google/wiki40b huggingface dataset:
Josef Zíma

Životopis

Po maturite na gymnáziu v Prahe-Michli študoval herectvo, súčasne s tímto štúdiom herectva na pražskej Divadelnej fakulte Akadémie múzických umení sa tiež súkromne učil spev. Od roku 1948 do roku 1951 bol členom ľudového súboru konzervatória, od roku 1950 spieval sólovo s Orchestrom Jaroslava Ježka. Po ukončení štúdia získal svoj prvý herecký angažmán v Benešove pri Prahe, kde pôsobil v od roku 1953 do roku 1955. Od roku 1955 do roku 1957 slúžil vojnu v Armádnom umeleckom súbore. Po vojenskej prezenčnej službe nastúpil do Divadla satiry (dnešné Divadlo ABC v paláci U Nováků). V roku 1958 naspieval album Blues pro tebe , bola to prvá platňa na ktorej vyšla Jiřímu Suchému ako autorovi prvá pieseň.  
V roku 1959 prežil svoju vlastnú ťažkú dopravnú nehodu, počas ktorej zomrel človek a bola ťažko zranená speváčka a šansoniérka Judita Čeřovská. Od roku 1962 až do roku 1992, teda plných 30 rokov, bol v angažmáne v pražskom Komornom divadle (čo bolo divadlo, ktoré patrilo do skupiny divadiel patriacich pod Mestské divadlá pražské). Tu sa uplatňoval nielen ako herec, ale aj ako dobrý spevák. Zahral si v Divadle Na Fidlovačke v pražských Nusliach, v Hudobnom divadle v Karlíne aj v Komornom divadle v Plzni. Súčasne s divadelnou dráhou sa odvíjala aj jeho kariéra speváka pop music. Okrem ústrednej piesne z rozprávkového filmu Martina Friča Princezna se zlatou hvězdou, kde hral princa Radovana sa prvýkrát presadil s hitom Jiřího Suchého „Blues pro Tebe“. Neskôr naspieval celý rad ďalších známych piesní, okrem iných tiež so speváčkou Pavlínou Filipovskou a ďalšími. Úspešne vystupoval aj v televízii najmä ako úspešný konferencier. Od konca 70. rokov (20. storočia)  sa profiluje ako spevák českej dychovky (žáner tzv. českej ľudovky). Doteraz natočil asi 200 piesní a získal aj tri Zlaté a jednu Platinovou dosku. Dodnes je aktívnym muzikantom, ktorý stále príležitostne vystupuje.

Diskografia

diskografia nie je úplná
Lonçon

Poloha

Obec má rozlohu 5,52 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Os Berlín-Rím-Tokio

Os Berlín-Rím-Tokio bolo vojensko-politické zoskupenie štátov počas druhej svetovej vojny.
Zoskupenie vzniklo v medzivojnovom období, ako reakcia na vojenské zmluvy medzi Poľskom, Anglickom a Francúzskom. Vedúcou mocnosťou Osi bolo Nemecko s nacistickým režimom diktátora Adolfa Hitlera. Dôležitou mocnosťou v Európe, tak isto s podobným fašistickým režimom, bolo tiež Taliansko, vedené Benitom Mussolinim. V októbri 1936 bola medzi nimi podpísaná dohoda, ktorá určovala nemecké a talianske sféry vplyvu v Európe. Vo svojom prejave 1. novembra 1936 Mussolini povedal, že odteraz sa budú všetky európske krajiny točiť okolo osi Berlín-Rím, z čoho vzniklo pomenovanie paktu. Takmer simultánne, v novembri 1936, bola medzi Nemeckom a Japonskom podpísaná zmluva proti Kominterne (komunistom). V máji 1939 Nemecko a Taliansko uzavreli vojenský (oceľový) pakt, ku ktorému sa v roku 1940 pridalo Japonsko, a pakt sa tak zmenil na Os Berlín-Rím-Tokio.
Sovietsky zväz, vedený J.V. Stalinom, podpísal v auguste 1939, ešte pred začiatkom vojny dohodu s Hitlerom o rozdelení Poľska. Napriek tomu, že sa ZSSR takto podieľalo na rozpútaní 2. svetovej vojny útokom na Poľsko 17 dní po nemeckom vpáde, nebolo považované za krajinu Osi.
24. novembra 1940 slovenská delegácia, ktorú viedol predseda vtedajšej slovenskej vlády a aj minister zahraničných vecí Vojtech Tuka podpísala v Berlíne pristúpenie k tomuto paktu. 25. novembra 1940 sa Tuka osobne stretol aj s Hitlerom. 
V roku 1941 nemecká armáda už nemala na území kontinentálnej Európy žiadnych nepriateľov, keďže porazila Nórsko, Francúzsko aj krajiny Beneluxu. 22. júna 1941 napadlo Nemecko svojho pôvodného spojenca - Sovietsky zväz. K Nemecku sa pripojilo v tejto vojne viacero krajín ako Fínsko, Rumunsko, Maďarsko, Chorvátsko a Slovensko. Vojne so ZSSR sa ako jediné z nemeckých spojencov vyhlo Bulharsko.
Prvou z krajín Osi, ktorá bola vo vojne porazená a jednala o mieri so Spojencami, bolo v roku 1943 Taliansko. Neskôr v 2. polovici roku 1944 nasledovali krajiny východnej Európy ako Rumunsko a Bulharsko. V auguste povstala proti okupácii krajiny aj značná časť slovenskej armády. Na stranu spojencov prešlo aj Fínsko. Jedným z posledných nemeckých spojencov v Európe zostalo Maďarsko, ktorého obsadenie sovietskymi jednotkami bolo dovŕšené na prelome rokov 1944 a 1945. Samotné Nemecko kapitulovalo 8. mája 1945, čím ukončilo boje druhej svetovej vojny v Európe. Japonsko vzdorovalo nátlaku spojeneckých síl o niekoľko mesiacov dlhšie. V auguste 1945 však boli jeho jednotky v Mandžusku napadnuté Sovietmi a na jeho územie boli zhodené Američanmi dve atómové bomby. Japonské ozbrojené sily kapitulovali 2. septembra 1945.
Drozd kolohrivec

Opis

Drozd kolohrivec je veľký približne ako drozd čvíkotavý, meria 24 cm a váži 96 – 109 g.

Hlas

Spev
2 min. 1 s., Slovensko, dobre počuť opakovaný nápev "tjyli, tjyli" alebo "črryt, črryt", na pozadí počuť spev horských druhov vtákov, ako sýkorka uhliarka, sýkorka chochlatá, králik zlatohlavý a bežný lesný druh pinka obyčajná.
Spev drozda kolohrivca je krátky, skladá sa z niekoľkých slabík, ktoré opakuje. Hlavný nápev sa skladá z dvoch alebo štyroch flautovitých hvizdov, napríklad "tjyli, tjyli" alebo "črryt, črryt", niekedy nasleduje séria čvirikavých zvukov ako aj pri speve drozda červenkavého.
Ozýva sa čistým hvizdom "pi-u" a pri vyplašení sa ozve hlbokým varovným hlasom "tok ok ok ok". V porovnaní s podobným hlasom drozda čierneho je tento hlasový prejav drozda kolohrivca hlbší a znie tvrdšie, pripomína búchanie dvoch kameňov o seba. Niekedy sa ozve len krátko "čepp" alebo sériou "tjüirr".

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 3 000 - 5 000, zimujúcich jedincov 0 - 25. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 NT* C1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Hniezdi v ihličnatých a zmiešaných horských lesoch v súvislých poratoch aj v blízkosti okrajov lesa a holín, lúk, pasienkov aj obcí. Počas migrácie sa zastavuje aj v nižších nadmorských výškach aj v záhradách.

Hniezdenie

Hniezdo stavajú na stromoch aj kosodrevine, má tri vrstvy, vonkajšiu zo stebiel tráv a konárikov ihličnatých stromov, vnútornú z hliny, práchnivého dreva zo slinami a vnútornú z machov a lišajníkov. Hniezdia raz do roka v máji a v júni, znášajú 4 - 5 jasne škvrnitých modrastozelených vajíčok. Na vajíčkach sedia 14 - 15 dní a asi dva týždne trvá aj starostlivosť o mláďatá v hniezde.

Potrava

Živí sa živočíšnou aj rastlinnou potravou, hmyza jeho larvy, kukly, stonôžky, červíky aj malé slimáky, z bobúľ majú významné zastúpenie v ich strave čučoriedky.
Naí Dillí

Dejiny

V čase Britskej Indie bola až do decembra 1911 hlavným indickým mestom Kalkata. Počas staroveku a stredoveku však ako politické a finančné centrum slúžilo často Dillí, najmä v čase mughalskej éry v rokoch 1799 až 1849. Na začiatku 20. storočia britskí úradníci prišli s návrhom premiestniť hlavné mesto z Kalkaty do Dillí. Kalkata sa totiž nachádza na východnom pobreží Indie, kým Dillí v severnej časti a vláda Britskej Indie sa domnievala, že bude jednoduchšie Indiu lepšie spravovať práve z Dillí. Onedlho na to Juraj V. vyhlásil Dillí za nové hlavné mesto Indie.
Od doby, kedy sa Dillí stalo novým hlavným mestom, prešlo rozsiahlou prestavbou. Väčšia časť mesta pritom bola postavená podľa návrhu architekta Lutyensa. Vo februári 1931 bol slávnostne otvorený rozsiahly komplex novo postavených vládnych budov. V roku 1956 bolo Dillí vyhlásené za federálne teritórium.
Dillí sa nachádza južne od Starého mesta, ktoré nechal vystavať mughalský cisár Šáhdžanáh a zahŕňa veľké množstvo historických pamiatok.
Bazens

Poloha

Obec má rozlohu 12,21 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 533 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pijavice

Anatómia

Pijavice sú najodvodenejšia skupina obrúčkavcov. Parapódiá i štetiny podľahli úplnej redukcii, len veľmi zriedka sú zachované rudimentálne štetinky (Acanthobdellae). Čiastočne redukuje aj coelom, ktorý je potláčaný svalstvom a mezenchýmovým pojivom. Ostáva z neho systém štrbín (lakún), ktorý u vyšších pijavíc nahrádza obehovú sústavu, ktorá tiež sčasti alebo úplne zaniká. Pijavice sú dravce alebo ektoparazity, ktoré sa živia cicaním krvi. Črevo má veľa slepých lalokov a je roztiahnuteľné, a to obzvlášť u druhov cicajúcich krv – tieto môžu pri nacicaní niekoľkokrát zväčšiť objem tela. Väčšina druhov má niekoľko párov primitívnych jamkových očí.

Rozmnožovanie a vývin

Všetky pijavice sú hermafrodity s dosť zložitými pohlavnými orgánmi, niektoré druhy majú aj svalnatý a svalnaty penis s prostatou. Gonády sú párové. K oplodneniu dochádza pomocou penisu alebo spermatofórmi, ktorých obal je chitinózny. Zakrátko na to kladú pijavice vajíčka, ktoré sú chránené kokónom (produkuje ho opäť clitellum). Kokón obsahuje aj výživné bielkovinové látky, ktoré sú výživou pre zárodky. Vývin je potom priamy. U niektorých druhov už pozorujeme starostlivosť o mláďatá.
Súčanka

Súčanka je vodný tok na strednom Považí, na území okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Váhu a meria 19,7 km. Na dolnom toku meandruje, úsek medzi obcami Dolná Súča a Skalka nad Váhom je chráneným územím (PP Súčanka), ochraňuje sa zachované koryto podhorského potoka s vzácnymi spoločenstvami hydrofauny.
Prameň: v Bielych Karpatoch, v podcelku Súčanská vrchovina, na západnom svahu Čerešienok (758,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 680 m n. m.
Smer toku: od prameňa najprv na juhozápad, oblúkom sa potom stáča na juhovýchod, medzi Hornou a Dolnou Súčou tečie na východ, napokon opäť na juhovýchod
Geomorfologické celky: 1.Biele Karpaty, podcelky Súčanská vrchovina a Bošácke bradlá, 2.Považské podolie, podcelok Ilavská kotlina, časť Bielokarpatské podhorie
Prítoky: sprava z oblasti Kohútky, spod Bašty (642,0 m n. m.), z oblasti Pri bašte, zo Závrskej, spod Krasína, zľava z oblasti Debšína, z osady Krásny Dub, potok Dúbrava, prítok z úpätia vrchu Nad oborou (657,6 m n. m.)
Ústie: do Váhu južne od obce Skalka nad Váhom v nadmorskej výške okolo 215 m n. m.
Obce: osada Trnávka, Horná Súča, Dolná Súča a Skalka nad Váhom
Andornay

Poloha

Obec má rozlohu 1,48 km². Najvyšší bod je položený 329 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 201 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Akindži

Akindži (tur. akıncı, dosl. "nájazdník") bol druh jazdca v osmanskej armáde.
Mali za úlohu hlavne znepokojovať nepriateľa na jeho území a zastrašovať obyvateľstvo. Akindžiovia na rozdiel od iných útvarov osmanského jazdectva neboli platenou feudálnou jazdou, ale živilo ich prevažne drancovanie na nepriateľskom území. Aj napriek slabej výzbroji dokázala táto ľahká jazda spôsobiť nepriateľom značné straty a neraz nebolo pre osmanských veliteľov v bitkách s európskymi armádami nutné nasadiť do bojov pravidelné jazdecké jednotky - sipahijov. Rýchlosť, obratnosť a početnosť týchto jednotiek boli výhodami, ktoré po dlhý čas ich existencie vyrovnávali ich slabšiu výzbroj.
Akindžiovia boli vedeni určitými rodinami. Medzi najznámejšie patria rodiny Malkoçoğlu, Turhanlı, Ömerli, Evrenosoğlu a Mihalli.
Fakultná nemocnica Nitra

Fakultná nemocnica Nitra je nemocnica sídliaca v meste Nitra, v mestskej časti Staré Mesto, miestnej časti Kalvária na adrese Špitálska 6. Je univerzitnou nemocnicou pre študentov katedry ošetrovateľstva Fakulty sociálnych vied a zdravotníctva Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.
Súčasným riaditeľom nemocnice je MUDr. Kamil Koleják, PhD., MSc.

Pavilón chirurgických disciplín

Sídlia tu chirurgická, neurochirurgická, očná, otorinolaryngologická a ortopedicko-traumatologická klinika, klinika anestéziológie a intenzívnej medicíny a pracovisko urgentnej medicíny. V pavilóne sa nachádza aj CT a röntgenologické pracovisko spoločnosti Jessenius.
Polder

Polder na Slovensku

U nás sa pod pojmom polder rozumie suchá nádrž, ktorá zadržuje povodňovú vlnu, ktorá potom pôsobí menšie či dokonca žiadne škody. V poldri tiež sedimentujú erodované častice a vodná nádrž nižšie na toku sa tak chráni pred zanášaním. Plocha poldra je poľnohospodársky obrábaná, spravidla ako trvalý trávnatý porast.
Sojuz MS-01

Priebeh letu

Štart prvého modernizovaného Sojuzu verzie MS bol pôvodne naplánovaný na 24. júna 2016. Počas simulácií plánovaného automatického spojenia kozmickej lode so stanicou sa začiatkom júna objavili softvérové problémy, kvôli ktorým sa loď začala v simulácii neplánovane otáčať okolo svojej osi. Vzniknutá anomália sa počas simulácií objavovala aj napriek opravným prácam programátorov, a preto musel byť štart následne odložený na 7. júla.
Sojuz MS-01 napokon úspešne vyštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z Bajkonuru dňa 7. júla 2016 o 01:36:40,208 svetového času (UTC). Kozmická loď bola približne po deviatich minútach od štartu navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 199,03 – 247,13 km. Po dvoch dňoch letu, 9. júla o 04:06:31 UTC, sa loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 48.
Dňa 30. októbra 2016 o 00:35 UTC sa Sojuz odpojil od stanice a o vyše 3 hodiny neskôr, o 03:58:23,3 UTC, úspešne pristál v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu.
Dolina Gąsienicowa

Názov

Meno dostala po bývalom majiteľovi doliny Gąsienicovi. V dávnejších dobách ju intenzívne vypásali stáda oviec. Bola súčasťou Hali Gąsienicowej. V zachovaných dokumentoch sa spomína v roku 1653 ako hala Stawów (Hala plies). Na mapách z 19. storočia je uvedená ako Dolina Siedmych plies (Dolina Siedmiu Stawów). Navštevovali ju nielen pastieri, ale bola aj útočiskom zbojníkov, ktorých do povstania verboval Aleksander Kostka-Napierski. V roku 1964 sa skončilo vykupovanie pozemkov od súkromných vlastníkov a salaše boli zlikvidované. Odvtedy pomaly začala zarastať lesným porastom a kosodrevinou.

Turistika

Turisti, lyžiari a horolezci ju objavili na začiatku 19. storočia. V doline bola v rokoch 1921 – 1925 vybudovaná chata Schronisko PTTK Murowaniec. Počas rokov 1921 – 1923 postavili k chate cestu, ktorú nesmeli používať autá. V doline sú budovy slúžiace horským záchranárom, meteorologickej službe, strážcom národného parku. Dolina je z pohľadu cestovného ruchu najintenzívnejšie využívanou dolinou.
Kisbajcs

Demografia

Má rozlohu 800 ha a žije tu 838 obyvateľov (1. január 2011).
Čita

Dejiny

Mesto bolo založené v roku 1653 ako malá osada, v roku 1691 bola tu vybudovaná pevnosť a od roku 1851 má mestské práva. Po roku 1825 sem takisto utiekli dekabristi, cárovi odporcovia. Od roku 1903 mesto je napojené na transsibírsku železnicu a medzi rokmi 1920 a 1922 bolo hlavným mestom Ďalekovýchodnej republiky.
Tanville

Poloha

Obec má rozlohu 13,32 km². Najvyšší bod je položený 406 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 249 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viviers (Ardèche)

Poloha

Viviers má rozlohu 34,15 km². Najvyšší bod je položený 400 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Viviers má 3864 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Manneville-sur-Risle

Poloha

Obec má rozlohu 9,32 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 433 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trojmedzie

Trojmedzie je geografický bod, kde sa stretávajú hranice troch geografických celkov na rovnakej úrovni (štáty, historické krajiny, spolkové krajiny). Známymi sa stávajú väčšinou, až keď existujú dlhšiu dobu a keď sa tu napríklad stretávajú hranice troch kultúr a pod.
Väčšinou sa označujú vlajkami všetkých troch štátov, prípadne monumentom.
Slovensko má päť medzištátnych trojmedzí: v katastrálnom území obce Čierne, na sútoku Moravy a Dyje, v mestskej časti Bratislavy Čunovo, v koryte Tisy pri Čiernej nad Tisou a na vrchole Kremenca.
Niektoré štáty, ako napr. Japonsko, ale tiež Portugalsko a Dánsko nemajú žiadne trojmedzie. Taktiež ho nemajú štáty, ktoré ležia vnútri iného štátu, napr. San Maríno, Lesotho.
Vaikaradú

'Vaikaradú' (maldiv. ވައިކަރަދޫ‎) je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 714 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 300 m, šírka 690 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 268,85 km.
Vulkanoklast

Autoklastiká

Autoklastické uloženiny vznikajú priamo počas tečenia lávy odlamovaním úlomkov z chladnúcej vrchnej, prípadne spodnej vrstvy. Tieto úlomky sa následne hromadia v čele prúdu a vytvárajú tu tzv. lávové brekcie. V prípade extrémne viskóznej lávy je takto rozlámaný v podstate celý prúd. tieto úlomky sú ostrohranné a v závislosti od zloženia lávy celistvé, alebo pórovité. Chemickým zložením sa podobajú láve z ktorej pochádzajú. Podobne vznikajú extruzívne brekcie, ich vznik je spojený s rastom lávového dómu a následným opadávaním utuhnutej kôry dómu.

Epiklastiká

Pojem epiklastiká zahŕňa všetky formy nespevnených sopečných uloženín, ktoré boli následne transportované na iné miesto. Pod pojmom transport sa rozumie až sekundárny transport, bezprostredne nepreviazaný so sopečnou činnosťou. Štruktúrne znaky jednotlivých úlomkov a taktiež aj stupeň vytriedenia nesú pečať prostredia, v ktorom boli uložené.
Bar (mesto v Čiernej Hore)

Bar (cyrilikou Бар, tal. Antivari); je mesto v Čiernej Hore na pobreží Jadranu. Je tu dôležitý prístav, z ktorého premávajú trajekty do Slovinska, Talianska a Grécka, a konečná železničnej trate Belehrad - Bar. V roku 2003 tu žilo 13 700 obyvateľov. 
Sú tu mnohé architektonicky zaujímavé budovy, bohužiaľ boli znehodnotené v socialistickej výstavbe. Mesto bolo postavené až na konci 19. storočia, čomu nasvedčujú široké bulváre. Mesto bolo ťažko poškodené zemetrasením v rokoch 1968 a 1979.
Borest

Poloha

Obec má rozlohu 12,78 km². Najvyšší bod je položený 123 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vlajka Bermúd

Vlajka Bermúd sa používa (ako v jedinom britskom závislom území) britská obchodná, tzv. červená vlajka (Red Ensign) s bermudským vlajkovým emblémom (nazývaným po anglicky badge) z roku 1910 vo vlajúcej časti. Je to pravdepodobne na pripomienku toho, že prvý osadníci priplávali na britských lodiach s červenou obchodnou vlajkou. Na znakovom štíte je sediaci červený lev držiaci ďalší štít s vyobrazením lodi Sea Venture, potápajúcej sa pri útese dnes zvanom Sea Venture Flat. S touto loďou tu stroskotal roku 1609 admirál George Somers, ktorého meno potom ostrovy krátku dobu niesli, a stroskotanci boli prvými, aj keď dočasnými bermudskými osídlencami.
Bethonvilliers

Poloha

Obec má rozlohu 1,9 km². Najvyšší bod je položený 407 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karosa LC 736

Karoséria a interiér

Autobus LC 736 je konštrukčne takmer zhodný s typom LC 735. Ide o dvojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie a motorom umiestneným za zadnou nápravou. V pravej bočnici sa nachádzajú dvoje výklopné dvere. Tie prvé sú dvojkrídlové so šírkou 800 mm a umiestnené pred prednou nápravou, druhé sú jednokrídlové so šírkou 650 mm a nachádzajú sa za zadnou nápravou. Na rozdiel od typu LC 735 sú niekedy tieto zadné dvere iba núdzové, teda sa tu nenachádzajú schody a dvere sú vysoké len od podlahy autobusu ku stropu. Polohovateľné sedadlá pre cestujúcich sú rozmiestnené 2+2 na vyššej podlahe, čo umožnilo zväčšiť objem batožinového priestoru, nachádzajúceho sa medzi nápravami, z 3,5 m³ (Karosa C 734) na 5,3 m³ (LC 736). Ulička medzi sedadlami je široká 360 mm. Nad sedadlami sú umiestnené police s pevnými dnami pre batožinu (LC 735 má police sieťované) a tiež rozvod čerstvého vzduchu, ktorý si každý cestujúci môže ovládať individuálne (tento rozvod LC 735 nemá) a bodové osvetlenie. Zájazdové autobusy majú v priestore predných dverí tiež často namontovanú sklopnú sedačku pre sprievodcov. V priestore za vodičovým miestom je umiestnený box s chladničkou a kávovarom. Kapacita je 44 miest na sedenie.
Od roku 1992 sa do modelu LC 736 montovala klimatizácia či lepené sklá.

Motor a pohon

Zadná náprava Rába A – 018.41 má stály prevod 4,40. Pohotovostná hmotnosť je 10 100 kg, celková je 14 380 kg. S motorom LIAZ ML 636 E (175 kW/238 koní) dosahuje maximálnu rýchlosť 115 km/h a zrýchlenie z 0 na 60 km/h za 24,5 s. Silnejší motor LIAZ ML 637 dosahuje výkon 189 kW/257 koní.

Výroba a prevádzka

Prototyp autobusu LC 736 vznikol v roku 1978, o dva roky neskôr boli vyrobené dva prototypy tzv. expresnej verzie, ktorá bola určená na prevádzku na diaľniciach a cestách 1. triedy. Sériová výroba prebiehala v rokoch 1984 až 1997, po roku 1992 ale už v menších množstvách. V roku 1997 bol vyrobený posledný jediný autobus dodaný do Ruska. Linkové a mestské autobusy rady 700 boli naďalej (do roku 1999) vyrábané pod označením 800, v ponuke bol aj diaľkový autobus Karosa LC 836, ale žiadny zákazník si ho neobjednal. Medzi rokmi 1978 a 1997 bolo vyrobených celkovo 1718 autobusov LC 736.
Autobusy LC 736 boli často (najmä po roku 1989) používané ako zájazdové a s českými a slovenskými občanmi precestovali skoro celú Európu. Tento typ je používaný dodnes, počty prevádzkovaných autobusov sa ale každým rokom zmenšujú hlavne kvôli dodávkam nových zahraničných autokarov.
Guagno

Poloha

Obec má rozlohu 42,72 km². Najvyšší bod je položený 2 418 m n. m. a najnižší bod 491 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ratkovská Zdychava

Ratkovská Zdychava je bývalá samostatná obec v okrese Rimavská Sobota, od roku 1960 je súčasťou obce Rovné, 3 km severozápadne od nej.

Polohopis

Obec leží v Revúckej vrchovine, v údolí rieky Blh, na odbočke cesty z Rovného do Krokavy, v nadmorskej výške 421 m n. m.
Juhovýchodne od osady leží samota Vyšná Burda s horárňou.
Vandré

Poloha

Obec má rozlohu 14,57 km². Najvyšší bod je položený 42 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 750 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Symbolický cintorín v Malej Fatre

Symbolický cintorín v Malej Fatre sa nachádza neďaleko Chaty Vrátna v závere Vrátnej doliny. Cintorín bol otvorený a posvätený 25. júla 1998 ako v poradí tretí slovenský symbolický cintorín venovaný obetiam nešťastí v horách. Cintorín vybudovala Horská služba.
Na cintoríne sú tabuľky s menami obetí. V čase postavenia bolo na cintoríne 52 tabuliek s menami obetí, ktorí zahynuli v rokoch 1957 – 1997 a tabuľa s menami 14 obyvateľov osady Štefanová, ktorí sa 11. júna 1848, stali obeťami prívalu horskej riavy. Cintorínu dominuje kríž s nápisom „Mŕtvym na pamiatku, živým pre výstrahu.“
Puiseux (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 3,41 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 109 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Super Mario

Dej

Hry mávajú veľmi jednoduchý príbeh, najčastejšie ide o záchranu princeznej Peach z pazúrov obludného korytnačieho draka Bowsera. V tom Mariovi pomáhajú rôzni jeho priatelia, najčastejšie jeho mladší brat Luigi.

Hry

Séria je rozdelená na dva prúdy. Prvým sú dvojrozmerné arkádové hry, ktoré sú sériou lineárnych, postupne obtiažnejších levelov, na konci ktorých Mario musí poraziť Bowsera v jeho veľkom hrade. Hry druhého prúdu (ktorý vznikol vydaním hry Super Mario 64) sú trojrozmerné a sú zamerané skôr na preskúmavanie rozsiahlych levelov a svetov, v ktorých Mario má rôznorodé úlohy. Ich príbeh tiež zvykne byť o trochu komplexnejší v porovnaní s dvojrozmernými hrami.