google/wiki40b huggingface dataset:
Saint-Martin-Bellevue

Poloha

Obec má rozlohu 9,33 km². Najvyšší bod je položený 764 m n. m. a najnižší bod 489 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 466 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Grand-Croix

Poloha

Obec má rozlohu 4,05 km². Najvyšší bod je položený 427 m n. m. a najnižší bod 274 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 073 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
McAllen

Hospodárstvo

Po ratifikácii Severoamerickej dohody o voľnom obchode, sa ekonomická aktivita v meste sústredila na poľnohospodárstvo a ropný priemysel. Obchodná a retailová zóna je sústredená na juhozápade mesta. Významne profituje z nákupov mexickej strednej a vyššej strednej triedy. Letisko McAllen-Miller International Airport ponúka denné odlety do Dallasu, diaľničné prepojenie je prostredníctvom US Highway 83. Mesto má cestné prepojenie s Mexikom do Monterrey, Cd. Victoria a Tampico.
Viera Prokešová

Životopis

Vyštudovala odbor slovenčina - bulharčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Krátko pôsobila ako lektorka dramaturgie v nitrianskom Bábkovom divadle Po ročnom pôsobení v Nitre, potom takmer 20 rokov ako redaktorka vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ redigovala slovenskú prózu. Okrem svojej básnickej tvorby tiež prekladala. Posledných 8 rokov života pracovala v Ústave svetovej literatúry SAV.
Ríšska diaľnica

Ríšske diaľnice (nem. Reichsautobahnen, skrátene: RAB) boli diaľnice stavané v Nemeckej ríši v rokoch 1933 až 1945 a boli súčasťou tzv. Siete ríšskych diaľnic (Reichsautobahnnetz). Diaľnice boli plánované už od 20. rokov, ale k prvým stavebným prácam sa prikročilo až po nástupe Hitlera a NSDAP k moci v roku 1933. Sieť ríšskych diaľnic sa stala základom pre dnešnú sieť spolkových diaľnic (Bundesautobahnnetz).

Tretia ríša (1933 – 1945)

Po nástupe NSDAP k moci sa v propagande začala zdôrazňovať dôležitosť výstavby infraštruktúry podľa vzoru fašistického Talianska, ktoré už malo v prevádzke diaľnicu Miláno – Varese. Zdôrazňovala sa pritom dôležitosť výstavby diaľnice do Východného Pruska, ktoré bolo od ríše oddelené úzkym poľským morským koridorom. 27. júna 1933 bola na pokyn Adolfa Hitlera zriadená spoločnosť na výstavbu diaľnic. Generálnym inšpektorom výstavby ciest a diaľnic sa stal Fritz Todt, ktorý mal na starosti stanovanie siete ríšskych diaľnic i detailnejšie plánovanie jednotlivých úsekov. 23. septembra 1933 sa za účasti vládnych špičiek slávnostne začala výstavba prvého úseku Ríšskej diaľnice 22 medzi Frankfurtom a Darmstadtom. V októbri 1934 už bolo vo výstavbe 1 500 km diaľnic. 19. mája 1935 bol spojazdnený spomínaný úsek Frankfrut – Darmstadt ako prvý v Nemecku. V roku 1936 celková dĺžka prevádzkovaných ríšskych diaľnic v Nemecku prekročila hodnotu 1 000 km. Výstavba bola najmohutnejšia v rokoch 1937 a 1938, keď bolo sprevádzkovaných vyše 2 000 km diaľnic. Po začatí druhej svetovej vojny výstavba postupne upadala, až bola v roku 1943 zastavená úplne pre nedostatok finančných prostriedkov.
Vločkovce

Iný druh ?

