google/wiki40b huggingface dataset:
Radobica

Polohopis

Obec leží v severovýchodnej časti pohoria Tribeč, na styku s pohorím Vtáčnik. Táto podhorská obec začala písať svoju históriu v 13. storočí, najstaršia písomná zmienka je z roku 1324. V listine, podľa ktorej sa o časť majetku delia synovia Michala de Somonyi s Lavkusom sa spomína ako possesio Radobicza in Bors.
V blízkosti (10 km) sú termálne kúpele Chalmová, lyžiarsky vlek (5 km) a veľa možností na turistiku, napr. výstup na Vtáčnik (1 346 m n. m.). Radobica je východzím miestom cyklistických túr do prírody, čomu slúži takmer 250 km značkovaných trás do Ponitria.
Obec bola v priebehu roka 2003 kompletne plynofikovaná.
V obci sa taktiež nachádza Kostol  Božského srdca Ježišovho
Ku kultúrnym pamiatkam patrí rímskokatolícky kostol pôvodne postavený  v r.1950 a zrekonštruovaný    v r. 2001.
Puihardy

Poloha

Obec má rozlohu 1,18 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 64 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 81 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenská florbalová extraliga mužov 2009/10

Systém súťaže

Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé dva zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné dva tímy po základnej časti zostúpili do 2. ligy. Nakoľko extraliga v budúcej sezóne znížila počet tímov na 10, 9. a 10. tím po základnej časti odohral baráž s dvoma tímami 1. ligy.
Peter Toperczer

Stručný životopis

Svoje štúdiá hry na klavír zahájil súkromne v roku 1954, v rokoch 1958 až 1962 študoval na košickom konzervatóriu, od roku 1962 až do roku 1971 absolvoval pražskú Akadémiu múzických umení (vrátane ašpirantúry) u profesorov Františka Maxiána a Josefa Páleníčka. Od roku 1972 až do roku 1989 pôsobil ako sólista Slovenskej filharmónie, súbežne s tým sa od roku 1978 do roku 1982 venoval výuke hry na klavír na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Uznávaný bol za interpretácie klavírnych diel Prokofieva, Ravela, Schumanna, Mozarta, ale nadovšetko geniálneho Brahmsovho Koncertu d mol. Od roku 1986 následne vyučoval na pražskej Akadémii múzických umení. V roku 1990 sa habilitoval ako jej docent, v roku 1995 bol menovaný jej profesorom a od roku 1999 do roku 2005 zastával funkciu jej rektora.
Od roku 1983 sa tiež venoval štvorručnej hre, respektíve hre na dvoch klavíroch s Mariánom Lapšanským. Bol umeleckým riaditeľom Medzinárodnej klavírnej súťaže v Košiciach.
Sauveterre (Tarn-et-Garonne)

Poloha

Obec má rozlohu 17,4 km². Najvyšší bod je položený 270 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Civières

Poloha

Obec má rozlohu 7,77 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ponches-Estruval

Poloha

Obec má rozlohu 7,04 km². Najvyšší bod je položený 69 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Johan Hedberg

Klubový hokej

Johan Hedberg je momentálne hráčom tímu NHL Atlanta Thrashers. V minulosti pôsobil aj v tímoch Pittsburgh Penguins, Vancouver Canucks a Dallas Stars.
Pont des Invalides

Pont des Invalides (Most invalidov) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spojuje 8. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa neďalekej parížskej Invalidovni stojacej na ľavom brehu.

Dejiny

Dejiny mostu začali v roku 1821, kedy inžinier Claude Navier navrhol technicky revolučný most naproti Invalidovni (dnes sa tu nachádza Pont Alexandre III). Výstavba visutého mostu začala v roku 1824. Technické ťažkosti však nedovolili stavbu dokončiť, a tá musela byť preto zbúraná. Projekt bol pozmenený a visutý most s dvoma piliermi bol postavený o niečo ďalej po prúde. Dokončený bol v roku 1829, ale od roku 1850 musela byť prevádzka na moste z technických dôvodov obmedzená. V roku 1854 bol zbúraný kvôli svetovej výstave, ktorá sa konala v roku 1855. Stavba nového murovaného mostu bola dokončená v roku 1856. V roku 1878 došlo k poklesu mostu o 25 – 30 cm a v zime 1880 stratil most dva oblúky. Oprava prebehla ešte v tom istom roku. Kvôli svetovej výstave v roku 1900 bola k mostu na strane po prúde dočasne umiestená lávka. V roku 1956 boli na moste rozšírené chodníky.

Architektúra

Architekti Paul-Martin Gallocher de Lagalisserie a Jules Savarin využili pri stavbe dva pôvodné bočne piliere, ku ktorým pridali ešte tretí centrálny. Most má štyri oblúky, jeho celková dĺžka je 152 metrov a šírka 18 metrov (14 m vozovka a 2 m každý chodník).
Nový stredný pilier je vyzdobený dvoma alegorickými súsošiami. Proti prúdu sa nachádza Victoire terrestre (Pozemské víťazstvo) a po prúde Victoire maritime (Morské víťazstvo). Pôvodné piliere sú vyzdobené kamennými replikami cisárskych zbraní.
Belcastel (Tarn)

Poloha

Belcastel má rozlohu 10,81 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Belcastel má 191 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Loube

Poloha

Obec má rozlohu 6,09 km². Najvyšší bod je položený 305 m n. m. a najnižší bod 183 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Konstanz (mesto)

Poloha

Mesto sa rozkladá na brehu Bodamského jazera, pri mieste, kde jazero opúšťa rieka Rýn, ktorá tiež mesto rozdeľuje na dve časti. Hraničí so švajčiarskym kantónom Thurgau, s mestom Kreuzlingen. Mestá sú navzájom spolu zrastené, štátna hranica prechádza priamo ulicami miest a prechod cez hranice je bezproblémový. Za dobrého počasia je možné z brehu jazera vidieť Švajčiarske Alpy.

Mestské časti

Konstanz je tvorená 15 mestskými časťami, starým mestom a ďalšími 14 postupne inkorporovanými štvrťami. Väčšina z nich sa nachádza na pravom brehu rieky Rýn. Osobitné postavenie má ostrov kvetov - Blumeninsel Mainau, jedna z turisticky najnavštevovanejších pamiatok Nemecka, ktorý stále patrí švédskej šľachtickej rodine Bernadotte.
.

História mesta

Mesto bolo založené pôvodne ako keltské, neskôr slúžilo ako rímske opevnené sídlo. Pevnosť Constantia zo 4.storočia n.l., ktorej pozostatky sa zachovali v centre dnešného starého mesta, slúžila ako obranný bod na Rýne proti vpádom Alamanov.
V rokoch 1414 až 1418 bolo mesto dejiskom šestnásteho ekumenického koncilu, nazývaného Kostnický koncil, ktorý riešil otázku trojpápežstva a reformy cirkvi. Koncil zvolal protipápež Ján XXIII. za pomoci Rímsko-nemeckého cisára a Uhorského kráľa Žigmunda Luxemburgského. Mesto v tom období bolo centrom západného kresťanstva, zároveň touto udalosťou získalo špecifický ráz a bolo v ňom postavené množstvo budov pre potreby koncilu. Zvlášť ešte dnes sprístupnený koncilový dom, teda miesto, kde zasadal koncil. Pre potreby koncilu boli postavené aj mnohé chrámy či katedrála, ktorú na počesť koncilu zdobili fresky s výjavmi cirkevných otcov. Mesto vďaka vtedajšiemu nemravnému životu, ktorý viedli cirkevní hodnostári, má tomu prispôsobenú aj architektúru mesta. Mnohé fontány či sochy, ktoré sú v súčasnosti umiestnené v meste, nesú takúto razbu. Počas tohto koncilu bol tiež súdený a následne odsúdený a upálený Jan Hus – 6. júla 1415. V meste sa nachádza Husov dom, v ktorom teológ býval, turistami často navštevovaná historická pamiatka, ktorá prináša krátke dejiny husitov. Výsledkom koncilu bol v Kostnici zvolený pápež Martin V.

Doprava

Vďaka tomu, že sa Kostnica nachádza na brehu Bodamského jazera, poskytuje lodnú prepravu trajektom do okolitých miest s väčším turistickým významom (Lindau, Bregenz). Taktiež je súčasťou železničnej a dopravnej siete, pre autá slúži trajektový prístav vo štvrti Staad.

Kultúra a vzdelanosť

V meste sa nachádzajú viaceré múzeá, knižnica a galérie. V rokoch 585 – 1821 bol Konstanz sídlom diecézy.
V meste tiež sídlia dve univerzity - Univerzita Konstanz (založená ako reformná univerzita v roku 1966) a technická vysoká škola HTWG (z roku 1906). Spolu majú asi 17 000 študentov. Univerzita Konstanz je jednou z 11 nemeckých univerzít v Exzellenzinitiative.
Ladislav Protuš

Biografia

V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený za Národné zjednotenie do Národného zhromaždenia. Mandát si oficiálne podržal do 21. marca 1939. Patril do tej časti Národného zjednotenia, ktorá nenadväzovala na Československú národnú demokraciu, ale na formáciu Národná liga.
Profesiou bol vrchným technickým komisárom. Podľa údajov z roku 1935 býval v Bratislave.
Lacapelle-Cabanac

Poloha

Obec má rozlohu 8,04 km². Najvyšší bod je položený 266 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Vendue-Mignot

Poloha

Obec má rozlohu 10,48 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 238 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ropucha zlatá

Opis

Dospelé samce neboli dlhšie ako 5 cm. U jedincov existoval sexuálny dimorfizmus. Samice boli trošku väčšie ako samce. Neboli oranžové ale tmavo olivové až čierne, s jasnočervenými škvrnami ohraničených žltou farbou.

Správanie

O ich spôsobe života nie je veľa informácii. Žili pravdepodobne pod zemou a väčšinu roka ich nebolo možné spozorovať. Kvôli vlhkosti sa tento druh zdržiaval vo vysokých nadmorských výškach. Bol závislý od zrážok. Vajíčka kládol do malých vodných nádrží. Ak boli zrážky silné, vajíčka odplavilo, ak bolo príliš sucho, nádrže vyschli.
La Ville-sous-Orbais

Poloha

Obec má rozlohu 11,05 km². Najvyšší bod je položený 235 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 50 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anthropolatri

História

Skupina bola založená v roku 1997 v ukrajinskom meste Vinnytsia Radogostom a Vogneslavom. V roku 1998 vydali album Vozradujsia, Zemľa! a následne v 1999 V svete kostrov - In the Light of Flames. Po vydaní albumu Voľa Sviatoslava sa obaja presťahovali do Nemecka a onedlho sa skupina rozpadla.
Civray (Vienne)

Poloha

Obec má rozlohu 8,7 km². Najvyšší bod je položený 157 m n. m. a najnižší bod 105 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 878 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Pročko

Životopis

Na základnej škole v Haliči (1972 - 1979) vynikal v športe, ale aj v herectve. V rokoch 1980 - 1984 absolvoval gymnázium v Lučenci, počas ktorého pôsobil v atletickom klube Lučenec. Po skončení gymnázia nastúpil na FTVŠ v Bratislave (1984 - 1989), kde už počas štúdia absolvoval vystúpenia na divadelnej súťaži Improliga, ktorú 6-krát vyhral.
Po skončení vysokej školy a ročnom absolvovaní základnej vojenskej služby v Tachove, ho prijali na VŠMU odbor herectvo (1991-1994). Po jej ukončení nastúpil do Trnavského divadla.
V roku 1994 začal účinkovať v televízii VTV, potom STV, TV Markíza, TV JOJ. Od 1996 je na voľnej nohe. Účinkoval aj na Novej scéne a od roku 1998 najmä v divadle WEST. Je päťnásobný držiteľ ocenenia TOM a štvornásobný držiteľ ocenenia OTO.
Od roku 2002 je riaditeľom neziskovej organizácie Jožo Pročko Deťom n.o. , ktorá pripravuje a organizuje podujatia charitatívneho charakteru po celom Slovensku.
V roku 2003 vybudoval v Haliči kultúrno-spoločenské centrum Zbrojnica s reštauráciou, pizzériou , divadielkom a ubytovaním. Tento komplex poskytuje služby pre akúkoľvek spoločenskú akciu. V rodnej dedine Halič vybudoval historické múzeum a je neúnavným propagátorom národných kultúrnych pamiatok v Haliči.
Momentálne učinkuje v divadelných predstaveniach a moderuje.
Morská voda

Slaná alebo morská voda je voda z mora, oceánu alebo slaného jazera, ktorá obsahuje chemické látky spôsobujúce jej slanosť (salinitu) a tým aj rozdielnu hustotu a napríklad aj rozdielnu teplotu tuhnutia ako u sladkej vody. Slaná voda na zemi obsahuje veľa chemických látok, ale iba malá časť z nich je v nej zastúpená výraznejšie (ostatné len v minimálnych koncentráciách). Je to predovšetkým chlorid sodný, sírany, uhličitany a iné soli (ktoré všetky dohromady tvoria morskú soľ), a tiež plyny ako dusík, kyslík alebo oxid uhličitý (CO₂).
Morská voda má v zemských oceánoch a moriach priemernú salinitu okolo 3,5%. To znamená, že každý kilogram morskej vody obsahuje približne 35 gramov rozpustenej soli (väčšinou, hoci nie úplne, ide o ióny chloridu sodného: Na⁺, Cl⁻). Priemerná hustota morskej vody na zemi na povrchu oceánu je 1,025 g/ml; morská voda má teda vyššiu hustotu ako sladká voda (tá dosahuje maximálnu hustotu 1,000 g/ml pri teplote 4° C). Takáto slaná voda mrzne v priemere až pri teplote okolo -2° C.
Saint-Agil

Poloha

Obec má rozlohu 15,61 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aumerval

Poloha

Obec má rozlohu 3,42 km². Najvyšší bod je položený 180 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 199 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čegrava veľkozobá

Výskyt a stav na Slovensku

Ekosozologický status v roku 1995  Im – nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 – druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia E – ohrozený druh.
Tincourt-Boucly

Poloha

Obec má rozlohu 12,8 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 393 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Georges-sur-Cher

Poloha

Obec má rozlohu 23,78 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 503 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zlatníctvo (remeslo)

Zlatníctvo na Slovensku

Zlatníctvo malo v horných Uhrách hlbokú tradíciu, zaistenú mimoriadnym výskytom ložísk vzácnych rúd. Striebro, zlato a meď sa od raného stredoveku až do 17. storočia ťažili v oblasti Spiša, Gemera a stredoslovenských banských miest. Činnosť prvých zlatníkov sa dá predpokladať vo stredovekých kláštorných dielňach a na dvoroch zemepánov. Vznik a rozvoj miest od 13. storočia viedol k zakladaniu profesijných združení – cechov. Zlatníci v nich spočiatku pôsobili po boku majstrov príbuzných umeleckých odvetví, maliarov, vyšívačov a sklárov. Vlastné cechy začali organizovať počiatkom 16. storočia.
Zlatníctvo na Slovensku má výnimočnú a bohatú minulosť. Patrilo medzi významné umelecké remeslá. Zlatníci (aurarius, aurifex, faber auri, aurifusor, goldschmied, aranymüves, ötvös) vyrábali devocionálie (bohoslužobné kalichy, monštrancie, cibóriá, relikviáre, kríže), úžitkové a ozdobné predmety (reťaze, gombíky, šperky, medailóny) zo zlata a striebra. Surovinu im dodával zvyčajne objednávateľ. Pri svojej práci využívali zlatníci plastickú aj výzdobu s použitím drahokamov, polodrahokamov, emailu a filigránu. Vznik a rozvoj hlavných zlatníckych centier na Slovensku podmienili hospodárske, politické, kultúrne aj spoločenské pomery a potreby.

Centrá

Prvé centrum bolo v západnej časti súčasného Slovenska v Bratislave, kde v blízkosti politického a kultúrneho centra rakúsko-uhorskej monarchie Viedne, vznikol zlatnícky cech.
Druhá významná oblasť sa koncentrovala do oblasti stredoslovenských banských miest. Centrami boli mestá Banská Bystrica, Banská Štiavnica a Kremnica. Bohaté náleziská drahých kovov aj staré kultúrne tradície tu vytvorili prirodzené predpoklady pre vznik a rozkvet zlatníctva. Prírodné zdroje zlata a striebra, ako aj náročné požiadavky bohatých waldbürgerov, podnecovali zlatnícku tvorbu na vysokej umeleckej úrovni.
Centrami východoslovenského zlatníctva bola oblasť Spiša a mestá Levoča a Košice. Výhodná zemepisná poloha zaručovala týmto mestám relatívne nerušený hospodársky a kultúrny rozvoj aj v období vojnových nepokojov. V týchto centrách vznikli aj najstaršie zlatnícke cechy na Slovensku, ku ktorým patrili košický cech s artikulmi z roku 1476 a bratislavský cech z roku 1571.

Puncovanie

Cechová prax mala zaužívané dvojité puncovanie výrobkov: overovacia značka mestského cechu (obyčajne mestský erb) a vlastný majstrovský punc (monogram mena a priezviska alebo piktogram). Obomi značkami bola deklarovaná kvalita použitého materiálu a zodpovedný zlatník. Popredné pozície zaujímali zlatníci z Košíc, Banskej Bystrice a Bratislavy. Stabilnú kvalitu produkcie si dlhodobo udržiavala aj Levoča, Nitra a Banská Štiavnica. Puncy a ich užívatelia boli evidované v puncových tabuľkách.
Príspevková organizácia

Príspevková organizácia je právnická osoba (štátu, obce a vyššieho územného celku), ktorej menej ako 50 % výrobných nákladov je pokrytých tržbám, a ktorá je na štátny rozpočet, rozpočet obce alebo na rozpočet vyššieho územného celku zapojená príspevkom. Platia pre ňu finančné vzťahy určené zriaďovateľom v rámci jeho rozpočtu. Odlišná je rozpočtová organizácia.
Príspevková organizácia je jeden zo subjektov verejnej správy a je teda napríklad zapísaná v registri organizácií vedenom Štatistickým úradom Slovenskej republiky.

Zriadenie

Príspevkovú organizáciu  možno zriadiť buď zákonom alebo rozhodnutím zriaďovateľa. Zriaďovateľom je ústredný orgán štátnej správy, obec alebo vyšší územný celok. Zriaďovateľ vydá o zriadení príspevkovej organizácie tzv. zriaďovaciu listinu.

Hospodárenie

Príspevková organizácia hospodári podľa svojho rozpočtu nákladov, výnosov a výsledku hospodárenia. Jej rozpočet zahŕňa aj príspevok z rozpočtu zriaďovateľa a prostriedky prijaté od iných subjektov. Účelovo určené peňažné dary sa použijú v súlade s ich určením. Príspevková organizácia je povinná dosahovať výnosy určené svojím rozpočtom. Príspevková organizácia v zásade sústreďuje všetky príjmy a realizuje všetky výdavky prostredníctvom účtov vedených v Štátnej pokladnici. Príspevková organizácia uhrádza výdavky na prevádzku, opravy a údržbu hmotného majetku, ako aj na obstaranie hmotného a nehmotného majetku z vlastných zdrojov a z príspevku od zriaďovateľa, pričom vlastné zdroje používa prednostne. Zriaďovateľ poskytuje príspevkovej organizácii príspevok na prevádzku v takej výške, aby jej rozpočet bol vyrovnaný; to neplatí, ak je príspevková organizácia zdravotníckym zariadením, ktorému patrí úhrada za poskytnutú zdravotnú starostlivosť podľa osobitného predpisu. Zriaďovateľ môže príspevkovej organizácii krátiť alebo zvýšiť príspevok pri nedodržaní alebo zmene podmienok, za ktorých bol určený finančný vzťah medzi zriaďovateľom a príspevkovou organizáciou. Ak vlastné zdroje na obstaranie hmotného a nehmotného majetku nekryjú potreby príspevkovej organizácie, zriaďovateľ určí výšku príspevku na obstaranie ním určeného konkrétneho hmotného a nehmotného majetku.
Príspevková organizácia poskytuje svoje výkony v zásade odplatne.
Príspevkové organizácie vedú účtovníctvo, zostavujú a predkladajú účtovnú závierku.
Felidú

Felidú (maldiv. ފެލިދޫ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Vávu na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 532 (jún 2006), dĺžka ostrova 525 m, šírka 325 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 78,87 km.
Hugolín Gavlovič

Životopis

Hoci sa narodil v Poľsku a zrejme mal i poľské korene, od útleho detstva žil na Slovensku. Vzdelanie získal v školách v Trstenej a v Žiline a po dokončení štúdií vstúpil v roku 1733 do františkánskej rehole, kde ho priťahoval mravný ideál dobrovoľnej chudoby a pomoci slabším. V tomto období si aj zmenil občianske meno Martin na rehoľné Hugolín. V roku 1738 ho vysvätili za kňaza, potom pôsobil ako kazateľ v Žiline, Pruskom a v Horovciach. Keď ochorel na pľúca, chodil sa liečiť do hôr na salaše, kde vznikol i námet pre dielo. Aj keď bola jeho tvorba rozmanitá a početná, mnoho jeho diel nebolo vydaných tlačou, ale ostalo v rukopisnej forme, pričom veľa rukopisov sa stratilo. Svojou tvorbou dokázal potenciál slovenského jazyka v jeho predspisovnej forme.

Valaská škola mravúv stodola

Patrí do didakticko-reflexívnej poézie. Chcel ňou poslúžiť ľuďom namiesto priameho kázania, v čom mu bránilo zdravie. Mala „vyškoliť“ čitateľa v životnej múdrosti a skúsenosti pastierov. Zaoberal sa veľkým množstvom rozličných problémov, súvisiacich so vzťahom jednotlivca k Bohu, blížnym a k spoločnosti – v týchto tematických okruhoch majú rady a ponaučenia viesť čitateľa k zbožnému a cnostnému životu. Oslovuje všetkých ľudí bez ohľadu na rozdiely v majetku a spoločenskom postavení. V okruhu hovoriacom o vzťahu k Bohu vyzýva k odstupu od pozemských, pominuteľných hodnôt, pričom za pravé šťastie považuje Božiu milosť; odsudzuje poverčivosť a vieru v sny, upozorňuje na nevyhnutnosť smrti, nabáda k bázni pred Bohom a k ochote slúžiť mu. V ďalších 2 okruhoch (o postoji k ľuďom a k svetu) je rozhľadeným a vzdelaným autorom. V diele je vyvinutý zmysel pre adresáta, jeho bežný život, autor berie ohľad na úroveň čitateľovho myslenia a vkusu. Zábavné prvky skladbu oživujú, no vždy sa podriaďujú primárnej náučno-úvahovej a moralizátorskej funkcii. Básne sa venujú základnej výchove. Prejavuje obdiv a sympatiu chudobným a sedliakom, hlavne ich šikovnosti, pracovitosti a dôvtipu, ale i nechuť voči pánom, ktorí sú príčinou ich biedy a súženia ľudu. Kriticky komentuje súveké spoločenské mravy. Vyjadruje nesúhlas s vojnami, na srdci mu leží pravá láska k vlasti. Skláňa sa pred statočnou a vytrvalou prácou, vystríha pred pyšnou nadutosťou alebo podceňovaním druhých i pred slepou dôverou v moc peňazí. Je tu vyše 1200 12-veršových básní písaných bohemizovanou slovenčinou. Dielo je poznačené zdravým, úprimným a kritickým pohľadom františkánskeho kazateľa.

Škola kresťanská

Básnická skladba, v ktorej sa menej venuje pozemským veciam. Vykresľuje tu neúprosný okamih smrti, na ktorý sa treba počas života pripraviť. Obsahuje 152 dvanásťveršových diel usporiadaných do štyroch cyklov – O smrti, O súde, O pekle, O nebi. Apeluje tu na osobnú ľudskú zodpovednosť a snaží a v ľuďoch svojím dielom vyburcovať ľudskú vôľu po večnom vykúpení. Svoje myšlienky podopiera o biblické a mytologické príbehy, ale aj o históriu.
Passins

Poloha

Obec má rozlohu 13,92 km². Najvyšší bod je položený 377 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 063 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chapelon

Poloha

Obec má rozlohu 6,52 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 278 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volapük

Volapük [vola'pyk] je umelý jazyk, ktorý vytvoril v rokoch 1879 – 1880 Johann Martin Schleyer, rímskokatolícky kňaz v Nemecku. Schleyer cítil, že Boh mu vo sne povedal, aby vytvoril medzinárodný jazyk. Kongresy tohto jazyka sa konali v roku 1884 (Friedrichshafen), 1887 (Mníchov), a 1889 (Paríž). Prvé dva sa konali v nemčine, posledný len v jazyku Volapük. V roku 1889 existovalo asi 283 klubov, 25 periodik v alebo o tomto jazyku a 316 učebníc v 25 jazykoch.
Neskôr začala činnosť volapukistov upadať a hnutie stratilo skoro všetkých členov. Odhaduje sa, že v roku 2000 jazyk používalo približne 20 ľudí. Jazyk bol nahradený koncom 20. storočia omnoho jednoduchším a na učenie ľahším esperantom.

Hudba

Vo volapüku tvoria hudbu skupiny Pichismo, DJ Volablud, Fred Fopanas, DJ Nimalegad a Breinadol. 21. novembra 2011 vydalo vydavateľstvo Keratonods hardcorovú kompiláciu VOLAPÜK HARDCORE EP VOL. 1.

Metaforické použitie slova Volapük

V niektorých jazykoch, napríklad v dánčine a v esperante sa slovo Volapük používa vo význame nezmysel, nezrozumiteľnosť.
Hypertextológia

Hypertextológia je veda o štruktúre, vzniku, vývine a komplexe externých súvislostí (aplikácii, kultúrnych funkciách,...) hypertextu.