google/wiki40b huggingface dataset:
Papraďorasty (vrátane plavúňorastov)

Papraďorasty (lat. Pteridophyta alebo Pteridophytina) alebo výtrusné cievnaté rastliny [v užšom zmysle] je súhrnné označenie (resp. v starších systémoch taxón) niekoľkých taxónov (oddelení alebo po staršom tried) výtrusných rastlín. Telo papraďorastov je už rozlíšené (diferencované) na dve základné časti - koreň a výhonok. Patria teda medzi vyššie rastliny (Cormobionta) a cievnaté rastliny.
Carl Fredrik Fallén

Životopis

Narodil sa v v malom mestečku Kristinehamn v južnej časti stredného Švédska. Po skončení základného vzdelania a maturitách pokračoval v roku 1783 v štúdiu na univerzite v Uppsale a potom cca od roku 1786 na univerzite v Lunde. V roku 1790 sa stal magistrom filozofie. V roku 1792 dosiahol titul docenta botaniky a ekonómie. V roku 1810 dosiahol titul univerzitného profesora. Počas svojho života pôsobil ako profesor mineralógie na univerzite v Lunde. Okrem toho sa zaoberal hlavne entomológiou a to konkrétne dvojkrídlovcami. Je známy ako autor významnej entomologickej práce: Diptera Sueciae (1814 - 1827). Významné zbierky hmyzu zozbieral hlavne z územia Švédska. Jeho entomologické práce, ktorých napísal asi 81 sa týkajú hlavne hmyzu Švédska.
Jeho zbierka hmyzu sa stala majetkom Štokholmskej akadémie vied, ktorej bol členom. T.č. je zbierka z radu Diptera ako súčasť zbierky Zetterstedta v Naturhist. Riksmus. v Stockholme. Časť jeho zbierky sa od roku 1936 (Rhynchota und Hymenoptera) nachádza v Zoologickom múzeu v Lunde = Zoologické múzeum Lundskej univerzity = Lunds universitet.
Craig Bellamy

Reprezentácia

Craig Bellamy je stabilným členom walskej reprezentácie. Na svoj prvý zápas tu nastúpil 25. marca 1998 v Cardiffe proti Jamajke, keď v 57. minúte striedal Garetha Taylora. Svoj prvý gól strelil na Malte pri víťazstve 3-0 4. júna toho istého roku.
V októbri 2006 bol prvýkrát kapitánom reprezentácie. Wales vtedy prehral so Slovenskom 1-5. V ďalšom zápase hral tiež ako kapitán, proti Cypru 3-1. Od 2. júna 2007 je stabilným kapitánom, po tom ako Ryan Giggs ukončil reprezentačnú kariéru.
Lixos

Lixos (starogr. Λίξος – Lixos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny.
Lixos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Keď sa potom konala hromadná svadba a Lixos si bral za manželku Kleodóru, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Cravent

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 423 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karakoram

Karakoram (-slovenský normovaný názov; iné názvy: Karákóram alebo Karakorum) je druhé najvyššie pohorie na svete. Leží na hraniciach Číny, Indie a Pakistanu medzi Himalájami a Kchun-lunom, od Pamíru na severozápade po Tibet na juhovýchode.
Dĺžka pohoria je cca 800 km a priemerná výška okolo 6 000 m, no veľa štítov dosahuje vyše 7 000 m. Jeho najvyšším vrcholom je Čchokori (Čogori, 8 611 m, známy aj ako K2).
Himaláje od Karakoramu oddeľuje horný tok rieky Indus.
Je to mladé horstvo alpínskeho typu. Karakoram vznikol v druhohorách a treťohorách, zdvihy prejavujúce sa zemetraseniami pokračujú dodnes.
Najvyššie polohy sú zaľadnené. Stály sneh leží v súčasnosti vo výške 5 000 - 6 000 m.
Pohorie nie je trvalo osídlené.
Základná škola s materskou školou Jozefa Murgaša

