Avia B.534

Vznik a vývoj

Bezprostredným podnetom na vznik tohto stroja bola začiatkom 30. rokov zhoršujúca sa zahranično-politická situácia, ktorá si vyžiadala modernizáciu leteckého parku. Ministerstvo Národnej obrany preto vyhlásilo súťaž na novú štandardnú stíhačku pre česko-slovenské letectvo. Konštruktér František Novotný v továrni Avia napriek neúspechu so strojom B.234, ktorý mal problémy s hviezdicovým motorom R-29, prepracoval konštrukciu a umiestnil do pozmeneného draku licenčný motor Hispano-Suiza 12Ydrs s výkonom 860 k. Z prestavaného draku Avia B.234.2 tak vznikol prvý prototyp lietadla Avia B.534.1. Konštrukcia továrne Avia sa ukázala spomedzi ostatných strojov tovární Letov a Praga zapojených do súťaže najlepšia. Stroje oplývali výbornou stúpavosťou, manévrovateľnosťou aj pomerne vysokou rýchlosťou, ktorá sa blížila k 400 km/h. Dvojplošná koncepcia, pevný podvozok a otvorený kokpit však predurčovali stroj k tomu, že mierne zaostával za najnovšími strojmi, ktoré v tej dobe vznikali v ostatných krajinách. Napriek tomu všetkému sa na jeseň roku 1935 k leteckým jednotkám dostávajú prvé sériové stroje. Celkové prezbrojenie česko-slovenského stíhacieho letectva na tento typ bolo dokončené v roku 1937. Avie B.534 si čoskoro získali veľkú popularitu. Dopomohli k tomu najmä úspechy česko-slovenských letcov, ktoré dosiahli, napríklad na leteckej súťaži v Zürichu v roku 1937. 
Prvá 100-kusová séria mala otvorenú kabínu, dva synchronizované guľomety v trupe a po jednom guľomete v spodných krídlach. Druhá séria už mala všetky štyri guľomety po bokoch trupu. Tretia séria mala iba jeden spoločný prívod vzduchu ku kompresoru. V predmníchovskom období dokončovala Avia najrozsiahlejšiu štvrtú sériu strojov B.534, aby letectvo dosiahlo plný stav. Nové Avie mali uzavretý prekryt kabíny, kapotovaný podvozok a závesníky pre 6× 10 kg alebo 4× 20 kg bômb. Vyvinutá bola aj nová Bk.534, ktorá mala byť vyzbrojená jedným kanónom Oerlikon FFS kalibru 20 mm a dvoma synchronizovanými guľometmi vzor 30 kalibru 7,92 mm. Kanóny však spočiatku neboli k dispozícii, takže z rozhodnutia zákazníka boli stroje prvej objednávky (55 kusov s výrobnými číslami Bk.534.501 až 555) dodávané s tretím guľometom namiesto kanónu (k 16. septembru 1938 bolo dodaných 18 kusov, ďalších 37 bolo dodaných pred 15. marcom 1939; zvyšok z objednaných 121 strojov Bk.534, teda lietadlá do výrobného čísla Bk.534.621, boli dodané až za okupácie zvyškov okliešteného Česko-Slovenska). Posledné stroje, ktoré vyšli z výrobných liniek sa už dostali k nemeckým okupantom. Nová konštrukcia Avia B.35 a B.135 už nestihla byť zavedená do výzbroje.

