google/wiki40b huggingface dataset:
Faethón (mytológia)

Faethón (iné názvy: Faëthón, Faethon, Faetón, Faeton ;starogr. Φαέθων – Faethón, latinsky Phaethon) je v gréckej mytológii syn boha slnka Hélia (alebo tiež Apollón zvaný Foibos – Žiariaci) a jeho milenky Klymeny.
Ovidius sa vo svojom diele Premeny  o Faethónovi zmieňuje takto: Bol to krásny mladík, hrdý na svojho božského otca. Keď raz Diov syn Epafos vyslovil pochybnosti o jeho pôvode, na matkinu radu sa vydal za samotným bohom Héliom, aby získal zadosťučinenie. Avšak samotné slová mu nestačili, chcel dôkaz a Hélios sa mu zaprisahal nezrušiteľnou prísahou pri vodách rieky Stygy, že mu splní akékoľvek prianie. A Faethón požiadal, aby mu boh Slnka požičal na jeden deň bájny slnečný voz, s ktorým denne koná svoju cestu po nebeskej klenbe. Hélios mu to vyhováral, poukazoval na jeho neskúsenosť, presviedčal ho, že neudrží okrídlené kone a nepremôže strach z nesmiernej výšky nebies. Ale Faethón si nedal povedať.
Samozrejme tak, ako to Hélios predvídal, sa aj stalo. Jazda trvala krátko, kone hneď spoznali, že ich riadi neskúsená ruka, vyšli zo svojej obvyklej dráhy a leteli najskôr vysoko až ku hviezdam, preleteli pri súhvezdiach Škorpióna a Býka, ale keď leteli okolo súhvezdia Kentaura, zľakli sa jeho luku a zleteli veľmi nízko nad zem. Žiarom spálili úrodné pláne Arábie, Núbie aj Sahary a celú oblasť zmenili na púšť. Obyvateľom Afriky žiara opálila pleť, takže navždy ostali čierni. Začali vysychať moria a krajina praskala, až sa otvárala Hádova ríša podsvetia.
Matka zeme Gaia zvolala na Dia, nech zachráni svet pred úplnou skazou. Zeus sa hrozne nahneval a Faethóna zrazil bleskom do hlbín. Faethón musel zomrieť, aby nezahynul na svete život, ale jeho odvaha, aj keď nerozvážna mu priniesla sympatie. Jeho spálené telo našli nymfy pri vodách Éridanu a na náhrobok mu vraj napísali slová: "Padol, ale pri veľkom odvážnom čine" . Faethóntove sestry Héliady sa zo žiaľu zmenili na topole a z ich sĺz, padajúcich do vôd Éridanu, vraj vznikol jantár.
Lambruisse

Poloha

Lambruisse má rozlohu 21,78 km². Najvyšší bod je položený 2 000 m n. m. a najnižší bod 993 m n. m.

Obyvateľstvo

Lambruisse má 92 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Adolfo Alsina (department)

Obyvateľstvo

Podľa odhadu INDEC stúpol počet obyvateľstva z 50 701 (2001) na 67 027 obyvateľov v roku 2005.
Béhéricourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Collegium Technicum

Collegium Technicum je zmiešaný spevácky zbor Technickej univerzity v Košiciach.