História a súčasnosť

Škola bola slávnostne odovzdaná do užívania 1. septembra 1972. Následne v roku 1973 boli odovzdané priestory telocvične a areál školy. Vtedy niesla názov Základná deväťročná škola Sídlisko Váh. Menšia zmena v názve nastala v roku 1983. Ruší sa deväťročná dochádzka na základných školách a ZDŠ sa mení na ZŠ. V roku 1985 sa stávame školou s rozšíreným vyučovaním matematiky a prírodovedných predmetov. Na 2. stupni vznikajú matematické triedy, do výučby sa zavádzajú prvé počítače. Po legislatívnych zmenách od školského roku 1996/1997 nesie škola názov ZŠ Sídlisko Váh - Horná 22 a po štyroch rokoch v školskom roku 2001/2002 z názvu vypadáva pre všetkých obyvateľov regióna tak známe Sídlisko Váh a škola od roku, keď vstupuje do právnej samostatnosti a oslavuje svoje 30. výročie založenia, nesie označenie ZŠ Horná 22 Šaľa. Toto netrvá dlho, lebo 20.2.2004 je našej škole prepožičaný čestný názov Základná škola Jozefa Murgaša, Horná 22, Šaľa. Posledným výrazným medzníkom školy je jej kompletná rekonštrukcia v lete 2008. Škola nielenže dostáva nový vzhľad, ale budujú sa aj dve triedy pre materskú školu. V septembri 2008 vítame žiakov do vynovených priestorov a deti MŠ z Nešporovej ulice do ich novej MŠ na Hornej ulici. V roku 2009 sa ZŠ Jozefa Murgaša, Horná 22 Šaľa a MŠ na Hornej ulici spájajú a vzniká ZŠ s MŠ Jozefa Murgaša, Horná 22 Šaľa.

Logo školy

Logo školy má tvar kruhu. V kruhopise je uvedený názov - ZŠ Jozefa Murgaša, Horná 22, Šaľa. Pole loga je priečne rozdelené na dve časti. Ľavá horná časť s nákresom oblohy, rieky a lužných lesov symbolizuje názov, ktorý škole patril dlhé roky - ZŠ Sídlisko Váh Šaľa. Pravá dolná časť je obrazom zamerania školy a to rozšírené vyučovanie matematiky a prírodovedných predmetov. Hríb uprostred prekrýva dve skúmavky a spolu s dvoma ratolesťami symbolizuje biológiu a chémiu. Odmocnina a sčítanie 2+3 vpravo , pravouhlý trojuholník vľavo sú symbolom matematiky.
Fignières

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 138 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Referendum v Taliansku v roku 2016

Ústavné referendum sa konalo v Taliansku 4. decembra 2016. Voliči v ňom rozhodovali o schválení ústavného zákona, ktorý menil taliansku ústavu v oblasti zloženia a právomocí národného parlamentu, ako aj rozloženia moci medzi štátom, regiónmi a administratívnymi jednotkami.
Ústavný zákon predložil taliansky premiér Matteo Renzi a jeho stredoľavá Demokratická strana do senátu ešte 8. apríla 2014. Po viacerých pozmeňovacích návrhoch prešiel senátom a aj dolnou komorou talianskeho parlamentu. V súlade s ústavným článkom č. 138 bolo zvolané referendum, pretože zákon neschválili požadované 2 tretiny oboch komôr parlamentu.
V referende zákon zamietlo 59,11 % voličov a ústavná reforma tak bola zablokovaná. Vzápätí taliansky premiér, ktorý hlasovanie spojil so svojou funkciou, oznámil svoju rezignáciu.
Novozélandské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvá sveta FIFA sa novozélandské družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz.
Družstvo sa zúčastnilo majstrovstiev Oceánie spolu 8-krát, prvýkrát už v roku 1992. Jedine vanuatské sa zúčastnilo viackrát. Svoj najväčší úspech zaznamenalo v roku 2004, keď na oceánskom šampionáte skončilo strieborné za Austráliou. Okrem toho získalo aj 5 bronzových medailí. Tú poslednú vybojovalo v roku 2014, keď skončilo v skupine tretie za Malajziou a domácou Novou Kaledóniou.
Slavomír (Veľká Morava)

Slavomír (lat. Sclajamarus) bol veľkomoravský kňaz alebo knieža z rodu Mojmírovcov, ktorý bol v roku 871 krátky čas knieža Veľkej Moravy (alebo len Nitrianskeho kniežatstva).
Mohol byť vzdelaný a vysvätený za kňaza bavorskou misiou na Veľkej Morave.
V roku 871 dal Karloman uväzniť nitrianske knieža Svätopluka; ešte predtým v moravskej časti Veľkej Moravy ustanovil za vládcov bavorských markgrófov Východnej marky Engelšalka a Wilhelma II.
Veľkomoravskí (presnejšie azda len nitrianski) Slovania si mysleli, že zahynul, a ustanovili si za vládcu „akéhosi“ kňaza Slavomíra, Svätoplukovho príbuzného. V tom čase jediný člen kniežacej rodiny Mojmírovcov na slobode. Ten teda súhlasil postavil sa na čelo povstania a začal bojovať proti Karlomanovým vojvodcom Engelšalkovi a Wilhelmovi na Morave.
Uväznený Svätopluk Karlomanovi sľúbil, že Slavomíra porazí. Pre nedostatok dôkazov ho prepustili, obdarovali a spolu s Karlomanovým vojskom poslali na Veľkú Moravu. Po príchode na Veľkú Moravu sa však Svätopluk tajne spojil so Slavomírom, zničil Karlomanove vojsko a vyhnal Bavorov z Moravy (v bojoch zahynuli aj Engelšalk a Wilhelm II.). Odvtedy (871) vládol Svätopluk nad celou Veľkou Moravou, teda nad Moravou aj Nitrianskom.
Po r. 871 sa akékoľvek zmienky o Slavomírovi strácajú. Je možné, že je totožný s najstarším synom Svätopluka, Predslavom. Možno mal podiel na vyslobodení Metoda z franského zajatia.
Sonnac (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 11,98 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 438 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Évian-les-Bains

Poloha

Obec má rozlohu 4,29 km². Najvyšší bod je položený 772 m n. m. a najnižší bod 372 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 139 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pápak

Pápak (zomrel okolo 213 po Kr.) bol veľkňaz Anáhitina chrámu v meste Istachr (Irán) a zhruba od roku 205/206 jeden z lokálnych kráľov v Partskej ríši.
Jeho otcom bol pravdepodobne Sásán, pôsobiaci aj ako kňaz v Istachre, matkou Dénak, ktorá pochádzala z rodu Bázrangíovcov. Pápak mal mnohých synov, z ktorých najvýznamnejší je Ardašír, zakladateľ Novoperzskej ríše a sásánovskej kráľovskej dynastie.
O Pápakovom živote je známych len málo správ a aj tie sú sčasti rozporuplné. Väčšinou sa usudzuje, že po smrti svojho otca Sásána zastával nejaký čas funkciu Anáhitina kňaza v Istachre a okolo roku 205/206 zorganizoval vzburu proti príbuznému svojej matky, istachrskému kráľovi Gózihrovi. Ten bol v bitke porazený a zabitý, čo Pápaka vynieslo na stachrský trón. Ak máme veriť kronikárovi Tabarímu, konal Pápak na podnet svojho syna Ardašíra, ktorý si už sám vybudoval malé panstvo v okrsku Dárábgerd (Daráb) juhovýchodne od Šírázu.
Pápak po úspešnom prevrate istý čas upevňoval svoju pozíciu v Istachre, a keď sa cítil dostatočne silný, obrátil sa na partského veľkokráľa Artabana IV. s prosbou, aby Gózihrov trón udelil jeho druhému synovi Šápúrovi – tým by prevrat fakticky legalizoval. Artabanos však namiesto toho označil Pápaka a Ardašíra za povstalcov a odmietol žiadosti vyhovieť. Zhruba okolo roku 213 Pápak zomrel a spor zostal nevyriešený. Vládu v Istachre po ňom prevzal jeho syn Šápúr.
Tomáš Faber

Životopis

Študoval vo Wittenbergu, učiteľ v Banskej Bystrici a v Bardejove, kde sa neskôr stal rektorom. Účastník polemík o Večeri Pánovej, v ktorej sa pridržiaval augsburgského vyznania. Spolu so seniorom M. Wagnerom a S. Škultetym zostavil polemický spis Examen thesium (1586), zameraný proti kalvinskému učeniu o Večeri Pánovej. Vo vyučovaní propagoval školskú drámu.
Champagney (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 15,58 km². Najvyšší bod je položený 239 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 365 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
National Space Science Data Center

National Space Science Data Center (NSSDC) je archív všetkých vedeckých výsledkov výskumných satelitov a vesmírnych sond USA ako aj ich popisov a vedeckých prístrojov. Takisto ponúka opisy misií iných štátov (ak existujú). Obsahuje aj rôzne zbierky snímok planét, mesiacov, komét, asteroidov a kozmických dopravných prostriedkov.
NSSDC prevádzkuje centrum NASA Goddard Space Flight.

NSSDC ID

Všetky satelity majú v katalógu číslo, NSSDC ID. Skladá sa z roka štartu, spojovníka, čísla štartu (trojmiestne poradové číslo štartu v roku) a jedného až troch písmen určujúcich o ktorú loď, alebo iný satelit sa jedná.
Sociálna fóbia

Sociálna fóbia či sociofóbia je prehnaný strach z určitého sociálneho, medziľudského kontaktu. Je sprevádzaná úzkosťou, prameniace z vedomých i nevedomých negatívnych očakávaní vlastného zlyhania. Strach z toho byť druhými pozorovaný, alebo aj hodnotený.
Arťom Sergejevič Dziuba

Reprezentačná kariéra

V A-mužstve Ruska debutoval 11. 11. 2011 v priateľskom zápase v Pireuse proti tímu Grécka (remíza 1:1). 
V kvalifikačnej skupine G na EURO 2016 vo Francúzsku nastrieľal 8 gólov.
Tréner Leonid Sluckij ho zaradil do záverečnej 23-člennej nominácie na EURO 2016 vo Francúzsku, kde Rusko obsadilo so ziskom jediného bodu posledné štvrté miesto v základnej skupine B. Dziuba odohral na turnaji všetky tri zápasy svojho tímu.
Senné (okres Veľký Krtíš)

Polohopis

Obec leží vo východnej časti Krupinskej výšiny v hlbokej, úzkej doline Tisovníka. Nadmorská výška v strede obce je 250 m n. m. 
a v chotári 237 – 450 m n. m. Chotár tvoria ploché, dolinami rozčlenené chrbty Krupinskej výšiny, budované z andezitických tufitov.
Je odlesnený, len na strmých úbočiach sú dubové a agátové lesy. Má hnedé lesné pôdy.
Ondrej Dostál

Kontroverzie

Ondrej Dostál sa dlhodobo zaraďuje medzi aktivistov, ktorí zastávajú proatlantické, antikomunistické, liberálne a protiruské postoje. Napriek tomu, že Ondrej Dostál tvrdo bojuje proti symbolom komunizmu, sám v roku 1988 napísal do Nového Slova: „Význam socialistického zväzu mládeže v našej spoločnosti je nepopierateľný. Na druhej strane sa v súvislosti s prestavbou čoraz viac hovorí o problémoch a nedostatkoch. A problémov vo zväzáckom živote je naozaj dosť – formalizmus, byrokracia, obchádzanie demokracie, nezaujímavé akcie, nedostatočná úroveň kritiky…“
Tincey-et-Pontrebeau

Poloha

Obec má rozlohu 6,95 km². Najvyšší bod je položený 248 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 82 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arthon-en-Retz

Poloha

Obec má rozlohu 39,24 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 629 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Murgaš (pedagóg)

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, po maturite vstúpil do premoštrátskej rehole, teológiu, matematiku a fyziku študoval na Norbertínu v Budapešti. Stredoškolský profesor matematiky a fyziky. Po vzniku ČSR významne prispel k rozvoju slovenského národného a kultúrneho života v Košiciach. Funkcionár národných a kultúrnych spolkov, spoluzakladateľ a prvý predseda Spolku profesorov Slovákov. Zaviedol nové formy vyučovanie matematiky, cvičenia z fyziky, poslovenčil učebnice matematiky a geometrii. Venoval sa hudbe a spevu, dirigoval, upravoval ľudové piesne, napísal operné libreto.
Abysál

Abysál je abysálna (hlbokomorská) oblasť morského prostredia – dno a vody niže 1 000 až 2 400 m pod hladinou mora; iné zdroje hovoria o 2 000 až 6 000 metroch. Časť bentálu. Je to oblasť úplnej tmy, kam sa nedostane prakticky žiadne svetlo. Tlak vody dosahuje 76 megapascalov. Názov po prvýkrát použil britský biológ Edward Forbes.
Abysál v oceánografickom a biologickom mysle predstavuje vodnú masu s vyššie uvedenými charakteristikami, geologicky sa myslí skôr morské dno v tejto hĺbke. Flóra abysálu je chudobná, tvorená saprofytickými riasami. Faunu tvoria neobyčajné a málo preskúmané hlbokomorské organizmy, ktoré sú buď dravce, alebo sa živia odumretými zvyškami z vyšších pásiem.
Aveux

Poloha

Obec má rozlohu 3,08 km². Najvyšší bod je položený 1 079 m n. m. a najnižší bod 479 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 52 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bosniaci (Moslimovia)

Kultúra

Bosniacky folklór má dlhú tradíciu, ktorá siaha až do 15. storočia. Možno ju charakterizovať ako zmes slovanskej a orientálnej kultúry.
Landecká venuša

Landecká venuša alebo Petřkovická venuša je venuša vyrobená z krveľu (hematitu), ktorú objavil archeológ Bohuslav Klíma 14. júla 1953 v lokalite mladšieho gravettienu na ostravskom vrchu Landek.

Opis

Táto 4,6 centimetra vysoká soška je torzo (t. j. nemá hlavu). Výnimočnosťou tohto nálezu sú jej netypické, štíhle proporcie, pripomínajúce sošku vytvorenú v štýle kubizmu a aj to, že táto soška bola vytvorená bez hlavy zámerne.

Miesto nálezu

Soška bola nájdená pod mamuťou stoličkou na mieste sídliska lovcov mamutov. V jej blízkosti sa nachádzalo množstvo kamenných artefaktov a kostrových úlomkov. Vek sošky sa odhaduje na 23 000 rokov.

Muzeálny exponát

Hoci táto soška pochádza z Ostravska, trvalo je umiestnená v Archeologickom ústave AV ČR v Brne. Prvýkrát bola v Ostrave vystavená až na výstave, ktorá sa konala na Černej louke 15. novembra 2002. Vystavená bola len jeden deň, počas ktorého sa na ňu prišlo pozrieť okolo 4 000 návštevníkov. Aj keď magistrát mesta usiluje o navrátenie vzácnej pamiatky do svojho vlastníctva, brniansky Archeologický ústav to odmieta a po jednaniach iba súhlasil s tým, aby sa soška požičiavala Ostrave častejšie.
Amarylkovité

Amarylkovité (Amaryllidaceae Jaume St. Hil.) je v niektorých (skôr starších) systémoch čeľaď rastlín z radu asparágotvaré (staršie z radu ľaliotvaré). Dnes sa jej zástupcovia spravidla zaraďujú do čeľade cesnakovité (Alliaceae) v širšom zmysle. V iných starých systémoch sa naopak jej zástupcovia zaraďovali do čeľade ľaliovité v širšom zmysle.

Opis

Ide spravidla o vytrvalé pozemné byliny, prevažne s cibuľami, vzácne s oddenkami. Sú to rastliny jednodomé s obojpohlavnými kvetmi. Listy sú zhluknuté na bázi, alebo nie sú, sú jednoduché, prisadnuté alebo stopkaté, striedavé, usporiadané najčastejšie v dvojrade, vzácnejšie špirálne, s listovými pošvami. Čepele listov sú celokrajné, čiarkovité až kopijovité, či pozdĺžne, vajcovité alebo okrúhle, žilnatina je súbežná. Kvety sú obojpohlavné, sú jednotlivé alebo v súkvetiach, spravidla vrcholíkoch, okolíkoch alebo hlávkach. Pod kvetom či súkvetím sú často 2 (vzácne až 8) listene v tvare tulca, len niekedy tulec chýba. Kvety sú pravidelné alebo nepravidelné a súmerné (zygomorfné). Okvetie je vyvinuté, spravidla 6 okvetných lístkov v 2 praslenoch (3+3), okvetné lístky sú voľné alebo zrastené a potom vytvárajú korunnú rúrku, sú rôznych farieb. Vo vnútri je často prítomná ako ďalší praslen nápadná pakorunka. Tyčiniek je 6, vzácnejšie iný počet (3 – 18), v 2 praslenoch, sú voľné alebo zrastené s korunnou rúrkou, voľné navzájom či zrastené. Gyneceum je zložené z 3 plodolistov, je synkarpné, čnelka je 1, blizna 1 alebo 3, semenník je spodný, vzácne polospodný. Plod je suchý alebo dužinatý, pukavý či nepukavý, prevažne tobolka alebo bobuľa.

Rozšírenie vo svete

Je známych asi 60 rodov a asi 800 druh (taxonómia) druhov, ktoré sú rozšírené hlavne v trópoch a subtrópoch, menej aj v miernom páse.

Rody

Amaryllis, Ammocharis, Apodolirion, Bokkeveldia, Boophone, Bravoa, Brunsvigia, Caliphruria, Calostemma, Carpolyza, Chlidanthus, Choananthus, Clivia, Cooperia, Crinum, Cryptostephanus, Cybistetes, Cyrtanthus, Eucharis, Eucrosia, Eustephia, Galanthus (snežienka), Gemmaria, Gethyllis, Griffinia, Habranthus, Haemanthus, Hannonia, Hessea, Hieronymiella, Hippeastrum, Hymenocallis, Ismene, Lapiedra, Leptochiton, Leucojum (bleduľa), Lycoris, Namaquanula, Narcissus (narcis), Nerine, Pamianthe, Pancratium, Paramongaia Phaedranassa, Phycella, Placea, Proiphys (Eurycles), Pucara, Pyrolirion, Rauhia, Rhodophiala, Scadoxus, Sprekelia, Stenomesson, Sternbergia, Strumaria, Tapeinanthus, Tedingea, Traubia, Ungernia, Urceolina, Vagaria, Vallota, Worsleya, Zephyranthes
Boué

Polohopis

Boué má rozlohu 10,44 km². Najvyšší bod je položený 189 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Boué má 1255 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bussy-lès-Poix

Poloha

Obec má rozlohu 4,4 km². Najvyšší bod je položený 178 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mardilly

Poloha

Obec má rozlohu 12,76 km². Najvyšší bod je položený 286 m n. m. a najnižší bod 160 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Živá latinčina

Živá latinčina (lat. Latinitas viva) je označenie pre bežné používanie latinského jazyka, ktorý je inak obvykle uvádzaný ako mŕtvy.

Zástancovia

Zástancov živej latinčiny možno rozdeliť do dvoch skupín. Jedni presadzujú aktívne používanie jazyka ako prostriedok k tomu, aby jeho učenie bolo príjemnejšie, ale aj účinnejšie ako je v súčasnosti, pričom vychádzajú zo skúseností s poslednými zmenami v metodológii v oblasti moderného vyučovania jazykov. Druhí si želajú návrat latinčiny ako medzinárodného komunikačného prostriedku medzi ľudmi alebo ako akademického jazyka, ako tomu v Európe bolo od čias starého Ríma do 18. storočia.

Inštitúcie

Medzi inštitúcie, ktoré poskytujú výuku živej latinčiny patrí americká univerzita v Kentucky alebo belgická nadácia Fundatio Melissa. Zástancom filozofie živej latinčiny je Severoamerický inštitút pre štúdium živej latinčiny SALVI. Veľa záujmových skupín z celého sveta, v ktorých sa hovorí latinsky združuje spoločenstvo Societas Circulorum Latinorum. Aktívnu činnosť vyvíja aj komunita priaznivcov latinčiny Vita latinitatis, medzi ktorej aktivity patrí aj jedno z mnohých výročných stretnutí nadšencov pre latinčinu v Európe Septimanae latinae, ktoré celé prebieha v latinčine. Veľmi známy je taliansky latinista a pedagóg Luigi Miraglia.
Latinskú verziu má aj slobodná encyklopédia Wikipédia - https://la.wikipedia.org
Viliam Pavlovský

Životopis

Profesor Svätého písma na Teologickom inštitúte sv. Alojza v Banskej Bystrici (?1941-1945). Profesor dejín Starého zákona a východných jazykov na Pápežskom biblickom inštitúte v Ríme (od roku 1954). Autor dizertácie a prác o Starom zákone.
Pippo z Ozory

Pippo z Ozory, maď. Ozorai Pipó, vlastným menom Filippo Buondelmonti degli Scolari, známy aj ako Pippo Spano (* 1369, Tizzano – † 27. december 1426) bol generál a stratég cisára Žigmunda Luxemburského. V roku 1408 sa stal bánom Severinského banátu a rytierom Dračieho rádu. Za manželku si vzal Barbaru, dcéru Andreja z Ozory a v roku 1416 si v Ozore vybudoval s cisárovým zvolením kaštieľ. Od roku 1420 bojoval neúspešne v Čechách proti Husitom.
Condat-en-Combraille

Poloha

Obec má rozlohu 45,74 km². Najvyšší bod je položený 772 m n. m. a najnižší bod 620 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 499 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Sloboda

Životopis

Študoval na Učiteľskom ústave v Lučenci, kde roku 1934 maturoval. Povolaním pedagóg, v roku 1944-1945 priamy účastník SNP. Veliteľ strážneho oddelenia Posádkového veliteľstva č. 1 v Banskej Bystrici (august 1944), po vypuknutí SNP veliteľ dôstojníckej policajnej hliadky v Banskej Bystrici. Prispieval článkami a veršami do povstaleckého periodika Bojovník, spolupracovník Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Inšpektor školstva a osvety na ONV a KNV v Banskej Bystrici, účastník 1. zjazdu umeleckých a vedeckých pracovníkov Slovenska v Banskej Bystrici (1945). Vedúci redaktor a zástupca šéfredaktora vydavateľstva Obzor v Bratislave. Recitátor, spevák, propagátor ľudovej slovesnosti. Zostavovateľ regionálnych populárnonáučných publikácií, príručiek, metodických listov, bibliografií. Autor budovateľských veršov, článkov o kultúrnej politike a osvetovej práci.
Zelenská Mlynná

Zelenská Mlynná je severná vetva Mlynnej doliny.
Preteká ňou potok Mlynná a vedie ňou žlto-značkovaný chodník z Mýta pod Ďumbierom ku Chate M. R. Štefánika.