google/wiki40b huggingface dataset:
Pápsky obvod

Pápsky obvod (maď. Pápai kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Pápa.
Feres (syn Iasóna)

Feres alebo Ferés (starogr. Φέρης – Feres/iný prepis:Ferés, lat. Pheres) je v gréckej mytológii syn hrdinu Iasóna a jeho manželky Médeie.
Keď sa Iasón s Médeou, s ktorou uzavrel manželstvo, vrátil po dlhej a strastiplnej cesty z Kolchidy so zlatým rúnom do rodného Iólku, kráľ Pelias mu ani napriek danému sľubu nechcel vydať vládu. Iasón sa preto za pomoci Médeie rozhodol Peliovi pomstiť. Médeia najprv omladila Iasónovho otca Aisóna tak, že mu vypustila z tela krv a nahradila ju kúzelnou tekutinou. Keď potom požiadali dcéry Pelia, aby rovnakým spôsobom vrátila mladosť aj ich otcovi, Médeia súhlasila a nariadila im aby mu v spánku prerezali hrdlo, ale vytečenú krv mu už Médeia nenahradila a Pelias umrel. Pretože pomsta vedie len k novej pomste, Peliov syn Akastos následne Iásona s Médeiou z Iólku vyhnal.
Útočisko nakoniec našli u korintského kráľa Kreonta. Po niekoľko rokov potom žili šťastne a Médeia porodila dvoch synov Fereta a Mermera. Iasón však znova zatúžil po moci a preto obrátil svoju pozornosť ku Kreontovej dcére Glauke, ktorej sa tiež páčil a Kreón bol následne ochotný ho prijať za svojho zaťa a odovzdať mu vládu. Iasón povedal Médeii, že ju stále ľúbi a svoj úmysel odôvodnil tak, že myslí na zabezpečenie svojich synov. Ale Médeia to nebola ochotná strpieť a jej veľká láska k nemu sa zmenila na veľkú nenávisť. Jej následná pomsta bola strašná, najprv otrávila Glauku, potom aj Kreonta a manžela Iasóna potrestala vraždou ich vlastných detí Mermera a Feréta. Médeia sa potom uchýlila pod ochranu aténskeho kráľa Aigea, ten ju však za ďalší pokus zabiť jeho syna Thésea tiež vyhnal. Médeia následne zmizla podľa niektorých mýtov na východe, údajne v zemi za riekou Tigris, v zemi ktorá v dostala po nej meno Média.
Hlivištia

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1448, kedy patrila šľachticom z Michaloviec. V miestnej kronike, vedenej kronikárom Leinerom sa spomína že začiatky obce siahajú do roku 1418, keď nebola obcou ale osadou obce Jasenov (okres Sobrance). Vyvinutou sa stala až v r. 1449 z názvom Hlevischa. Predtým mala názov Liuiscze. Názov sa menil viackrát – 1773 ako Hliviscze, 1920 Hlivište a dnešný názov je z r. 1927. Vznik Hlivíšť sa zrejme chápe ako založenie osady Hliník. Názov obce korení v slove hlivieť a mal funkciu chotárového názvu. V r. 1549 tu bolo okrem šoltýsa 18 poddanských domácnosti. 10 sedliackych domácností na celých, 11. na polovičnej usadlosti a 7 želiarskych domácnosti. V r. 1567 tu hospodárili 4 sedliaci (1 na celej a 3 na polovičnej usadlosti). V r. 1599 tu okrem šoltýsa žilo 14 poddanských rodín. Na prelome 16. a 17. storočia boli Hlivištia stredne veľkou dedinou s takmer výlučne poddanským obyvateľstvom. V 17. a začiatkom 18. storočia poddaných ubúdalo. V druhej polovici 18. storočia boli Hlivištia dedinou so slovenským obyvateľstvom. Po malej vojne, sa stala obec Hlivištia súčasťou územia zabraného Maďarmi. Obec bola oslobodená sovienskou armádou 2. novembra 1944.