História a úspechy

Zbor vznikol v roku 1983. Je dvojnásobným laureátom medzinárodnej súťaže akademických zborov IFAS v  Pardubiciach a päťnásobným víťazom festivalu vysokoškolských speváckych zborov Akademická Banská Bystrica.
Z početných medzinárodných ocenení (Rakúsko, Taliansko, Izrael, Česko) sú významné víťazstvá z roku 1997. Zbor získal 1. cenu v kategórii polyfónie a 2. cenu vo folklóre na 1. Medzinárodnej súťaži Grand Prix Slovakia v Trenčianskych Tepliciach a bol ocenený dvomi prvými cenami (malé zbory a folklór) a 2. cenou v kategórii veľkých miešaných zborov na XV. Teeside International Eisteddfod v Middlesbrough v Anglicku. Collegium Technicum sa stal najúspešnejším zborom obidvoch festivalov.
Významné ocenenie získal na  X. Medzinárodnom festivale chrámovej a adventnej hudby v Prahe 2000 – zlatá medaila a cena poroty za dramaturgiu. Stal sa absolútnym víťazom VII. Medzinárodného festivalu „Jaro se otvírá“ a získal cenu Zdeňka Lukáša v Českom Krumlove (Česko).
Zbor spolupracoval s univerzitnými zbormi v Splite, Madride, Budapešti, Moskve, Oslo, Leóne, Warwicku, Prahe, Bratislave, Ostrave, Krakove, Bologni, Lisabone, Wisconsine a  Manile. Od sezóny 1986/87 pravidelne spolupracuje so Štátnou filharmóniou Košice.

Koncerty

Zbor uviedol viac ako 100 koncertov a festivalových vystúpení v 18 štátoch Európy, Izraeli a Južnej Ameriky.
Od roku 1993 Collegium Technicum organizuje medzinárodný festival Universitas Cantat, na ktorom sú univerzitnými zbormi prezentované oratoriálne diela (Antonín Dvořák: Stabat Mater, G. Rossini: Petite messe solennelle, W.A. Mozart : Requiem, Messe c-mol) v sakrálnych priestoroch  - Levoča, Košice, Bratislava, Viedeň, Bern, Zürich. Na Universitas Cantat ’95 uviedol zbor premiéru omše Ivana Hrušovského: Missa pro iuventute. V roku 1999 a 2000 zbor dvakrát  spolu s českými univerzitnými zbormi z Ostravy a Prahy spieval Requiem Antonína Dvořáka, ďalej Requiem W.A. Mozarta s orchestrom Slovenského rozhlasu v Bratislave a  trikrát Mascagniho Messa di Gloria so Štátnou filharmóniu Košice. NA V. Medzinárodnom festivale univerzitných zborov Universitas Cantat 2002 bola prvýkrát v Košiciach uvedená Veľká omša c-mol W. A. Mozarta. 
V roku 2006 sa zbor zúčasnil na medzinárodnom festivale zborového spevu v Petrohrade s názvom Pojuščij mir, kde získal titul lauréta a prvé miesto v súťaži zborov. V roku 2007 navštívil Mexiko na svojom turné s kantátou Carla Orffa Carmina Burana, ktoré malo veľký úspech.
Langogne (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,37 km². Najvyšší bod je položený 1 097 m n. m. a najnižší bod 886 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 969 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cahnov

Dejiny

Založenie obce sa datuje medzi rokmi 1043 a 1050. Z roku 1359 pochádza prvá písomná zmienka o Hohenau ako o obci s právom poriadať trhy. V obci sa neskôr usadili Chorváti, ktorí tu tvorili najmenej polovicu obyvateľov. 
V roku 1920 bola obec trvalo prisúdená Rakúsku, hoci spolu so šiestimi okolitými obcami bola etnicky česká/slovenská. České/slovenské obyvateľstvo bolo zo strany rakúskych úradov násilne donútené ku germanizácii, dnes pôvodnú českú/slovenskú majoritu pripomína už len hojný počet českých/slovenských priezvisk.
SN 185

SN 185 alebo Supernova 185 bola supernova, ktorá sa objavila v roku 185 v súhvezdí Kentaur. Doklady o tomto jave poskytujú záznamy čínskych hvezdárov dynastie Han. V týchto prameňoch sa spomína ako hviezda-hosť.  Je možné, že písomná zmienka o tejto udalosti sa objaví aj v rímskych prameňoch.  Na oblohe svietila 8 mesiacov. Doteraz je to najstarší doklad o výbuchu supernovy. 
Ako pozostatok po tejto udalosti ostala na oblohe plynná hmlovina RCW 86. Röntgenové pozorovania naznačujú zhodu s predpokladaným časom výbuchu.
Sergej Semionovič Biriuzov

