Rudolf Antonín Dvorský

Mladosť

V rodnom meste absolvoval obchodnú školu. V šestnástich rokoch napísal prvé skladby.
V roku 1919 odišiel do Prahy, kde pracoval ako redaktor v hudobnom vydavateľstve Josef Springer. Zároveň vystupoval v kabarete Červená sedma. Od roku 1924 mal vlastný hudobný program v rádii, kde hral na klavír a spieval. Na husle ho v programe sprevádzal František Cink, na bendžo hral D. Alexa.

Melody Boys

V rokoch 1925-1929 pôsobil v súbore Františka Cinka - Melody Makers. V roku 1929 potom založil vlastný orchester Melody Boys, ktorý existoval do roku 1945. Orchester mal veľmi široký záber, väčšina jeho členov ovládala niekoľko nástrojov. Počas okamihu sa tak saxofónová sekcia premenila na sláčikové nástroje. V repertoári boli ľudové piesne, tangá, swing aj džez. R. A. Dvorský dokázal dobre vycítiť vkus publika.
S orchestrom spolupracovali napr. speváci Inka Zemánková, Míla Spazierová-Hezká, Jiřina Salačová alebo Arnošt Kavka.
Vystúpenie orchestra na barrandovských terasách bolo pravidelne vysielané rozhlasom. Orchester tiež nahrával filmovú hudbu.
V roku 1945 dostal ťažký zápal pľúc a s orchestrom nevystupoval.

Vydavateľ

V roku 1936 založil vlastné vydavateľstvo. Sústredil sa na vydávanie modernej tanečnej hudby. Po vojne a dlhej chorobe sa znovu venoval nakladateľstvu a dostal ho na špičkovú úroveň. Ťažkou ranou bola pre neho nečakaná smrť jeho syna Miroslava v roku 1947, ktorý mal nakladateľstvo prevziať. V roku 1949 bolo nakladateľstvo znárodnené a prevzalo ho nakladateľstvo Orbis.

Väzenie

S priateľom Pavlom Johnom, rádiotelegrafistom Československých Aerolinií, začal krátko po komunistickom prevrate v roku 1948 zvažovať odchod do zahraničia. Plán úteku počítal s únosom dopravného lietadla pri skúšobnom lete, pristátím na lúke pri obci Dřevčice, kde sa k pilotom mal pripojiť zvyšok skupiny. Prvý pokus v lete 1950 sa pre poruchu lietadla nepodaril, pri druhom pokuse o týždeň neskôr odletelo lietadlo priamo na schôdzku, ale k stretnutiu sa s druhou časťou skupiny nedošlo.
Podľa spomienok spoluväzňa, R. A. Dvorský uvádzal, že od zámeru opustiť republiku upustil, ale bol zatknutý na základe udania. Je ale pravdepodobné, že zatknutie prebehlo na základe informácií získaných konfidentom nasadeným do cely iného člena skupiny, generála Viléma Stanovského, zatknutého pri inom pokuse o prekročenie štátnej hranice.
R. A. Dvorský bol zatknutý 16. septembra 1953, na jar v roku 1954 obvinený z vlastizrady a odsúdený na päť rokov odňatia slobody. Odvolal sa k Najvyššiemu súdu, ktorý odvolanie zamietol, ale s prihliadnutím k zdravotnému stavu mu znížil trest na tri a pol roka odňatia slobody. Vo väzbe a väzniciach (Bartolomejská, Pankrác, ÚNZ Dolní Ročov, Bory) si odpykal približne polovicu trestu. Na slobodu bol prepustený 10. mája 1956.

Šesťdesiate roky

Po prepustení z väzenia sa opäť venoval komponovaniu. V roku 1959 sa jeho pieseň „Ráno a večer“ umiestnila na treťom mieste vtedy populárnej súťaži Hledáme písničku pro všední den. Pieseň „Jipi-jou“ sa neskôr umiestnila v súťaži Písničky na zítra. Pieseň „Pohádka o konvalinkách“ sa stala najpredávanejším gramohitom roku 1967.
V roku 1965 mohol znovu verejne vystupovať. Spoločne s Hanou Vítovou, Jaroslavom Vojtom, Janom Pixom a Ottom Kinským vystupovali v pásme Utíká to, utíká.