Blažej Baláž

Tvorba

Blažej Baláž pôsobí v oblasti politického, environmentálneho, aktivistického a neo-konceptuálneho umenia. Jeho tvorba zahŕňa mediálny obraz, práce na papieri, performancie, eventy, kresby, objekty, mail art a grafiku.   
Blažej Baláž zahájil svoju maliarsku a grafickú tvorbu abstraktnými juveníliami 70-tych rokov - napríklad abstraktné obrazy Diptych (Keď odchádzajú tí, ktorých máme radi. Spomienka, 1975), Topenie snehu alebo expresívne maľby Speváčka (1978), Traja králi (1979), Slovenský motív (1979) či Turoň (1979)
. V 80-tych rokoch sa venoval najmä neoexpresívnej tvorbe - diela Červený triptych (1986/87), Preobrátená figúra (1987), menší cyklus Synekdocha (1987) zavŕšený rozmernejšou maľbou City nechaj pred dverami. Pre jeho diela z 80-tych rokov je príznačný silný spoločensko - kritický postoj. V grafike sú to cykly Podobenstvá, Onomatopoje a Introspekcie a veľkorozmerná grafika Mechanický raj (1988-1990) s alúziou na postmodernu a východiskom v ľudovom umení. Na konci 80-tych rokov završuje vývin spoločensko-kritickej a sociálnej grafiky línie Sokol - Hložník - Gažovič. Bohaté pozadie vytvárajú konceptuálne texty HROBONJOUR, IDEATH, ktorým sa venuje potom neskôr v 90-tych rokoch. Zaujímavá  je jej inšpirácia v ľudovom umení - predobrazom grafiky bola drevená hračka tzv. "Bába" pochádzajúca z Partizánskej Ľupče (XIX.stor.). Podobný princíp sa opakuje v grafickom liste Chlapci z Črpáklandu (1988). 
V roku 1992 vytvoril z textilného odpadu niekoľko inštalácií pri príležitosti samostatnej výstavy v Galérii Jána Koniarka v Trnave.  Neskôr vytvára multiinštalácie, v ktorých mení význam a funkčnosť budov galérií zaplnením všetkých okien textilnými látkami či postrihaným výtvarným časopisom (Postscriptum, 1993, Galéria M. A. Bazovského Trenčín, Postscriptum II, Galéria mesta Bratislavy a  Dobrý deň, pani Kopplová, Galéria J. Koniarka v Trnave 1997). 
Od roku 1992 realizuje lingvistické grafiky najprv prostredníctvom zničených matríc svojich predchádzajúcich (školských) prác. Je to cyklus Bľabot a bes, grafiky ako PRINT (1992) , IDEATH, WEAST, EARN, TO BE..., ktoré sú tlačené aj za pomoci opilníkovaných mincí. Tento princíp naplno využíva v roku 1994, napríklad na rozmernom diele Posledná večera, ktorý je obohatený o novú stratégiu - vedomé a kontrolované plesnutie papiera. Princíp tlače z malých mikromatríc - opilníkovaných mincí autor sám nazýva "rozkmitaná matrica". Takou je aj šesť metrov široký ironický Hexameter (1995),, alebo na plátne vytlačená grafika s maliarskym formátom (200 x 300 cm) - 1358 hviezd, 1358 duší (1999), vystavená na bienále grafiky v Ľubľani, tieto tlače mincami sú autorovou autorskou technikou. 