V roku 1986 bol zverejnený pochybný nález nového druhu Treptoplax reptans, ktorý zatiaľ nebol potvrdený iným nálezom.
Châtenoy-en-Bresse

Poloha

Obec má rozlohu 6,69 km². Najvyšší bod je položený 212 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 933 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Surcamps

Poloha

Obec má rozlohu 2,97 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 71 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gašpar Janáč

Životopis

Roku 1701 vstúpil v Trenčíne do jezuitskej rehole. Študoval na gymnáziu v Trenčíne a na univerzite v Trnave. Tretiu probáciu si urobil v Banskej Bystrici (1713). Prof. rehoľných škôl, 1716 kazateľ, od 1722 prof. morálky na univerzite v Trnave, kazateľ v Banskej Bystrici (1727), neskôr pôsobil prevažne v Košiciach. Vydal publikáciu o tzv. košických mučeníkoch-jezuitoch popravených počas Rákociho stavovského povstania.
Phạm Tuân

Život

Pochádzal z početnej roľníckej rodiny, ktorá celá pracovala v miestnom poľnohospodárskom družstve. V roku 1955 šiel do školy a stal sa členom Komunistického zväzu mládeže. Po skončení školy roku 1963 nastúpil do armády. Pilotný výcvik urobil v ZSSR a potom spolu so ženou bojovali vo vojne vo Vietname. Mal za sebou ako vojenský letec radu vzdušných súbojov s lietadlami USA a tiež ako vôbec prvý človek na svete zostrelil v roku 1972 zo svojho MIGu lietajúcu pevnosť B-52, za čo ho vyznamenala vláda titulom Hrdina Vietnamskej socialistickej republiky. Mal v tom čase 25 rokov. Po vojne nastúpil v ZSSR na leteckú akadémiu J. Gagarina a bol tu tiež vybraný do prvej skupiny kozmonautov medzinárodného programu Interkozmos. V čase letu bol podplukovník.

Po lete

Po skončení letu dokončil štúdium akadémie. Neskôr bol povýšený na generála a poverený vedením oddelenia obranného priemyslu na Ministerstve obrany v Hanoji. S manželkou majú spolu jednu dcéru, ktorá sa im narodila v roku 1976.
Fontenay-le-Comte (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,05 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 204 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Husson

Poloha

Obec má rozlohu 13,59 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Colombe (Hautes-Alpes)

Poloha

Sainte-Colombe má rozlohu 17,18 km². Najvyšší bod je položený 1 360 m n. m. a najnižší bod 715 m n. m.

Obyvateľstvo

Sainte-Colombe má 56 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
The Police

Kariéra

The Police boli objavený americkým bubeníkom Stewartom Copelandom začiatkom roku 1976. Po rozpade jeho pokrokovej rockovej skupiny Curved Air sa Copeland snažil založiť novú trojčlennú skupinu a pripojiť sa k rozkvitajúcej londýnskej punkovej scéne. Spevák a basista Sting, gitarista Henry Padovani začali skúšať s Copelandom v januári 1977, a po mesiaci nahrali ich prvý singel „Fall Out/Nothing Achieving (Dopadnúť/Nič nedokázať)“. V marci a apríli bola trojica predkapelou na turné Cherry Vanilla a Wayne Country Electric Chairs.
V máji muzikant Mike Howlet pozval Stinga a skúseného gitaristu Andyho Summersa, aby s ním vytvorili Strontium 90, ako projekt skupiny pre Gong. Bubeník Howlett chcel do kapely Chrisa Cutlera, ktorý však k tomuto projektu nepristúpil, tak Sting zobral Copelanda.
Strontium 90 nahrali niekoľko demo nahrávok vo Virtual Earth Studios, a potom ich prezentovali na GONG REUNION na koncerte v Paríži 28. mája 1977. Album z niekoľkých týchto štúdiových a koncertných skladieb (prvou verziou nahrávky „Every Little Thing She Does Is Magic“ - Každú maličkosť robí čarovne) vyšiel v roku 1977 pod názvom Strontium 90: Police Academy. Štvorica tiež hrala v Londýnskom klube ako „The Elevators“ v júli 1977.
V júli 1977 Copeland, Sting, Padovanni a Summers začali vystupovať ako štvorčlenná verzia The Police. Padovaniho relatívne limitovaná zručnosť gitaristu znamenala, že jeho pôsobenie v kapele bolo krátke. Krátko po tom, ako 10. augusta prerušili jednanie s producentom Johnom Cale , Padovanni odišiel zo skupiny a Summers zobral na seba gitarové povinnosti. Táto zostava Copeland, Sting a Summers vydržala do konca histórie The Police.
Sting sa osvedčil ako schopný skladateľ piesní. Toho času bol učiteľom na strednej škole a jeho texty boli známe svojou literárnou uvedomelosťou a slovesnou pohyblivosťou. Materiál k predposlednému albumu Ghost In the Machine (Duch v stroji) bol inšpirovaný spisovateľom Arturom Koestlerom a materiál v Synchronicity – bol význačne inšpirovaný spisovateľom Carlom Jungom. Tea In the Sahara (Čaj na Sahare) z posledného albumu ukázal taktiež vplyv Paula Bowlesa.
The Police popri The Clash sú význační ako jedni z prvých hlavného prúdu bielych kapiel, ktoré si osvojili reggae ako dominantný štýl a ktorí bodovali väčším medzinárodným hitom v reggae štýle. Aj keď ska a reggae boli už veľmi populárne v Spojenom kráľovstve (zásluhou veľkého počtu karibských prisťahovalcov), tento štýl bol málo známy v USA, respektíve ďalších krajinách a pred výstupom The Police iba s hŕstkou reggae piesní, tak ako krycie vydanie Erica Claptona "I Shot the Sheriff" od Boba Marlyho v roku 1974, sa tešil z hocijakých významnejších hitparádových úspechov. Desmond Dekker, spevák ska, sa tiež pohrával s medzinárodným hitparádovým úspechom s piesňami "Israelites" a "007".
Jumel

Poloha

Obec má rozlohu 8,89 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 361 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jiří Holeček

Životopis

Hokej začal hrať v Prahe ako 12-ročný za Tatru Smíchov. V nasledujúcej sezóne 1957/1958 prestúpil do HC Bohemians Praha. Z oboch týchto klubov bol prepustený a tak nastúpil do klubu Dynamo Praha dnes známeho skôr pod názvom HC Slavia Praha, kde pôsobil 5 sezón.
V sezóne 1963/1964 dosiahol vek 19 rokov a dostal povolávací rozkaz: jeden na futbal do druholigovej Dukly Tábor a jeden na hokej do Dukly Jihlava, ktorá hrala najvyššiu súťaž. Holeček si zvolil hokej a odišiel na základnú vojenskú službu do tréningového tábora Jihlavy.
V HC Dukla Jihlava pôsobil iba 3 mesiace, pretože v klube boli 5 brankári a dvaja boli nadbytoční. Musel preto odísť do druholigového klubu VTJ Dukla Košice, ktorý si ako nováčik vybojoval v tejto sezóne postup do najvyššej klubovej súťaže v Československu. Po skončení vojenskej služby chcel odísť do HC Sparta Praha. S jej funkcionármi sa však nedohodol (žiadal od klubu vlastný byt, ponúknutá mu bola len ubytovňa ČKD v Hloubětíne), preto predĺžil s Košiciach zmluvu. Nakoniec tu pôsobil 10 sezón. V Dukle pracoval ako vojak z povolania, ale v skutočnosti sa venoval iba hokeju. S klubom končil väčšinou v strede tabuľky. V januári 1967 prešla Dukla z vojenského (VTJ) na civilný oddiel (TJ) a klub niesol názov VSŽ podľa hlavného sponzora. Vo Východoslovenských Železiarniach pracoval ako energetik, ale opäť len na papieri.
V sezóne 1972/1973 odchytal posledné stretnutie za TJ VSŽ Košice a po sezóne odišiel do HC Sparta Praha, ktorá o jeho služby už mala záujem. Tu odchytal 5 úspešných sezón, keď v hneď prvej 1973/1974 získal striebro a dvakrát v sezónach 1976/1977 a následne 1977/1978 bronz. Na záver kariéry ako 34-ročný odišiel do Nemecka. 2 roky pôsobil v druholigovom EHC 70 München, s ktorým sa mu v sezóne 1979/1980 podarilo postúpiť do hokejovej Bundesligy. V ďalšej sezóne prestúpil do nemeckého druholigového klubu EHC Essen, kde pôsobil 1 sezónu. Klub v tejto sezóne vypadol a Jiří Holeček vo veku 37 rokov ukončil svoju profesionálnu kariéru.

Reprezentácia

Zúčastnil sa viacerých Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, kde získal spolu 9 medailí; z toho 3 zlaté, 5 strieborných a 1 bronzovú. Na majstrovstvách sveta patril k najväčším oporám tímu, čo dokazuje aj 5-násobná účasť v najlepšej formácii turnaja a titul pre najlepšieho brankára šampionátu.
Holeček má 10 medailí z majstrovstiev Európy v ľadovom hokeji, ktoré boli súčasťou tých svetových. Z 10 medailí sú 4 zlaté, 4 strieborné a 2 bronzové.
Taktiež sa zúčastnil Zimných olympijských hier v roku 1972 v japonskom Sappore, kde obsadil s tímom Česko-Slovenska 3. miesto a následne o 4 roky neskôr v rakúskom Innsbrucku získal striebro.
La Barthe-de-Neste

Poloha

Obec má rozlohu 7,62 km². Najvyšší bod je položený 658 m n. m. a najnižší bod 516 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 167 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Židovský cintorín v Dolních Kouniciach

Židovský cintorín v Dolních Kouniciach sa nachádza asi 250 m juhozápadne od Masarykovho námestia, cez ulicu od miestneho kresťanského cintorína na svahu Šibeničnej hory. Od 3. mája 1958 je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky. Cintorín bol založený v roku 1680 má rozlohu 7 623 m² a najstarší dochovaný náhrobok pochádza z roku 1688.
Predtým viedla k cintorínu úzka a strmá cestička medzi domami a záhradami, neskôr sa chodilo cez celé mestečko po ceste na Trboušany a od nej po vrstevnici. Cintorín má charakter lúky, po ktorej je rozosiatych asi 1500 náhrobkov. Zachované náhrobky pochádzajú z obdobia od konca 17. storočia (1688) do 2. svetovej vojny (1940). Staršie sú sústredené v južnej časti, novšie predovšetkým na západnom okraji. Pôvodne jednoduchá výzdoba náhrobných kameňov sa rozhojňovaly, od polovice 19. storočia sa na nich rozšírila nemčina miesto pôvodnej hebrejčiny a vzhľad náhrobkov napodobňoval kresťanské.
Dolnokounická židovská komunita prestala existovať v roku 1940.
Asmara

Dejiny

Nachádza sa v regióne Zoba Ma'akel a jej dejiny siahajú do stredoveku. V okolí mesta sídlili 4 kmene, ktorých spojením vznikla osada Arbaete Asmara (v preklade „štyria sa spojili“). Mestský ráz dostala Asmara počas talianskej kolonizácie v 19. storočí a po vzniku Eritrey sa stala jej hlavným mestom. Počas okupácie krajiny Etiópiou mesto upadlo, no po obnovení samostatnosti krajiny sa začala jeho obnova.
Asmara je sídlom patriarchu Eritrejskej ortodoxnej cirkvi a metropolitu Eritrejskej katolíckej cirkvi.
Afirmatívny

Afirmatívny (lat.) je tvrdiaci, uisťujúci, kladný, pozitívny.
V tradičnej logike sa kladné všeobecné vyroky formy Všetky S sú P a kladné čiastočné výroky formy Niektoré S sú P označujú ako afirmatívne súdy.
Pailhac

Poloha

Obec má rozlohu 0,99 km². Najvyšší bod je položený 977 m n. m. a najnižší bod 720 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-de-la-Coudre

Poloha

Obec má rozlohu 26,21 km². Najvyšší bod je položený 203 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Univerzitná knižnica Katolíckej univerzity v Ružomberku

Univerzitná knižnica Katolíckej univerzity v Ružomberku je akademická knižnica Katolíckej univerzity v Ružomberku, ktorá bola slávnostne otvorená pre verejnosť 25. septembra 2013. Projekt realizoval bývalý rektor Katolíckej univerzity v Ružomberku prof. Tadeusz Zasępa, PhD. a celý projekt výstavby koordinoval bývalý prvý prorektor prof. Peter Olekšák, PhD. Knižnica má kapacitu 310-tisíc kníh vo voľnom výbere a až 470-tisíc zväzkov v archíve. Svoju osobnú knižnicu venoval historik Milan S. Ďurica (vyše 30 tisíc zväzkov) a rektor Zasępa (vyše 70 tisíc zväzkov). Súčasťou knižnice sú aj školiace, konferenčné, prednáškové a administratívne priestory. Okrem akademickej obci KU je otvorená aj širokej verejnosti.

Postup a priebeh výstavby

O výstavbe novej univerzitnej knižnice sa v akademických kruhoch v Ružomberku diskutovalo dlhé obdobie, prakticky od vzniku samotnej univerzity v roku 2000. Myšlienku v sebe nosil najmä prvý dekan Filozofickej fakulty doc. PhDr. Imrich Vaško, CSc, ktorý dal vypracovať urbanistickú a architektonickú súťaž už v roku 2006. Najlepší návrh vypracoval A-Atelier a jeho výherná štúdia sa napokon úspešne realizovala. V textovej časti sa uvádzajú niektoré návrhy autorov: "Univerzitná knižnica je situovaná v blízkosti Filozofickej fakulty s priamym prepojením na ňu v úrovni 4. NP. Hmota knižnice zároveň pohľadovo a prevádzkovo uzatvára nástupnú časť do areálu KU. ... Knižnica je po konštrukčnej stránke navrhnutá ako železo-betónový monolitický skelet s výplňovými murivami, resp. s predsadenými konštrukciami zasklených stien."
Autormi projektu knižnice sú architekti Ján Potoma, Stanislav Šutvaj v spolupráci s Matúšom Bišťanom. Celú výstavbu mal na starosti prof. Peter Olekšák, PhD. Vo verejnom obstarávaní na staviteľa vyhrala spoločnosť Swietelsky-Slovakia, ktorá stavbu aj realizovala. Knižnica sa rozprestiera na zastavanej ploche 2 066,74 m².
Martin Višňovský

Detstvo a mladosť

Martin sa narodil v Prešove ako jedno z piatich detí. Vyštudoval Obchodnú akadémiu v Prešove spolu s bubeníkom a bývalým spoluhráčom z Chiki liki tu-a Petrom ,,Pipom" Šimom. Rok navštevoval aj Fakultu manažmentu na Prešovskej univerzite. Po „študentskom“ festivale Unifest (2009) neskôr pre Košický Korzár povedal: „Tento festival bol náš posledný z open-air akcií. Keď som videl všetkých študentov, prišlo mi trochu clivo za tými časmi, hoci, ja som z vysokej školy odišiel dobrovoľne. Chodil som len do Prešova, nebol som síce ani na intrákoch, ale dokážem ten život pochopiť, lebo my sme si ho odkoncertovali.“

Okrem hudby sa venoval aj basketbalu: kapitánom prešovských basketbalistov bol v rokoch 1990-1996. Skupinu Chiki liki tu-a založil vo veku sedemnástich rokov.
Sainte-Croix (Ain)

Polohopis

Sainte-Croix má rozlohu 10,62 km². Najvyšší bod je položený 294 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Sainte-Croix má 529 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Polyxo (manželka Tlépolema)

Polyxo alebo Polyxó (starogr. Πολυξώ – Polyxo/iný prepis Polyxó, lat. Polyxo) je v gréckej mytológii manželka Heraklovho syna Tlépolema, vodcu rodských síl v trójskej vojne.
Polyxo pochádzala z Argu, keď sa vydala za Tlépolema odišla s ním na ostrov Rodos. Po odchode manžela do trójskej vojny, vládla na ostrove Rodos sama a čakala na jeho príchod. Manžela sa však nedočkala, lebo zahynul rukou kráľa Lýkie Sarpédona, ktorý sa zúčastnil trójskej vojny ako spojenec Trójanov. Keďže sa vojna začala kvôli krásnej Helene, nešťastná Polyxo ju chcela vidieť mŕtvu, aj keď bola predtým jej priateľkou.
Po smrti svojho manžela Menelaa, musela Helena pre nezhody s jeho dvomi synmi utiecť a hľadala ochranu u svojej priateľky Polyxo. Tá ale len na to čakala a len čo sa raz išla Helena kúpať, prikázala svojim sluhom prestrojených za Erínye, aby ju obesili na najbližší strom.
Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko píše, že sa na ostrove Rodos uctievali kult Dentritis (bohyne stromu), ktorý sa konal v súvislosti s jej smrťou.
Podľa Polyaina však Helenu zachránil manžel Menelaos, ktorý sa pre ňu na Rodos vrátil.
Kalmycko

Dejiny

Až do 16. storočia bolo územie dnešnej Kalmyckej republiky ovládané rôznymi chanátmi (Astrachaňským a inými), v tomto období však už začala republika formálne patriť pod Rusko. V 17. storočí obsadili dnešné Kalmycko kočovní Kalmyci, vyhnaní z Číny (Tí sa po sporoch s cárom v roku 1771 čiastočne vrátili späť). Zvyšok obyvateľov bol presídlený na Ural alebo násilne začlenený pod Astrachaňskú guberniu; Kalmyci boli utlačovaní a bola zaberaná ich poľnohospodárska pôda. Na začiatku 20. storočia, v roku 1918 bola ustanovená v Astrachani sovietska moc, vojnový stav však trval až do roku 1920. V októbri 1935 potom bola vytvorená Kalmycká ASSR. Tá za druhej svetovej vojny bola okupovaná nemeckými vojskami. Ku konci vojny boli Kalmyci vysťahovaní a oblasť degradovaná na Kalmyckú AO. Obnovenie ASSR sa uskutočnilo až v roku 1956. Od roku 1991 je v platnosti súčasný názov - Kalmycká republika.

Obyvatelia

Obyvatelia sú Kalmyci a Rusi, ich podiel je približne rovnaký (40 % pre každého). Ostatné skupiny národov sú veľmi malé. Z náboženstiev sa vyznáva aj napriek historickým snahám Turkov o islamizáciu krajiny ortodoxné kresťanstvo; Kalmyci boli ale ešte pred obrátením na kresťanstvo budhisti.

Ekonomika

Ekonomika krajiny je založená na vývoze obilnín a ovocia do Ruska. Južná poloha a dokonalá rovinatosť robia z Kalmyckej republiky ideálny poľnohospodársky kraj. Ďalším rovnako dôležitým zdrojom pre miestnu ekonomiku je ropa a zemný plyn. Z energetického hľadiska má aj veľký význam priehrada Vesolovskoje na rieke Malyč.
Veľká Kaniža

Dejiny

Slovenský historický názov mesta je Veľká Kaniža. Pôvodný názov bol Kaniža (1245 Knysa, 1296 Kenesazyg, 1321 Canisa, 1322 Kenesa) a je slovanského pôvodu (vyskytuje sa opakovane v Maďarsku aj na slovanských územiach). Zrejme nejako súvisí so slovom knieža (navrhuje sa pôvodný tvar slovenské Kňäža alebo slovanské Kneža a podobne).
Mary Celeste

Osudová výprava

20. októbra 1872 kapitán Briggs dorazil na 50. mólo na East River v New Yorku, aby dozrel na nakladanie nákladu na plavbu do Janova. Nákladom bolo 1 701 sudov jedovatého denaturovaného etanolu. O týždeň neskôr sa k nemu pridala jeho manželka s novorodenou dcérou. V nedeľu 3. novembra napísal list svojej matke, píšuc jej, že plánuje odísť v utorok.
V utorok ráno 5. novembra, v deň plánovaného odchodu, odložil kapitán Briggs odchod o dva dni kvôli nepriaznivým poveternostným podmienkam.  
Dei Gratia sa doplavila na 38°20' s. š. a 17°15' z. d.na pol ceste medzi Azorami a pobrežím Portugálska o zhruba 13:00 v stredu 4. decembra 1872. Keď kapitán Morehouse vyšiel na palubu, bolo mu oznámené, že asi 6 míľ od lode sa nachádza iné plavidlo. Čudný pohyb lode a zvláštne usporiadanie plachiet viedli Morehousea k predpokladu, že niečo nie je v poriadku.

Keď sa lode priblížili nevidel nikoho na palube a na signalizáciu nebola žiadna odozva, tak vyslal Deveaua a Johna Wrighta v člne k lodi, aby ju prezreli. Na zadnej časti lode spozorovali názov Mary Celeste a keď vyšli na palubu, našli loď opustenú.
Saint-Georges-des-Agoûts

Poloha

Obec má rozlohu 6,31 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mionnay

Polohopis

Mionnay má rozlohu 19,62 km². Najvyšší bod je položený 321 m n. m. a najnižší bod 267 m n. m.

Obyvateľstvo

Mionnay má 2096 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Binghamton Senators

Binghamton Senators je profesionálny hokejový klub hrajúci v AHL. Sídli v meste Binghampton v americkom štáte New York. Je to farma klubu NHL Ottawa Senators. Klub bol založený v roku 2002.
V sezóne 2006/07 bol ich najproduktívnejším hráčom Jeff Heerema.
Švédske šance pri Ludéřove

Švédske šance pri Ludéřove sú prvé zistené keltské Viereckschanze na Morave.

Opis

Švédske šance pri Ludéřove je štvorcové opevnenie na zalesnenom miernom severovýchodnom svahu západne od obce orientované svojimi stranami zhruba v smere svetových strán. Valy uzavierajú plochu o rozlohe 12 560 m², jednotlivé strany opevnenia majú rozmery 115, 5 x 109 x 116 x 108 m, pred valom prebieha po celom jeho obvode priekopa. Výška valu oproti vnútornej ploche lokality je 1-2 m, prevýšenie koruny valu nad dnom priekopy sa pohybuje medzi 3 až 4 m. Nárožia opevnenia sú vyvýšené, najzreteľnejšie juhozápadné. Takmer uprostred východnej strany opevnenia sa vo vale nachádza vchod o šírke 8 m, pred ktorým priekopa nie je prerušená. Na vnútornej strane severného opevnenia, uprostred jeho dĺžky je zrejmé zahĺbenie s rozmermi 4 x 4,5 ma hĺbke asi 1 m.

Datovania a interpretácia

Lokalita je dávaná do súvislosti s obliehaním Olomouca pruskými vojskami roku 1748, vyobrazená je však už na mape náměšťského panstva z roku 1746, kde je označená ako šanca, ktorú nechal vybudovať Žižka, teda na začiatku 15. storočia; vzhľadom na tomu, že pri spôsobe vedenia boja pri husitských vojnách podobné objekty neboli ani využívané, ani budované, možno sa dôvodne domnievať, že pôvod ludéřovskej šance je starší. Z priestoru opevnenia síce dosiaľ chýbajú overené archeologické nálezy, asi 50 m na východ je však zistené laténske sídlisko, objekt sám potom nesie všetky charakteristické znaky neskoro laténskych tzv. Viereckschanzí – v tom prípade ide o prvý a jediný objekt tohto druhu na Morave a najvýchodnejší v Európe.
Tieto štvoruholníkové valy – viereckschanze sú datované do 2. – 1. storočia pr. Kr. a dlho panoval názor, že sú to svätyne s obetnými šachtami a chrámami. V súčasnej dobe však prevažuje mienka, že ide o opevnené obytné dvorce, napriek tomu však je možné sotva považovať ich za bežné sídla. Skôr môžeme predpokladať, že ich obývali jedinci alebo skupiny výnimočného postavenia – mohli to byť veľmoži alebo druidi, patriaci ku keltskej elite; tomu by konečne zodpovedali aj niektoré nálezy, ktorým môžeme priznať kultový charakter (napr. kamenná hlava Heroa zo Mšeckých Žehrovíc, drevené plastiky jeleňov z Felbach-Schmiedenu v Bádensku-Würtembersku apod.). Interpretácia týchto objektov je však stále neistá.