Život

Narodil sa roku 1904 v Skopine v Riazaňskej gubernii v Rusku. Pochádzal z rodiny obchodníka. V roku 1926 vstúpil do Komunistickej strany. V 20. rokoch vstúpil do armády a kariérne rýchlo postupoval. V roku 1929 ukončil 2 ročník večernej univerzity pre pracujúcich. V roku 1934 pred nástupom na Vojenskú akadémiu M. V. Frunzeho bol veliteľom práporu. Štúdium na akadémii ukončil v roku 1937 s diplomom 1. stupňa. Následne velil štábu streleckej divízie. V roku 1939 sa stal náčelníkom operačného oddelenia štábu Charkovského vojenského okruhu. V auguste 1939 bol poverený vedením 132. divízie.
Briuzov následne velil tejto jednotke 3 roky, čo bolo v sovietskej armáde zriedkavosťou. Jeho divízia bola súčasťou juhozápadného a brianského frontu. Bol kvalitným divíznym veliteľom, ktorý neváhal jednotke veliť z prvej línie. Počas prvého roka bojov proti nacistickému Nemecku bol Biriuzov 5 krát ranený, z toho dvakrát vážne.
V apríli 1942 sa stal náčelníkom štábu 48. armády brianského frontu. V tejto funkcii zotrval do novembra 1942, kedy bol poverený vedením štábu 2. gardovej armády, ktorej velil R. M. Malinovskij. V tejto pozícii zotrval do apríla 1943, pričom sa podieľal na vedení bojových operácii počas bitky o Stalingrad, ťažkých bojov s nemeckým tankovým uskupením von Mansteina ako aj sovietskych protiútokov operácie Saturn.
V apríli 1943 sa stal náčelníko južného frontu, kde spolupracoval s F. I. Tolbuchinom. V októbri 1943 bol front premenovaný na 4. ukrajinský front. Briuzov ďalej zostal jeho náčelníkom štábu až do mája 1944, kedy bol preložený k 3. ukrajinskému frontu. V októbri 1944, bol Biriuzov poverený velením 37. armády 3. ukrajinského frontu. V tejto pozícii zotrval do mája 1946. Ako veliteľ armády sa podieľal na oslobodzovaní Ukrajiny, Bulharska a Juhoslávie.
Po vojne viedol do roku 1947 sovietsku vojenskú misiu v Bulharsku. Neskôr do roku 1955 pôsobil na rôznych veliteľských postoch. 11. marca 1955 bol povýšený do hodnosti Maršala Sovietskeho zväzu. Od apríla 1955 do apríla 1962 pôsobil ako veliteľ sovietskej protivzdušnej obrany. Neskôr pôsobil ako veliteľ strategických raketových vojsk a v roku 1963 sa stal náčelníkom sovietskeho generálneho štábu.
Briuzov tragicky zahynul 19. októbra 1964 pri leteckej nehode. Dopravné lietadlo narazilo do vrchu Avala neďaleko Belehradu vo vtedajšej Juhoslávii. Urna s jeho popolom je uložená na pohrebisku pri kremeľskej stene v Moskve.
Bendejun

Poloha

Obec má rozlohu 6,35 km². Najvyšší bod je položený 1 100 m n. m. a najnižší bod 240 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 939 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ville-en-Woëvre

Poloha

Obec má rozlohu 14,18 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 134 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zorné pole (optika)

Zorné pole je časť obrazovej roviny objektívu ohraničená clonou alebo všeobecnejšie časť priestoru, ktorú možno optickým prístrojom zobraziť.

Zorné pole v astronómii

V astronómii je zorné pole aj špecificky plocha časti oblohy, ktorú vidieť danou optickou sústavou, napríklad ďalekohľadom. Uhlový priemer zorného poľa ďalekohľadu je približne určený priemerom zorného poľa okulára deleného zväčšením ďalekohľadu.
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2015

A Divízia

Zdroj: IFF.com

B Divízia

Zdroj: IFF.com
Montigny-Lencoup

Poloha

Obec má rozlohu 20,37 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 67 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Techno

História

Techno pochádza z elektronickej avantgardnej hudby 70. rokov, najmä z tvorby skupín ako sú Kraftwerk, Tangerine Dream alebo Cabaret Voltaire.
Za zakladateľa tohto hudobného štýlu byvajú často označovaní detroitskí DJi Derrick May, Juan Atkins, Kevin Saunderson (takzvaní The Belleville Three) a Eddie Fowlkes, ktorý spoločne navštevovali školu Belleville High School. Oni ktorí v polovici 80. rokov začali v detroitských disco kluboch hrať rytmickú, čisto elektronickú hudbu s tým, že pomocou dvoch gramofónov a mixážneho pultu spájali, (mixovali) a prelínali jednotlivé skladby medzi sebou, čím vznikal nepretržitý ucelený prúd (DJ mix alebo tiež set) techno hudby. Toto mixovanie má svoje pravidlá - DJ musia vedieť zrovnávať rytmy a tempo skladieb, pracovať s náladou setu, prispôsobiť výber skladieb prostredie atď.
Supratekutá látka

Supratekutá látka alebo supratekutina (z lat. supra = nad) je kvapalina s nulovou viskozitou. Supratekutosť bola pozorovaná iba pri dvoch izotopoch hélia (tj.⁴He a ³He) pri teplotách blízkych absolútnej nule. V ich zmesiach, a teoreticky sa predpokladá, že aj tzv. spinovo polarizovaný vodík sa môže stať supratekutým, sú určité indície, že aj neutrónové hviezdy sú tvorené supratekutým kondenzátom.
Supratekutosť objavil roku 1938 Rus Piotr Leonidovič Kapica, a to na ⁴He pri teplotách nižších ako 2,17 K (tzv. lambda bod). Pôvodne túto vlastnosť hélia pomenoval tepelná supravodivosť, kvôli tomu, že v supratekutom héliu je takmer nemožné vytvoriť tepelný gradient. Teóriu supratekutosti vytvoril Lev Davidovič Landau v roku 1941.

Supratekuté hélium 4He

Vlastnosti ⁴He nad teplotou 2,17 K (tzv. lambda bod Tλ), kvôli tomu sa aj zaviedol názov He I pre T>Tλ a He II pre T<Tλ. Najmarkantnejšie sa rozdiely vo vlastnostiach He I a He II prejavujú vo viskozite a tepelnej vodivosti. V roku 1938 Kapica meral viskozitu He II. He II pretekalo veľmi úzkou štrbinkou medzi vybrúsenými diskami. Z pokusu vyplynul záver, že ak má He II nejakú konečnú hodnotu viskozity, tak je najmenej miliónkrát nižšia než viskozita He I. Aj ďalšie experimenty preukázali v podstate nulovú viskozitu He II.

Dvojkvapalinový model

Vysvetlenie fyzikálnej podstaty supratekutosti nie je jednoduché. He II v množstve pokusov vykazovalo existenciu viskóznych trecích síl. Z toho plynulo, že He II sa správa ako supratekutá a viskózna látka súčasne. Tento "paradox" je dôležitou časťou popisu fyzikálnych vlastností He II, ide o tzv. dvojkvapalinový model, ktorým možno vysvetliť veľa vlastností.
Prvý pokus o dvojkvapalinový model je z roku 1938 od maďarského fyzika Lászlóa Tiszu (pozri časopis Nature 141 z roku 1938). Podľa jeho modelu sa He II správa ako zmes dvoch zložiek. Normálnej, ktorá ma konečnú viskozitu a supratekutej - bez viskozity. Je však veľmi dôležité si uvedomiť, že nemožno konkrétne atómy hélia priradiť tej-ktorej zložke, pretože ide o bozóny a teda majú celočíselný spin a neriadia sa Pauliho vylučovacím princípom a platí pre ne Boseho-Einsteinove rozdelenie. Teda v totožnom stave (z hľadiska kvantovo-mechanického) môže existovať celý súbor častíc (atómov). Dvojkvapalinový model je čisto fenomenologický.
Základným predpokladom je nezávislosť oboch zložiek. Hustota He II daná vzťahom , kde  je hustotou normálnej a  hustotou supratekutej zložky. Podobne pre prúdovú hustotu platí:
 . Tento vzťah platí dobre pre malé rýchlosti prúdenia, kde možno zanedbať turbulenciu medzi zložkami.
Ľadové pleso mengusovské

