google/wiki40b huggingface dataset:
Samuel (prorok)

Samuel bol významný hebrejský prorok. Jeho meno v preklade do slovenčiny znamená "Božie meno".
Bol zrejme pisateľom týchto biblických kníh/častí Starého zákona Biblie: Sudcovia, Rút a časti 1. knihy Samuelovej. Jeho otec sa volal Elkána (1 Sam 1,1.21). Elkána bol Lévita nekňazského rodu Kehátovcov (1 Par 6,33-38). Samuel mal ešte troch bratov a dve sestry (1 Sam 2,21). Jeho matka Anna nemohla mať najskôr deti, a preto prosila Boha, aby ju v tomto smere požehnal s tým, že ona ho daruje jemu naspäť, tým že ho zasvätí Bohu. A tak sa do roka Anne skutočne narodil syn, ktorého z vďačnosti zasvätila Bohu ako Nazarejca, po odstavení ho dala do svätostánku, kde bol v starostlivosti veľkňaza Héliho. Jeho matka ho každý rok navštevovala a nosila mu nový plášť.

Prorok

Samuel sa stáva prorokom ešte ako chlapec, keď mal oznámiť Hélimu Božie posolstvo. Toto proroctvo sa naplnilo (1 Sam 3,2-21), a tak sa začala Samuelova práca ako proroka a celý Izrael si potom uvedomil, že Samuel je naozaj Božím prorokom. Okrem toho sa stal i sudcom. Samuel stále vyzýval Izraelitov, aby zavrhli modlárske uctievanie a slúžili iba pravému Bohu. Izraeliti ho poslúchli a prosili, aby požiadal Boha o pomoc proti Filištíncom, ktorí ich stále napádali (1 Sam 7,2-9). Samuel to urobil. Boh sa naozaj postavil na stranu Izraelitov, uviedol Filištíncov do zmätku, a tak mohli Izraeliti zvíťaziť.

Poverený pomazávať kráľov

Samuelovi synovia Joel a Abijah však neboli ako Samuel, ľud nechcel ani jedného z nich za Samuelovho nástupcu (1 Sam 8,2-5) a žiadal Samuela, aby im ustanovil kráľa tak, ako to bolo vtedy bežné u iných národov. Samuel sa v súvislosti s tým modlil k Bohu, aby vedel ako sa má zachovať. Izraeliti totiž doposiaľ nemali žiadneho ľudského kráľa, lebo ich kráľom bol sám Boh. Boh síce vypočul ich žiadosť, ale vopred varoval, aké to bude mať aj negatívne následky, keď bude nad nimi vládnuť len človek. Samuel dostal presné pokyny, ako postupovať. Za prvého izraelského kráľa bol vybraný a pomazaný Saul z kmeňa Benjamín (1 Sam 8,6-10). Hoci bol Saul spočiatku dobrým kráľom, časom sa ukázalo, že rozhodnutie Izraelitov mať kráľa nebolo dobré. Saul dvakrát hrubo porušil Božie nariadenie, preto bol Samuel vyzvaný, aby najskôr odsúdil Saulovo správanie a oznámil mu Božie rozhodnutie, že jeho kraľovanie Boh čoskoro ukončí a že Boh Saula zavrhuje ako kráľa (1 Sam 13,13). Samuel dostal poverenie, aby pomazal nového kráľa nad Izraelom a to Dávida, ktorý bol pastierom a najmladším synom Izaiho z kmeňa Júdu.

Jeho význam

Keď Samuel nakoniec zomrel, celý Izrael ho oplakával a nakoniec ho pochovali u jeho domu v Ráme (1 Sam 25,1). Samuel po celoživotnej službe zomrel ako schválený Boží služobník, tak ako o tom hovorí Biblia napr. v Hebr 11,32, alebo v Žalme 99,6. Počas svojho života bol veľmi odvážny a vytrvalý, keď oznamoval Božie rozhodnutia, oddaný pravému uctievaniu a navyše bol poctivý aj vo vzťahu k druhým ľuďom (1 Sam 10,24; 13,13; 15,32.33).
Jeho pozostatky boli z Júdska prenesené do Carihradu za cisára Arkádia r. 466.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 20. augusta.
Tünel

Opis

Tünel pozostáva z murovaného tunelu 554,8 m dlhého, 6,7 m širokého a 4,9 m vysokého. Na každom konci má jednu stanicu, pričom horná je o 61,55 m vyššie položená ako tá spodná.
Sklon tunela sa mení podľa vzdialenosti od spodnej stanice od 2 do 15 percent. Pôvodne bol postavený ako dvojkoľajný, po zmodernizovaní má jednu koľaj s Abtovou výhybňou uprostred, kde sa vozne míňajú.
V roku 2007 bola uvedená do prevádzky ďalšia generácia vozidiel s maximálnou kapacitou 170 cestujúcich. Cestovná rýchlosť je 25 km/h. Jazda medzi stanicami trvá minútu a pol, na vlak sa čaká dve minúty.
Aj dnes je Tünel využívaný, nie však toľko ako predtým; pohodlnejšie je teraz cestovanie autobusmi alebo moderným metrom. Linku využíva približne 5,4 milióna cestujúcich ročne.

Dejiny

Dráhu vyprojektoval francúzsky inžinier Henri Gavand v roku 1867; o dva roky neskôr, 6. novembra 1869 dostal povolenie od samotného Sultána Abdula Azíza. Po zabezpečení financovania stavby sa začalo 30. júna 1871 kopať; o tri roky, 5. mája 1874 boli stavebné práce ukončené.
Tunel bol slávnostne otvorený pre verejnosť 18. januára 1875 na zabezpečenie lepšieho spojenia medzi istanbulskými štvrťami Pera a Galata, ktoré sa nachádzajú na sever od Zlatého rohu. Mnoho ľudí predtým pracovalo práve vo štvrti Galata a žilo na kopci v Pera. So svojím prevýšením okolo 60 m im skrátil namáhavú chôdzu. 
Stanice Galata a Pera boli premenované a v súčasnosti dolná stanica nesie názov Karaköy a horná Beyoğlu.
Linka bola v roku 1971 elektrifikovaná a zároveň boli nahradené drevené dvojvozové súpravy za nové vozidlá kovovej konštrukcie premávajúce na gumených kolesách po betónovom povrchu.
Trumanova doktrína

Trumanova doktrína bola vyhlásená 12. marca 1947 americkým prezidentom Harrym Trumanom. Riešila predovšetkým otázku Grécka a Turecka. Išlo o poskytnutie vojenskej a hospodárskej pomoci týmto dvom štátom, aby sa predchádzalo ich včleneniu do sovietskej zóny. Obsahovala záväzok Spojených štátov brániť demokraciu vždy a všade.
22. mája 1947 prezident Truman podpísal zákon o pomoci Grécku (Agreement on Aid to Greece), čo podľa niektorých znamenalo začiatok studenej vojny. Vojnové spojenectvo USA a ZSSR sa tým zmenilo na otvorené nepriateľstvo v súboji o rozširovanie sféry alebo zóny vlastného vplyvu.
V nadväznosti na túto doktrínu vznikol o rok neskôr americký Marshallov plán, ako program hospodárskej pomoci najmä nekomunistickým európskym štátom.
V súvislosti s Trumanovou doktrínou sa často hovorí o koncepcii „zadržovania" alebo "zadržiavania" (ang. containment policy) komunizmu. Tento pojem použil ako prvý George F. Kennan. Šlo o politiku voči Sovietskemu zväzu a štátom, ktorým bol vnútený komunistický režim, ktorá mala zadržať rozširovanie ich sféry vplyvu.
Sic

Sic je latinské slovo, ktoré znamená takto, tak alebo práve tak. Pri písaní sa dáva do zátvoriek a obyčajne sa píše kurzívou, čo znamená, že nesprávny alebo neobvyklý pravopis, fráza, interpunkcia alebo iný predchádzajúci jav je doslovná interpretácia citovaného originálu a nie je to chyba prepisu.
Môže sa použiť, aby sa ukázalo, že neobyčajné alebo archaické slovo je napísané presne, alebo aby zvýraznilo chybu, často s cieľom zosmiešniť alebo ironizovať.
Filip Skrbenský

Životopis

Väčšinu života strávil vo Viedni. Ako svoje letné sídlo používal kaštieľ v Prílese. Barón bol veľmi veľkorysý človek, napr. v roku 1884 daroval Trenčianskej Teplej hasičskú striekačku, aby mohli miestni ľudia založiť dobrovoľný hasičský zbor. V rokoch 1894-1895 pôsobil ako richtár v Prílese.
Zomrel 27. februára 1914 ako 76-ročný. V Prílese ho 6. marca pochovával nitriansky župan, hodnostári župy a zástupcovia niektorých rodín. Pochovaný bol so svojimi obľúbenými súčasťami odevu - dragúnskou šabľou, šišákom a maltézskym rádom. Nechýbali ani kľúče symbolizujúce jeho pôsobenie vo funkcii kráľovského komorníka.
Kašubčina

Dejiny

Slovania prišli do tejto oblasti v 6. storočí.
Už v roku 1402 sa objavili kašubské glosy v Dutkach ziemskych. Najstaršou tlačenou kašubskou knihou sú Duchovné piesne Martina Luthera (Duchowne piesnie D. Marcina Luthera y ynszich naboznich męzow) z roku 1586. V roku 1643 vyšiel kašubský preklad Malého Katechizmu vydaný Michalom Mostnikom (Mały Catechism D. Marciná Lutherá).
Za zakladateľa kašubskej literatúry sa považuje lekár Florian Ceynowa (1817-1881). Ten sa snažil vyvrátiť predstavu, že Kašubovia sú len Poliaci žijúci (vtedy) na nemeckom území. Okrem iného spísal Prvú kašubskú gramatiku (1879) a vydával i kašubský časopis. Významným básnikom tej doby je Jarosz Derdowski, autor eposu O pánovi Čorlinskom (Ò panu Czorlińsczim co do Pucka po sece jachoł) z roku 1880.
Po druhej svetovej vojne došlo k presťahovaniu Kašubov, preto sa rozlišuje historický a súčasný jazykový areál kašubčiny.
V druhej polovici 20. storočia, najmä k jeho koncu, začali vychádzať gramatiky, slovníky kašubčiny a kašubské učebnice. Koncom 20. storočia povolilo Poľsko v obmedzenej miere vzdelávanie (aj maturitu) v kašubčine.
Na jar 2004 bola založená kašubská Wikipédia.

Abeceda

aA  ąĄ  ãÃ  bB  cC  dD  eE  éÉ  ëË  fF  gG  hH  iI  jJ  kK  lL  łŁ 
mM  nN  ńŃ  oO  òÒ  óÓ  ôÔ  pP  rR  sS  tT  uU  ùÙ  wW  yY  zZ  żŻ
Alcalá de Henares

Dejiny

Okolie mesta bolo osídlené už v eneolite. Rimania dobyli toto územie v 1. storočí pred Kr. Založili mesto Complutum blízko predchádzajúceho keltského sídla Iplacea. Mesto bolo jediným rímskym osídlením v okolí Madrida a keď dosiahlo počet obyvateľov 10 000 stalo sa z neho Municipium a získalo svoju vlastnú vládu. Po rozpade Rímskej ríše a vpáde Vizigótov mesto upadlo.
V roku 711 prišli do oblasti Mauri a postavili nové sídlo s citadelou na blízkom vrchu, dnes známym ako Alcalá la Vieja. 3. mája 1118 bolo mesto znovudobyté arcibiskupom z Toleda v mene kastílskeho kráľovstva. Kresťania preferovali bývalú rímsku oblasť a arabská ostala opustená. Mesto následne získal toledský biskup a ten mu udelil všedné práva. Pod kresťanskou nadvládou až do konca Reconquisty.
Počas občianskej vojny v roku 1936 bolo mesto značne poškodené.
Paisy-Cosdon

Poloha

Obec má rozlohu 17,84 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 335 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Curan

Poloha

Obec má rozlohu 41,18 km². Najvyšší bod je položený 1 062 m n. m. a najnižší bod 804 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 307 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Léger-du-Bourg-Denis

Poloha

Obec má rozlohu 2,81 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 464 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turbiditný prúd

Turbiditný prúd je vodný prúd so zvýšenou hustotou, ktorý sa pohybuje dolu svahom v dôsledku svojej väčšej hustoty, než má kvapalina, ktorá ho obklopuje. Termín sa väčšinou používa na opísanie prúdov vo vodnom prostredí, oceánoch, jazerách, k podobným javom však môže dochádzať aj v iných typoch prostredia (napr. lavína).
Turbiditné prúdy sú obvykle spustené zemetraseniami alebo zosuvmi. Dochádza pritom k nasýteniu vody sedimentom a jej následnému gravitačnému pohybu do nižšej časti sedimentačnej panvy. Rýchlo sa pohybujúci prúd cestou po svahu eroduje nespevnený sediment a odnáša ho so sebou. Výsledkom sedimentácie takýchto prúdov sú typicky zvrstvené horninové celky označované ako turbidity.
Turbiditné prúdy sú časté v oblastiach so silnou seizmickou aktivitou, na podmorských svahoch, v blízkosti hlbokomorských priekop, na aktívnych okrajoch kontinentov, prípadne pri podmorských kaňonoch na pasívnych kontinentálnych okrajoch. Na ich spustenie nie je potrebný veľký sklon svahu (stačí iba 1-3°) ale prekročenie súdržnosti sedimentu. Takýto proces môže iniciovať dosah spodnej časti búrkového vlnenia či pokles vodnej hladiny a následná zmena režimu sedimentácie.
S narastajúcim sklonom svahu narastá i sila a rýchlosť prúdu, ktorý tak môže niesť väčšie množstvo sedimentu. To má za následok zvýšenie hustoty prúdu. Niektoré turbiditné prúdy môžu dosahovať rýchlosť do 500 km/h.

Zaznamenané turbiditné prúdy

8. novembra 1929 bolo zaznamenané zemetrasenie pri Grand Banks, neďaleko pobrežia Newfoundlandu, následkom ktorého došlo k pretrhnutiu transatlantického telegrafného spojenia. Spojenie tvorilo niekoľko paralelných káblov, umiestnených v rôznych častiach kontinentálneho svahu. 12 káblov sa postupne pretrhlo na 28 miestach, pričom sa podarilo zaznamenať presné časy i miesta ich pretrhnutia. Následný výskum potvrdil, že zemetrasenie spustilo asi 100 km/h sa pohybujúci turbiditný prúd, ktorý prešiel po 600 km dlhom kontinentálnom svahu a roztrhal káble ktoré mu stáli v ceste.
Kršle

Ochrana

Predmetom ochrany sú prírode blízke bučiny v najnižších polohách beskydského bioregiónu na prudkých južných svahoch nad riekou Morávkou.
Verthemex

Poloha

Obec má rozlohu 9,28 km². Najvyšší bod je položený 1 467 m n. m. a najnižší bod 410 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 170 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2006 DO62

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý.

História

Planétku objavil 24. februára 2006 okolo 07:11 svetového času (UTC) na Mt. Lemon Observing Facility na vrcholu rovnomennej hory v pohorí Catalina severovýchodne od Tusconu, AZ (USA) 1,5metrovým ďalekohľadom s CCD kamerou v rámci programu Mt. Lemon Survey astronóm E. J. Christensen.  Dňa 25. februára 2006 o 16:23 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 787 tis. km od stredu Zeme. Objav bol nahlásený do Strediska malých planét (MPC) až 27. februára 2006.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalostí súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 187 tis. km. Vzhľadom na to nemôže ani vo vzdialenej budúcnosti Zem ohroziť, napriek tomu patrí k blízkozemským planétkam. Najväčšie priblíženie v tomto storočí nastane 27. júla 2069, keď by mala Zem minúť o 450 tis. km; súčasná neistota v určení elementov dráhy však nevylučuje ani priblíženie až na 52 tis. km od stredu Zeme, teda asi 46 tis. km nad povrchom našej planéty. Ďalšie významné priblíženia tejto planétky k Zemi sa očakávajú v rokoch  2011 a 2087.
Transavangardizmus

Transavangardizmus je úsilie zlikvidovať dedičstvo avantgárd. Ide o taliansku verziu neo-expresionizmu, ktorá sa objavila v západnej Európe v rokoch 1970 až 1980. Ako autor termínu sa označuje taliansky kritik Achille Bonito Oliva a znamená za avantgardou. Odmieta abstraktné umenie, tvorili ho umelci ako Sandro Chia, Francesco Clemente, Enzo Cucchi, Nicola de Maria, Mimmo Paladino a Remo Salvadori.
Lucy-le-Bocage

Poloha

Obec má rozlohu 7,75 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Komédia

Komédia (z gréckeho slova komoedia = rituálna pieseň spievaná na oslavu Dionýza) je jedným z divadelných žánrov.
Na rozdiel od tragédie, postavy komédie sú zo skromných pomerov, komédia má šťastné rozuzlenie a jej zámerom je rozosmiať divákov. Venuje sa každodennej realite ľudí. Najznámejší tvorcovia komédie pochádzali z Grécka (napríklad: Aristofanes) a z Ríma (Plautus)
Yalla Yalla

Vznik

Demo vzniklo v žilinskom byte ešte počas trvania relácie Slovensko hľadá Superstar. Pesničku napísali Miro Valovič a Miro Jaroš. Zároveň to bol Mirov prvý text v hebrejčine. „Yalla“ je slangový, pôvodom arabský výraz s významom „Poďme na to“. V auguste 2005 počas Mirovho pobytu v Tel Avive, kde pracoval na svojom debutovom albume, sa nahrávka dostala do rádií. Niektoré zdroje uvádzajú, že k piesni vznikol videoklip, nikdy však nebol oficiálne vydaný. Na albume Exoterika sa však nachádza krátky dokument z nahrávania, v ktorom „Yalla Yalla“ znie ako podmaz. Finálna verzia „Yalla Yalla“ sa nahrala v Herclija Pituach v štúdiach Gerryho Wlodawského.
Európska cesta 572

Priebeh

Európska cesta 572 kopíruje trasu cesty I. triedy číslo 9 a začína v Chocholnej na križovatke s diaľnicou D1 (E50 a E75). 
Pokračuje v peáži cesty I/9 cez Bánovce nad Bebravou, Nováky (križovatka s I/64), Prievidzu, Handlovú a Žiar nad Hronom do Ladomerskej Viesky, kde končí križovatkou s cestou I/65 (R1, E58 a E571).
V trase E572 bude na celom úseku prechádzať rýchlostná cesta R2.
Mézilhac

Poloha

Mézilhac má rozlohu 26,66 km². Najvyšší bod je položený 1 445 m n. m. a najnižší bod 717 m n. m.

Obyvateľstvo

Mézilhac má 102 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vyšné Fabriky (sídlisko)

Vyšné Fabriky je jedno z najväčších sídlisk v meste Liptovský Hrádok.

História

V 18. storočí Emanuel Lichtenstein postavil prvé „fabriky“ v lokalite, kde sa dnes nachádza Tesla. V minulosti tu pôsobila firma, ktorá vyrábala najlepšie pušky v celej Rakúsko-Uhorskej monarchii. Pôvodné objekty boli kompletne zbúrané pri výstavbe panelových domov. V roku 1993 bolo sídlisko rozdelené na dve časti: Liptovsko-hrádockú a porúbčanskú. Asi 70% sídliska sa teraz nachádza mimo Liptovský Hrádok.

Vybavenosť sídliska

Nachádzajú sa tu rôzne pohostinstvá a reštaurácie. Materská škola patrí do Liptovskej Porúbky. Na hrádockej strane je autobusová zastávka, cesta do centra autobusom trvá približne 3 minúty.

Ďalšia výstavba

Na sídlisku nie je miesto na ďalšiu bytovú výstavbu, ale za firmou Alcatel sú voľné pozemky na stavbu rodinných domov.
Turecké národné futbalové mužstvo

Začiatky

Turecké národné futbalové mužstvo odohralo svoj prvý zápas proti Rumunsku v roku 1923. Na tento zápas sa prišiel pozrieť aj Mustafa Kemal Atatürk, ktorý zaželal tímu veľa šťastia. Atatürk bol známy ako veľký fanúšik futbalu. V tomto období bolo turecké národné futbalové mužstvo obávané, pretože reprezentácia bola zostavená z hráčov, ktorí hrali v tureckých mužstvách ktoré v posledných pár rokoch porazili anglické tímy v každom vzájomnom stretnutí.

Majstrovstvá sveta 1950 a 1954

Turecko sa na Majstrovstvá sveta vo futbale 1950 kvalifikovalo veľmi ľahko porážkou Sýrie 7-0, ale pre finančné problémy museli odstúpiť.
Potom sa Turecko kvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale 1954 po play-off so Španielskom. Turecký tím najskôr prehral so Španielskom 4-1, ale výhra 1-0 o pár dní neskôr iniciovala odvetu. Pri tejto príležitosti to Turecko dotiahlo na 2-2, a v losovaní mincou si zabezpečili miesto na majstrovstvách. Turecko bolo zadelené do skupiny spolu s Maďarskom a Západným Nemeckom. Kvôli formátu turnaja však Turecko s Maďarskom vôbec nehralo, a po porážke Nemeckom 4-1 nasledovala výhra 7-0 nad Kórejskou republikou. Turecko prehralo v play-off so Západným Nemeckom 7-2.
Rocamadour

Poloha

Obec má rozlohu 49,42 km². Najvyšší bod je položený 364 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 656 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roches (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 8,79 km². Najvyšší bod je položený 136 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 72 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
GNU Scientific Library

GNU Scientific Library (skr. GSL) je knižnica pre aplikovanú matematiku, hlavne numerickú matematiku. Sama je napísaná v jazyku C, ale je k nej tiež napísaných mnoho rozhraní pre iné jazyky. Ide o slobodný softvér pod licenciou GNU GPL, ktorý je priamo súčasťou projektu GNU.
Vývoj GSL začali v roku 1996 dvaja fyzici z americkej Los Alamos National Laboratory, Mark Galassi a James Theiler. Ich cieľom bolo napísať náhradu za zastarávajúce knižnice pre Fortran, napríklad za Netlib.

Príklad

Nasledujúci príklad spočíta hodnotu Besselovej funkcie pre argument 5:
#include <stdio.h>#include <gsl/gsl_sf_bessel.h>
 
int main(void){
  double x = 5.0;
  double y = gsl_sf_bessel_J0(x);
  printf("J0(%g) = %.18e\n", x, y);
  return 0;}
Podhradská kotlina

Vymedzenie

Kotlina zaberá severovýchodnú časť geomorfologického celku a tiahne sa západo-východným smerom medzi Spišským Hrhovom na západe a Beharovcami na východe. Obklopujú ju len dva iné podcelky, a to na severe Levočské planiny, patriace do Levočských vrchov a Medvedie chrbty, ktoré prináležia do Hornádskej kotliny.

Ochrana prírody

V tejto časti Spiša je viacero prírodných a kultúrnych pamätihodností. Minerálne pramene tu lákali ľudí už v praveku a vytvorili jedinečné travertínové kopy a jazierka. Chránené sú Sivá Brada, Sobotisko a Pažitské jazierko, na dohľad je tiež Spišský hradný vrch so Spišským hradom, Ostrá hora a Dreveník, patriace však do podcelku Medvedie chrbty.

Kultúrne pamiatky

Medzi unikátnymi pamiatkami, zapísanými v zozname svetového dedičstva UNESCO, sú aj Levoča, Spišský hrad a pamiatky okolia. Z týchto pamiatok sú v Podhradskej kotline atraktívna Spišská Kapitula, mesto Spišské Podhradie a Žehra s neskororománskym Kostolom Ducha Svätého.

Doprava

Týmto územím vedie v trase diaľnice D1 európska cesta 50, ako aj cesta I/18 z Popradu do Prešova. Železničnú dopravu zastupuje len lokálna trať do Spišského Podhradia.
Stolečniansky potok

Prameň

Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na juhozápadnom svahu Capovej (869,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 690 m n. m., pri osade Stolečné.
Agey

Poloha

Obec má rozlohu 8,42 km². Najvyšší bod je položený 548 m n. m. a najnižší bod 289 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marcilly (Seine-et-Marne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,93 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 446 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aydie

Poloha

Obec má rozlohu 7,86 km². Najvyšší bod je položený 258 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 145 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villers-Farlay (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 10,04 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 599 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysoká pri Morave

Dejiny

V historických záznamoch sa uvádza, že obec bola pravekým sídliskom a pohrebiskom. Nachádzajú sa tu slovenské žiarové hroby zo 6. – 7. storočia, ako i z veľkomoravského obdobia. Obec sa prvýkrát písomne zmieňuje v listine z roku 1271 pod názvom Znoyssa. V stredoveku bola poddanskou obcou pajštúnskeho, resp. stupavského panstva. V 16. storočí sa tu usadili chorvátski kolonisti. Rieka Morava v jej blízkosti bola zdrojom obživy a príjmu z vyberania mýta za prevoz cez rieku. Už v roku 1697 tu založili cech rybárov. Okrem rybolovu a poľnohospodárstva sa obyvatelia venovali včelárstvu a výrobe úžitkových predmetov z tŕstia.
Nemecký názov obce bol Hochstetten, ďalší nemecký názov používaný v 19. storočí – Hochstädten poukazuje na to, že obec mala v tomto období ráz mestečka. Nachádzala sa tu pálenica, rafinéria liehu a neskôr aj parný mlyn. Napriek tomu časť obyvateľov odchádzala na sezónne poľnohospodárske práce do Dolného Rakúska. Od roku 1953 sa v katastrálnom území obce ťaží zemný plyn.

Pamiatky

Významnou kultúrno-historickou pamiatkou je rímskokatolícky, pôvodne barokový kostol sv. Ondreja Apoštola. Po roku 1660 ho prestavali a v r oku 1892 rozšírili.

Príroda

Do katastra obce patria významné prírodné rezervácie Dolný les a Horný les vyhlásené na ochranu vzácnych biotopov lužného lesa a rezervácia Rozporec s vlhkým dubovo-jaseňovým lesom prechádzajúcim do pieskov s typickou pieskomilnou vegetáciou. V blízkosti obce sa nachádzajú aj rozsiahle vodné plochy vzniknuté po vyťažení štrku.
Montpeyroux (Puy-de-Dôme)

Poloha

Obec má rozlohu 3,29 km². Najvyšší bod je položený 484 m n. m. a najnižší bod 342 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE