google/wiki40b huggingface dataset:
Ondrejský cintorín

História cintorína

Cintorín založili namiesto pôvodného staroondrejského cintorína (Cintorín svätého Ondreja), ktorý bol v tom čase už preplnený. Tento starý cintorín sa nachádzal na Heydukovej a Hollého ulici v Bratislave.
V roku 1966 bolo na ňom evidovaných 15 000 náhrobkov. V časoch socializmu, teda po roku 1948, však cintorín začal postupne chátrať. 
V rokoch 1976 – 1980 sa uskutočnila rekonštrukcia cintorína, ktorej cieľom bolo premeniť cintorín na mestský park, no mala skôr negatívny dopad. Pri tejto rekonštrukcii sa zmenšil počet náhrobných kameňov a krýpt (mnohé z nich boli zničené, vrátane ich podzemných častí), bol čiastočne zbúraný obvodový múr a na niektorých miestach bol nahradený betónovým múrom, na ktorom sa nachádzajú zamrežované otvory. Rekonštrukcia sa dotkla aj rastlinstva na cintoríne – mnohé stromy a okrasné dreviny boli spílené. Následkom týchto úprav bolo to, že na cintorín prenikal väčšmi dopravný hluk.

Architektúra cintorína

Na území cintorína sa nachádza gréckokatolícky Chrám Povýšenia vznešeného a životodarného kríža, ktorý od roku 2008 slúži ako katedrála Bratislavskej eparchie. Postavili ho v roku 1861 podľa projektu I. Feiglera ml. a pôvodne to bola Kaplnka svätého Ondreja latinského obradu, gréckokatolícka cirkev ho používa od r. 1972. Autorom mnohých náhrobkov na cintoríne je sochár A. Rigele.
Architektonické prevedenie jednotlivých hrobov, krýpt a náhrobkov je odlišné. Časť z nich bola postavená v štýle novorenesancie, časť v štýle novogotiky a tiež tu nájdeme aj klasicistické prvky.
Mascaras (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 4,76 km². Najvyšší bod je položený 444 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 385 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Massabrac

Poloha

Obec má rozlohu 4 km². Najvyšší bod je položený 315 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 80 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Einzelhaft

História vzniku

V roku 1980 dostal Falco, ktorý vtedy ešte hral v skupine Drahdiwaberl kontrakt od Markusa Spiegela na tri sólové albumy. Falcova pieseň „Ganz Wien“ hraná koncertoch Drahdiwaberl mala veľký úspech.. Avšak po bojkote rakúskych rozhlasových staníc proti tejto nahrávke vznikla anglická verzia „That Scene“, ktorú vydal začiatkom roka 1981. Singel bol v Rakúsku skutočne populárny a vyšplhal sa až na 11. miesto hitparády, v zahraničí zostal avšak nepovšimnutý.

Produkcia

Na jar 1981 začal Falco spoločnú prácu s producentom Robertom Pongerom, ktorý mal melódiu bez textu. Tá bola pôvodne zamýšľaná pre Reinholda Bilgeriho, ktorý ju avšak odmietol. Falco bol naproti tomu z melódie nadšený, hneď ju prijal. Počas troch dní píše priliehavý text a vzniká „Der Kommissar“. V tomto čase vznikol ešte druhý titul, „Helden von heute“. I keď Falco chcel tú pieseň ako singel vydať (s „Der Kommissar“ na druhej strane), musel poslúchnuť svoje hudobné vydavateľstvo, ktoré rozhodlo uprednostniť „Der Kommissar“ pretože mal podľa ich mienky lepší potenciál.

Úspech

V novembri 1981 bol singel „Der Kommissar“ v Rakúsku vydaný a zakrátko dosiahol prvé miesto v hitparáde. Dva mesiace neskôr sa to podarilo tiež v Nemecku a Francúzsku aj v rôznych iných európskych krajinách. V Kanade dosiahol singel zlaté miesto. V Americkej Billboard-Charts obsadil tento titul miesto 72, v Disco-Charts 1. miesto. Falco zostal pol roka v Amerike, promovať album, s ktorým mal aj zahraničí veľký úspech. Tiež v Guatemale viedol song hitparádu. Celosvetovo sa predalo cez sedem miliónov kusov „Der Kommissar“. V súvislosti s týmto veľkým úspech šiel Falco asi rok na turné, celosvetovo od Mexika po Áziu. LP Einzelhaft dosiahlo #31 kanadskej albumovej hitparády a držalo sa v nej 20 týždňov. V Taliansku obsadilo 21. miesto. V USA 64. miesto v US Billboard Charts. V lete 1982 bol úspešne vydaný singel „Maschine brennt“, ktorý vyšiel v Rakúsku, Nórsku a Nemecku v top 10 a potvrdil úspech.
Boissay