Ľadové pleso mengusovské (keďže vo Vysokých Tatrách je viac plies s podobnými alebo rovnakými názvami spresňuje sa meno polohopisnými prívlastkami) (poľ. Zmarzly Staw Miengusowiecky, nem. Mengsdorfer Eissee, maď. Menguszsfalvi Jege-tó) je pleso vo Vysokých Tatrách, v ľadovcovom karovom kotle v Zlomiskovej doline, ktorá je vetvou Mengusovskej doliny. Má rozlohu 2 ha. Dosahuje maximálnu hĺbku 10 m. Leží v nadmorskej výške 1 925 m n. m..
Nouvion-le-Comte

Poloha

Nouvion-le-Comte má rozlohu 7,98 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Nouvion-le-Comte má 274 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Escoussens

Poloha

Escoussens má rozlohu 23,62 km². Najvyšší bod je položený 958 m n. m. a najnižší bod 235 m n. m.

Obyvateľstvo

Escoussens má 641 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Oxid olovnato-olovičitý

Štruktúra

Oxid olovnato-olovičitý má pri izbovej teplote tetragonálnu sústavu, ktorá sa pri teplote 170K (−103,15 °C) mení na rombickú sústavu. Táto zmena ovplyvní iba symetriu kryštálov a mierne ovplyvní medziatómové vzdialenosti a uhly.

Vlastnosti a reakcie

Oxid olovnato-olovičitý je takmer nerozpustný vo vode a etylalkohole. Je rozpustný v kyseline chlorovodíkovej, ktorá sa nachádza aj v žalúdku a preto je toxický pokiaľ je prehltnutý. Je takisto rozpustný v kyseline octovej a zriedenej zmesi kyseliny dusičnej a peroxidu vodíka.
Pri zohriatí na teplotu 500 °C sa začne rozkladať na oxid olovnatý a kyslík, pri teplote 580 °C je rozklad hotový.
2 Pb₃O₄ → 6 PbO + O₂

Využitie

Oxid olovnato-olovičitý je najčastejšie používaný ako pigment do penetračných náterov na železné objekty. Kvôli svojej toxicite ale má limitované využitie. V minulosti bol používaný spolu s ľanovým olejom ako hrubý, dlhotrvajúci anti-korozívny náter. Využíva sa aj v amatérskej pyrotechnike. Najväčšie využitie ale má pri výrobe olovnatého (krištáľového) skla.

Fyziologické efekty

Keď je oxid olovnato-olovičitý vdýchnutý, dráždi pľúca. Pokiaľ ide o vyššie množstvo obeť pocíti kovovú chuť, bolesť v hrudi a brušnú bolesť. Pokiaľ je prehltnutý, rozloží sa v žalúdočných šťavách čo vedie k otrave. Pri vysokých koncentráciách môže byť absorbovaný aj cez kožu. Dlhodobé vystavenie môže v organizmoch viesť k nahromadeniu zlúčenín olova zo symptómami akútnej otravy olovom. Oxid olovnato-olovičitý je karcinogén pre laboratórne zvieratá, nie je ale potvrdené či má karcinogénne účinky aj na ľudí.
Novorossijsk (Krasnodarský kraj)

História

Mesto bolo založené v roku 1838. Jeho názov bol odvodený od historickej provincie Novorusko.

Šport

V meste sídli futbalový klub Černomorec Novorossijsk.
Kľacký vodopád

Opis

Tento 30 m vysoký vodopád bol, ako jeden z piatich na Slovensku, vyhlásený v roku 1996 za národnú prírodnú pamiatku (chránený prírodný výtvor od roku 1992). Dokumentuje vývoj reliéfu krajiny a erozívnu činnosť vody. Predmetom ochrany je vodopád dotvorený kaskádami a obrími hrncami, ktorý je dokladom vývoja reliéfu Lúčanskej Malej Fatry a fluviálnej erózie. Floristické hodnoty, výskyt ohrozených druhov malakofauny a druhov indikujúcich zachovalé pralesové porasty.
Árnosť

Árnosť alebo arita funkcie alebo operácie je v logike, matematike a počítačovej vede počet argumentov alebo operandov funkcie. Árnosť relácie je počet domén v zodpovedajúcom karteziánskom súčine.
Termín „árnosť“ sa primárne používa pri operáciách. Ak f je funkcia f : Sⁿ > S, kde S nejaká množina, potom f je operácia a n je jej árnosť.
Árnosti väčšie ako 2 sa v matematike vyskytujú zriedkavo, okrem špecializovaných oblastí, a árnosti väčšie ako 3 sa zriedkavo vyskytujú v teoretickej počítačovej vede (hoci v praktickom počítačovom programovaní je obvyklé definovať funkcie s viac ako 3 argumentmi).

Nulárnosť

Niekedy je užitočné považovať konštantu za operáciu s árnosťou 0 a preto ju nazývať nulárna.
Aj v nefunkcionálnom programovaní môže mať funkcia bez argumentov význam (a nie nutne konštanta) pre vedľajšie efekty. Často tieto funkcie majú fakticky nejaký skrytý vstup, ktorým môžu byť globálne premenné, vrátane celkového stavu systému (čas, voľná pamäť, ...). Posledne menované sú dôležité príklady, ktoré zvyčajne tiež existujú v „čisto“ funkcionálnych programovacích jazykoch.

Unárnosť

Príklady unárnych operátorov v matematike a v programovaní obsahujú unárny mínus a plus, inkrementové a dekrementové operátory v jazykoch typu C (nie v logických jazykoch), a funkcie faktoriál a absolútna hodnota v matematike. Operátor dvojkový komplement a operátory adresovej referencie sú príklady unárnych operátorov v matematike a programovaní.

Binárnosť

Väčšina operátorov používaných v programovaní má binárnu formu. Pre programovanie a matematiku to môžu byť operátor násobenia, operátor sčítania, operátor delenia. Logické predikáty ako OR, XOR, AND, IMP sa typicky používajú ako binárne operátory s dvomi odlišnými operandami.

Ternárnosť

Od programovacích jazykov C, C++, C#, Java, Perl a ich variantov pochádza ternárny operátor ?:, ktorý voláme aj podmienkový operátor, majúci 3 parametre.

n-árnosť

Z matematického hľadiska môže byť funkcia s n argumentmi vždy považovaná za funkciu jediného argumentu, ktorý je element nejakého súčinu priestorov. Ale konvenciou môže byť považovať ich na účely zápisu za n-árne funkcie, ako napríklad viaclineárne zobrazenia (ktoré nie sú lineárne zobrazenia nad súčinom priestorov, ak n≠1).
To isté platí pre programovacie jazyky, kde funkcie s viacerými argumentmi môžu byť vždy definované ako funkcie s jedným argumentom nejakého komplexného typu alebo „štruktúra“.
Inscendencia

