google/wiki40b huggingface dataset:
Vymývač

Obsah

Prepychová štvrť, ulica s radom nádherných domov. Jeden z nich však ukrýva tajomstvo. V jednej z jeho izieb, kľačí na zemi päť osôb. Tri ženy a dvaja muži. Sú oblečení v bielych tunikách, pokožka ich tiel je sfarbená do zlata, v rukách držia pozlátené kalichy. Čo sa na prvý pohľad zdalo magické, už o pár minút prestalo platiť. Snehovo biela izba sa razom zmenila na hrôzostrašné hnojisko z ktorého mrazí. Na prvý pohľad, ukážkový príklad rituálnej samovraždy. Zdanie však klame! Na povrch vyplávali nové skutočnosti. Detektívi identifikovali telá. Mŕtvymi boli podnikatelia, majitelia prosperujúcich spoločností, riaditelia bánk aj cestovných kancelárii. Čo vyzeralo na prvý pohľad jednoznačne, vyšetrovaním sa obrátilo naruby: tesne pred smrťou bol vybielený osobný účet každej z obetí. Obrovské sumy peňazí končili v bankách sídliacich na Seychelských ostrovoch aj vo Švajčiarsku. Brutálne „podnikanie“ s ľudskými životmi naberá na obrátkach. Vrah splieta ďalšie siete a čas sa neúprosne kráti.
Déifontes

Déifontes alebo Déifontés (starogr. Δηιφόντης – Déifontes/iný prepis Déifontés) je v gréckej mytológii syn Antimacha z rodu Heraklovcov.
Déifontes bol jedným z vodcov Dórov, ktorí dobýjali Peloponéz. Hlavne zásluhou jeho vodcovských schopností si Dóri nakoniec podmanili Argos. Podľa antického autora Pausania, argejský kráľ Temenos, pochádzajúci z rodu Heraklovcov, ako vojvodcovi dával neskôr prednosť Déifontovi pred svojimi synmi. Takisto sa vo všetkých štátnych záležitostiach radšej radil s ním. Dokonca ho učinil svojim zaťom, keď mu dal za manželku svoju dcéru Hyrnétho. Jeho synom sa to nepáčilo a podozrievali ho, že vládu v Argu chce preniesť na Déifonta a na Hyrnétho. Naplnení hnevom otca nakoniec po nastraženej pasci zosadili (podľa inej verzie ho dali zavraždiť) a vlády v Argu sa ujal najstarší Keisos.
Pre nezhody so synmi Temena sa Déifontes následne so svojimi priaznivcami usadil na východe Argolidy v meste Epidauros. Tam sa Déifontes a Hyrnétho stali rodičmi synov Antimena, Xanthippa, Argeia a dcéry Orsobie. Synovia Temena však proti nemu aj naďalej brojili a snažili sa sestru Hyrnéthu od neho odtrhnúť. Keď všetky ich plány zlyhali, bratia Kerynes a Falkes sa rozhodli, že sestru unesú. Po únose ich Déifontes prenasledoval a keď ich dohonil, šípom zastrelil Keryna, ale na Falka, ktorý držal Hyrnétho, nevystrelil, lebo sa bál, že schybí. Snažil sa ju preto od neho vytrhnúť, ale Falkes sa zúrivo bránil a ako bola tehotná Hyrnétho počas ich boja Falkom navlačovaná, na následky zranení umrela.
Déifontes a jeho deti potom jej mŕtve telo pochovali na mieste, ktoré neskôr dostalo meno Hyrnéthion. Na tomto zasvätenom mieste jej dali vybudovať héroón.
Štartovací komplex 5 na Cape Canaveral Air Force Station

Štartovací komplex 5 na Cape Canaveral Air Force Station (LC 5 z angl. Launch Complex 5) je jedno zo štartovací miest na základni Cape Canaveral Air Force Station na ostrove Merritt v štáte Florida. Z rampy komplexu štartovali rôzne verzie rakiet Redstone a Jupiter.
Komplex je známy najmä ako miesto štartu pre let NASA Mercury-Redstone 3, ktorý vyniesol prvého amerického astronauta, Alana Sheparda, do vesmíru. Bol tiež miestom štartu Gusa Grissoma v lodi Mercury-Redstone 4. Lety Mercury-Redstone 1, Mercury-Redstone 1A a Mercury-Redstone 2 so šimpanzom Hamom na palube tiež štartovali z LC-5.
Celkovo sa na komplexe uskutočnilo 23 štartov, 16 rakety Redstone a 7 rakety Jupiter. Prvý štart sa uskutočnil 19. júla 1956 a posledný bol štart Gusa Grissoma v lodi Liberty Bell 7 21. júla 1961.
Z komplexov 5 a 6 sa 31. januára 1964 stalo múzeum, v ktorom je môžné vidieť originálne zariadenia použité pri letoch programu Mercury. Výlety do múzea organizuje Návštevnícke centrum Kennedyho vesmírneho strediska.
Glaukos (syn Sizyfa)

Glaukos (starogr. Γλαῦκος – Glaukos, lat. Glaucus) je v gréckej mytológii syn korintského kráľa Sizyfa a Plejády Meropy.
Glaukos bol synom Sizyfa zakladateľa a prvého kráľa Korintu a stal sa jeho nástupcom. Oženil sa s Eurynomou, dcérou Nisa a splodil s ňou synov Bellerofonta, Déliada, Pirena a Alkiména.
Glaukos bol vášnivým pretekárom konských záprahov a známym chovateľom obzvlášť bujných kobýl. Táto je vášeň sa mu nakoniec stala osudnou. Pri hrách v Iólku sa mu voz prevrhol, kone ho potom vliekli po celom hipodróme a Glaukos zraneniam namieste podľahol. Túto nehodu mu údajne spôsobila bohyňa Afrodita, ktorej sa nepáčilo, ako zaobchádzal so svojimi kobylami.
Pausanias píše, že sa súťaž konala na počesť jeho otca a aj po jeho smrti ostal v hippodrómoch „strašiakom koní" démon Taraxippos.
Grodnianska gubernia

Grodnianska gubernia (biel. Гарадзенская губэрня, rus. Гродненская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria zriadená v roku 1801 na severozápade Ruského impéria, ktorá vznikla rozdelením Litovskej gubernie. Administratívne centrum gubernie bolo v meste Grodno.

Dejiny

Doterajšie historické záznamy svedčia o tom, že prvotnými obyvateľmi Grodnianskej gubernie boli Jotvíni, ktorí sem prišli v dôsledku presunu Slovanov do tejto oblasti v 11. storočí. Okolo roku 1055 sa tu začínajú objavovať prvé slovanské usadlosti . Zo začiatku krajina tvorila Grodnianske kniežatstvo, ktoré sa v polovici 13. storočia stalo súčasťou Litvy. V roku 1501 pri rozdelení Litovského veľkokniežatstva na jednotlivé vojvodstvá, sa jeho územie rozdelilo medzi tri vojvodstvá. Časť gubernie patrila do Podleského vojvodstva, ktoré sa v roku 1596 v procese tretieho delenia Poľska zlúžilo s vytvoreným Brestským vojvodstvom do jedného, a tak sa pripojilo k územiu Poľska. Z jednej jej časti, ktorá sa v roku 1795 stala súčasťou Ruského impéria, sa o rok neskôr (1796) vytvorila Slonimská gubernia. Tá sa však v roku 1797 zlúčilo do jedného Vilnianskou guberniou a vytvorila Litovskú guberniu. O päť rokov neskôr (1801) na príkaz cára bolo jej územie opätovne rozdelené (nebolo súčasťou Litovskej gubernie) a vytvorilo Grodnianskú guberniu. Takto jej územie zostalo nedotknuté až do roku 1842.
Waasmunster

Obyvateľstvo

Obec má približne 10 415 obyvateľov (2010).
Šport

Šport je realizovaná (prostredníctvom tzv. pravidiel) forma fyzickej aktivity alebo zručnosti, ktorej účelom je snaha rekreovať sa: pre súťaženie, pre vlastné potešenie, pre dosiahnutie dokonalosti, pre vývoj zručnosti alebo pre akúkoľvek kombináciu týchto cieľov. Zväčša nevedomým prínosom je i sublimovanie biologických pudov (napr. agresivitu prevádzanú do súťaživosti) 
V histórii tiež pokusy využiť napr. olympijské hry na odstránenie vojen. V súčasnosti tiež využívaný aj na komerčné ciele s čím súvisí napr. profesionalizácia športu, ale i negatívne javy ako napr. doping. Zahŕňa v sebe široké spektrum ľudských činností.

História športu

Šport má svoje počiatky už v antike, kedy vznikli aj Olympijské hry.
Nikto presne nevie kedy a prečo sa šport vyvinul. Najpopulárnejšie vysvetlenie je tvrdenie, ktoré hovorí, že šport bol najskôr výcvik v love a boji o prežitie a až neskôr, keď človek mal viac voľného času sa vyvinul na zábavu. Z tohto tvrdenia môžeme predpokladať aj vznik športov ako: lukostreľba, beh, bojové umenia.
Na skle maľované

Na skle maľované je pôvodne poľský (Na szkle malowane) muzikál upravený do slovenčiny.
Autorom pôvodného textu je poľský básnik Ernest Bryll, hudbu zložila skladateľka Katarzyna Gärtnerová. Dielo malo premiéru vo Varšave v roku 1970. Muzikál bol skoro 30 rokov v repertoári Slovenského národného divadla kde sa odohralo celkovo 648 predstavení. Do hlavnej postavy muzikálu, Juraja Jánošíka, bol obsadený Michal Dočolomanský. V roku 2005 Na skle maľované znovu naštudovalo Divadlo Nová scéna. Režisérom bol Ján Ďurovčík. Posledné predstavenie sa uskutočnilo v posledný deň roka 2009. V roku 1993 mal premiéru muzikál Na skle maľované v réžii MIlana Antola v DJZ Prešov. Táto originálna verzia v rifliach, so živým spevom a muzikou sa hrala bezmála 13 rokov a mala 408 repríz.
Plaisance (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 14 km². Najvyšší bod je položený 647 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Inteligencia

Inteligencia je súbor rozumových schopností – schopnosť riešiť problémy za okolností sprevádzaných neurčitosťou.
Podľa Jeana Piageta je inteligencia rovnováha adaptačných procesov.
Vláda Slovenskej republiky od 12. decembra 1989 do 26. júna 1990

Vláda Slovenskej republiky od od 12. decembra 1989 do 26. júna 1990 resp. vláda Milana Čiča bola vládou, ktorej predsedom bol Milan Čič.
Sourniac

Poloha

Obec má rozlohu 11,72 km². Najvyšší bod je položený 706 m n. m. a najnižší bod 471 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 184 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kabušiki gaiša

Kabušiki gaiša alebo kabušiki kaiša (jap. 株式会社 – doslovný preklad: akciová / podielová spoločnosť; v japončine skratka 株, v latinke K.K.; anglický prepis kabushiki gaisha) je právna forma obchodnej spoločnosti definovaná japonským obchodným zákonníkom.

Písanie

V japončine môže stáť názov tejto právnej formy pred vlastným menom spoločnosti (napr. jap. 株式会社ニコン – – Kabušiki gaiša Nikon) alebo za ním (napr. jap. スズキ株式会社 – Suzuki kabušiki gaiša). Pri preklade svojho obchodného mena tieto japonské spoločnosti používajú ako označenie právnej formy „Co. Ltd.“ (napr. Casio Computer Co., Ltd.), „Corp.“ – „Corporation“ (napr. Sony Corporation) alebo „Inc.“ – „Incorporated“ (napr. ANA Holdings Inc.).

História

Voľným vzorom právnej úpravy tejto právnej formy je právo spoločností používané v Spojených štátoch, čo súvisí s faktom, že na revízii japonského korporátneho práva počas spojeneckej okupácie Japonska po druhej svetovej vojne sa v rokoch 1949 – 1950 podieľali právnici z Chicaga, ktorí použili ako predlohu Illinoiský zákon o obchodných korporáciách z roku 1933 (Illinois Business Corporation Act of 1933).

Špecifiká

Variantom právnej formy kabušiki gaiša je (od roku 2006) tzv. hi-kókai kabušiki gaiša („zatvorená kabušiki gaiša“), pri ktorej musí správna rada súhlasiť s každým prevodom podielov. Kabušiki gaiša sa približne podobá slovenskej akciovej spoločnosti, kým hi-kókai kabušiki gaiša sa približne podobá spoločnosti s ručením obmedzeným.
Potrebné základné imanie (od roku 2006) činí 1 JPY. Kabušiku gaiša má správnu radu (torišimarijaku kai) pozostávajúcu z minimálne troch členov (v hikókai kabušiki gaiša stačí jeden člen), z ktorých aspoň jeden je štatutárnym zástupcom (daihjó torišimarijaku).
Mercey-sur-Saône

Poloha

Obec má rozlohu 7,69 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prax (filozofia)

Prax (z gr. praxis = konanie) ako filozofický pojem kolíše podľa toho, aké významové útvary a v akom spojení intervenujú v priebehu jeho tvorby. Pojem praxe zaujíma kľúčové miesto napríklad v marxistickej filozofii alebo v pragmatizme. Prax sa niekedy chápe ako základný spôsob, akým si človek osvojuje svet, karmanický prazáklad akejkoľvek formy osvojovania si sveta človekom.
Podľa chápania marxizmu je prax špecificky ľudská, uvedomelá, ciele vytyčujúca, účelná, zmyslovo-predmetná činnosť. V praxi sa realizuje transcenzus.
V mystike je prax chápaná ako činné životné dianie, konanie; dobrý výsledok pokusov o zdržanlivosť, sústreďovanie, zmeny náplne vedomia; výsledok pokusov uskutočňovať návody a predpisy mystickej náuky.
Chambourcy

Poloha

Obec má rozlohu 7,87 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 898 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žurnalistická etika

Žurnalistická etika je súhrnné pomenovanie písaných aj nepísaných noriem, ktoré sa uplatňujú v žurnalistike. Patria sem predovšetkým etické kódexy, ktoré prijímajú ako jednotlivé redakcie, tak organizácie alebo štátne inštitúcie, aby novinárom poskytli usmernenia, ako sa rozhodovať v každodenných etických otázkach.
V novinárskej etike sa spolu stretáva sloboda slova (zaručená na Slovensku Listinou základných ľudských práv a slobôd, v USA Prvým dodatkom Ústavy) s obecnou mierou vkusu, ochranou súkromia, ochranou práva na česť a dôstojnosť a zodpovedným hľadaním objektívnej pravdy.
Rob Blake

Klubový hokej

Rob Blake je obranca. V roku 1988 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Los Angeles Kings v 4. kole ako 70. v poradí. Už v sezóne 1989/90 sa v drese Los Angeles dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu 12 sezón. Od sezóny 2000/01 hrá s číslom 4 za Colorado Avalanche. Na sezónu 2005/06 mal s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,364 milióna dolárov a bol po Joe Sakicovi druhým najdrahším hráčom tímu.
V júli 2006 sa stal hráčom klubu Los Angeles Kings, 28. septembra 2007 sa stal kapitánom Kings. Je najproduktívnejším obrancom Kings v histórii klubu. V lete 2008 podpísal zmluvu so San José Sharks, kde zostal do konca svojej kariéry v roku 2010.

Reprezentácia

Rob Blake získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Dostal sa aj do reprezentačného výberu Kanady na zimné olympijské hry 2006 v Turíne.
Harfa

Harfa je strunový hudobný nástroj. Je to jeden z najstarších hudobných nástrojov. Nástroje podobné harfe sa prvýkrát objavili už v Mezopotámii a Egypte pred 5 000 rokmi. Má približne 20 - 38 strún.
Susedstvo

Susedstvo sú vzťahy medzi ľuďmi bývajúcimi v blízkosti, alebo geografická lokalita obyvateľov určitého územného celku (dediny, sídliska, domu). Zahrňuje sieť vzťahov sympatií, nesympatií, spolupráce, pomoci i odmietania. Umenie pracovať so susedstvom patrí k účinným metódam sociálnej a vzdelávacej práce.
Villars-Santenoge

Poloha

Obec má rozlohu 19,95 km². Najvyšší bod je položený 487 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Live in Gdańsk

Nahrávanie

Obsahom albumu je nahrávka posledného koncertu turné On an Island Tour z roku 2006, kde Gilmour hral v poľskom Gdańsku pred 50 tisícovým publikom. Je to taktiež posledná oficiálna nahrávka, na ktorej hral aj hráč na klávesové nástroje zo skupiny Pink Floyd, Richard Wright. Rick zomrel 15. septembra 2008, týždeň pred vydaním tohto albumu. Koncert obsahoval aj skladbu „A Great Day for Freedom“ z albumu The Division Bell (1994). Gilmour túto skladbu naposledy zahral počas jeho Acoustic Tours.

Štandardná edícia

Pozostáva z dvoch CD, hlavne z albumu On an Island a ďalších piesní.

3 – disková edícia

Táto edícia pozostáva z dvoch predošlých CD a 120 minútového záznamu koncertu na DVD.

4 – disková edícia

Obsahuje tri predošlé datadisky a jeden ďalší.

Deluxe edícia

Obsahuje štyri už zmienené disky a ďalší CD disk pozostávajúci z 12 live piesní
Táto edícia už nie je v produkcií.

Vinylová edícia

Vinylová edícia tohto albumu sa už nie je v produkcií.
Univerzál (časopis)

Univerzál je časopis študentov Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Prináša informácie z diania na fakulte, rôzne zaujímavosti, tipy a praktické rady týkajúce sa štúdia, vyučujúcich aj aktivít mimo vyučovania. Vychádza štyrikrát ročne. Je registrovaný na Ministerstve kultúry SR (evidenčné číslo: EV 3960/10), ISSN 1338-2969.
S myšlienkou vydávať časopis študentov masmediálnych štúdií na FF UPJŠ v Košiciach prišiel Marián Gladiš koncom roka 2009. Primárnym zámerom vydávania časopisu Univerzál bolo umožniť študentom masmediálnych štúdií zdokonaliť sa v slovenskej štylistike a gramatike, novinárskej žánrológii a systéme redakčnej práce v reálnych žurnalistických podmienkach, t. j. v rámci vydávania študentského časopisu.
Prvé číslo časopisu vyšlo 23. apríla 2010. Od čísla 4/2010 (I. ročník) má časopis ISSN. Prvé dva ročníky Univerzálu (2010, 2011) vydával Marián Gladiš ako fyzická osoba, od tretieho ročníka je vydavateľom Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Na poste šéfredaktora časopisu sa vystriedali Lucia Lendelová (2010, 2013 – 2014), Ivica Gazdovičová (2012 – 2013), Mária Hrehová (2015) a Igor Michalčík (od konca r. 2015).

Súčasnosť

Koncom roka 2015 vystriedala dovtedajšiu redakčnú radu nová, ktorá pozostáva prevažne zo študentov masmediálnych štúdií. Pri výmene rady nastala aj koncepčná a vizuálna zmena časopisu. Napriek tomu, že logo ostalo pôvodné, grafika a aj celkové spracovanie sa v mnohom oproti pôvodnému zmenili. Časopis informuje čitateľov o aktuálnych témach aj prostredníctvom vlastnej webovej stránky a facebookového profilu.
Sedielková kopa

Topografia

Kopovité zakončenie južného hrebeňa Ostrej. Od Kopy pred Sedielkom ju oddeľuje trávnatá Sedielková pláň, kde sa robia biologické výskumy. Strmšími zrázmi spadá len do Furkotskej doliny.
Staršie mapy uvádzajú rôzne názvy vrchu, napr. Sedilková kopa, dokonca Sedielko či Sedilko.
Motostrelecké vojsko

Motostrelecké vojsko alebo motorizované vojsko (starší termín motorizovaná pechota) je v súčasnosti jeden z hlavných druhov pozemného vojska. Oproti klasickej pechote, z ktorej sa vyvinulo sa vyznačuje väčšou mobilitou, shopnosťou flexibilnejšie manévrovať, väčšou palebnou silou a vyššou odolnosťou voči zbraniam hromadného ničenia. Jeho základ tvorí pechota vybavená bojovými vozidlami pechoty a obrnenými transportérmi ďalšou bojovou technikou.
Košicko-bohumínska železnica

Košicko-bohumínska železnica (čes. Košicko-bohumínská dráha, nem. Kaschau-Oderberger Bahn, maď. Kassa-Oderbergi Vasút) bola železničná trať, vedúca medzi Bohumínom a Košicami. Vznikla na konci 19. storočia ako trať vybudovaná a prevádzkovaná súkromnou železničnou spoločnosťou. V roku 1955 úradný názov Košicko-bohumínska železnica zanikol, ale po zoštátnení sú jej trate využívané dodnes.

Medzivojnové obdobie

Po skončení prvej svetovej vojny Rakúsko-Uhorsko zaniklo a pre mladé Česko-Slovensko mala Košicko-bohumínska železnica kľúčový význam. Ako jediná totiž spájala Česko s východným Slovenskom, o ktoré Česko-Slovensko bojovalo s Maďarskom. Rozdelený bol tiež Tešín, no trať i stanica zostali na území Česko-Slovenska, okolo ktorého vzniklo nové mesto Český Těšín.
Strategická Košicko-bohumínska železnica bola 1. februára 1921 prevzatá spoločnosťou Česko-slovenské štátne dráhy, no vo vlastníctve súkromnej spoločnosti, ktorej riaditeľstvo sa v roku 1927 presunulo z Budapešti do Košíc.

Povojnové obdobie

Po druhej svetovej vojne bola spoločnosť ČSD zoštátnená a vlastníkom Košicko-bohumínskej železnice sa stal česko-slovenský štát. V roku 1955 názov Košicko-bohumínska železnica zanikol a v 1964 bola dokončená elektrifikácia celého úseku trate.
Le Recoux

Poloha

Obec má rozlohu 23,69 km². Najvyšší bod je položený 1 016 m n. m. a najnižší bod 788 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Étaules (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 16,71 km². Najvyšší bod je položený 543 m n. m. a najnižší bod 302 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plaimbois-Vennes

Poloha

Obec má rozlohu 10,8 km². Najvyšší bod je položený 1 003 m n. m. a najnižší bod 470 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 76 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemea

Nemea (gr. Νεμέα - Nemea), starší názov Ajos Jeorjos ( Άγιος Γεώργιος - Svätý Juraj), je mesto v Grécku, na Peloponéze, v nome Korintia. Bolo to dôležité staroveké mesto, dnes je to významná grécka vinárska oblasť. Žije tu 695 obyvateľov.

Dejiny

Obyvatelia Nemey boli dórski Gréci. Podľa mytológie tu vládol kráľ Lykurgos a kráľovná Eurydiké. Nemea sa stala celosvetovo známa vďaka báji o Heraklovi, ktorý tu zabil nemejského leva, ktorý ohrozoval celú oblasť. V staroveku sa tu tiež konali slávne panhelénske Nemejské hry, ktoré konkurovali Olympijským hrám. V hernom komplexe sa nachádzal štadión, chrám boha Dia, kúpele a hotel. Posledné hry sa konali v 3. stor. pred Kr. O storočie neskôr už Grécko ovládli Rimania a postavenie Nemey nebolo významné. Obyvateľstvo prestúpilo na kresťanstvo. V byzantskom období sa prestalo používať meno Nemea, ale zaužívalo sa meno Ajos Jeorios-Svätý Juraj. Až v 19 stor., po oslobodení Grécka od tureckej nadvlády sa mesto premenovalo na Nemea.

Moderná Nemea

Nemea je dnes známa predovšetkým ako vinárska oblasť. Obnovila sa však tradícia antických Nemejských hier, ktoré tu obec každoročne organizuje. Mnoho obyvateľov Nemey dnes žije vo veľkých gréckych mestách, preto tu ostalo iba 695 stálych obyvateľov. Okrem tejto slávnosti sa tu konajú aj slávnosti Svätého Juraja a sviatok vína.

Nemejské víno

Nemejské víno-Κρασί Νεμέας, patrí medzi najkvalitnejšie grécke vína. Vyrába sa tu tradičné víno s názvom Ajorjitiko (Αγιωργίτικο), teda Svätojurajské. Vďaka pomerne vysokým polohám viníc je hrozno špecifické a veľmi kvalitné. Prvý septembrový víkend sa v Nemy koná slávny Σviatok vína-Jiorti krasiu (Γιορτή κρασιού). Počas tohto sviatku sa ochutnáva tradičné víno rôznych miestnych vinárov, tancuje sa a spieva tradičná ľudová hudba. Sviatok Vína je veľmi populárny a preto sem chodia ľudia z rôznych končín Grécka.
Thorée-les-Pins

Poloha

Obec má rozlohu 28,18 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 679 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Céols

Poloha

Obec má rozlohu 3,34 km². Najvyšší bod je položený 278 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 18 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dalheim

Poloha

Obec má rozlohu 18,98 km². Najvyšší bod je položený 368 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Dalheim má 2014 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 4.20% bolo v Dalheim nezamestanosť nižšia o 2.77 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Biskupické rameno

Biskupické rameno je 30-hektárová vodná plocha odstaveného ramena pod Slovnaftom. Je približne 4 km dlhé a 20 m široké, v strede s plytčinou. Okolo sa rozprestierajú Biskupické luhy, ktoré sú európsky významným územím. 
K histórii ramena patrí, že bolo pôvodne súčasťou Dunaja (jeho hlavným tokom) a obklopovalo Ostrov Kopáč. Dnes je rameno odrezané, vody nekomunikujú s Dunajom, vodu doň prečerpávajú z 1,6 km dlhého kanála, napojeného na kanál chladiarenských vôd Slovnaftu, ktorý bol vybudovaný vďaka projektu Asociácie ochrany prírody a priemyslu (APOP) v roku 1998. Takéto dotovanie vodou z kanála technologickej vody pre SLOVNAFT, a.s. však bolo za rok 2017 v priemernom prietoku 7,3 l.s-1, čo v princípe nestačí ani na náhradu výparu z vodnej hladiny Biskupického ramena.
V súčasnosti (2018) je v štádiu výstavby nápustný objekt umiestnený v telese ľavostrannej ochrannej hrádze Dunaja, ktorým môže byť privedená voda z ukľudňovacieho bazéna v záplavovom území až do prietoku 7000 l.s-1. Uvedená dotácia bude regulovaná tak, aby bolo možné cez Biskupické rameno ďalej dotovať sústavu Hornožitnoostrovných ramien až po Hamuliakovo. Od tohto opatrenia sa očakáva výrazné oživenie Biskupického ramena, ako aj celého priľahlého územia. Lužné lesy a ich obyvatelia tak opäť získajú životodarnú vodu. 
Vyskytuje sa tu chránená rastlina truskavec obyčajný (Hippuris vulgaris), závitnicovka (Spirogyra), spirodelka mnohokoreňová (Spirodela polyrhiza) a žaburinka menšia (Lemna minor).
Nachádzajú sa tu rožkatce (rožkatec ponorený – Ceratophyllum demersum a chránený rožkatec pohrúžený – Ceratophyllum submersum) a močiarka okrúhla (Batrachium circinatum). 
Rastú tu stolístky (stolístok klasnatý – Myriophyllum spicatum a stolístok praslenatý – Myriophyllum  verticillatum, ktorý je chránený a červenavce (červenavec prerastenolistý – Potamogeton perfoliatus, červenavec kučeravý – Potamogeton crispus). Rastie tu aj vodomor kanadský (Elodea canadensis), čo je invázna rastllina zo Severnej Ameriky
Kiischpelt

Poloha

Obec má rozlohu 33,58 km². Najvyšší bod je položený 498 m n. m. a najnižší bod 241 m n. m.

Obyvateľstvo

Kiischpelt má 965 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 7.48% bolo v Kiischpelt nezamestanosť vyššia o 0.51 % ako luxemburský priemer v roku 2010.