Poloha

Obec má rozlohu 6,63 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 346 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ondrej Spevák

Životopis

Vyštudoval na obchodnej akadémii v Banskej Bystrici. Pracoval v Slovenskej národnej banke v Bratislave, Košiciach a Ružoberku. Asi od roku 1957 bol úradník Slovenskej národnej banky v Banskej Bystrici. Bol účastníkom protifašistického odboja, podieľal sa na finančnom zabezpečení SNP. Pracoval na Povereníctve SNP pre finančné veci v Banskej Bystrici. Spolu s V. Paulinym a K. Markovičom sa podieľal na záchrane slovenského zlatého pokladu. Po potlačení SNP bol nemeckými bezpečnostnými orgánmi zaistený v Banskej Bystrici (2. novembra 1944) a väznený.
Citroën Autochenille

Citroën-Kégresse-Hinsti

Adolf Kégresse vyvinul polo-pásový automobil už v roku 1913 a o pár rokov skonštruoval polo-pásový automobil pre Ruského cára. Neskôr došlo k stretnutiu André Citroëna a Adolfa Kégressa. Citroën prejavil záujem o pásové automobily a videl v nich možnosť využitia pre armádu, vznikla tak dohoda medzi Citroënom a Kégressom, Citroën odkúpil práva na výrobu a Kégresse spolu s Jacquesom Hinstin dostali financie na výrobu a vývoj v spoločnosti Citroën.
V októbri roku 1920 vznikol prvý model z automobilu Typ A, nazvaný Type K1. Na rozdiel od celokovových tankových pásov boli tie automobilové z flexibilného pásu bez lopatiek z materiálu podobného gume. Na páse boli primontované lopatky alebo šípovité lopatky v prípade poľnohospodárskych vozidiel. Pás bol napnutý medzi dvoma kolesami a medzi nimi bolo umiestnených niekoľko podporných kolies pre vyššiu adhéziu. Celý pásový modul bol výkyvný vpred a vzad, na rozdiel od tankových pásov ktoré boli pevné. V podstate tak vytvorili náhradu pneumatiky so styčnou plochou viac ako meter (v závislosti od verzie). Tento pohon dostal názov Citroën-Kégresse-Hinstin. Automobil bol prvýkrát demonštrovaný vo Francúzskych Alpách, a v roku 1921 už schádzali prvé sériové kusy z výrobnej linky. Automobil dosahoval rýchlosť 45 km/h.
V minulosti sa pokúšalo viacero bádateľov prekonať Saharu automobilom. V roku 1919 bol použitý polo-pásový automobil s pásmi podobným tanku. Výprava skončila katastrofou. V reakcií na túto udalosť sa Citroën rozhodol prejsť novým automobilom s polo-pásovým pohonom. Úspešne sa mu podarilo prejsť saharskú púšť tam a späť v Saharskej výprave.

Armáda

Pre armádu vzniklo v rokoch 1923 a 1928 niekoľko modelov s motormi z automobilov C4 a C6. Automobily boli typu P107, P17 a P19. Vznikla aj pancierovaná protitanková verzia s vežou s motorom z C6. Polo-pásové automobily sa stali základom pre výrobu neskoršieho amerického M3 Half-track, použitého v druhej svetovej vojne a nemeckých SdKFZ 251 HKl zvaného "Hakl". Tie ale boli vybavené kovovými pásmi.
Automobil B2 bol použitý v Saharskej výprave a vo výprave La Crosiére Noire. Automobily C4F P17 a C6F P19 boli použité v La Crosiére Jaune. A 3 kusy P15 pre admirála Byrda. Armádne modely boli M23 a M28.
Port-sur-Saône (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 24,59 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 206 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 002 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antonio Tajani

Európska únia

Od roku 1994 bol trikrát zvolený za člena Európskeho parlamentu za taliansku konzervatívnu stranu Forza Italia. Od 8. mája 2008 bol podpredsedom Európskej komisie (EK) zodpovedným za oblasť dopravy. Od 8. februára 2010 do júla 2014 zastával opätovne funkciu podpredsedu EK a tiež bol komisárom pre priemysel a podnikanie.
17. januára 2017 bol zvolený 351 hlasmi za predsedu Európskeho parlamentu ako kandidát za frakciu EĽS. V hlasovaní porazil svojho krajana Gianniho Pittellu, ktorý získal iba 282 hlasov.
American National Standards Institute

American National Standards Institute, skratka ANSI, je názov amerického normalizačného úradu.
Sídli vo Washingtone. Je to nezisková organizácia, ktorá vytvára priemyselné štandardy v Spojených štátoch. Je členom organizácie ISO a IEC.
ANSI štandardy majú vplyv na veľa oblastí. Napr. v programovaní ANSI štandardizuje znakovú sadu ASCII. Fotografický expozičný ISO systém prevzal celý svet.
ANSI bola založená 19. októbra 1918 ako American Engineering Standards Committee a reorganizovaná na American Standards Association v roku 1928. Roku 1966 bola reorganizovaná ako United States of America Standards Institute. Roku 1969 bola premenovaná na American National Standards Institute.
V operačnom systéme MS Windows sa označujú ako ANSI aj niektoré národné kódovánia podporované systémom. Sú podobné norme ISO 8859, ale nie sú identické.
Limeray

Poloha

Obec má rozlohu 14,39 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 216 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Menschy

Športová kariéra

Karol Menschy začínal svoju športovú kariéru ako pretekár na ceste. V roku 1954 sa zúčastnil historicky prvého ročníka etapových pretekov Okolo Slovenska. Dokonca vyhral ich úvodnú etapu. Neskôr presedlal na dráhu, na ktorej jazdil bodovacie preteky, stíhacie preteky a dokonca si sadol aj do tandemu spoločne s účastníkom olympijských hier 1960 Dušanom Škvareninom. No najviac úspešný bol v disciplíne jazda za motorovým vodičom. Vodiča mu robil Ján Sulanský.

Tréner a organizátor

V roku 1961 Karol Menschy spoločne s Kamilom Haťapkom spoluzakladal cyklistický oddiel Inter Slovnaft Bratislava. Menschy v rámci oddielu založil sekciu dráhovej cyklistiky, ktorú okrem neho tvorili aj olympionici Dušan Škvarenina a Juraj Miklušica. V rokoch 1962 – 1964 sa tento oddiel podieľal na rekonštrukcii Národného velodrómu Vlastimila Ružičku na Ulici odbojárov.
Po skončení aktívnej športovej kariéry sa z neho stal tréner, ale aj nadšený organizátor športových podujatí. Dokonca robil asistenta Kamilovi Haťapkovi pri česko-slovenskej reprezentácii cestných cyklistov. Spoluorganizoval napríklad medzinárodné dráharské preteky Zlatá stuha Slovnaftu, neskôr už ako funkcionár Rapidu Bratislava Veľkú cenu Slovenska v šprinte, Memoriál Dušana Škvareninu, či majstrovstvá Slovenska.

Zaujímavosť

Karol Menschy pôsobil aj ako masér, dokonca pri štátnej reprezentácii. Ako masér bol pri cyklistickej reprezentácii aj počas Pretekov mieru v roku 1986, ktoré začínali v Kyjeve krátko po tragickej havárii v jadrovej elektrárni v Černobyli.
Anton Horváth

Životopis

Narodil sa v rodine Juraja Horvátha. Ľudovú školu vychodil v rodnom Čavoji, neskôr študoval na gymnáziu v Prievidzi a na učiteľskej prípravke v Banskej Bystrici a v Lučenci. V roku 1867 – 1870 pôsobil ako učiteľ v Brezanoch a v rokoch 1870 – 1913 v Trenčianskej Teplej.

Tvorba

Bol šíriteľom školskej a hospodárskej osvety, autorom článkov, úvah a krátkych poviedok z dedinského života s didaktickým zameraním.
Lacapelle-Barrès

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 1 233 m n. m. a najnižší bod 927 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eyzerac

Poloha

Obec má rozlohu 11,03 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 573 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Cirgues-de-Jordanne

Poloha

Obec má rozlohu 16,24 km². Najvyšší bod je položený 1 520 m n. m. a najnižší bod 733 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fragnes (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 3,86 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 003 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Paulet-de-Caisson

Poloha

Obec má rozlohu 16,88 km². Najvyšší bod je položený 293 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 772 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stredná priemyselná škola strojnícka a elektrotechnická Nitra

História

Stredná priemyselná škola v Nitre bola založená v roku 1960 pod názvom Stredná odborná škola pre pracujúcich v Nitre. V roku 1990 došlo k jej transformácii na formu denného štúdia a premenovaniu na Stredná priemyselná škola Nitra. Škola sa nachádza na Ulici Fraňa Kráľa 20 v Nitre, mestskej časti Mlynárce.

Študijné odbory

SPŠSE Nitra ponúka štvorročné odborné vzdelanie ukončené maturitnou skúškou v študijných odboroch – strojárstvo, elektrotechnika a mechatronika.

Strojárstvo

Študijný odbor 2381 M strojárstvo sa svojím obsahom zameriava na konštrukcie a stavby strojov a strojových častí, automatizáciu výroby, tvorbu technickej dokumentácie s podporou dizajnových aplikácií AutoCAD a CATIA. Zahrňuje okruhy mechaniky, strojárskej konštrukcie a technológie.

Elektrotechnika

V odbore 2675 M elektrotechnika je možné študovať telekomunikačnú techniku alebo priemyselnú informatiku. Náplňou týchto zameraní je automatizácia, robotika, mikroelektronika, práca s počítačovými sieťami, oblasť digitálnych ústrední, mobilných sietí a iných prenosových systémov.

Mechatronika

Štúdiom multidisciplinárneho odboru 2387 M mechatronika zacieľuje pozornosť na oblasti automatizovaných zariadení, elektroniky, mechaniky, riadenia a programovania robotov, ale taktiež softvérovým simuláciám a rôznym hybridným systémom, ktorých výsledkom sú mechatronické systémy.

Odborné vzdelávanie

Žiaci všetkých troch odborov sa oboznamujú v rámci svojich odborných predmetov s kreslením pomocou jednej z najlepších dizajnových aplikácií AutoCAD a najmä s prácou v 3D PLM softvére CATIA, ktorý podporuje rôzne stupne vývoja produktov vo všetkých oblastiach priemyslu. Významnou zložkou prepájania teoretických poznatkov s praxou je aj programovanie činnosti multifunkčného priemyselného robota IRB 120 od firmy ABB, určeného pre aplikácie rýchleho nakladania a umiestňovania tovaru, ktorého na tejto škole vlastnia. Žiaci sa vo svojich odboroch rovnako oboznamujú aj s problematikou pneumatiky a programovaním PLC firmy SIEMENS. Škola má značné množstvo moderne vybavených odborných učební, nielen výpočtovou, ale aj meracou, diagnostickou a simulačnou technikou. Na praktické zdokonaľovanie teoretických poznatkov slúži reálne vozidlo Peugeot 207. Škola aktívne spolupracuje s viacerými významnými firmami v regióne. Na škole sa vyučujú dva cudzie jazyky – anglický a nemecký.

Ciele do budúcnosti

V súčasnosti (marec 2014) škola pracuje na vzniku Centra odborného vzdelávania pre robotizáciu kybernetických systémov vo výrobe a projektovanie v elektrotechnike a strojárstve.
Franjo Kuharić

Biografia

Narodil sa ako najmladšie, trináste dieťa v chudobnej rodine v časti Gornji Pribić obce Krašić.

Raná kariéra

Študoval teológiu v Záhrebe. Za kňaza bol vysvätený 15. júla 1945. Pri jeho vysvätení povedal v záhrebskej katedrále arcibiskup Alojzije Stepinac mladým novokňazom slávnu vetu: „Posielam vás do krvavej kúpele.“
Krátko slúžil ako kaplán vo farnosti Radoboj a ako správca farnosti Rakov Potok a Sv. Martin pod Okićem. Dvakrát sa naňho pokúsili spáchať atentát (v roku 1947 v Rakov Potoku a v roku 1948 v Jakovlje), ale prežil. Vtedajší záhrebský arcibiskup-koadjútor Franjo Šeper ho na jeseň 1957 menoval za správcu farnosti v Samobore.

Biskup

15. februára 1964 bol pápežom Pavlom VI. menovaný za pomocného biskupa záhrebského. Biskupské svätenie prijal 3. mája 1964 v záhrebskej katedrále. Keď bol v auguste 1969 Franjo Šeper menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, Kuharić bol menovaný apoštolským administrátorom v Záhrebe, 16. júna 1970 záhrebským arcibiskupom a v septembri toho istého roku bol zvolený za predsedu Biskupskej konferencie Juhoslávie. V roku 1970 obdržal čestný doktorát na univerzite v Záhrebe.

Kardinál

Pápež Ján Pavol II. ho 2. februára 1983 na verejnom konzistóriu menoval za kardinála. Bol morálnou autoritou ako počas totalitného režimu, tak aj po osamostatnení Chorvátska. Podporoval obranu Chorvátska, no vyzýval na dodržiavanie morálnych princípov.
Sprevádzal pápeža Jána Pavla II. počas jeho návštevy v Chorvátsku v roku 1994. Do dôchodku odišiel 5. júla 1997 z dôvodu dovŕšenia kánonického veku. Jeho nástupcom sa stal Josip Bozanić.

Smrť

Zomrel 11. marca 2002 v Záhrebe a bol pochovaný v krypte záhrebskej katedrály.

Proces blahorečenia

11. marca 2012 Záhrebská arcidiecéza oznámila, že začala proces blahorečenia Franja Kuharića.
Vzájomné pôsobenie

Vzájomné pôsobenie alebo interakcia je taká závislosť medzi entitami, že pohyb jednej alebo jedných z nich je príčinou pohybu inej alebo iných z nich a naopak. Výsledok vzájomného pôsobenia je vzájomný vplyv entít na seba (ovplyvňujúca entita je zároveň ovplyvňovaná) a ich zjednotenie do istého typu celostnosti. Príkladom vzájomného pôsobenie je správanie, protirečenie, vzájomné pôsobenie medzi subjektom a objektom, interakcia hmotných objektov atď.
Vesdun

Poloha

Obec má rozlohu 48,61 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 610 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
František Mrázik

Životopis

Vyrástol v rodine železničiara so šiestimi súrodencami. Vyštudoval obchodnú akadémiu. Zamestnal sa v Sporiteľni a neskôr v podniku Slovena v Žiline. Tú sa spoznal s jedným zo zakladateľov horolezeckého spolku JAMES Mikulášom Mlynarčíkom. Pravdepodobne práve on ho ovplyvnil a priviedol do hôr. V roku 1951 sa zamestnal v podniku Tatranské chaty v Tatranskej Lomnici. Mal dostatok príležitostí, aby sa začal venovať horolezectvu a lyžovanie. Nové skúsenosti mu pomohli začleniť sa medzi dobrovoľných členov Tatranskej horskej služby. V roku 1952 ho prijali za profesionálneho záchrancu a od roku 1954 bol náčelníkom Tatranskej horskej služby. V rokoch 1956 – 1976 bol náčelníkom Horskej služby Československého zväzu telesnej výchovy na Slovensku. Od roku 1968 predsedal Rade celoštátnej horskej služby bývalej Československej socialistickej republiky, od roku 1978 bol jej čestným predsedom.
Zaslúžil sa o vznik Strediska lavínovej prevencie v Jasnej a bol pri začlenení Horskej služby na Slovensku v roku 1968 do medzinárodnej organizácie horských služieb IKAR. Poľskí dobrovoľní horskí záchranári (GOPR) ho poctili čestným členstvom v ich organizácii. Na Slovensku ho ocenili mnohými vyznamenaniami Horskej služby a zlatým odznakom JAMES. V roku 1997 mu poľský prezident Aleksander Kwaśniewski udelil vyznamenanie Oficiersky kríž za rozvoj poľsko-slovenskej spolupráce.

Horolezecké aktivity

Bol horským vodcom I. triedy. Na Gerlachovskom štíte bol s klientmi viac ako stokrát. Bol členom horolezeckých expedícií na Pirin, v Alpách, na Kaukaze a v roku 1969 himalájskej expedície na Nanga Parbat.

Publikačná činnosť

Bol autorom stoviek článkov v slovenských i českých masmédiách. Vydal knižku Priekopníci horskej služby na Slovensku (1993), bol autorom knižky Strechy nad oblakmi (o histórii horských chát vo Vysokých Tatrách), ktorá vyšla v roku (1998). V roku 1998 mu redakcia Tatranského dvojtýženníka, na základe ankety čitateľov, pri príležitosti jeho 85 narodenín, udelila titul „Človek Tatier 1998“. František Mrázik je pochovaný na cintoríne v Novom Smokovci.
Peperek

Prírodná pamiatka

Vrchol kopca zaberá rovnomenná prírodná pamiatka zriadená v roku 1974 na rozlohe 12 ha na ochranu skalnatého hrebeňa vytvárajúceho skalnú stenu dlhú cez 300 m prerušenú dvoma širokými depresiami s balvanovými prúdmi a sutinami. Zachoval sa tu zvyšok suťových lesov tvorený najmä bukom lesným s prímesou javora horského. V bylinnom poschodí sú hojne zastúpené paprade napr. papraď samčia (Dryopteris filix-mas) a peračina dúbravová (Gymnocarpium dryopteris), ďalej napríklad mesačnica trváca (Lunaria rediviva), pečeňovník trojlaločný (Hepatica nobilis) a ostružiny. Skaly a sutiny sú bohato porastené pokryvnou vegetáciou lišajníkov. Na rozdiel od samotného vrcholu však táto prírodná pamiatka zasahuje aj na územie Moravy.
Ralská pahorkatina

Charakteristika územia

Je to členitá pahorkatina na vrchnokriedových kvádrových kremenných, miestami ílovitých a vápnitých pieskovcoch, v menšej miere na slieňovcoch, piesočnatých slieňovcoch a ílovcoch, s početnými drobnými telesami treťohorných sopečných hornín (žily, výplne sopúchov, lakolity). Vznikol štruktúrne denudačný reliéf sedimentárnych stupňovín, plytkých kotlín s riečnymi terasami a rašeliniskami, rozsiahlych zarovnaných povrchov typu kryopedimentov. V kvádrových pieskovcoch sú kaňonovité a tiesňavovité údolia a početné tvary zvetrávania a odnosu horniny. Charakteristické sú početné vrchy na neovulkanitoch, vypreparovaných čadičových, znelcových a trachytových horninách, ktoré vytvárajú krajinné dominanty. Do povodia horného toku Panenského potoka prenikol cez Jítravské sedlo v dobe halštrovského a sálskeho zaľadnenia pevninský ľadovec. Na severovýchode sú rozsiahle montánne antropogénne tvary.

Poloha

Ralská pahorkatina sa tiahne v smere juhozápad - severovýchod. Na severovýchode je ohraničená Ještědsko-kozákovským chrbtom. Na severe sa stýka s Lužickými horami, línia medzi nimi je vedená medzi Novým Borom, Svorom, Mařenicami, Heřmanicami v Podještedí a obcou Kněžice. Na severozápade medzi Novým Borom a Litoměřicami nadväzuje na České středohoří, s ktorým má vôbec najdlhšiu hranicu z okolitých celkov. Na západe pozvoľna klesá k Labe, blízko ktorého pravého brehu sa medzi Liběchovom a Litoměřicami stýka s Dolnooharskou tabuľou. Na juhovýchode celok plynule prechádza do Jizerskej tabule a dosahuje takmer k mestu Mělník. Na východe pri meste Český Dub susedí s druhým celkom Severočeskej tabule, Jičínskou pahorkatinou, s ktorou má najkratšiu hranicu z okolitých celkov.

Väčšie mestá

Na území celku leží okresné mesto Česká Lípa a sčasti tiež Litoměřice, z ďalších menších miest tu sú Nový Bor, Cvikov, Jablonné v Podještědí, Zákupy, Mimoň, Stráž pod Ralskem, Doksy, Dubá, Úštěk, Ralsko a z menšej časti Štětí.

Hydrografia

Územie je odvodňované riekou Ploučnicou a menšími pravostranným prítokmi Labe (Pšovka, Liběchovka, Obrtka a Úštěcký potok). Na druhej strane potom prítokmi Jizery (Zábrdka, Mohelka).
Charron (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 30,11 km². Najvyšší bod je položený 705 m n. m. a najnižší bod 390 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 234 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ózdsky obvod

Ózdsky obvod (maď. Ózdi kistérség) je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo 35-tisícové mesto Ózd. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Baffie

Poloha

Obec má rozlohu 10,62 km². Najvyšší bod je položený 1 229 m n. m. a najnižší bod 749 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rybovské sedlo

Turizmus

Sedlom prechádza Cesta hrdinov SNP z Krížnej do sedla Veľký Šturec, na ktorú sa tu pripája chodník z Liptovských Revúc.
Larouillies

Poloha

Obec má rozlohu 5,4 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 274 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-lès-Corbeil

Poloha

Obec má rozlohu 4,93 km². Najvyšší bod je položený 93 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 106 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE