google/wiki40b huggingface dataset:
KTM-30

KTM-30 (podľa unifikovaného označenia 71-630) je prototyp ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou UKVZ. Na verejnosti sa prvýkrát objavila 20. augusta 2006.
Ide o tojčlánkový, obojsmerný a zo 70 % nízkopodlažný vozeň. Osobám so zníženou pohyblivosťou sú k dispozícii dve nájazdové rampy. V električke je 58 miest na sedenie, ktoré sú usporiadané pozdĺžne. Električka je navrhnutá pre rýchlodrážnu premávku v Moskve. Tam sa nachádza tiež jediný prototyp, ktorý je deponovaný vo Vozovni Krasnopresnenskoje.
Mesnil-sous-Vienne

Poloha

Obec má rozlohu 5,72 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kryosféra

Kryosféra (z gr. kryos – ľad, mráz) označuje tú časť zemského telesa, ktorá je trvalo pokrytá ľadom, alebo snehom. Zahŕňa oceánsky ľad na póloch, snehovú pokrývku v zimných mesiacoch, ľadové čiapky na vrcholoch vysokých hôr, trvalo zamrznutú pôdu (permafrost) a ľadovce. V Antarktíde sa nachádza najväčší objem ľadu na Zemi, konkrétnejšie na Východoantarktickom ľadovom štíte. Na severnej pologuli je najväčšie pokrytie ľadom a snehom v januári – až 23 % povrchu. Kryosféra je súčasťou globálnej klímy, hrá dôležitú úlohu v systéme zrážok, pri tvorbe oblakov, v hydrologickom cykle a vzniku vzdušných prúdov.
Voda v tuhom skupenstve sa na povrchu Zeme vyskytuje v podobe snehu, ako ľad v jazerách, riekach, ľadovcoch a v podobe večne zamrznutej pôdy – permafrost. Čas, po aký vydrží voda v tuhom skupenstve v jednotlivých systémoch je rôzny. Od sezónnych záležitostí, ako je snehová pokrývka a zamrznutá voda vo väčšine riek a jazier, cez niekoľko rokov sa roztápajúce ľadové kryhy v oceánoch až po 10 000 – 1 mil. rokov staré ľadovce (najstaršie pochádzajú z Antarktídy).

Vlastnosti kryosféry

Veľké územia, trvalo pokryté snehom a ľadom majú vyššiu odrazivosť slnečného žiarenia (albedo), priemerné hodnoty odrazivosti sú ~80 – 90 %. Vo vyšších zemepisných je vysoké albedo v jarných a jesenných mesiacoch príčinou častých zmien počasia ("bláznivý apríl").
Veľké klimatické dopady má aj nižšia tepelná vodivosť ľadu a snehu oproti vzduchu (poznajú a využívajú to eskymáci, ktorí si stavajú svoje zimné obydlia zo snehu, vo vnútri sa udržuje prijateľná teplota). Znížená tepelná vodivosť výrazne ovplyvňuje hydrologický cyklus. V netrvalo zamrznutých oblastiach sa to prejavuje nezamŕzaním pôdy pod určitou hranicou (napr. preto sa vodovodné potrubia ukladajú približne meter pod zem).
Jarné topenie sa snehu vyžaduje veľké množstvo energie, čo vyvoláva odozvy v atmosférických systémoch a pravdpodobne zapríčiňuje letnú monzúnovú aktivitu v Eurázii a juhozápade USA.

Riečny a jazerný ľad

Riečny a jazerný ľad je produktom sezónneho zamŕzania. Jeho celková plocha je malá na to, aby mala nejaký globálny klimatický dosah. Ale stále ovplyvňuje lokálne podmienky (vodné prietoky) a výkyvy počasia (topenie snehu). Jazerný ľad zasa ovplyvňuje cirkuláciu vody v jazere.

Morské ľadovcové kryhy

Morský ľad pokrýva väčšinu polárnych morských oblastí. Satelitné snímky dokazujú neustále zmeny v hrúbke polárnych ľadovcov. Na južnej pologuli plocha zaľadnenia varíruje od 3 – 4 mil. km² vo februári po 17 – 20 mil. km² v septembri. Na severnej pologuli je plocha viac stála, od 7 – 9 mil. km² v septembri do 14 – 16 mil. km² v marci.
La Barde

Poloha

Obec má rozlohu 21,25 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 11 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 436 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Géron

Poloha

Obec má rozlohu 10,76 km². Najvyšší bod je položený 674 m n. m. a najnižší bod 437 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Champagné-Saint-Hilaire

Poloha

Obec má rozlohu 46,36 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 956 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dionýz Majdák

Život

Narodil sa v Levoči, stredoškolské štúdiá ukončil v Prešove. Lekársku fakultu začal študovať v Budapešti po 1. svetovej vojne v r. 1919, odkiaľ prešiel po stabilizácii pomerov v novej Československej republike do Prahy. Po promócii roku 1925 na českej Karlovej univerzite odišiel do Košíc, kde získal základy chirurgie a medicínskeho myslenia. Od roku 1929 bol jeho primárom prof. Ján Kňazovický. 
Ako chirurg pracoval najprv na chirurgickom oddelení v Košiciach a v Prešove, hospitácie vykonal aj v Česku na troch klinikách – na 1. českej chirurgickej klinike Praha (prof. Jirásek), na ušnej klinike Praha (prof. Přecechtěl) a na chirurgickej klinike Brno (prof. Petřivalský). Dňa 23. novembra 1937 získal vysvedčenie o štátnej skúške (Krajinský úrad Bratislava), potom pôsobil na Očnej a kožnej klinike Bratislava a ako štátny obvodný lekár v Novom Meste nad Váhom. Od 1. januára 1939 nastúpil do mestskej nemocnice sv. Alžbety v Banskej Štiavnici na novozriadený primariát. Celý svoj ďalší profesionálny život sa venoval rozvoju zdravotníctva v tomto meste. Po vojne sa oženil s kolegyňou z nemocnice, s ktorou mal 3 deti.
Ku koncu roka 1962 odišiel zo zdravotných dôvodov do dôchodku a 25. júna 1963 opustil Banskú Štiavnicu. Skonal v Prešove 26. augusta 1973.

Dielo

V Banskej Štiavnici postupne budoval zo zaostalej zdravotnej jednotky s 50 posteľami v provizórnych podmienkach modernú nemocnicu. Za vojny nemocnica okrem medicínskych funkcií chránila obete vojnového prenasledovania – napr. Zuzana Baroková zo štiavnickej židovskej rodiny sa v nej na jeseň 1944 zachránila pred deportáciou a celý život považovala nemocnicu a menovite Dr. Majdáka za svojich záchrancov.
Po vojne sa nemocnica postupne rozvinula na komplexný ústav so všetkými základnými oddeleniami. Chirurgické oddelenie v Banskej Štiavnici sa stalo uznávaným ústavom. Popri nemocnici sa v Banskej Štiavnici v tej dobe opätovne rozvinula aj moderná pracovná medicína, predovšetkým v oblasti banskej medicíny. 
MUDr. Dionýz Majdák vykonával popri funkcii primára chirurgie aj funkciu riaditeľa nemocnice. Bol uznávaným odborníkom predovšetkým pre chirurgiu brušnej dutiny. Jeho vplyvom bol poznamenaný celý rad významných odborníkov v slovenskej i českej medicíne, o. i. MUDr. Imrich Hudec – zakladateľ prvého traumatologického oddelenia na Slovensku v Banskej Bystrici, MUDr. Andrej Sitár, prednosta interného oddelenia krajskej nemocnice v Banskej Bystrici, MUDr. Roman Schröder, prednosta Neurochirurgického oddelenia v Brne, MUDr. Filip Danninger sr., primár gynekologického oddelenia v Banskej Štiavnici, MUDr. Josef Řídký, primár detského oddelenia v Žiari nad Hronom, MUDr. Zlatica Bancíková – Skladaná, primárka oddelenia ARO v Žiari nad Hronom, MUDr. Otília Zigová, primárka oddelenia ARO v Banskej Štiavnici a ďalší.
Rad nemeckého orla

Rad nemeckého orla (nem. Verdienstorden vom Deutschen Adler, skrátene Deutscher Adlerorden) bolo nemecké vyznamenanie udeľované od roku 1937 počas nacistického režimu v Nemecku. Jeho nosenie je v Nemecku od roku 1957 prísne zakázané.
Počas druhej svetovej vojny ho získali najmä predstavitelia neutrálnych a Nemecku naklonených štátov. Nositeľom vyššieho stupňa Radu nemeckého orla bol aj prezident Jozef Tiso, ktorý ho získal v roku 1943.
Cochinoca

Poloha

Department Cochinoca leží približne v centre provincie Jujuy na severozápade Argentíny. Na severe hraničí s departmentom Yavi, na východe s departmentmi Humahuaca a Tumbaya, na juhu s provinciou Salta a na západe s departmentmi Susques a Rinconada. Hlavným mestom je Abra Pampa.

Obyvateľstvo

Podľa posledného sčítania má department Cochinoca 12 111 obyvateľov (INDEC, 2001). Podľa odhadov INDEC stúpol počet obyvateľov v roku 2005 na 13.301.
Gausson

Poloha

Obec má rozlohu 16,71 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 606 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Memento (John)

Obsah

Hlavný hrdina, mladý muž, Michal Otava sa po predávkovaní ocitá na nemocničnom lôžku, kde si retrospektívne spomína na svoj život. V spomienkach opisuje život stredoškoláka, svojho nadmieru prísneho otca, príliš milujúcu matku, nevydarený výlet na Slovensko, dievča, do ktorého sa zahľadel na strednej škole (Olina) až po prvý kontakt s drogou. Ďalej kniha s veľkým prehľadom opisuje život feťáka na svojej neistej ceste "toboganom", opisuje partiu, Evu Popelkovú ako svoju "fetpriateľku", s ktoru žije, predávkovania, probémy so zháňaním drogy, za ktorú zaplatil aj svojím telom homosexuálnemu kamarátovi z partie, vojenčinu, liečenia, vlastnú kariéru najlepšieho "variča pervitínu" v Prahe, krádeže, väzenie, paranoidnú psychózu. Kniha poukazuje na sociálne problémy, ktorými sa toxikoman borí - neschopnosť pracovať, teda v čase socializmu príživníctvo, nezáujem o okolie, večný problém nedostatku všetkého vrátane drogy. Poukazuje aj na spoločnosť, ktorá musí s toxikomanmi žiť. Príbeh nie je rozprávka a končí sa smrťou tehotnej Evy a ťažkým telesným postihnutím Michala. Kniha nielenže opisuje toxikomániu ako celospoločenský problém, otvára oči rodičom, učiteľom aj mládeži. Je tam krásne vystihnutý moment, kedy začínajúci toxikoman "nevie, že s niečím začína". Myšlienka ktorá čitateľovi utkvie v pamäti je z rozhovoru lekára s Michalom uvedomujúc si bezmocnosť spoločnosti a silu drogy: „Naša bezmocnosť však rozhodne neznamená vaše víťazstvo!“.
Židovský cintorín v Pacove

Dejiny a charakteristika

Cintorín bol založený v roku 1680.
Najstaršie zachované čitateľné náhrobky na cintoríne sú z roku 1796.
V priebehu 19. storočia bol cintorín rozšírený. Následne bol cintorín rozširovaný aj v rokoch 1920 - 1925.
Cintorín bol používaný do druhej svetovej vojny a sporadicky aj po nej. Posledný pohreb sa na cintoríne konal v roku 1969.
Celkovo sa dochovalo približne 300 náhrobkov, prevážne v barokovom a klasicistickom slohu. Cintorín má rozlohu 1592 m2.
Prístup na cintorín je možný na vyžiadanie. Je potrebné si zobrať kľúč od márnice z Informačného centra v budove Pacovského zámku. Cintorín sa nachádza na severovýchodnom okraji mesta medzi ulicami Myslíkova a Svatojánská pri ceste vedúcej do Hořepníku. Cintorín prešiel rekonštrukciou a od roku 2005 sa v budové márnice nachádza výstava venovaná histórii židovského etnika na Pacovsku.
Turistická značkovaná trasa číslo 8107

Turistická značkovaná trasa číslo 8107 je žltá trasa v Malých Karpatoch, spájajúca hrad Červený Kameň so Štefánikovou magistrálou. Prechádza aj chatovou oblasťou Piesok - Zochova chata. Dĺžka trasy je 10 km.
Mediátor (osoba)

Mediátor je kvalifikovaný odborník na komunikáciu a riešenie sporov. Je prostredníkom k zmierneniu a kompromisnému riešeniu sporných otázok.
V právnom ponímaní sa za mediátora považuje osoba registrovaná Ministerstvom spravodlivosti SR v registri mediátorov.
Mediátor rieši právne spory formou mediácie, ako metódy alternatívneho riešenia sporov. Mediáciu upravuje zákon č. 420/2004 Z. z. o mediácii a o doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
Mediátor je v postavení nestrannej a nezávislej osoby, ktorá stranám sporu vytvára vhodné podmienky pre komunikáciu a na zmierlivé riešenia, ktoré zohľadňuje ich záujmy.
Hermann Abert

Životopis

Absolvoval konzervatórium v Stuttgarte, kde učil jeho otec Johann Jozef Abert. Neskôr pôsobil na univerzitách v Halle, Lipsku a Berlíne, kde prednášal hudobnú vedu a klasickú filológiu. Je autorom viacerých odborných prác o hudbe a biografií hudobných skladateľov.
Zubří (okres Vsetín)

Dejiny

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1310, kedy páni z Krásna nechali vo vtedajšej osade osadiť 40 lánov a založili jednu z prvých „horných dedín“ rožnovského panstva.
V 18. storočí sa v Zubří-Hamrech vyrábalo železo. Pre rozvoj mesta malo veľký význam železničné spojenie medzi Valašským Meziříčím a Rožnovom pod Radhoštěm, ktoré bolo vybudované v roku 1892.
Posledným majiteľom fojtstva v Zubří bola rodina Palackých z Hodslavic, z ktorej pochádzal historik František Palacký. V dome Na Petrohradě, ktorý bol postavený pre neter Františka Palackého sa dnes nachádza Múzeum mesta Zubří.
V období po prvej svetovej vojne do roku 1932 v Zubří existovala súkromná škola vyšívania, ktorá dala základ bielej zuberskej výšivke.
Až po roku 1945 stráca vtedajšia obec poľnohospodársky charakter a stáva sa predovšetkým priemyslovou dedinou. Mestom sa stalo 22. februára 2002.

Geografia

Mesto leží na pravom brehu rieky Rožnovská Bečva medzi Vsetínskymi vrchmi a Moravskosliezskymi Beskydami.
Dommartin (Doubs)

Poloha

Obec má rozlohu 6,39 km². Najvyšší bod je položený 944 m n. m. a najnižší bod 807 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 575 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Asfeld (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 22,19 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 60 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1042 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Penica obyčajná

Opis

Penica obyčajná meria 14 cm a váži 13 – 15 g. Samec i samička majú hrdzavohnedé krovky na krídlach, dlhý chvost s bielymi krajnými chvostovými letkami, majú svetlé dúhovky a biely krúžok okolo očí. Svetlé majú aj nohy. Samec má na jar zreteľne viditeľný rozdiel medzi bielym hrvoľom a hruďou s ružovým nádychom.

Výskyt a stav na Slovensku

Na Slovensku bolo hniezdenie dokázané alebo pravdepodobné na 97 % mapovacích kvadrátov od nížiny do 1 880 m n. m. Zo zimovísk prilieta uprostred apríla, odlieta na začiatku septembra.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 60 000 - 120 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Biely trpaslík

Biely trpaslík (trpaslík je tu neživotné slovo, preto je v mn. čísle biele trpaslíky, nie bieli trpaslíci) je astronomický objekt, ktorý vznikne po skončení existencie hviezdy s malou alebo strednou hmotnosťou. Tieto hviezdy nemajú dostatočnú hmotnosť na zapálenie termonukleárnej reakcie na spaľovanie uhlíka, stanú sa z nich červené obry, odhodia svoje vonkajšie vrstvy a zostane z nich inertné jadro zložené prevažne z uhlíka a kyslíka. Biely trpaslík predstavuje práve toto obnažené jadro hviezdy.

Fyzikálne charakteristiky

Je to hviezda malých rozmerov a vysokej povrchovej teploty, spektrálneho typu B až G, s absolútnou jasnosťou o 8-12ᵐ slabšou v porovnaní s absolútnou jasnosťou normálnych hviezd hlavnej postupnosti rovnakého spektrálneho typu. Polomery bielych trpaslíkov dosahujú obyčajne iba stotinu až tisícinu polomeru Slnka; svojimi rozmermi sa blížia skôr k planétam než k hviezdam. Hmotnosť známych bielych trpaslíkov je 0,3 až 1,2 M☉. Medzi polomerom a hmotnosťou bielych trpaslíkov je jednoznačný vzťah: čím je hmotnosť bieleho trpaslíka väčšia, tým je jeho polomer menší. Z tohto vzťahu vyplýva teoretická odvodená horná hranica hmotnosti bielych trpaslíkov, ktorá dosahuje približne 1,4 M☉ (Chandrasekharova medza). Z malého rozmeru pri uvedenej hmotnosti vyplýva mimoriadne vysoká hustota, dosahujúca 10⁶ g.cm⁻³; v centrálnych častiach bieleho trpaslíka musí byť hustota ešte 5 až 10-násobne vyššia. Gravitačné zrýchlenie na povrchu dosahuje 10⁸ cm. s⁻², úniková rýchlosť z povrchu je okolo 4 000 km. s⁻¹. Atmosféra a fotosféra takej hviezdy sú veľmi husté, ich hrúbka však nepresahuje niekoľko desať metrov.
Z nízkej svietivosti a vysokej hustoty vyplýva, že vo vnútorných oblastiach bieleho trpaslíka sa už všetky jadrá vodíka premenili termonukleárnymi reakciami na hélium, uhlík a ťažšie prvky a že vodík môže byť už len v jeho tenkej atmosfére. Vnútro bieleho trpaslíka má teplotu okolo 10 mil. K a je bez jadrových zdrojov energie. Rovnováha sa udržuje tým, že jeho ionizovaný plyn sa stal pri vysokých hustotách degenerovaným plynom s výnimkou tenkej povrchovej vrstvy (hĺbka degenerácie). Biely trpaslík tak patrí medzi degenerované hviezdy.
Biely trpaslík žiari najmä zo zásob tepelnej energie, nahromadených v predchádzajúcich štádiách svojho vývoja. Jeho teplota trvale klesá, celkový čas chladnutia trvá okolo 1 mld. rokov.

Výskyt

Biely trpaslík je záverečným štádiom vývoja obyčajných hviezd pomerne malej hmotnosti. Známych je niekoľko tisíc pomerne blízkych bielych trpaslíkov; vo veľkých vzdialenostiach sa dá, vzhľadom na jeho nízku svietivosť, ťažko objaviť. Odhaduje sa, že v celej Galaxii je asi 10 mld. bielych trpaslíkov, t. j. počtom 3-10% hviezd Galaxie. Prvým známym bielym trpaslíkom je Sírius B (sprievodca hviezdy Sírius) s charakteristikami: polomer 5 400 km (0,85 polomeru Zeme), hmotnosť 1,2 M☉, absolútna vizuálna jasnosť 11,25ᵐ, stredná hustota 2,5. 10⁶ g.cm⁻³, povrchová teplota 32 000 K, gravitačné zrýchlenie na povrchu 4,5.10⁸ cm. s⁻². Sirius B je tiež našim najbližším bielym trpaslíkom vo vzdialenosti 8,6 svetelného roka od Slnka.
K bielym trpaslíkom patrí pravdepodobne aj skupina DC trpaslíkov.
Sir

Sir je šľachtický titul používaný v Spojenom kráľovstve pre oslovenie baroneta a rytiera.
Titul pochádza z francúzskeho slova sieur, ktoré je skrátenou podobou slova seigneur (pán). Slovo má pôvod v latinskom adjektíve senior (starý, starší).
Podľa iného výkladu pochádza titul sir z gréckeho Cyr, ktoré bolo pôvodne titulom byzantských cisárov a znamenalo „významný pán“.
Titul sir sa používa výhradne v spojení s krstným menom, nikdy s priezviskom (napríklad sir Paul McCartney môže byť oslovený „sir Paul“ ale nie „sir McCartney“.
Titul sir sa však používa aj v americkej armáde a polícii pre oslovenie vyšších dôstojníkov.
Sob (súhvezdie)

Súhvezdie Sob (lat. Rangifer alebo Tarandus) zaviedol Francúz Pierre Charles Le Monnier vo svojej knihe La Théorie des Comètes z roku 1743 ako spomienku na výpravu do Laponska, na ktorej meraniami dokázali, že Zem je sploštená. Súhvezdie ležalo medzi Cefeom, Žirafou a Strážcom úrody. Dnes sa už nepoužíva.
Milan Adamčiak

Životopis

Absolvoval Konzervatórium v Žiline a následne Filozofickú fakultu UK v Bratislave (odbor hudobná veda).
V rokoch 1972 až 1992 bol pracovníkom Slovenskej akadémie vied. Venoval sa vizuálnej poézii, grafickým partitúram, akčnému umeniu, performance, experimentálnemu komponovaniu. Bol viceprezidentom Európskeho kultúrneho klubu na Slovensku. Spolu s Petrom Machajdíkom a Michalom Murinom v roku 1989 založil avantgardný súbor Transmusic comp., ktorý okrem množstva vystúpení na Slovensku hral aj na festivaloch v Nemecku, Rakúsku, Česku a pod. Posledné koncerty súboru s Milanom Adamčiakom sa konali na podujatí Art's Birthday 17. januára 2016 v pražskom Veletržnom paláci a na festivale Pohoda 2016.
Žil v Banskej Belej, zomrel v nemocnici v Žiari nad Hronom.
Les Chapelles

Poloha

Obec má rozlohu 17,31 km². Najvyšší bod je položený 2 964 m n. m. a najnižší bod 772 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 504 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Goult

Poloha

Obec má rozlohu 23,77 km². Najvyšší bod je položený 335 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 169 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mouettes

Poloha

Obec má rozlohu 8,39 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 709 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tommy Haas

Kariéra

S tenisom začal Tommy ako dvojročný, mal svoju vlastnú verziu. Keď jeho otec rozpoznal jeho talent stal sa jeho trénerom. V piatich rokoch vyhral svoj prvý mládežnícky turnaj v Hamburgu, krátko nato v Mníchove. Je zároveň 2 násobným mládežníckym víťazom Rakúskych majstrovstiev, Nemeckých majstrovstiev a Európskych majstrovstiev.
V 13 sa presťahoval na Floridu a začal trénovať v Bolletieriho Akadémiu, samotný Nick Bolletieri bol ohromený jeho talentom. Bol považovaný za jedného z najnadanejších hráčov na okruhu, ale svoje predpoklady nenaplnil, vďaka jeho častým zraneniam.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2014

Kvalifikácia zvyšku sveta

Keďže o MS 2014 malo záujem iba jedno družstvo – Brazília, kvalifikácia sa neuskutočnila a na MS postúpila Brazília bez boja.
Waldwisse

Poloha

Obec má rozlohu 11,74 km². Najvyšší bod je položený 374 m n. m. a najnižší bod 247 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 705 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Soviar

Ocenenia

Bronzová Bratislavská lýra 1997, pieseň: Unikám, autor hudby: Vašo Patejdl, interpret: Helga Koválovská
Konbu

Konbu (japonským písmom コンブ / 昆布 - konbu), po slovensky niekedy aj kombu, je japonské označenie akejkoľvek jedlej morskej riasy z čeľade Laminariaceae. Najbežnejším typom konbu je druh Saccharina japonica. Kórejský názov znie tasima (다시마) a čínsky chaj-taj (pchinjin: haidai).

Význam

V Japonsku sa konbu používa na výrobu vyše 300 potravinových produktov, pričom ide najmä o ochucovadlá a čaje, keďže riasa kombu je známa tým, že zvýrazňuje chuť. Kombu je cenená najmä vďaka svojmu obsahu minerálov, medzi ktoré patria hlavne vápnik, soľ a jód.
Riaditeľstvo opevňovacích prác

Vnútorná štruktúra

ROP sa rozdeľovalo na taktické a technické oddelenie.
Taktické oddelenie sa delilo na osem skupín  –  takticko-študijnú, organizačnú, pechotnú, delostreleckú, spravodajskú, právnu, intendančnú a osobnú.
Technické oddelenie bolo rozdelené do dvoch skupín. Študijná a konštruktívna skupina pozostávala zo siedmich podskupín  –  konštrukčná, pancierová, ventilačná, strojná, dopravná, spojovacia, tvrdza. Stavebno-administratívna skupina sa delila na deväť podskupín  –  stavebnú, rozpočtovú, materiálnu, skupinu vnútorného zariadenia, strojnú, elektrotechnickú, zememeračskú, skupinu rysovne a technicko-administratívnu skupinu.
Okrem toho v rámci ROP fungovala aj pomocná kancelária zabezpečujúca administratívu orgánu.

Zánik

Riaditeľstvo opevňovacích prác zaniklo koncom roka 1938 po odstúpení pohraničných oblastí ČSR Nemecku, resp. Maďarsku.
Champcevinel

Poloha

Obec má rozlohu 17,72 km². Najvyšší bod je položený 237 m n. m. a najnižší bod 86 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 554 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Blanc-Mesnil

Poloha

Susedné obce: Bonneuil-en-France, Gonesse, Aulnay-sous-Bois, Dugny, Le Bourget, Bondy a Drancy.
Melles

Poloha

Obec má rozlohu 45,32 km². Najvyšší bod je položený 2 626 m n. m. a najnižší bod 548 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-de-Salencey

Poloha

Obec má rozlohu 15,78 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 99 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mierka mapy

Číselná mierka

Číselná mierka udáva, koľkokrát je dĺžka odmeraná na mape zmenšená. Udáva sa pomerom 1 : M, kde M je mierkové číslo. Platí teda, že mierka je otočená hodnota mierkového čísla a naopak. Pokiaľ vynásobíme dĺžku na mape mierkovým číslom, získame dĺžku v skutočnosti. Pokiaľ vynásobíme dĺžku v skutočnosti mierkou, dostávame dĺžku na mape.

Grafická mierka

Na mape nájdeme veľmi často aj grafické znázornenie mierky. Pokiaľ si prenesieme toto grafické znázornenie na úzky prúžok papiera, môžeme podľa neho jednoduchým nanášaním na mape pomerne presne merať vzdialenosti.