Inscendencia je vstupovanie človeka do seba samého, vystupovanie po rebríčku bytia, transcendencia smerom do svojho vlastného vnútra, zahĺbanie sa, ponáranie sa do seba samého, sebaprehlbovanie, spiritualizácia, preduchovňovanie sa, poľudšťujúce sprítomňovanie sa sveta v ľudskom vedomí a ľudskom bytí. Nie je možná bez aktívneho pričiňovania sa človeka. Inscendencia je stávanie sa zmysluplným. Inscendencia je dianie alebo proces, bez ktorého by vo svete bola iba hmota. Nič iné ako premena človeka na zmysel nemá zmysel. Zmysel má iba premena človeka na zmysel čiže jeho preduchovňovanie. Maximom inscendencie by bola totálna vyplnenosť života človeka zmyslom alebo významom, totálna zmysluplnosť. Inscendencia je podstatou kultúrneho bytia. Existuje najmä v láske v móde bytia, čiže pri miektorých aktivitách milovania, v láskyplnom zapodievaní sa čímkoľvek pri premene zla na dobro a ošklivého na krásno.Inscendencia je ontologická zmena človeka, ktorej podprocesom je napr.objasnenie alebo pochopenie: keď si niečo objasníme alebo keď niečo pochopíme, ontologicky sa premníme - sme viac duchovní, preduchovňujeme sa.
Inscedencia je pochopenie, uchopenie, tvorba zmyslu sprevádzaná našou premenou naň; premenou človeka na zmysel. Keď chápaeme zmysel, sme zmyslom. Zmysel si nepamätáme podobne ako si nepamätáme slanosť alebo sladkosť. Podobne ako je pociťovanie sladkosti súčasťou diania, ktoré v danom intervale konštituuje naše bytie, je aj chápanie zmyslu súčasťou nášho bytia/diania. Sme bytostne bohatší o chápanie. Inscedencia je bytostné obohacovanie človeka jeho sebaprehlbovaním. Človek sa nemení len tým, že napríklad ochorie, ale aj tým, že svoju chorobu prijme za svoju ako zmysel. Medzi človekom, ktorý je iba chorý, a človekom, ktorý navyše svoju chorobu prijal ako zmysel, chopil sa jej tým, že ju pochopil, je ontologická diferencia.
Novalis opísal inscendenciu takto: Ak ľudia chcú vykonať jeden jediný krok smerom von k ovládnutiu vonkajšej prírody umením organizácie a technikou, musia predtým urobiť tri kroky etického prehĺbenia dovnútra.
Vlajka Moldavskej demokratickej republiky

Vlajka Moldavskej demokratickej republiky (1917 - 1918) je modro-žlto-červená horizontálna trikolóra. Na modrom poli má nápis Republica Democratică Moldovenească şi independentă (po slovensky: Moldavská demokratická republika je nezávislá) a štátny znak umiestnený v strede vlajky na žltom poli. Vlajka parlamentu Sfatul Ţării mala v modrom poli svoj názov a v strede medzi žltým a červeným pásom bol erb Moldavskej demokratickej
republiky.
Nápad sa zrodil niekoľko týždňov pred 6. decembrom 1917, keď sa inšpiroval vojenskou vlajkou rumunských vojakov z Besarábie. Tá mala také isté farby a po celej svojej šírke mala na vlajke napísané písmená R.M. Heraldista Paul Gore vo svojej štúdii Národné farby Rumunov v Besarábii z mája 1917 dokázal blízke prepojenie medzi rumunskou trikolórou a vlajkou Moldavskej demokratickej republiky, ktorá sa používala v oblasti Besarábie. Z tohto pohľadu rumunský heraldista Silviu Andries-Tabac považuje jeho prácu za typicky moldavsky ladenú.
Peyrus

Poloha

Obec má rozlohu 10,48 km². Najvyšší bod je položený 1 101 m n. m. a najnižší bod 338 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 628 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Neuilly-sur-Seine

Dejiny

V roku1919 tu bola uzavretá Neuillyská zmluva upravujúca hranice Bulharska porazeného v prvej svetovej vojne.
V rokoch 1983 — 2002 tu bol starostom neskorší francúzsky prezident Nicolas Sarkozy.

Doprava

Neuilly je obsluhované linkou 1 parížskeho metra.
Châteauneuf (Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 6,99 km². Najvyšší bod je položený 429 m n. m. a najnižší bod 277 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 745 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE