Enrica Bossiho. Keď Bossi odišiel do Bologne venoval sa samostatne štúdiu partitúr klasikov raného talianskeho baroka, najmä Claudia Monteverdiho a Girolama Frescobaldiho a pripravil ich na vydanie v Biblioteca Marciana. Absolvoval v Bologni a stal sa asistentom slepého skladateľa Antonia Smareglia.
V roku 1908 navštevoval prednášky skladateľa Maxa Brucha v Berlíne, ale omnoho významnejšie bolo pre neho stretnutie so súdobou hudbou v Paríži. Hlboko na neho zapôsobili diela Claude Debussyho, Richarda Straussa, ale najmä Svätenie jari Igora Stravinského. Pod dojmom z týchto hudobných stretnutí časť svojich dovtedajších skladieb zničil. V roku 1913 získal štyri ceny za kompozíciu, keď na Accademia Nazionale di Santa Cecilia v Ríme predložil päť skladieb pod piatimi rôznymi pseudonymami.
V roku 1921 bol Malipiero menovaný za profesora skladby na konzervatóriu v Parme, ale po troch rokoch rezignoval a venoval sa len skladateľskej a edičnej činnosti. V roku 1923 spoločne s Alfredom Casellom a Gabriele D’Annunziom založili Spoločnosť pre novú hudbu (Corporazione delle Nuove Musiche). S fašistickým vodcom Talianska Benitom Mussolinim nemal žiadne problémy až dovtedy, kým nezhudobnil Pirandellovo libreto La favola del figlio cambiato, ktoré bolo pochopené ako protest proti fašizmu. Malipiero si nepomohol ani tým, že svoju ďalšiu operu Julius Caesar venoval veľkému vodcovi.
Uchýlil sa do malého mestečka Asolo, kde sa až do roku 1942 venoval intenzívnej práci na úplnom vydaní diela Claudia Monteverdiho. Znovu (1932) bol menovaný za profesora skladby, tentoraz na Liceo Musicale v Benátkach, kde zotrval až do roku 1952. V roku 1947 sa stal riaditeľom Vivaldiho ústavu (Istituto Italiano Antonio Vivaldi) a preukazoval tú istú službu dielu ďalšiemu veľkému talianskemu skladateľovi.
Gyálsky obvod

Gyálsky obvod (maď. Gyáli kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gyál.
Umieranie

Umieranie je z hľadiska medicíny: proces postupného a nezvratného zlyhávania vitálnych funkcií tkanív a orgánov, záverečný, pretrvanie vylučujúci úsek života jedinca zavŕšený zánikom indivídua – smrťou. Každý jedinec umiera de facto od svojho príchodu na svet.
Good Feeling

Hudobné video

Textové video bolo nahrané na Flo Ridov YouTube kanál dňa 29. augusta 2011. Video bolo natočené dňa 27. septembra 2011.
Vénérand

Poloha

Obec má rozlohu 9,65 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 687 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Levier (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 37,6 km². Najvyšší bod je položený 901 m n. m. a najnižší bod 679 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 971 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Orin

Poloha

Obec má rozlohu 4,29 km². Najvyšší bod je položený 229 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ondrej Gábor

Život

Ondrej Gábor sa narodil v Brezničke pri Lučenci. V roku 1941 absolvoval učiteľský ústav v Banskej Bystrici. Roku 1947 nadobudol učiteľskú kvalifikáciu pre meštianske školy v odbore matematika-deskriptívna geometria-výtvarná výchova s metodikou písania. V rokoch 1951 – 1956 vyštudoval popri zamestnaní učiteľskú kombináciu matematika-deskriptívna geometria pre stredné školy na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Kandidátsku dizertačnú prácu obhájil v roku 1978 na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave, v odbore teória vyučovania matematiky sa habilitoval roku 1979.
Po absolvovaní učiteľského ústavu pôsobil na ľudovej škole v Čerenčanoch pri Rimavskej Sobote. Ako vojak základnej vojenskej služby bojoval v Slovenskom národnom povstaní a bol ťažko zranený. Po roku 1945 vyučoval na ľudovej škole v Kalinove a v rokoch 1946 – 1960 na meštianskej škole a gymnáziu v Lučenci. K jeho odchovancom z gymnázia patria napr. P. Kluvánek, I. Čunderlík, Lev Bukovský, I. Lukáč. V rokoch 1960 – 1991 pôsobil na Pedagogickom inštitúte a neskôr Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. V rokoch 1981 – 1984 bol vedúcim katedry matematiky. Do dôchodku odišiel v roku 1991. Zomrel 27. augusta 1998 v Banskej Bystrici.

Práca

Ťažiskom pedagogickej, odbornej i výskumnej práce Ondreja Gábora bola teória vyučovania matematiky so zameraním na základnú školu. Samostatne i v rámci riešenia rezortných a fakultných výskumných úloh teoreticky rozpracoval základné problémy koncepcie matematického vzdelávania na základnej škole a angažoval sa v praktickej realizácii výsledkov. Do riešenia výskumných úloh zapájal poslucháčov, diplomantov, ašpirantov, spolupracovníkov zo siete fakultných učiteľov a ďalších dobrovoľníkov, uvádzaniu výsledkov do praxe napomáhal publikáciami v časopisoch metodického zamerania (Matematika a fyzika ve škole, Rozhledy matematicko-fyzikální), množstvom osobných prednášok a metodických vystúpení, príspevkami na domácich regionálnych, celoštátnych i zahraničných konferenciách (Praha, Tula, Szeged, Eger a i.). Výsledky svojej teoretickej práce i praxe zahrnul ako spoluautor do vysokoškolskej učebnice Teória vyučovania matematiky I..
Chápal význam a dôležitosť celoživotného vzdelávania učiteľov. Podporoval preto zakladanie okresných klubov učiteľov matematiky v rámci odbočky JSMF vo Zvolene a na akciách týchto klubov prednášal. Bol členom redakčnej rady časopisu Matematika a fyzika v škole a pracoval v ústrednom výbore a revíznej komisii JČSMF a JSMF. Za jeho zásluhy o rozvoj činnosti oboch organizácií mu bolo v roku 1984 udelené čestné členstvo JČSMF.

Z množstva ďalších uznaní a vyznamenaní stoja v popredí čestné tituly Vzorný učiteľ a Zaslúžilý učiteľ (1973).
Doc. Gábor stál pri zrode divadelného ochotníckeho súboru Timrava v Lučenci, dve sezóny ako hosť vystupoval v opernom súbore Divadla J. G. Tajovského v Banskej Bystrici, účinkoval ako futbalový rozhodca, bol členom výboru Zväzu protifašistických bojovníkov v Banskej Bystrici, podieľal sa na činnosti Klubu priateľov Novohradu.
Rakúska sociálna služba

Rakúska sociálna služba je dvanásťmesáčna alternatíva k povinnej vojenskej službe.

Všeobecné

Rakúska sociálna služba je súčasť neziskovej organizácie Rakúska zahraničná služba, ktorá bola založená Andreasom Maislingerom a Andreasom Hörtnaglom v roku 1998. Služba môže byt vykonávaná v zariadeniach pre spomienku na holokaust, v sociálnej alebo mierovej oblasti. Sociálny pracovník pracuje pre organizácie, ktoré slúžia hospodárskemu a sociálnemu rozvoju štátu v rôznych štátoch na svete.
Organizácia má na vykonávanie služby k dispozícii 69 miest v 32 rôznych krajinách, čím je najväčšou zahraničnou službou Rakúska. Partnerské organizácie sú umiestené v 22 rôznych štátoch na 4 kontinentoch a majú rôzne úlohy a ciele. Tieto úlohy siahajú od práce s deťmi na ulici, účasti na projektoch zásobovania vodou, školského vzdelávania, až po starostlivosť o migrantov.
Mortagne (Vosges)

Poloha

Obec má rozlohu 22,2 km². Najvyšší bod je položený 654 m n. m. a najnižší bod 341 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Litecoin

Litecoin je internetová kryptomena, pomocou ktorej je možné platiť prostredníctvom úplne decentralizovanej P2P siete. Litecoin vznikol 7. októbra 2011, maximálny počet jeho mincí je 84 miliónov.
Hlavnou výhodou litecoinu, podobne ako aj ostatných kryptomien, je plná decentralizácia, teda je navrhnutá tak, aby nikto nemohol menu akokoľvek ovplyvňovať, falšovať, kontrolovať peňažné toky alebo spôsobovať infláciu a neexistuje žiadny centrálny bod, ktorý by mohol o sieti rozhodovať. Litecoin, podobne ako bitcoin, je deflačná mena, teda jej hodnota s časom narastá.
Vďaka rýchlym a lacným transakciám začal Litecoin prijímať aj jeden z najväčších e-shopov v strednej Európe Alza.cz.
Demänovská jaskyňa mieru

Demänovská jaskyňa mieru (starší pravopis: Demänovská jaskyňa Mieru) je zatiaľ verejnosti neprístupná jaskyňa zo sústavy Demänovských jaskýň.
Tvorí genetický spoj medzi Demänovskou ľadovou jaskyňou a Demänovskou jaskyňou slobody. Jej vrchol leží v dolinke Vyvieranie vo výške 800 m n. m., asi 13 km nad vyvieračkou Demänovky. Z celkovej dĺžky 6 700 m sa pripravuje na sprístupnenie 2 200 m.
Jaskyňa je typom riečnej jaskyne v zrelom štádiu vývoja s bohatou kvapľovou výzdobou. Zahrňuje priestranné chodby a dómy, vytvorené podzemnými vodami Demänovky v piatich jaskynných úrovniach v priebehu staršieho a stredného pleistocénu. V najvyššom poschodí (Kostnica) sa tiež našli kosti medveďa jaskynného.
La Petite-Verrière

Poloha

Obec má rozlohu 9,88 km². Najvyšší bod je položený 654 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 52 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bathelémont

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 335 m n. m. a najnižší bod 227 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 60 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Radu III.

Radu III., zvaný Pekný (po rumunsky: Radu al III-lea cel Frumos) (* 1437/1439 - † 1475) bol knieža Valašského kniežatstva v rokoch 1462 - 1473, 1473 - 1474 a 1474 - 1475, vláda ktorého sa striedala s vládou Basaraba III. Starého.
Radu III. bol vazalom Osmanskej ríše (hoci sa vyhlásil za spojenca Uhorska) a obľúbenbcom Murada II.. U neho prežil vyše 20 rokov svojho života, počas ktorého konvertoval na islam. Za svojej vlády nadviazal kontakt s kniežaťom moldavského kniežatstva a svoju dcéru mu dal za manželku. Umrel v roku 1475 pravdepodobne na syfilis.