Stavby

V obci sa nachádza gréckokatolícky chrám Sv. Juraja postavený v roku 1898

Pomníky

Nachádza sa tu pamätná tabuľa Jurajovi Joanikovi Bazilovičovi odhalená pri príležitosti 180. výročia jeho smrti
Antti Niemi

Začiatky

Niemi začínal svoju juniorskú kariéru vo fínskom hokejovom klube Kiekko-Vantaa. Tu pôsobil od roku 1998 do roku 2005, a tiež tu pracoval na polovičný úväzok ako vodič rolby. V roku 2005 podpísal zmluvu s tímom fínskej ligy SM-liiga Pelicans. Za Pelicans chytal tri sezóny, až kým v roku 2008 podpísal zmluvu s tímom NHL Chicago Blackhawks.

Chicago Blackhawks

Po podpise zmluvy s klubom Chicago Blackhawks bol hneď zaradený do farmárskeho klubu Rockford IceHogs, kde strávil väčšinu sezóny 2008 – 09. Vo februári 2009 bol povolaný do tímu Blackhawks. Svoj debut si odbil 27. februára 2009 proti Pittsburghu Penguins. V tomto zápase prišiel v tretej tretine, inkasoval len 1 gól, ale so svojím tímom prehral 4 : 5 po predĺžení. Svoje prvé víťazstvo v NHL zažil 1. marca 2009, keď s tímom porazili 4 : 2 Los Angeles Kings.
V ďalšej sezóne 2009-2010 pokračoval s tímom v predsezónnom kempe. Na svoj prvý zápas v sezóne nastúpil dňa 3. októbra 2009, počas európskej tour vo Fínsku. V tomto zápase chytil všetkých 24 striel proti tímu Florida Panthers a dosiahol svoje prvé „čisté konto“ v NHL. Počas základnej časti z 39 zápasov uhral 26 víťazstiev a 11 zápasov prehral, z nich 4 po predĺžení. Vďake tejto bilancii nahradil v play-off na poste brankárskej jednotky francúzskeho brankára Cristobala Hueta. V druhom zápase štvrťfinále konferencie proti Nashvillu Predators chytil svoje prvé čisté konto v play-off ako prvý chicagsky brankár po štrnástich rokoch (v roku 1996 to dokázal kanadský brankár Ed Belfour). 22. apríla chytil ďalšie čisté konto v play-off, pred tým to dokázal v Chicagu len Tony Esposito. Tiež odchytal všetkých šesť zápasov finále Stanley cupu, bol tretím fínskym brankárom vo finále, ale prvým so ziskom Stanley cupu.
Počas sezóny podal Niemi návrh na arbitrážny súd, a nakoniec mu bolo prisúdených 2,75 miliónov dolárov. Oficiálne odišiel zo Chicaga 2. augusta 2010, kvôli obmedzenému platovému stropu. Vymenil ho Marty Turco z tímu Dallas Stars, ktorý poberal plat 1,3 miliónov dolárov.

San Jose Sharks

Dňa 2. septembra 2010, Niemi oficiálne podpísal jednoročný kontrakt na 2 milióny dolárov so San Jose Sharks. Svoj prvý zápas za Sharks odohral 8. októbra 2010 proti Columbus Blue Jackets, ktorý s tímom vyhral 3 : 2. Uprednostnili ho ako brankársku jednotku pred jeho fínskym kolegom Anterom Niittymäkim. Počas základnej časti odohral 60 zápasov a vychytal 35 víťazstiev. V play-off sa s klubom dostal až do finále konferencie, kde ich zastavil Vancouver Canucks. Dňa 1. marca 2011 podpísal rozšírenie kontraktu o štyri roky na 15,2 miliónov dolárov.
Ján Čižmár

Životopis

Ján Čižmár má technické vzdelanie. Literárne tvoriť začal už na strednej škole. Od roku 1971 pracoval v Banskej Bystrici najskôr ako technik, neskôr ako vedúci programového oddelenia v PKO. Spolupracoval s redakciami časopisov Populár a Lišiak. V roku 1989 bol spoluzakladateľom vydavateľstva Trian a v roku 2000 založil vydavateľstvo JC Partner. Angažoval sa aj v oblasti rozvoja športu pre všetkých, za čo v roku 2002 získal pamätný diplom prezidenta MOV Juana Antonia Samarancha. V súčasnosti, okrem vedenia vydavateľstva sa venuje vedomostným súťažiam.

Tvorba

Už v mladom veku ako textár spolupracoval so skladateľom Igorom Bázlikom. Prvé ich spoločné dielo v roku 1967, pieseň Cesta späť s interpretom M. Ličkom, získalo prvú cenu v televíznej súťaži Vyberte si pesničku. Od roku 1968 už písal poéziu, kratšie literárne útvary a scenáre. V roku 1969 ho denník Smena vyhlásil za autorskú dvojicu roka spolu s I. Bázlikom a začal písať libretá pre muzikály a hudobné pásma. Odvtedy až do súčasnosti napísal okolo 300 textov k piesňam pre rozhlas, televíziu alebo gramofónové spoločnosti. Výber z nich vyšiel v roku 2010 pod názvom Skús život dúškami piť. Je členom Spolku slovenských spisovateľov.
Montolieu

Poloha

Obec má rozlohu 23,65 km². Najvyšší bod je položený 407 m n. m. a najnižší bod 123 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 766 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
S.T.A.L.K.E.R.: Shadow of Chernobyl

Príbeh

Dej hry sa odohráva v okolí jadrovej elektrárne Černobyľ, po jej výbuchu. Hráči sa zhostia úlohy "stalkera", dobrodruha putujúceho tajuplnou "Zónou" plnej nevysvetliteľných anomálií, artefaktov a mutantov. Hlavná postava po strate pamäti postupne odkrýva svoj zvláštny príbeh. Pomocou záznamu v PDA, ktorý je stalkerovou jedinou spojkou s minulosťou. Hra ponúka rôzne zakončenia príbehu, v závislosti od rozhodnutí a činov hráča. Veľký dôraz je kladený aj na komunikáciu s NPC postavami a na obchodovanie s tovarom rôzneho druhu.
Skvapalnený ropný plyn

Skvapalnený ropný plyn (iné názvy: skvapalnený uhľovodíkový plyn, kvapalný/skvapalnený vykurovací plyn, menej presne: ropný plyn alebo skvapalnený/kvapalný plyn; po angl. liquefied/light petroleum gas - LPG) je plyn, ktorý sa získava pri ťažbe zemného plynu a ropy alebo ako vedľajší produkt pri spracovaní ropy v rafinériách, a ktorý sa v podstate skladá z niektorých z nasledujúcich uhlovodíkov: propán, propén, (propylén), bután, izobután, izobutylén a butén (butylén). Používa sa ako palivo.
V našich podmienkach je to zatiaľ spravidla zmes propán-butánu (tzv. propán-bután) podľa STN 65 6482.

EINCS definícia

Pod pojmom LPG sa v príspevku rozumie chemický prípravok s číslom CAS 68476-85-7. Pojem LPG je však prípustný aj pre látku s CAS 106-97-6, teda 
bután. Podľa EINCS (European INventory of Existing Commercial chemical Substances) sa LPG s číslom CAS 68476-85-7 (s anglickým názvom Petroleum gases, liquefied) definuje ako: Komplexná zmes uhľovodíkov vyrábaných destiláciou surovej ropy pozostávajúca predovšetkým z uhľovodíkov s uhlíkovým číslom (počtom atómov uhlíka) C3 až C7, ktorá vrie v rozsahu teplôt -40 °C až 80 °C.
Ispoure

Poloha

Obec má rozlohu 7,85 km². Najvyšší bod je položený 660 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 602 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladimír Pietor

Životopis

V roku 1890-1896 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1896-1898 na obchodnej akadémii v Chrudimi. Referent a riaditeľ Žilinskej továrne na výrobu celulózy, 1935-1939 jej obchodný riaditeľ, tvorca jej moderného marketingu. Účastník slovenského národného hnutia pred rokom 1918, orientovaný čechoslovakisticky. Člen a funkcionár kultúrnych a hospodárskych spolkov, regionálny predseda Štefánikovej spoločnosti (1930-1938).
Vana Tallinn

Vana Tallinn je tradičný estónsky silný alkoholický nápoj, likér. Má tmavohnedú farbu, je priehľadný a má redšiu konzistenciu. Je výrazne sladký a korenený, základná rumová príchuť je dotváraná rôznymi prírodnými zložkami (okrem iného citrusovými silicami, škoricou a vanilkou). Obsah alkoholu je na stredoeurópske pomery nezvykle vysoký – vyrába sa vo variantoch 40 %, 45 % a 50 %. V súčasnosti produkuje estónsky výrobca Liviko aj krémový variant likéru, tzv. Vana Tallinn Kooreliköör (estón. Vana Tallinn Cream) s obsahom alkoholu 16 % s príchuťami smotana a čokoláda. Podľa oficiálnych vyjadrení liehovaru je v západoeurópskych krajinách najžiadanejšou práve základný variant likéru s obsahom alkoholu 40 %.
Vďaka svojej jedinečnosti sa likér „Vana Tallinn“ stal svetoznámym symbolom nielen estónskeho hlavného mesta Tallinn, ale aj celého Estónska a je jedným z najvýznamnejších exportných artiklov Estónska.

Dejiny

Likér Vana Tallinn vznikol v septembri 1960 v tallinnskom liehovare Liviko. Za jeho vznikom stoja zamestnanci výskumu Bernhard Jurno, Jan Sijmo a Ilse Maarová. Postupnými experimentami sa snažili vyvinúť likér príjemnej chuti. Základom sa stal jamajský rum, vanilka, a silice citrusových plodov. Presná receptúra je prísne stráženým tajomstvom. Bolo vyrobených takmer 100 miliónov fliaš tohoto likéru. V časoch Sovietskeho zväzu sa likér do Ruska oficiálne vôbec nedovážal a celá produkcia sa spotrebovala v Estónsku. Až po rozpade ZSSR, v 90.tych rokoch 20. storočia sa likér začal dovážať do Ruska a v súčasnosti predstavuje pre estónskeho výrobcu najväčšie zahraničné odbytisko. Zahraničný export prekročil domácu spotrebu likéru prvýkrát v roku 2005.

Názov

Názov likéru „Starý Tallinn“ (estón. Vana Tallinn) priamo odkazuje na miesto svojho vzniku, na estónske hlavné mesto Tallinn. Vana Tallinn je zároveň aj označenie historického centra mesta.

Použitie

Najčastejšie sa likér pije samostatne, zväčša chladený a s ľadom. Zvykne sa pridávať aj do kávy. V ostatných rokoch vzniká aj veľké množstvo miešaných nápojov, v ktorých sa likér používa. Najlepšie vynikne v koktailoch s vermutom, šumivým vínom a nesladenými džúsmi.
Alaska Highway

Alaska Highway (doslova Aljašská diaľnica) je dôležitá komunikácia, ktorá vedie z Dawson Creek (Britská Kolumbia) do Delta Junction (Aljaška) cez Whitehorse (Yukon). Pôvodná dĺžka cesty pri dokončení v roku 1943 bola 2451 km (1523 míľ). Historický koniec je na križovatke s Richardson Highway blízko dnešného míľnika 1422 v Delta Junction, 160 kilometrov juhozápadne od Fairbanks.

Výstavba

Návrh vybudovať cestu sa objavil už v 30. rokoch 20. storočia, ale pretože by pre Kanadu nemal väčší význam, k jeho realizácii napokon nedošlo. Keď však počas 2. svetovej vojny potrebovali Spojené štáty podporiť vojenské základne na Aljaške, odkiaľ plynula najväčšia časť zásob pre Sovietsky zväz prostredníctvom Lend-Lease, bolo nutné čo najskôr efektívne spojiť USA s Aljaškou. Ako najjednoduchší variant sa zdala pozemná komunikácia cez kanadské územie. Preto začala americká armáda budovať cestu v štyroch hlavných smeroch - z Delta Junction juhovýchodne k spojke v Beaver Creek, z druhej strany z Dawson Creek a potom na východ i západ z Whitehorse. Východné časti sa spojili na 588. míli v mieste dnes známom ako Contact Creek. Cesta bola oficiálne dokončená 28. októbra 1942, hoci prvé vozidlá po nej prešli až v roku 1943.

Povojnové obdobie

Po vojne zaplatila kanadská vláda Spojeným štátom 123,5 mil. USD za výstavbu aljašskej diaľnice a niekoľkých odbočiek, aj napriek ich značnému poškodeniu. Od tejto doby sa cesty postupne opravujú. Od roku 1947 bola vyrovnaním viacerých úsekov celkovo skrátená o 55 kilometrov. Od roku 1949 vychádza pravidelne ročenka The Milepost, informujúca o aljašskej diaľnici a ďalších cestách v severozápadnej Kanade.
La Maxe

Poloha

Obec má rozlohu 7,55 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 855 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Osaka (prefektúra)

Osaka (jap. 大阪府 – Ósaka-fu) je prefektúra v Japonsku na ostrove Honšú. Nachádza sa v regióne Kansai a hlavné mesto je Osaka.
Prefektúra má rozlohu 1 892,86 km² a k 1. októbru 2000 tu žilo 8 815 757 obyvateľov.
Daniel Nathans

Životopis

Narodil sa vo Wilmingtone v Delaware ako posledné dieťa z deviatich. Jeho rodičia boli rusko-židovskí imigranti. Počas veľkej depresie tridsiatych rokov jeho otec skrachoval a bol dlhšiu dobu nezamestnaný. Nathans chodil na verejné školy a na University of Delaware kde študoval chémiu, filozofiu a literatúru. Titul Bachelor of Science tam získal v roku 1950. Titul M.D. získal na Washington University v St. Louis v Missouri v 1954. V roku 1962 sa stal docentom mikrobiológie na Johns Hopkins University v Baltimore, Maryland.
Spolu s Wernerom Arberom a Hamiltonom Smithom získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu v roku 1978 za objav restrikčných enzýmov.
V roku 1979 bol zvolený za člena Národnej akadémie vied Spojených štátov a v roku 1985 za člena Americkej filozofickej spoločnosti.
V roku 1993 bol ocenený National Medal of Science. V rokoch 1995 - 1996 pôsobil ako interim rektor Johns Hopkins University. V roku 1999 Fakulta medicíny na Johns Hopkins University oznámila vytvorenie McKusick-Nathansovho inštitútu genetickej medicíny, ktorá bola pomenovaná po ňom a Victorovi McKusickovi.
Zomrel 16. novembra 1999 na leukémiu. V roku 2005 Fakulta medicíny pomenovala jedno zo svojich college Nathans College.
Triembach-au-Val

Poloha

Obec má rozlohu 2,74 km². Najvyšší bod je položený 540 m n. m. a najnižší bod 246 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 454 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Priatelia Zeme – SPZ

Priatelia Zeme - SPZ je neziskové a nezávislé občianske združenie (OZ) pôsobiace od roku 1996, venujúce sa problematike ochrany životného prostredia na Slovensku ale i v globálnom meradle. Zameriava sa predovšetkým na minimalizáciu znečisťovania prostredia odpadmi a toxickými látkami. Okrajovo sa venuje aj podpore udržateľných riešení ďalších ekologických problémov a ich ekonomickým a sociálnym súvislostiam. Snaží sa aktívne brániť činnostiam škodlivých pre ľudí a prírodu.

Medzinárodné zapojenie

Najvýznamnejšie členstvo Priateľov Zeme - SPZ v medzinárodnej organizácii predstavuje práca v asociácii environmentálno - sociálnych organizácií Priatelia Zeme Slovensko. Prostredníctvom nej sú členom Friends of the Earth International (FoEI), najväčšej federácie ekologických organizácií na svete, pôsobiacej v 71 krajinách.
Salignac (Gironde)

Poloha

Obec má rozlohu 13,04 km². Najvyšší bod je položený 64 m n. m. a najnižší bod 13 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 358 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sony Ericsson K550i

Podporované multimediálne formáty

Audio: MPEG4 (AAC, AAC+, eAAC+), MP3 do 320 kbps, M4A, AMR, WAV, MIDI, EMY, IMY, XMF, WMA
Video: MPEG4 (audio AAC aj AMR), 3GPP (MPEG4, H.263, H.264, zvuk AAC alebo AMR), WMV
Obraz: GIF, JPEG, BMP, WBMP, PNG, SVG Tiny 1.1, Macromedia Flash Lite 1.1
Animácie: SVG Tiny 1.1, GIF
Kniha

Typy kníh v najširšom zmysle

Poznámkové knihy sú čisté knihy určené na zapisovanie používateľom. Študenti ich používajú na písanie poznámok. Vedci, alebo iný výskumní pracovníci používajú laboratórne alebo terénne poznámkové knihy na zapisovanie výsledkov svojej práce. Mnohé poznámkové knihy sú jednoducho zviazané špirálovou cievkou na okraji, tak že sa stránky dajú jednoducho vytrhnúť. Knihy bývajú často doplnené adresárom, alebo kalendárom kvôli zapisovaniu pripomienok a pod.
Albumy sú knihy určené na ukladanie zbierok zapamätania hodných artefaktov, či už sú to obrázky, fotografie alebo iné. Často sú vyrobené tak, že stránky sa dajú vytiahnuť. Niektoré albumy sú určené na zbierky známok.
Knihy určené na zapisovanie periodických vstupov užívateľom, ako napríklad denné informácie o cestách, sa volajú zapisovacie denníky, alebo jednoducho denníky. Jednoduchá kniha určená na zapisovanie majiteľových súkromných osobných udalostí sa volá osobný denník.
Obchodníci používajú účtovné knihy tak isto ako denníky na zapisovanie finančných údajov. Zapisovanie do účtovných kníh sa volá účtovníctvo.
Vytlačené školské knihy pre študentov, určené na štúdium sa obvykle volajú skriptá alebo učebnice. Žiaci základných a stredných škôl často používajú pracovné zošity, ktoré bývajú publikované s voľným miestom slúžiacim na to, aby si študenti precvičovali nadobudnuté vedomosti listovaním do kontextu.
Knihy s technickými informáciami ako niečo vyrobiť, ako niečo funguje, alebo ako niečo používať sa volajú manuály.
Encyklopédia je kniha, alebo súbor kníh s článkami o mnohých témach.
Kniha ktorá obsahuje slová v abecednom poradí a k nim nejaký ekvivalent (v inom jazyku, synonymum…) sa volá slovník.
Kniha s kolekciou máp sa volá atlas.
Život Konštantínov

Život Konštantínov (iné názvy: Život Konštantína, Život svätého Konštantína, Život Konštantína-Cyrila, Život (svätého) Cyrila, Legenda o Konštantínovi, Žitije Konstantina, lat. Vita Cyrilli, Vita Constantini-Cyrilli, Vita Constantini) je náboženská biografia o sv. Cyrilovi napísaná v 9. stor. v staroslovienčine a zachovaná v neskorších cirkevnoslovanských odpisoch. Autorom je pravdepodobne Kliment Ochridský a/alebo viacerí Cyrilovi žiaci pod vedením svätého Metoda. Ide o jeden zo základných prameňov pre históriu strednej Európy 2. polovice 9. storočia. Patrí medzi tzv. moravsko-panónske legendy.
Text obsahuje údaje o Cyrilovej činnosti a osobnosti. Konkrétne sa spomína najmä Cyrilove detstvo, jeho cesty k Chazarom, do Ríma a Benátok, jeho pôsobenie na Veľkej Morave a jeho smrť. zachytené sú aj viaceré dôležité teologické dišputy. V porovnaní so Životom Metoda text používa zložitejšie štylistické prostriedky, obraznejší jazyk a obsahuje aj legendistické prvky.
Pravdepodobne najprv vznikla kratšia podoba textu pri príležitosti pochovania sv. Cyrila v Ríme 21. februára 869. Na základe tejto krátkej verzie vznikla asi v rokoch 873-879 na tzv. veľkomoravskom učilišti dlhšia verzia. Text bol pravdepodobne rozšírený o výťahy z Cyrilových náboženských dišpút s patriarchom Jánom o uctievaní ikon a so stúpencami islamu a židovstva o trojjedinom Bohu.
Text sa zachoval v asi 60 kompletných rukopisoch z 15.-17. storočia v cirkevnej slovančine, v ďalších desiatkach rukopisov sa zachovali niektoré vybrané časti textu.
Samuel Kriška

Životopis

Študoval na obchodnej škole v Kežmarku a na gymnáziu v Rimavskej Sobote, lesníctvo na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici. Inžinier, od roku 1940 vysokoškolský profesor. Pôsobil ako riaditeľ Štátnych lesov v Banskej Bystrici. Podporoval lesné staviteľstvo, zaslúžil sa o rozvoj lesníckeho vysokého školstva. Dekan lesníckeho odboru Vysokej školy poľnohospodárskej a lesného inžinierstva. Autor odborných článkov. Nositeľ vyznamenaní.
Šek

Šek je abstraktný cenný papier (teda taký, ktorý neuvádza dôvod vzniku záväzku) spĺňajúci isté náležitosti, ktorým osoba, ktorá ho vystavila („vystaviteľ“), prikazuje inej osobe ("šekovníkovi"- je to vždy banka), aby zaplatila nejakú sumu v prospech ďalšej osoby („remitenta“).
V Európe má šek rovnaké právne úpravy, pretože existuje Ženevská konvencia o šekoch z roku 1931.

Dejiny

Predchodca šeku ešte nebol šek v pravom slovazmysle. Bolo to akési potvrdenie o uložení finančnej hotovosti v jednom z templárskych domov, ktoré boli roztrúsené po celej Európe. Takéto potvrdenie, ktoré bolo viacerými spôsobmi autentifikované a verifikované, bolo použiteľné hlavne pre kupcov, ktorí sa venovali diaľkovému obchodu.
Kupec nemusel so sebou na cestu brať väčšiu sumu peňazí (stredoveké obchodné trasy boli z bezpečnostného hľadiska nevyspytateľné), stačilo mu vyššie zmienené potvrdenie, ktoré predložil v templárskom bankovom dome v cieli svojej cesty a okamžite mu bola vyplatená vložená čiastka, mnohokrát dokonca v domácej mene krajiny, kde sa kupec práve nachádzal. Z tohto pohľadu môžeme vnímať tieto dokumenty, ako bankové zmenky a tiež za pozornosť stojí templárska „zmenárenská“ činnosť.
Michal Greguš (filozof)

Michal Greguš (* 1. júl 1793, Pusté Úľany – † 27. september 1838, Bratislava) bol slovenský filozof a pedagóg. Niektorými estetickými názormi bol blízky s Karolom Kuzmánym.
Oltár Nebies

Obetný oltár

V čínskej mytologii sú báje o zrodení ľudstva, ale čínske nebo bolo prázdne, bez bohov, a bohovia nemali vymedzené ani žiadne určité miesto. Nadviazať s nimi spojenie mohli veriaci len v chrámoch postavených k tomuto účelu. Platilo to bez výnimky i pre cisára, ktorý musel vystupovať po schodišti do Chrámu Nebies na juhu svojho hlavného mesta Pekingu a prosiť nebo o požehnanie svojej vlády a o jej úspechy. Od ,,Paláca odriekania“ na západe areálu kráčal k vlastnému okrúhlemu chrámu. Najvýznamnejšími objektmi tohto chrámu sú klenba Nebies a hlavná sieň modlitieb za dobrú úrodu.

Sieň modlitieb

Je 31 metrov vysoká, stojí na vysokom trojstupňovom mramorovom podstavci kruhového pôdorysu, má tri tmavomodré strechy nad sebou a bola postavená v rovnakej dobe ako cisársky palác, v roku 1421.

Kruhový oltár

Je to trojposchodová kamenná terasa, každé poschodie je ohraničené zábradlím z kameňa. Konali sa tu obrady obetí Nebesiam.

Múr ozvien

Je to budova obklopená kruhovitým múrom, preslávená dobrou akustikou. Keď niekto zašepká na jednej strane múra, ozvena to odnesie na opačný koniec.

Oltár nebies

V dávnych časoch slúžil na obetovanie. Je trojposchodový, z mramoru a prostriedok tvorí guľatý kameň, ktorý je základom prstenca. Dnes je hlavne dejiskom fotografovania. Každý Číňan stojaci na stredovom kameni sa tu chce dať vyfotografovať.

Sieň modlitieb za dobrú úrodu

Táto stavba bola dokončená v roku 1420. Tvoria ju posvätné objekty. Je vybudovaná do vežovitého tvaru, má tri prstence a modré strechy z glazovaných tašiek. Modré strechy sú i na ostatných budovách. Hlavná sieň je bohato vyzdobená a v jej čele stojí modro-zlatý trón.