Nasadenie

K 1. septembru 1938 bolo v stave česko-slovenského letectva 326 Avií. Ich počet však rýchlo rástol, a tak do 16. septembra bolo prijatých do služby 18 kusov Avií Bk.534 (s 3 guľometmi) a posledný B.534. K 30. septembru 1938 tak bolo v službe najmenej 380 Avií. Podpis Mníchovskej dohody spomalil výrobu a aj odovzdávanie strojov k letectvu, napriek tomu bolo 10. novembra 1938 v službe už 424 Avií, z toho 54 Avií Bk.534. V marci 1939 bolo v službe celkovo 443 Avií B.534 a Bk.534.
Krst ohňom prekonali Avie B.534 počas pohraničných bojov medzi novovzniknutým Slovenským štátom a maďarskými vojskami v marci 1939 na východnom Slovensku a v Podkarpatskej Rusi. Slabiny B.534 sa prejavili naplno, keď stroje utrpeli straty, aj kvôli ich slabému pancierovaniu. Nemalú vinu za ich neúspechy mala však aj samotná situácia v letectve, ktoré v tom období muselo čeliť odchodu kvalitných českých kádrov zo Slovenska.
Väčšie úspechy zaznamenali Avie B.534 pri podpore nemeckého útoku na Poľsko, pri ktorom sa ich bojová činnosť sústredila najmä na ochranu strmhlavých bombardérov Ju 87 „Stuka“ ako aj ochranu vlastného vzdušného priestoru. Neskôr počas bojov na východnom fronte Avie so slovenskými letcami pomáhali nemeckej Luftwaffe okrem ochrany strmhlavých bombardérov Ju 87 aj ako prieskumné a pozorovacie stroje. Vybojovali pri tom 1119 súbojov a zaznamenali aj početné zostrely, pričom sami neutrpeli nijak zvlášť ťažké straty.
Nemci používali početné Avie B.534 na najrôznejšie účely. Spočiatku ich využívali v leteckých školách na pokračujúci výcvik stíhačov. No osvedčili sa aj pri vlečení zásobovacích klzákov, napríklad v bojoch pri Demiansku. Zaujímavé boli tiež nemecké testy, pri ktorých boli tri stroje upravené pre pristátie na lietadlovej lodi Graf Zeppelin. 
78 strojov predali Nemci počas vojny do Bulharska. V roku 1943 „zasiahli“ tieto stroje v bulharských farbách proti náletu amerických bombardérov B-24 Liberator. Americkí letci sa pritom útoku údajne vyhli tak, že vystúpali do väčšej výšky, kde im B.534 nemohli ublížiť. Táto udalosť jasne poukazovala, že dvojplošné Avie boli v tej dobe už dávno za svojim zenitom. Časť zo svojich B.534-iek nasadili Bulhari k útokom na pozemné ciele aj po prechode na stranu Spojencov. 10. septembra 1944 sa šesť strojov Avia B.534 dostalo do leteckého súboja so šiestimi Messerschmittmi Bf 109 v malej výške. Jedna B.534 bola síce zostrelená, ale nemeckí letci sa z boja radšej odpútali, pretože sa v malej výške obávali dobre manévrujúcich B.534.
Avie sa dostali do boja aj na slovenskom území počas Slovenského národného povstania. Potom, čo niekoľko strojov zostalo vo výzbroji Kombinovanej letky na letisku Tri Duby ich povstalci používali na podporu pozemných jednotiek a prieskum. 2. septembra 1944 zaznamenal slovenský pilot František Cyprich posledný registrovaný zostrel pomocou dvojplošníka s pevným podvozkom, keď napadol a zostrelil neozbrojený maďarský Junkers Ju 52/3m. Väčšina Avií bola ku koncu SNP poškodená alebo nefunkčná a stála na Troch Duboch ako klamné ciele pre nemecké nálety.
Vďaka útekom slovenských letcov do okolitých krajín, ako aj vojnovej koristi, sa Avie B.534 dostali i do Sovietskeho zväzu, Rumunska a Maďarska.

Zachovalé exempláre

Do súčasnosti sa nezachoval ani jeden exemplár. Avia B.534, ktorá sa nachádza v hale leteckého múzea Praha-Kbely venovanej obdobiu prvej Česko-slovenskej republiky, je rekonštrukciou podľa pôvodných výkresov, vzniknutou s použitím zachovaných dielov, predovšetkým podstatnej časti priehradovej konštrukcie trupu a motora.