Manufaktúry v Košiciach

Manufaktúry v Košiciach vznikli a fungovali na ich území v manufaktúrnom období, t. j. medzi rokmi 1790-1825. Na rozdiel od západných častí Uhorska, kde manufaktúry vznikali už v 20. a 30. rokoch 18. storočia, košické manufaktúry neboli investíciou zahraničných podnikateľov alebo miestnej šľachty. Prvý podnik založil v roku 1791 mešťan Fridrich Gebrecht a ako bývalý príslušník cechu klobučníkov musel s ním zvádzať konkurenčný boj. To sa netýkalo najúspešnejšej košickej manufaktúry na kameninu, ktorá produkovala od roku 1802 tovar rozdielny od cechu hrnčiarov. Zaujímavým príkladom využitia lacnej pracovnej sily mestom Košice bolo zriadenie súkenky, ktorá sa úspešne pretvorila na továreň.

Manufaktúra na výrobu kameniny

Najvýznamnejším manufaktúrnym podnikom v Košiciach bola manufaktúra na výrobu kameniny a iných z hliny pálených výrobkov, prvá svojho druhu v Hornom Uhorsku. Podnik založili v roku 1802 traja miestny obchodníci Henselmann, Mohl a Rumi spolu s lekárom Štefanom Wirknerom a popredným mešťanom Jánom Fedákom. Podarilo sa im vybudovať podnik značného rozsahu v areáli Mlynskej bašty, ktorú tým fakticky zlikvidovali. Hlavná budova mala rozmery 6 krát 23 siah. V roku 1803 dostali od Miestodržiteľstva všetky privilégia ako aj Gebrechtova manufaktúra, okrem oslobodenia tovarišov od vojenskej služby. Vo veci predaja v malom sa majitelia mali dohodnúť s príslušnými miestnymi úradmi.
V manufaktúre hneď od počiatku pracovalo 50 ľudí - 9 pri modelovaní, 5 pri pálení, 12 pri príprave hliny, 4 pri rúbaní dreva, 5 pri hrnčiarskych kruhoch hnaných zvláštnym anglickým strojom a ostatní pri rozličných nádenníckych prácach. Príležitostne v ňom pracovalo 6-8 vojakov. Pre manufaktúru pracoval aj odborník z Anglicka, ktorý zadovážil aj spomínaný stroj. Riaditeľom bol Benátčan Osvadlo Pivirotti. Hlinu na výrobky ťažili iba v chotári mesta v Ťahanovciach pri ceste do Prešova.
Podnik z roka na rok prosperoval a profitoval najmä z exportu do západnej Haliče, Sliezska, Valašska, Moldavska a Varšavského veľkokniežatstva. Rovnako ťažil z úpadku inej významnej manufaktúry na kameninu v Holíči v Nitrianskej župe. V polovici druhého desaťročia 19. storočia mal podnik 60-70 zamestnancov, ročne vyrobil tovar za 100 000 zlatých, z toho tretina sa predávala v Uhorsku, najmä na jarmoku v Debrecíne. Od roku 1822 mal podnik svoj stály predaj výrobkov v Pešti.
Manufaktúra na kameninu v Košiciach sa stala vzorom pre zakladanie podobných podnikov v regióne Horného Uhorska. V roku 1813 otvorili závod v Spišskej Novej Vsi, v roku 1815 sa viacerí bývalí zamestnanci košickej keraminy podieľali na otvorení manufaktúry v Kežmarku. V samotných Košiciach boli založené z radov bývalých zamestnancov dve nové manufaktúry (1810, 1823 - pokus bývalého riaditeľa Pivirottiho), avšak ich trvanie malo epizodický charakter.

Súkenka

Vznik súkenky v Košiciach sa spája s existenciou tzv. domu práce (domus laboratorium) vybudovanom vedľa mestského chudobinca sv. Ducha. Dom práce založil obchodník Ján Koppi v roku 1799. Zamestnával v ňom tulákov a žobrákov bez práce, ktorých úlohou bolo pradenie. Mesto sa rozhodlo vyrobenú priadzu spracovať v manufaktúre na súkno, ktorú by prenajalo nejakému podnikateľovi na 10 rokov s podmienkou, že zamestná každého, koho mu mesto pošle. Stal sa ním bývalý zamestnanec haličskej súkenky Ľudovít Weiss, ktorý vybudoval podnik stredných rozmerov s 3-4 krosnami.
Pomery v dome práce, kde boli chovanci do práce násilne nútení, a zneužívanie žien podnikateľom spôsobilo zastavenie výroby a prepustenie Weissa v roku 1802. Podnik bol dočasne zverený odborníkovi z mukačevskej súkenky Františkovi Tugemannovi, ktorý ho zrevitalizoval. Okrem chovancov domu práce (40-50) zamestnával aj slobodných pradiarov (5). V roku 1804 podnik prevzal Koppi mladší. Mesto si však ponechalo nad prevádzkou dozor a vykonávalo pravidelnú inšpekciu ohľadne zaobchádzania s chovancami.
V ďalších rokoch podnik prosperoval pod vedením Kiliána Petra Haltenbergera. V roku 1816 mal už anglické spriadacie stroje, čo bolo prvým krokom k jeho premene na továreň. Ročne sa tu vyrobil tovar v hodnote okolo 20 000 zlatých. Prevádzka zanikla v roku 1849.

Manufaktúra na tabakové výrobky

Vznikla v roku 1820 z podnetu vdovy po Františkovi Ďurkovičovi. Podrobnejšie údaje o jej existencii sa nedochovali.