google/wiki40b huggingface dataset:
Abd al-Azíz ibn Saúd

Biografia

Abd al-Azízova moc vznikla zo strategickej spolupráce so Spojeným Kráľovstvom na prelome 19. a 20. storočia. Briti sa snažili v oblasti Perzského zálivu oslabiť Osmanskú ríšu a podporili preto Abd al-Azíza, vtedy tzv. Saudského emira, v prevrate proti proosmanským Rašídom. V januári 1902 sa Abd al-Azíz zmocnil Rijádu a neskôr ovládol celý Nadžd. Potom postupne získaval vplyv medzi hlavnými kmeňmi v oblasti, vytvoril primitívnu štátnu organizáciu a začal budovať armádu, ktorej hlavnou zložkou sa stalo nábožensko-vojenské (wahhábistické) hnutie Ichwán („bratia“). Členovia bratstva zakladali osady, do ktorých usadzovali beduínov. Počas prvej svetovej vojny sa Abd al-Azízovi pomocou Ichwánu podarilo rozšíriť svoju moc na veľkú časť Arabského polostrova. 1. septembra 1924 dobyl Ta’if a 16. októbra vstúpil do Mekky, najposvätnejšieho miesta všetkých moslimov. Po roku obliehaní a následnom dobytí Mediny sa Abd al-Azíz vyhlásil kráľom Hidžázu, Nadždu a priľahlých oblastí. V roku 1927 Briti uznali jeho kráľovstvo. V septembri 1932 oficiálne vzniklo kráľovstvo s názvom Saudská Arábia s Abd al-Azízom ako absolútnym monarchom.
Abd al-Azíz upevňoval svoju moc vo všetkých sférach, často podľa dosť archaických vzorcov. Za Abd al-Azízovej vlády bolo v Saudskej Arábii napríklad bežné otrokárstvo (zakázané bolo až v roku 1963). Ekonomicky však išla krajina po druhej svetovej vojne rýchlo nahor, predovšetkým vďaka príjmom z ropy, ktorej náleziská urobili zo Saudskej Arábie jednu z najbohatších krajín sveta. V roku 1942 nadviazali so Saudskou Arábiou diplomatické styky Spojené štáty a pozvoľna sa stali kľúčovým Abd al-Azízovým spojencom. On umožnil Američanom v krajine stavať vojenské základne a Saúdovia na oplátku získali dodávky amerických zbraní. Čoskoro sa tiež rozvinula vzájomná spolupráca v oblasti ťažby ropy. Saudská vláda síce spočiatku dostávala od amerických ropných spoločností iba malé poplatky za vyťažené barely, ale to sa zmenilo v roku 1950, kedy začali byť zisky delené pol na pol.
Abd al-Azíz zomrel v roku 1953 a zanechal po sebe 34 – 47 synov (údaje sa rozchádzajú), ktoré splodil s 22 manželkami.
Basketbal na Stredoamerických a karibských hrách

Basketbal na Stredoamerických a karibských hrách je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier. Organizuje ho Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s Stredoamerickou a karibskou športovou organizáciou (CASCO). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. stredoamerických a karibských hrách v roku 1926 v Mexiko City, vtedy iba v mužskej kategórii. Ženský turnaj mal premiéru na 3. stredoamerických a karibských hrách v roku 1935 v San Salvadore. Basketbalový turnaj sa odvtedy organizuje pravidelne. Najviac víťazstiev na ňom zaznamenali družstvá Mexika a Kubyy
Žarnovica

Polohopis

Mesto leží na Strednom Pohroní, v južnom výbežku Žiarskej kotliny. Západne sa dvíha Pohronský Inovec, severne pohorie Vtáčnik a na východe Štiavnické vrchy. Centrom preteká potok Kľak, ktorý sa vlieva do Hrona, obtekajúceho mesto z východnej strany.

Časti mesta

K mestu Žarnovica patria časti Lukavica a Revištské Podzámčie, Žarnovická Huta. Každá z týchto častí má bohatú históriu.

Ulice

Andreja Kmeťa, Andreja Sládkoviča, Bystrická, Fraňa Kráľa, Hviezdoslavova, Kľakovská, Kpt. Jána Nálepku, Ľudovíta Štúra, Martina Kukučína, Mierová, Partizánska ulica, Sandrická, Tehelná, Železničná, Nová, Májová, SNP.

Vodné toky

Cez mesto preteká rieka Hron a Kľakovský potok, ktorý sa pri mestskej časti Lukavica vlieva do Hrona. Z dedinky Lukavica sa vlieva do Hrona potok Lukavica.

Vodné plochy

Medzi najznámejšie vodné plochy v blízkosti možno zaradiť Hodrušské jazero a výnimočný historický rybník, ktorý patrí Revišťskému Podzámčiu.

Symboly obce

Mestský znak Žarnovice tvorí jednoznakový erb-zlatý žarnov v červenom gotickom štíte. Za mestský znak sa považuje aj jeho jednofarebné zobrazenie, ak vyobrazením zodpovedá mestskému znaku Žarnovice.
Vlajka mesta Žarnovica sa skladá z troch pozdĺžnych pruhov vychádzajúcich z farieb mestského znaku, žltého v 1/3, v 1/3 červeného a v 1/3 opäť žltého, usporiadaných pod sebou.
Pečať mesta Žarnovica je kruhová s priemerom 3,7 cm. Je na nej v strede mestský znak a po obvode kruhopis-mesto Žarnovica.
Reťaz (insígnie) mesta Žarnovica je tvorená 25 článkami s motívom Žarnovica. Reťaz je ukončená štítovou medailou s vyobrazením erbu mesta a s nápisom: mesto Žarnovica.

Obyvateľstvo

V Žarnovickom okrese žije 26 732 obyvateľov, z toho 6 430 v Žarnovici. V Žarnovickej Hute žije 232 obyvateľov, Revišťskom Podzámčí 110 obyvateľov a v časti Lukavica 167 obyvateľov.

Šport

V meste sa nachádza plochá dráha a pochádza odtiaľto Martin Vaculík, slovenský plochodrážny pretekár.
Futbalový klub - MFK Žarnovica

Doprava

Cez Žarnovicu prechádzajú cestné i železničné trate, vedúce Pohroním od Bratislavy a Nitry na Zvolen. Východným okrajom prechádza železničná trať Nové Zámky – Zvolen aj rýchlostná cesta R1, centrom cesta I/65 z Nitry na Žiar nad Hronom, na ktorú sa tu pripája cesta II/512 od Partizánskeho a cesta III. triedy z obce Hodruša-Hámre.

Dôležité firmy

V Žarnovici sa nachádzajú továrne rôzneho zamerania ako napr. lisovňa hliníka alebo závod na výrobu hliníkových túb. V minulosti bola Žarnovica známa spracovaním dreva v závode zvanom Preglejka (neskôr ANB), ktorý už niekoľko rokov nefunguje.

Školstvo

V Žarnovici sa nachádzajú dve základné školy: ZŠ Žarnovica na Ulici Fraňa Kráľa a Cirkevná škola Andreja Kmeťa. Do ZŠ Žarnovica chodí 699 detí. Do cirkevnej školy Andreja Kmeťa chodí cez 100 detí. Žarnovica má aj jednu strednú školu, SOU drevárske, no od šk. roku 2008/2009 je táto škola premenovaná na SOŠ. Na tejto škole sa dajú študovať rôzne odbory, od stolára po obchodného pracovníka. Nachádzajú sa tu aj 2 MŠ. V Žarnovici je aj Špeciálna ZŠ pre deti, ktoré majú rôzne zdravotné problémy.
Tadeusz Andrzej Zieliński

Životopis

Študoval muzikológiu na Varšavskej univerzite, ktorú ukončil v roku 1957. V rokoch 1957 – 1960 bol redaktorom časopisu Ruch Muzyczny. V roku 2006 mu bola udelená Výročná cena ministra kultúry a národného dedičstva.
Faugères (Ardèche)

Poloha

Faugères má rozlohu 5,99 km². Najvyšší bod je položený 811 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Faugères má 91 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bystrická dolina (Kysuce)

Vymedzenie

Dolina zaberá celé povodie Bystrice, od pramennej oblasti na východnom okraji Kysuckej vrchoviny, po ústie rieky do Kysuce pri Krásne nad Kysucou. Jej strednú časť zaberá Bystrická brázda, západný okraj patrí do podcelku Krásňanská kotlina.

Osídlenie

Dolina patrí medzi husto osídlené územia a najmä v dolnej (západnej) a strednej časti sa nachádzajú husto obývané obce. Pri ústí Bystrice leží mesto Krásno nad Kysucou, proti prúdu rieky sú to potom obce Zborov nad Bystricou, Klubina, Stará Bystrica, Radôstka a Nová Bystrica. Charakteristické laznícke osídlenie je v tejto časti Kysúc zastúpené menej.

Doprava

Územím vedie hlavná spojnica Kysúc a Oravy, cesta II/520, na ktorú sa napájajú všetky obce regiónu. Významnou turistickou atrakciou regiónu je Historická lesná úvraťová železnica.

Turizmus

Bystrická dolina je atraktívnou turistickou oblasťou, patriacou do CHKO Kysuce. Najväčšími lákadlami je Múzeum kysuckej dediny s lesnou železničkou, orloj i rozhľadňa v Starej Bystrici, či Kysucká cyklomagistrála s napojením na Oravu, Terchovskú dolinu i Poľsko. Obľúbený pre horských cyklistov je okruh okolo Vodnej nádrže Nová Bystrica a celá oblasť je známa hojným výskytom húb.
Ján Vosček

Životopis

Narodil sa v obci Malá Franková v okrese Kežmarok. Gymnázium už absolvoval v Nitre. V roku 1950 úspešne absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Už počas štúdia začal pôsobiť na Povereníctve školstva ako tajomník dekana. V roku 1949 začal pracovať na Vysokej škole veterinárska v Košiciach. Tu pracoval ako vedúci rektorátnej kancelárie a tajomník. Keďže nebol členom KSČ, bol v roku 1959 odvolaný zo všetkých funkcii. Následne začal pracovať ako podnikový právnik v rôznych podnikoch v Košiciach. V roku 1990 sa stal poslancom Slovenskej národnej rady, o niekoľko mesiacov neskôr sa stal taktiež poslancom Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za Kresťanskodemokratické hnutie. Tu sa stal členom predsedníctva a taktiež pôsobil v ústavno-právnom výbore. V roku 1992 bol vymenovaný za sudcu Ústavného súdu Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky.
Salgótarjánsky obvod

Salgótarjánsky obvod (maď. Salgótarjáni kistérség) je administratívna jednotka, obvod, v Maďarsku v Novohradskej župe. Jeho sídlom je mesto Salgótarján.
Jonáš (biblická postava)

Jonáš (hebr. יונה, „holub“) bol prorok v Starom zákone, ktorého meno nesie biblická Kniha proroka Jonáša.
Podľa biblického príbehu, Jonáš, syn Amittaiho, neposlúchol Boha, ktorý ho poslal do Ninive, aby tam viedol ľudí k pokániu. Ale Jonáš utiekol do Joppy a tam nasadol na loď plaviacu sa do Taršíša. Loď s Jonášom na palube sa zrazu ocitla vo veľkej búrke a námorníci obvinili Jonáša, že je to kvôli nemu. Jonáš sa nakoniec priznal, že je Hebrej, ktorý sa bojí Pána, Boha nebies, ktorý učinil more i zem. Vtedy sa námorníci strašne preľakli a pýtali sa ho, čo také vážne urobil. Dozvedeli sa, že uteká pred Bohom, lebo nechcel splniť Boží rozkaz. Námorníci sa Jonáša pýtali, čo majú urobiť, aby sa more upokojilo, lebo búrka silnela čoraz viac. Jonáš im povedal, aby ho hodili do mora a more sa potom upokojí. Námorníci najprv nechceli, ale keď búrka neutíchala, vzali ho a hodili ho cez palubu do mora. Boh nastrojil veľkú rybu, ktorá zhltla Jonáša a Jonáš strávil v útrobách ryby tri dni a tri noci. Jonáš sa počas celej doby modlil k Bohu a činil pokánie z neposlušnosti, na čo sa Boh zmiloval nad Jonášom a prikázal rybe, aby ho vyvrátila.
Potom Boh znova poslal Jonáša do Ninive, aby kázal pokánie a tentoraz Jonáš išiel a volal k obyvateľom mesta a varoval ich: "Ešte štyridsať dní a mesto bude zničené..." Táto zvesť sa dostala až do uší kráľa Ninive, na čo kráľ prikázal všetkým činiť pokánie a postiť sa. A Boh videl ich skutky a zľutoval sa nad obyvateľmi mesta a mesto nezničil. V tej dobe malo mesto Ninive viac ako stodvadsaťtisíc obyvateľov.
Jeho pobyt vo vnútri veľryby, trvajúci 3 dni, bol predobrazom Kristovho pobytu v hrobe.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 22. septembra.
Genouillac (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 35,76 km². Najvyšší bod je položený 406 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 804 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vouzan

Poloha

Obec má rozlohu 16,27 km². Najvyšší bod je položený 204 m n. m. a najnižší bod 107 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 635 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Svet podľa Garpa

Dej

Príbeh rozpráva o osudoch T. S. Garpa, syna vojaka, ktorý umiera krátko po jeho počatí, a zdravotnej sestry Jenny Fieldsovej, ktorá chce dieťa, ale nie manžela (a sex ju zaujíma len ako spôsob počatia dieťaťa). Jenny využije bývalého technika Seržanta Garpa (po úraze hlavy s IQ malého dieťaťa), aby získala, čo chce. Jej bohatí rodičia sú šokovaní, keď zistia, že je tehotná. Jenny vychová Garpa bez ich podpory, pričom pracuje ako školská sestra na chlapčenskej škole a tak zaistí Garpovi vzdelanie (deti zamestnancov školy sú automaticky prijímané a nemusia platiť školné). (Škola je podobná Phillipsovej Exeterskej Akadémii v Exeteri, New Hampshire, ktorú absolvoval John Irving. Jeho nevlastný otec bol tiež zamestnancom školy.)
Na škole sa Garp začína zaujímať o písanie. Keď ukončí štúdium, spolu s Jenny odchádzajú na nejaký čas do Viedne (v Irvingových knihách mesto symbolizujúce smrť). Tu Garpova matka píše svoju autobiografiu nazvanú Sexuálne podozrivá (taká je verejná mienka o nej ako o slobodnej matke) a Garp zase svoju prvú (a najlepšiu) poviedku Penzion Grillparzer. Po vydaní Sexuálne podozrivej sa z Jenny stane známa feministická rečníčka a dom po svojich rodičoch premení na centrum pre ženy v núdzi.
Garp sa stane spisovateľom, ožení sa s Helenou, profesorkou angličtiny a dcérou trénera zápasenia, a spolu majú dvoch synov. Všetko negatívne je v knihe zosobnené v „spodnom výrovi“, čo je detská skomolenina Garpovho syna pre spodné víry vo vode (ktoré človek nevidí, ale môžu ho kedykoľvek stiahnuť ku dnu). Niekoľko rokov žijú celkom idilicky, no prítomnosť spodného výra sa prejaví vo chvíli, keď sa Garp dozvie o Heleninom milencovi. Garp s deťmi odchádza a Helena sa zatiaľ rozchádza s milencom. Obaja sa veľmi snažia neublížiť tomu druhému, no táto snaha končí autonehodou, pri ktorej ich starší syn príde o oko, Helenin milenec o tri štvrtiny penisu, Helena si rozmliaždi jazyk, Garp zlomí čeľusť a mladší syn Walt zomrie.
Kniha zobrazuje totálny krach ľudskej snahy o obyčajný, ale plnohodnotný život. Vyskytujú sa tu prvky, ktoré sa objavujú takmer vo všetkých Irvingových dielach: medvede, wrestling, Viedeň, prostitútky, absurdné nehody a amputácie… Dickensovsky komplexná zápletka sleduje život postáv od narodenia až po smrť.
Auzouville-sur-Ry

Poloha

Obec má rozlohu 7,98 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 644 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podtajchovský potok

Prameň

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na východojuhovýchodnom svahu Zákľuk (1 011,5 m n. m.), v nadmorskej výške približne 880 m n. m.
Karina Habšudová

Pohár Federácie (FED Cup)

Karina Habšudová reprezentovala tím Slovenska v 21 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 18-9 v dvojhre a 8-5 vo štvorhre, naposledy v roku 2001.
Saint-Christo-en-Jarez

Poloha

Obec má rozlohu 21,77 km². Najvyšší bod je položený 885 m n. m. a najnižší bod 540 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 794 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kroniky Amberu

Časti Kroník Amberu

Kroniky sa delia na dve časti: prvú tvorí pentalógia vedená Corwinom a druhú pentalógia vedená Merlinom (Corwinov syn). Po tom, čo Roger dopísal posledný diel Amberu, uvedomil si niektoré trhliny, ktoré si v príbehu predtým nevšimol, a rozhodol sa napísať rad „objasňovacích“ poviedok. Tie vyšli v českom vydavateľstve Straky na vrbě pod názvom Chodba zrcadel (podľa jednej z poviedok - The Hall of Mirrors).
Jednotlivé diela:

Šablóna

Šablóna je vo fantasy ságe Amber záhadný labyrint nakreslený na skale, od ktorého sa vyvíjajú všetky svety.
Vytvorený bol majstrom Dworkinom na počiatku sveta, keď majster Dworkin emigroval z Dvorov Chaosu.
Annuit coeptis

„Annuit coeptis“ (latinsky) je jedno z dvoch hesiel na rube štátnej pečate USA. Prevzaté z latinského slova annuo (schváliť) a coepta (začiatok, počiatok).

Preklad

Doslovne preložené znamená „Schválil/požehnal začaté/podujaté“. Preklad ministerstva zahraničia USA v angličtine znie „He [God] has favored our undertakings.“

Význam

Oným činiteľom, ktorý požehnal, môže byť Prozreteľnosť, Fortuna alebo boh, činiteľ bol (pravdepodobne úmyselne) ponechaný nedefinovaný, preto anglické „He“ v prekladoch nie je celkom presné a je pravdepodobne odrazom snahy prisúdiť heslu náboženský obsah. Odvážne začatým sa zrejme myslí vznik USA.
„Annuit coeptis“ má 13 písmen, čo má zrejme symbolizovať 13 zakladajúcich kolónií USA (číslo 13 sa na pečati objavuje viackrát).

Pôvod

Heslo je odvodené z Vergiliovho eposu Aineas: „Jupiter omnipotens, audacibus annue coeptis“ („Všemocný Jupiter, požehnaj odvážne započaté“).

Umiestnenie

Nápis je umiestnený nad nedokončenou pyramídou s vševedúcim okom. Okrem tohoto hesla je na rube pečati (dole pod pyramídou) ešte heslo „Novus ordo seclorum“, „Nový svetový poriadok“ ("New World Order") alebo taktiež „Nový poriadok vekov“ ("New Order of the Ages"). Spoločne s rubom pečate je taktiež na jedno-dolárovej bankovke.

Pečať

Na líci pečati je známe „E pluribus unum“, „Z mnohých jediné“, v angličtine prekladané ako „From many, one“ alebo doslovne „Out of many, one“, „Z mnohých, jeden“. Rovnako toto heslo má 13 písmen.
Tieto heslá na štátnej pečati rovnako ako pečať ako celok poskytujú celý rad výkladov (je napríklad možné čítať obidve heslá ako celok) a umožňujú množstvo špekulácií napr. i pre priaznivcov rôznych konšpiračných teórií.
NHL (séria)

História

Počítačová séria hier NHL (National Hockey League) sa začala vyrábať v roku 1991/1992. Výsledkom bola verzia NHL 91, ktorá sa však ešte nepredávala vo veľkom, úlohy vývojárov sa chopili programátori z vydavateľstva SEGA. Potom nasledovali verzie, v ktorých boli skôr "textové novinky" a to verzie: NHL 92,93,94,95,96,97,98 (prvýkrát uverejnené Slovenské národné hokejové mužstvo (z reálnych hráčov Žigmund Pálffy, Pavol Demitra, Jozef Stümpel, Róbert Švehla). Prvé väčšie grafické vylepšenie priniesla verzia NHL 99, ktorá bola už 3D.

NHL v novom storočí

Verzie 2000 a 2001 priniesli grafické vylepšenia (oproti NHL 99 reálnejšie tváre, vylepšený spôsob hokejových bitiek atď.). Prevratné grafické vylepšenie priniesla verzia 2002. Verzia 2005 mala 2 väčšie novinky: 1.- Nové ligy (Fínsku, Švédsku a Nemeckú) 2.- "Dynasty mód" v ktorom ste mohli "manažovať" svoje mužstvo 16 sezón. Verzia 2006 neponúkla žiadne prevratné vylepšenia. Ďalšie pokračovania na platforme PC už nepriniesli žiadne iné výraznejšie zmeny.
High Contrast

História

Lincoln Barrett vyrastal v záujme o film a filmové soundtracky než o samotnú hudbu a dodnes je v jeho tvorbe vidieť vplyv soundtrackového albumu k filmu A Clockwork Orange a soundtracku Vangelis k filmu Blade Runner. Počas svojich filmových štúdií navštívil J Majikovu Arabian Nights, ktorá ho v jeho sedemnástich rokoch priviedla k drum and bassu. Krátko nato začal produkovať hudbu, vďaka ktorej sa stal rezidentom v Cardiffskej drum and bassovej show zvanej Silent Running. Počas svojho pôsobenia v Silent Running si zahral popri umelcoch ako Grooverider a London Elektricity. Barrettova hudba sa dá jednoducho zaradiť ako drum and bass, ale mnoho hudobných kritikov ju priraďuje ku liquid funku. Jeho hudba obsahuje vplyvy house a takisto tiež androgynicky načasované vokály, elektronické piána, husle a jemne vložené sample.
V júni 2002 bolo vydané pod Hospital Records jeho debutové LP s názvom True Colours, ktoré sprevádzali kladné reakcie nielen zo strany kritikov, ale single „Return of Forever“ a „Global Love“ sa dostali do UK Singles Chart. Jeho druhý album High Society vydaný v roku 2004 bol jedným z najlepších drum and bassových albumov roka. 6. apríla 2003 sa High Contrast predstavil v prestížnej BBC Radio 1 Essential Mix show. Jeho mix obsahoval to najlepšie zo súčasnej liquid funkovej scény, ale najviac skladieb bolo z dielní vydavateľstva Hospital Records. Tento mix sa na BBC Radio 1 vysielal 9. januára 2005, keď drum and bassový umelec Andy C nebol schopný dodať vlastný mix.

Súčasnosť

Dnes patrí Barrett k najvyhľadávanejším DJom a dostal ponuky k mnohým mixom – napríklad od Missy Elliot ku remixu piesne „We Run This“, od The Streets k remixu piesne „Has it Come“ a od The White Stripes k remixu piesne „Blue Orchid“. Barrett nepije alkohol, nefajčí, neberie drogy a je vegetarián. Jeho otec bol známy waleský rock and rollový spevák vystupujúci pod prezývkou Shakin Stevens. Jeho matka je členkou Welsh Assembly pre južný Cardiff a Penarth.
Barrett v súčasnosti robí rezidenta v kluboch Herbal a Heaven v Londýne za Hospitality, hráva v The Welsh Club v Cardiffe a pravidelne sa stretáva v klube Fabric v Londýne. Po vydaní skladieb „When The Lights Go Down“, „Angels and Fly Remix“ a „Days Go By“ nasmeroval svoj talent na tvrdšiu hudbu ako je liqid funk. V jeho novšej tvorbe je pridaný elektronický organ, ale stále je v nej poznať klasický, melodický štýl. V októbri 2005 rozbieha Barrett svoje vlastné vydavateľstvo The Contrast. Prvý singel „Days Go By/What We Do“ bol vydaný na začiatku novembra 2005. Na BBC Radio 1 si v Essential Mixe druhýkrát zahral 7. októbra 2007. Zoznam skladieb si môžete pozrieť tu. Tento mix je podľa Peteho Tonga najlepší Essential Mix roku 2007.
Chiddes (Nièvre)

Poloha

Obec má rozlohu 26,04 km². Najvyšší bod je položený 515 m n. m. a najnižší bod 244 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 329 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mjanmarské národné futsalové družstvo žien

Vrcholné podujatia

Mjanmarské družstvo sa doposiaľ nepredstavilo na turnaji Ázijských halových hier či majstrovstvách Ázie.
Zúčastnilo sa ale všetkých štyroch futsalových turnajov na Hrách Juhovýchodnej Ázie. V roku 2011, ktoré sa konali v Indonézii, dosiahlo svoj najvýraznejší úspech, keď v skupine po výhrach nad Filipínami a Indonéziou skončilo tretie a vybojovalo si tak bronzové medaily. O 2 roky neskôr, keď sa turnaj konal v Mjanmarsku, obsadilo po 4 prehrách poslednú piatu priečku, ktorú zopakovalo aj na futsalovom turnaji hier v roku 2017.
1. vodnopólová liga žien 1996/97

Systém súťaže

Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Hrali sa 4 turnaje.
Roche (Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 23,33 km². Najvyšší bod je položený 1 418 m n. m. a najnižší bod 756 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 266 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dvanáct na houpačce

Dvanáct na houpačce (skrátene Houpačka) bola hitparáda Česko-slovenského rozhlasu, ktorú uvádzal Jiří Černý so svojou ženou Miroslavou Černou v rokoch 1964–1969. Od roku 1966 sa program premenoval na Třináct na houpačce, od apríla 1968 Čtrnáct na houpačce. Výsledky zverejňoval Mladý svět.
Houpačka je nápad Josefa Hollera, vtedajšieho šéfredaktora Mladého světa. Inšpirovali ho listy čitateľov Mladého světa, ktorí hlasovali v ankete druhého ročníka Zlatého slávika. Prípravou programu bol poverený Jiří Černý. Údaje o predaných platniach boli nespoľahlivé, preto vymysleli systém dvanástich pesničiek, ktoré nasadzovali priamo autori programu. Podľa diváckeho hlasovania prvých osem postupovalo do ďalšieho kola a k nim pribudli štyri nové. Každý nepárny diel sa zaoberal zahraničnou scénou, každý párny domácou scénou.
Hitparáda sa vysielala každú nedeľu (každú druhú nedeľu sa ale reprízoval posledný diel) od 13. decembra 1964 na Česko-Slovensku II. Sprievodné texty písali manželia Černí, Houpačku uvádzali Jana Malknechtová a Jiří Jelínek, po niekoľkých mesiacoch ich ale nahradili autori. Zvučkou bola skladba „Exodus“, ktorú nahral TOČR a Rudolf Rokl. Program trval najprv 50 minút, neskôr (od 25. júla 1965) hodinu. V júli 1965 sa začali vysielať aj stredajšie reprízy na Česko-Slovensku I (dnes Český rozhlas Radiožurnál), program sa vysielal tiež ako prvá polovica programu Mikrofórum, čo zvýšilo divácky ohlas (v porovnaní so začiatkom prišlo takmer desaťkrát viac listov až do 20 000). Od roku 1967 výsledky hitparády zverejňoval časopis Melodie.
Časom a s pribúdajúcimi piesňami sa trochu menili pravidlá, v programe Čtrnáct na houpačce postupovalo do ďalšieho kola sedem nahrávok, sedem bolo nových.
25. januára 1969 sa vysielala špeciálna Houpačka v súvislosti so smrťou Jana Palacha. Hrali sa hlavne piesne Karla Kryla, ale aj „Balada o smutnom Jánovi“ od skupiny Prúdy.

Koniec Houpačky

Posledná Houpačka sa vysielala 30. marca 1969, kedy ju vyhrala pesnička „Běž domů, Ivane“ (pod názvom „Nezapomeň si tu klobouk“). Vedenie rozhlasu požadovalo vyradenie tejto piesne a piesne „Bratříčku, zavírej vrátka“, ktorá bola aktuálne piata, ale jeden z predchádzajúcich dielov vyhrala. Manželia Černí rozhlasu nevyhoveli a program bol zrušený.