Od roku 1988 využíva vo svojej tvorbe konceptuálny text. Začiatkom 90-tych rokov sú to prvé texty DEMOCRAZY (1991), DOVERNE 1, 2  a makarónske texty (intertext, intratext) HBOBONJOUR (priekopnícky, prvý vedome segmentovaný text - 1992) ,
SVETLOVEC, POLETIKA. Jeho začiatky určovalo postmoderné citovanie a mixovanie, ale mimoriadne originálne ako prvý na Slovensku si uvedomil, že i konceptuálna práca s jazykom sa musí premeniť, musí sa stať mnohovrstvennou . Neskôr sú to horizontálne postkonceptuálne ironické texty Geld macht frei, NOCREDIT, NOCOMMENT, CELEVRITI , MONEYENOM. V posledných rokoch realizuje bohatý lingvistický výskum v oblasti postkonceptuálneho textu v rozmernom cykle Treptomachia. Najprv sú to tzv. geometrizmy, kde 9-grafémové slová sú vytvorené opilníkovanými mincami - GODSAVEUS, WETRUSTIN, CLEANMONEY. Neskoršie verzie tejto línie symbolizujú farbu a sú viac hermetické ako aj konceptuálne  (napr.WARTEZEIT, WARTERAUM a ďalšie), či kritické - SLOVENSKY a ZLATOKOPI. Posledné dva, ako aj OBRAZNOST, BESTEHLEN a BESTOCKEN sú práce typu "intext", všetko je vo vnútri textu, nie mimo neho. Autor hovorí o akýchsi "readywordoch". V posledných rokoch prináša Blažej Baláž novotvar - simultánne texty, akými sú napr. TOT0JEZIVOTPRESVINE, TOTOBOLAPOSTEL, HOWMONEYTREES,ODRBMADEMOKRATICKY a ďalšie. Inou kapitolou sú texty, ktoré sa zaraďujú k textom typu "outtext", pre ktoré je typické postkonceptuálne zneisťovanie hraníc medzi médiami (Treptomachia.En - Wart, 2011, Treptomachia.Sk - Vanitas, 2011).
Začiatkom 90-tych rokov širšie rozvrstvuje tvorbu aj do oblasti, ktorá vzniká s konceptuálnym uvažovaním, ale môže byť zaraďovaná skôr do postminimalizmu. Je to Nádych a výdych 1, 2 (1991), Dematerializácia (1992), Bez názvu, Myšacia dierka (1992). Od polovice 90-tych rokov tvorí postminimalistické materiálové obrazy monochrómnej povahy a so silným konceptuálnym základom, ktoré teoretici zaraďujú do postgeometrickej abstrakcie. Najskôr je to cyklus Pamäť, kde dominuje monumentálna Pamäť 2 / Nezaprášená maľba (1998) s polyuretánovým reliéfom. Neskôr je to autorova stratégia - dvojitý monochróm - farba verzus piliny z mincí, samotné opilníkované mince, mak, zemina, odpad - viditeľná v dielach akými sú Mandaly 1, 2, 3 (1997 -2000) a Mandala 4 (čierna, ktorej prílohou je tzv. Zbierka, súpis zničených mincí opilníkovaním mien celého sveta), Mandala 10 (Zbierka Národnej galérie, Praha), alebo Mandaly 6 a 9 / S parazitmi (2001, 2002). Postupne vznikajú Makové mandaly 5 a 15, tendencia vrcholí v rozmernom Makovom poli, ktoré je nateraz akýmsi zavŕšením postminimalizmu. Maľby - Mandala 17. SK - Nevoľné (2004) a Mandala 18. HR - Orebic (2005) oscilujú na priesečníku Land-artu, konceptu a postminimalizmu či radikálnej maľby. Príbuznými koreláciami sa vyznačuje Mandala 11 - Pasca (2002), ktorej povrch tvorí rôzny subtílny odpad, špina, vlasy, motýlie krídla, špagety na bielom plátne. Takými sú aj čiastočne diela INVESTING a ESTIMATED, tie sú ale vytvorené textom na listoch zo stromov. Postgeometria sa naplno prejavuje aj v Mandale 20 (Východný štvorec 1) a Mandale 21 (Východný štvorec 2) z rokov 2003/07.
Realizuje niekoľko akčných výstupov - akčné umenie - s ekologickým, politickým alebo socio-kultúrnym kontextom (Zákony rastu, performancia 1999, Skarabeus, 1997 , Artwart, performancia 1997). V posledných rokoch (od roku 1993) realizuje zložito štrukturovanú permanentnú akciu  My Way a viacero ekologických performancií a eventov, v ktorých rozvíja aktívne Beuysov princíp "sociálnej plastiky". Prisvojením si a pretváraním verejného priestoru pred bytovkou v ktorej býva (lokalizovaná v tesnej blízkosti veľmi vyťaženej dopravnej komunikácie), napĺňa "filozofiu obratov", v tomto prípade ide o aktivizmus na priesečníku sociálneho a ekologogického.