google/wiki40b huggingface dataset:
Revúca (prítok Váhu)

Opis toku

Pramení na liptovskej strane Veľkej Fatry na juhovýchodnom svahu vrchu Ostredok (1 592,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 250 m n. m. Sprvu tečie východným smerom, preteká Suchou dolinou a oblúkom sa stáča na severovýchod. Jej bystriny pretekajú obcou Liptovské Revúce a v katastrálnom území obce Liptovská Osada priberá vedľajšie prítoky z Nízkych Tatier. Sú to prítoky Korytnica a Lúžňanka. Od tohto bodu tok Revúcej smeruje na sever, mohutnie priberaním ďalších menších prítokov z pohorí Nízke Tatry sprava a Veľkej Fatry zľava, medzi ktorými vytvára ich prirodzenú hranicu. Revúca vymodelovala Revúcku dolinu, ktorá dosahuje dĺžku približne 20 km. Po prekonaní veľkého počtu zákrut na jej strednom toku, rieka pokračuje cez rekreačnú oblasť Podsuchá ďalej na sever. Na tomto úseku sa nachádzajú vodné diela v podobe stavidiel, ktoré slúžia na vodohospodárske, ale aj hospodárske účely. Ide najmä o odchov pstruhov dúhových v lokalite Bohúnka. Približne o dva kilometre ďalej Revúca vteká na územie ružomberskej mestskej časti Biely Potok, kde badať súvislejšiu úpravu koryta rieky. Po opustení Bieleho Potoka vstupuje do Liptovskej kotliny a opätovne prekonáva sústavu početných stavidiel a kaskád priamo na území mesta Ružomberok, kde ústi do rieky Váh ako jeho ľavostranný prítok v nadmorskej výške cca 475 m n. m.

História hospodárskeho využitia

V minulosti sa tok Revúcej využíval na splavovanie dreva, o čom svedčí aj vodné dielo v podobe zadržiavacej priehrady v katastrálnom území obce Korytnica vedľa cesty Ružomberok – Banská Bystrica. Nahromadená voda v priehrade sa nárazovito vypúšťala, čím sa vytvoril dostatočne silný prúd vody na splavenie dreva z Revúckej doliny až do Ružomberka, odkiaľ sa splavovalo po Váhu ďalej, alebo sa spracovávalo v miestnych papierňach. Neskôr túto funkciu vykonávala úzkorozchodná železnica Ružomberok – Korytnica, ktorá bola sprevádzkovaná v roku 1908.

Fauna

Revúca ja bohatá na ryby a drobné kôrovce. Z rýb sa najčastejšie vyskytujú pstruhovité ryby ako pstruh potočný a pstruh dúhový, ktorého chovná stanica sa nachádza v lokalite Bohúnka. Okrem pstruhovitých rýb je tu bohatý výskyt hlaváča obyčajného a drobných rybiek – ihličiek. V jej ústí sa nachádza významné neresisko hlavátky obyčajnej.
Gorgo (manželka Aigypta)

Gorgo alebo Gorgó (starogr. Γοργώ – Gorgo/iný prepis: Gorgó) je v gréckej mytológii manželka egyptského kráľa Aigypta.
Gorgo bola manželkou egyptského kráľa Aigypta a matkou jeho synov, Perifa, Oinea, Aigypta, Menalka, Lampa a Idmóna. Aigyptos bol otcom päťdesiatich synov, ktorých mal so svojimi početnými manželkami a družkami. Synovia Aigypta sa uchádzali o päťdesiat dcér jeho brata Danaa, ktorý vládol v susednej Líbyii. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Synom Gorgo potom za manželky vybrali dcéry Danaa a jeho manželky Pierie. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Poslúchli ho všetky dcéry okrem najmladšej Hyperméstry, ktorá sa do svojho manžela Lynkea zaľúbila a otcov rozkaz nesplnila. Za tento hrozný skutok boli dcéry Danaa bohmi odsúdené na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Senaux

Polohopis

Senaux má rozlohu 4,73 km². Najvyšší bod je položený 896 m n. m. a najnižší bod 551 m n. m.

Obyvateľstvo

Senaux má 40 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Die Toten Hosen

90. roky

Začiatkom 90-tych rokov boli Die Toten Hosen vzorom pre celú generáciu. Na platni Learning English Lesson One (coververzia punkových hitov) spolupracovali o. i. s Captainom Sensiblom, Joey Ramonem či Jimmym Purseym. Medzi ich najlepšie albumy sa zaraďuje Kauf MICH! z roku 1993, v ktorom kritizujú reality show, nacionalizmus či orientálnu turistiku. O rok neskôr, v roku 1994 bola vydaná ich prvá kompilácia naspievaná v angličtine. V januári 1996 bol vydaný album Opium fürs Volk. Je považovaný za ich najlepší. Pri tisícom koncerte skupiny Die Toten Hosen v dave zomrelo 16-ročné dievča. Kapelou to otriaslo, zrušili sa všetky naplánované koncerty. O slovo sa kapela prihlásila znovu koncom roku 1998, kedy sa vrátili ku pseudonymu Die Roten Rosen, pod ktorým vydali zbierku kolied Wir warten auf's Christkind (Die Roten Rosen). V roku 1999 kapelu opustil bubeník Wolfgang Rohde, ktorého nahradil Vom Ritchie.

Súčasnosť

V roku 2005 skupina vydala album Nur zu Besuch, ktorý bol nahraný vo viedenskom divadle. Koncert odvysielala naživo stanica MTV. Tvorba skupiny Die Toten Hosen je označovaná ako politický punk'n'roll.
The Rolling Stones

O skupine

Názov skupiny vznikol podľa titulu skladby „Rollin' Stone Blues“ od Muddy Watersa. Prvé koncertné vystúpenie, ešte pod názvom Rollin' Stones (s apostrofom) mala skupina 12. júna 1962 v londýnskom klube Marquee. Po ňom skupina odprezentovala svoje belošské pojatie R&B po viacerých kluboch v Anglicku. Aj vďaka svojmu imidžu zlých chlapcov sa skupina Rolling Stones rýchlo stala kultovou záležitosťou. K jej popularite prispela aj negatívna reklama vtedajších strážcov počestnosti, ktorí ju obviňovali zo zlého vplyvu na mládež a pošliapavania morálnych hodnôt. Hlavne z tohto dôvodu sa skupina stala akýmsi protipólom The Beatles.
V 60. rokoch bola tvorba The Rolling Stones charakteristická typickými tvrdými rockovými prvkami v rytme, výraze, inštrumentálnom obsadení (speve, sólovej a sprievodnej gitare, basgitare, bicími), v spôsobe spevu (rôzne deformácie vokálu od pekne zafarbeného hlasu cez chrapot, hrdelný hlas až po výkriky), v gitarových sólach dotvárajúcich formu skladieb. Rolling Stones dali podnet pre vznik hardrockovej línie rocku.
Od začiatku sa s hudbou Rolling Stones spájalo rebelantstvo, protest proti spoločnosti so zaužívanými normami správania. Charakteristická výbušnosť sa prejavovala aj v ich textoch, ktoré boli o trpkosti života, s pocitom osamelosti a odcudzenia, nevyhýbali sa sexuálnym narážkam. Ich prínosom v rocku je aj v tom, že do popredia nevstupuje spevák/sólista (ako napríklad v prípade Elvisa Presleya), ale dôraz je na celej skupine a na príspevku každého jej člena.
7. júna 1963 skupina vydala svoj prvý singel „Come On“ (od Chucka Berryho). Medzi ich najúspešnejšie diela patrili skladby „Little Red Rooster“, „(I Can’t Get No) Satisfaction“, „Lady Jane“, „Sympathy for the Devil“, či „Under My Thumb“. Ich platňa s názvom Get Yer Ya-Ya’s Out! získala ocenenie v roku 1970. Je zaujímavé, že britská skupina Rolling Stones mala pozitívnejší ohlas v USA ako vo svojej vlasti.
Koncerty skupiny boli sprevádzané výtržnosťami, senzáciami – na jednom z nich (Altamont, 1969) došlo k ubodaniu černocha, nadšeného fanúšika, ktorý sa chcel dostať bližšie k svojim idolom. Šokujúcou bola i správa o zatknutí Micka Jaggera, Keitha Richarda a gitaristu Briana Jonesa v roku 1967 za užívanie drog. Táto udalosť znamenala krízu v ich práci, počas ktorej došlo takmer k rozpadu skupiny. V roku 1971 vzniklo slávne logo Rolling Stones s vyplazeným jazykom, ktoré vytvoril John Pasche.
Skupina Rolling Stones ako jedna z mála však vydržala dodnes a v roku 1990 sme mohli byť svedkami ich koncertu aj u nás. V susednom Česku „Stouni“ zatiaľ vystúpili šesťkrát: v rokoch 1990, 1995, 1998, 2003 a 2018 v Prahe a v roku 2007 v Brne na brnianskom výstavisku.
Charles Friedel

Životopis

Friedel študoval od roku 1850 v Štrasburgu prírodné vedy a po prerušení roku 1852 pokračoval v štúdiu na parížskej Sorbonne. V rokoch 1856 až 1870 pracoval ako správca zbierok minerálov univerzity École de Mines. V tom čase bol tiež činný v laboratóriu školy École de Medicine kde si pod vedením C. A. Wurtza prehĺbil svoje znalosti chémie. Roku 1860 sa tu zoznámil s J. M. Craftsom a po svojej doktorskej promócii roku 1869 nastúpil od roku 1871 na miesto docenta na École Normale Supérieure. V roku 1876 sa stal profesorom mineralógie na Sorbonne. Roku 1884 po smrti C. A. Wurtza prevzal jeho miesto profesora organickej chémie.
Od roku 1889 bol súčasne predsedom komisie ktorej cieľom bolo previesť reformu názvoslovia organických zlúčenín.
Jeho synom bol mineralóg a kryštalograf Georges Friedel (1865 – 1933).
Duálny priestor

Duálny priestor alebo duálny vektorový priestor je matematický pojem z oblasti funkcionálnej analýzy. Pre každý daný vektorový priestor V existuje jeho jednoznačný Duálny priestor V* (V dual) ktorý pozostáva z množiny lineárnych funkcionálov na V.
Rozlišujeme 2 typy duálnych priestorov: - algebrický duálny priestor (je definovaný pre všetky vektorové priestory). a kontinuálny duálny priestor.

Definícia

Nech V je vektorový priestor nad poľom F. Duálnym priestorom k priestoru V voláme množinu lineárnych funkcionálov V^{\ast} φ: V → F', pričom V* sa tiež stáva vektorovým priestorom pokiaľ sú na ňom definované nasledovné lineárne operácie sčitovania vektorov (lineárnych funkcionálov) a skalárneho násobenia:
\begin{align}
    & (\phi + \psi)(x) = \phi(x) + \psi(x) \\
    & (a \phi)(x) = a (\phi(x))
  \end{align}
pre všetky φ, ψ ∈ V*, x ∈ V, a ∈ F (a=skalár).
Montsalès

Poloha

Obec má rozlohu 12,47 km². Najvyšší bod je položený 369 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 243 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dirt Jumping

Dirt Jumping, niekedy skrátené na DJ, je jedna z freeride disciplín horskej cyklistiky.
Geografická brána

(Geografická) brána (po latinsky Porta) je výrazná vhĺbená geomorfologická jednotka, ktorá spája dve susedné vhĺbené geomorfologické jednotky väčšieho plošného rozsahu. Dno brány má zväčša ráz roviny alebo plochej pahorkatiny, napr. Devínska brána - prielom Dunaja cez Malé Karpaty.
Karibovia

Karibovia je skupina indiánskych etník žijúcich na Antilách, v karibskej oblasti, Strednej Amerike a v Južnej Amerike na sever od Amazonky (cca 200 000 osôb).
Jazyky tvoria karibskú rodinu. Sú to väčšinou roľníci, rybári a lovci. Je to spoločnosť málo hierarchizovaná. U niektorých etník bol doložený kanibalizmus (termín kanibali vznikol zo španielskeho slova Caribales). Na ostrovoch a pobreží väčšinou vymreli v 16. – 17. storočí. Zvyšky antilských Karibov sú na Dominike, na pevnine žijú neveľké skupiny vo Venezuele, Kolumbii a Brazílii.
Komunistická strana

Komunistická strana je politická strana, ktorá propaguje komunizmus, a ktorej program spravidla vychádza z teórie marxizmu alebo marxizmu-leninizmu.
Mnohé takéto strany používajú termín komunistická aj vo svojom oficiálnom názve. Komunistické strany začali vznikať spravidla odštiepením zo sociálno-demokratických strán v rôznych krajinách sveta po vzniku komunistickej internacionály v Rusku v roku 1919 ale Komunistická strana Sovietskeho zväzu vznikla už roku 1903.
Ideovým východiskom komunistických strán je Manifest komunistickej strany od Karla Marxa a taktiež jeho dielo Kapitál. Cieľom komunistov je nastolenie komunizmu.
Najväčší vplyv dosiahli komunisti po druhej svetovej vojne, kedy sa stali de facto jedinými politickými stranami pri moci vo všetkých krajinách východnej Európy (vrátane Česko-Slovenska) a niektorých iných krajinách (tzv. "štátostrana"). V Česko-Slovensku bolo v roku 1989 okolo 11 % (1,7 milióna ľudí) obyvateľstva členmi KSČ a jej odnože KSS.
Zadná Bašta

Topografia

Má tri vrcholy - severný, prostredný a najvyšší južný. Oddelené sú Zadnou a Prednou baštovou štrbinou. Od Malej capej veže ju delí Vyšné Baštové sedlo, od Zlatinskej veže zasa Diablovo sedlo. Západnými zrázmi spadá do Mlynickej doliny, tie sú podstatne prístupnejšie (I – II), než 300 – 500 metrová východná stena nad Mengusovskou dolinou.
Lessard-en-Bresse

Poloha

Obec má rozlohu 8,2 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 517 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Západná Dvina

Západná Dvina (lot. Daugava, rus. Западная Двина – Zapadnaja Dvina, biel. Заходняя Дзвіна – Zachodňaja Dzvina) je rieka prameniaca vo Valdajskej pahorkatine v západnej časti Ruska. Preteká cez Bielorusko a Lotyšsko, kde ústi do Baltského mora. Je dlhá 1 020 km a jej povodie má rozlohu 87 900 km². Priemerný ročný prietok v ústí dosahuje 700 m³/s.
Lamontélarié

Poloha

Lamontélarié má rozlohu 21,58 km². Najvyšší bod je položený 1 111 m n. m. a najnižší bod 600 m n. m.

Obyvateľstvo

Lamontélarié má 62 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Linnakse

Poloha

Linnakse leží asi 8,5 km od mesta Kehra a 23 km od hlavného mesta Tallinn. Susedí s dedinami Salumäe (3 km) a Kihmla (5 km). V blízkosti sa nachádza aj dedina Parila (4 km) a obec Raasiku.
Ballade pour Adeline

Ballade pour Adeline je skladba z roku 1976, skomponoval ju Paul de Senneville a úspešne ju nahral Richard Clayderman. Paul de Senneville skomponoval túto skladbu na oslavu narodenia svojej dcéry Adeline.
Ramoulu

Poloha

Obec má rozlohu 11,96 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 91 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 258 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trébry

Poloha

Obec má rozlohu 25,12 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 731 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Colná únia Európskej únie

Colná únia Európskej únie (angl. European Union Customs Union) je colná únia, ktorá pozostáva zo všetkých členských štátov Európskej únie (a Monaka). Žiadne clo sa nevyberá na tovar v colnej únii a na rozdiel od združenia voľného obchodu členské štáty colnej únie uvaľujú spoločnú externú tarifu na všetok tovar dovážaný do únie. Jeden z dopadov existencie colnej únie je ten, že členské štáty colnej únie EÚ musia konať v medzinárodnom obchode ako jeden celok.

Územia EÚ vylúčené z Colnej únie EÚ

Hoci všetky členské štáty EÚ sú členmi colnej únie, nie všetky ich územia sú časťou colnej únie. Môže to byť preto, lebo dané územie nie je súčasťou EÚ, má výnimku alebo je vylúčené z colnej únie z dôvodu ekonomických alebo politických okolností.

Súčasť Colnej únie EÚ

Integrálnou súčasťou Colnej únie EÚ sú: Monako a britské územia Akrotiri a Dekeleia, Guernsey, Man a Jersey

Colné únie s Colnou úniou EÚ

Colnú úniu s Colnou úniou EÚ majú uzavretú: Turecko (-porov. aj nižšie), Andorra a San Maríno.
Natan Jelin-Mor

Životopis

Narodil sa v Hrodne v cárskom Rusku (dnes Bielorusko). Študoval inžinierstvo na Varšavskej polytechnike. Ešte v Poľsku sa angažoval v hnutiach Betar a Irgun. V rokoch 1938 až 1939 bol, spoločne s Avrahamom Sternom, spoluredaktor poľských novín Irgunu s názvom Di Tat (doslova „Štát“).
Spolu so Sternom tajne imigrovali do mandátnej Palestíny a stali sa členmi židovskej polovojenskej organizácie Lechi (známej aj ako Sternov gang). V decembri 1941 sa pokúsil vycestovať do Turecka na rokovanie s nacistickými predstaviteľmi o masovom prepustení Židov z východnej Európy, výmenou za spoluprácu Lechi pri boji proti Spojenému kráľovstvu. Jeho misia však bola prerušená, keď ho uväznili v Sýrii. Po repatriácii ho Briti vzali do väzby v Latrune, kde sa mu s ďalšími 19 druhmi podarilo vykopať 70 metrový tunel, cez ktorý 1. novembra 1943 ušli. Po Sternovej smrti sa stal členom najužšieho vedenia Lechi (triumvirátu), spoločne s Jisraelom Eldadom, šéfom propagandy, a Jicchakom Šamirom, šéfom operácií. Jelin-Mor sa staral o politické záujmy Lechi.
Bol jedným zo strojcov atentátu na lorda Moyna. Boj proti Britom videl v medzinárodnom meradle a bol za spoluprácu s inými antikolonialistickými skupinami, vrátane palestínskych a arabských skupín. Po masakre v Dejr Jásin osobne konfrontoval Eldada.
V roku 1948 vytvoril Kandidátku bojovníkov. Po zvolení do izraelského parlamentu (Knesetu) pôsobil ako člen komisie pre vnútorné vzťahy. V roku 1949 bol súdený a odsúdený za vraždu emisára OSN Folke Bernadotta zo septembra 1948, ale keď jeho strana uspela v parlamentných voľbách, prepustili ho na slobodu.
V roku 1949 odsúdil delenie Palestíny ako „kupčenie s územím domoviny“, rovnako bol odporcom palestínskeho práva návratu. Neskôr sa preorientoval z pravicového politika na ľavicového v súvislosti s prosovietskym postojom niektorých radikálov z Lechi v 40. rokoch, obhajovaním prosovietskej zahraničnej politiky. Rovnako zmenil postoj vo vzťahu k palestínskym Arabom a venoval mnoho úsilia na uzmierenie s palestínskymi Arabmi a rokovaniam s Organizáciou za oslobodenie Palestíny (OOP). V roku 1956 pomáhal založiť skupinu Semitic Action, ktorej časopis redigoval.
Ornitoptéra

Ornitoptéra alebo krídelník (z gr. ornithos „vták“ a pteron „krídlo“) je lietadlo s mávajúcími krídlami. Návrhári ornitoptér boli inšpirovaní početnými príkladmi zo živočíšnej ríše - vtákmi, netopiermi, či hmyzom.
Profesijná etika

Profesijná etika je vytváranie koncepcie určitého povolania vo vzťahu ku škále spoločenských hodnôt, ktorým má toto povolanie slúžiť a ktoré mu dávajú raison d´être. Ďalej sa zaoberá špecializáciou jednotlivých sfér práce odborníkov, dostupnosťou či nákladnosťou ich služieb, sociálnymi koncepciami sprístupnenia odbornej pomoci, organizáciou a disciplínou v rámci profesií a pod.
Nie je jednoducho aplikáciou úzkej etickej teórie, ale zahrnuje množstvo aspektov politickej, sociálnej a právnej filozofie a individuálnej etiky. Profesijná etika je odvetvie etiky, ktorého predmetom je systém noriem, urpavujúcich povinnosti odborníka ku klinetovi, verejnosti, k súdu a k profesijným kolegom. Vtedy ju označujeme ako deontológiu.
Rozptyl (žiarenie)

Rozptyl alebo difúzia je prejav interakcie žiarenia (svetlo, pohybujúce sa častice) s optickými nehomogenitami prostredia, ktoré spôsobujú odklon žiarenia z pôvodného smeru.
Všeobecne rozlišujeme dva typy rozptylu, elastický a kvázielastický. Elastický rozptyl je rozptyl, pri ktorom sa energia žiarenia nemení (alebo len veľmi málo) a kvázielastický rozptyl mení energiu žiarenia. Tieto termíny sú odvodené z kinetickej štúdie zrážok tuhých telies. Hlavné formy elastického elektromagnetického rozptylu sú Rayleighov rozptyl a Mieov rozptyl. Hlavné formy kvázielastického elektromagnetického rozptylu sú Ramanov rozptyl, Brillouinov rozptyl, rozptyl röntgenového žiarenia a Comptnov rozptyl.
Pri prechode svetla (elektromagnetického žiarenia) látkou sú jej molekuly ovplyňované premenným (oscilujúcim) elektrickým poľom. Vonkajšie elektrické pole s intenzitou \vec E indukuje v látke dipólový moment orientovaný proti vonkajšiemu elektrickému poľu.
\vec p = \alpha . \vec E
\alpha je koeficient polarizovateľnosti danej častice látky.

Indukované dipóly sa periodicky menia s rovnakou frekvenciou, ako vektor prechádzajúceho intenzity \vec E  prechádzajúceho žiarenia. Po zrušení vplyvu vonkajšieho poľa zaniká aj indukovaný dipól \vec p .
Podľa teórie elektromagnetického žiarenia je každý oscilujúci dipól zdrojom elektromagnetického žiarenia s frekvenciou zhodnou s frekvenciou oscilácie dipólu. Toto žiarenie dipól emituje do všetkých smerov priestoru. Preto sa molekuly, atómy či ióny látok interagujúcich so svetlom stávajú sekundárnym zdrojom svetelného žiarenia s rovnakou frekvenciou (ak zanedbáme Ramanov efekt) ako má pôvodné prechádzajúce žiarenie. Tento teorém sa nazýva Huygensov princíp.
V opticky homogénnom prostredí sa sekundárne svetelné žiarenie častíc látky interferenciou vzájomne vyruší, a to vo všetkých smeroch, okrem smeru šíriaceho sa žiarenia. Úplne opticky homogénne prostredie môže byť však len ideálny kryštáľ pri teplote 0 K.
Reálne látky opticky homogénne nie sú, nehomogénne zložky prostredia majú polarizovateľnosť inú ako je polarizovateľnosť prostredia (svetlo v nich indukuje dipólové momenty iné ako v časticiach prostredia), a preto nie všetko sekundárne žiarenie sa v nich vyruší interferenciou. Sekundárne žiarenie, ktoré sa interferenciou nevyruší, pozorujeme ako žiarenie rozptýlené danou látkou.
Andarín Carvajal

Letné olympijské hry 1904

Zúčastnil sa maratónu na letných olympijských hrach 1904, kde skončil na štvrtom mieste. Jeho čas je neznámy. Bežal v ťažkej obuvi, počas pretekov jedol zo stromov jablká, ktoré mu zrejme spôsobili žalúdočné ťažkosti a ovplyvnili jeho výkon počas pretekov.
Ministerstvo financií Slovenskej republiky

Ministerstvo financií Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre oblasť financií, daní, colníctva, cien, finančnej kontroly a vnútorného auditu.

Minister financií

Ministerstvo financií riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister financií, ktorého vymenúva prezident SR na návrh predsedu vlády SR. 
Súčasným ministrom je Ladislav Kamenický (SMER-SD) od 7. mája 2019.

Štátny tajomník ministerstva financií

Ministra financií v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra financií. V odôvodnených prípadoch môže vláda určiť, že na ministerstve pôsobia dvaja štátni tajomníci - to je aj prípad ministerstva financií. Minister určí, v ktorých otázkach a v akom poradí ho štátni tajomníci zastupujú.
Sincey-lès-Rouvray

Poloha

Obec má rozlohu 8,73 km². Najvyšší bod je položený 396 m n. m. a najnižší bod 260 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 118 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amillis

Poloha

Obec má rozlohu 20,06 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 772 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-André-de-Lancize

Poloha

Obec má rozlohu 22,78 km². Najvyšší bod je položený 1 351 m n. m. a najnižší bod 376 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antonín Sova

Rodinný pôvod

Jeho otec bol vidieckym učiteľom a regenschorim. Od roku 1855 učil v juhočeskom Pacove, ktorý dnes leží v kraji Vysočina. Tu sa tiež 26. februára 1864 na miestnom zámku narodil Antonín Sova. Roku 1866 sa rodina presťahovala do blízkeho Lukavca. Otec bol prvým básnikovým učiteľom aj v oblasti umenia, najmä hudby. Citovo však bol Sova viazaný viac k matke. Jej smrť roku 1879 a otcov nový sobáš patrili k intenzívnym zážitkom, ktoré sa neskôr objavili v niekoľkých spisovateľových dielach.

Životopis

Veľký význam pre básnickej zrenie Sovu malo Lukavecké priateľstvo so sestrami básnika Jaroslava Vrchlického, ktoré mu priblížili poéziu lumírovcov. Gymnázium Sova študoval najprv v Pelhřimove, Tábore a od roku 1880 v Písku, kde v polovici 80. rokov maturoval. Prvé básnicke príspevky uverejnil ešte za stredoškolských štúdií pod pseudonymom Ilja Georgov.
Po maturite odišiel do Prahy študovať právo, ale zanedlho musel pre nedostatok finančných prostriedkov štúdií zanechať a vrátiť sa domov. S pomocou básnika A. Heyduk, s ktorým sa zoznámil v Písku, a J. Vrchlického sa roku 1886 uchytil v Ottovom slovníku náučnom a o rok neskôr nastúpil miesto pisára-protokolistu v zdravotnom referáte pražského magistrátu. Aktívne sa zúčastnil práce v spolku beletristov Máj a v literárnom odbore Umeleckej besedy. Roku 1892 navštívil Taliansko. Roku 1895 podpísal kolektívne vystúpenie spisovateľov a publicistov manifest Českej moderny. V rokoch 1898 – 1920 bol riaditeľom pražskej mestskej knižnice. V tejto funkcii bol vyslaný roku 1901 na exkurziu do knižníc v Nemecku a Belgicku. Ťažká, bolestná choroba (s najväčšou pravdepodobnosťou syfilis), ktorá sa u Sovu prejavila už pred svetovou vojnou, mu nakoniec znemožnila voľný pohyb. Zomrel 16. augusta 1928 v Pacove.

Dielo

Jeho dielo bolo ovplyvnené realizmom, symbolizmom a impresionizmom. V neskoršej dobe sa sústredil na prírodnú a subjektívnu lyriku. Jeho prírodná lyrika je spojená s juhočeským krajom, jeho milostná poézia je písaná piesňovou formou.
Sova svojimi dielami útočil proti spoločnosti a dával najavo protispoločenské postoje celé mladé generácie. V jeho dielach sa zároveň objavuje vlastenectvo a hľadanie morálnych a spoločenských hodnôt.