google/wiki40b huggingface dataset:
Moderní revue

Moderní revue bol časopis vychádzajúci medzi rokmi 1894 – 1925, ktorý sústreďoval básnikov symbolistickej a dekadentnej orientácie.
Jej vydavateľmi boli Jiří Karásek ze Lvovic a Arnošt Procházka. Tých spočiatku doplňovali básnik Karel Hlaváček a znalec severských literatúr a ich prekladateľ Hugo Kosterka.
Moderné revue sa neobmedzovala na písané slovo, produkovala aj grafiku, ktorá ladila s jej zameraním. Cudzích spisovateľov uvádzala aj v pôvodných jazykoch, nielen v prekladoch. Orientovala sa na súdobých spisovateľov a mysliteľov preslávených výlučnosťou svojho umenia a myslenia. Z filozofov to bol Friedrich Nietzsche, príťažlivý aj svojím výrazom a štýlom, z francúzskych prekliatych básnikov a symbolistov Charles Baudelaire, Paul Verlaine, Stéphane Mallarmé, z Angličanov Oscar Wilde, z belgických symbolistov francúzskeho jazyka Maurice Maeterlinck a Émile Verhaeren, z Poliakov Stanisław Przybyszewski, z Nemcov Richard Dehmel a Detlev von Liliencron, z nemecky píšucich spisovateľov žijúcich v Čechách Hugo Salus, Paul Leppin a i.
Svojho prvého ideového spojenca si Moderní revue našla v individualistickom anarchizme. Ten pomýšľal na likvidáciu existujúcej spoločnosti. "Bombu" do ich základov hľadal v umení, ktoré odmietalo všetky doteraz fungujúce mravné a estetické normy: hlásalo voľnú lásku, legitimitu homosexuality, dôsledné oslobodenie umení od všetkých služieb s výnimkou služby umenia (tzv. Lartpourlartiznus). Estetická funkcia bola jediným kritériom kritiky. Oceňovala sa odvaha šokovať. Umelec bol pochopený ako výstredník. Jeho citlivosť hraničiaca s precitlivenosťou a s utrpením sa javila ako prameň umeleckej tvorby. S podobným ladením sa počítalo u adresáta.
Dekadencia rástla z prežitkov všeobecného úpadku Európy a ľudstva na konci 19. storočia. České pomery tento pocit umocňovali. Na stránkach Moderní revue tiež debutovalo množstvo priebojných osobností, ktoré sa vzápätí orientovali aj inak (Viktor Dyk, S. K. Neumann a i.). Umenie malo prežitok úpadku a vyčerpania všetkými dostupnými prostriedkami tlmočiť a ventilovať. Aj keď spočiatku akékoľvek predstavy o sociálnej užitočnosti či prospešnosti umenia odmietali, postupne stúpenci dekadencie tiež dávali najavo záujem o kladné účinkovanie umenia v živote. Nasvedčujú tomu už názvy niektorých kníh, do ktorých zhrnul svoje eseje a kritické prejavy Jiří Karásek ze Lvovic (Renesanční touhy v umění, 1902; Chimérické výpravy, 1905).
Miloš Marten, vodcovská kritická osobnosť Moderní revue pred prvou svetovou vojnou, považoval za prínos umeleckej individuality v štýle (Styl a stylizace, 1906). Pôsobivosť umenie v spojení s tradíciou a s nadosobným poriadkom sledoval na vybraných zjavoch francúzskeho umenia (Kniha silných, 1910). V štúdiách venovaných Machovi, Březinovi a Zeyerovi sa Marten pred vojnou pridal k hľadačom česťstva v umení.
Vydavatelia Moderní revue podnecovali umenia knihy. Starostlivosť o krásnu knihu, ktorá pri prezentácii textu spájala výtvarníka, typografa a viazača kníh k všestranne pôsobivému výrazu, mala jedno svoje ohnisko v Knižnici Moderní revue. Sprevádzala časopis po celú dobu jeho existencie, vyšlo v nej 77 zväzkov.
Vieux-Mareuil

Poloha

Obec má rozlohu 27 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 329 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aulnois-en-Perthois

Poloha

Obec má rozlohu 10,75 km². Najvyšší bod je položený 279 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 505 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Satornilos z Gortýny

Satornilos (starogr. Σατορνίλος) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 3. storočí.
Satornilos z krétskej Gortýny bol na 247. olympijských hrách v roku 209 korunovaný olivovým vencom (zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku) za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku zostavili zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní.
Olympiádou Satornila datoval napr. staroveký autor Eusebios z Kaisareie začiatok vlády rímskeho cisára Caracallu: „Antoninus, nazývaný Caracalla, sa stal cisárom Rimanov". Eusebios meno olympionika Satornila uvádza v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Wierre-Effroy

Poloha

Obec má rozlohu 18,91 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 14 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 781 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Justian

Poloha

Obec má rozlohu 6,3 km². Najvyšší bod je položený 221 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aigremont (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 6,82 km². Najvyšší bod je položený 271 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 70 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Sapara

Životopis

V roku 1963-1967 študoval na Strednej škole umeleckého priemyslu, 1967-1973 odbor figurálne sochárstvo na VŠVU v Bratislave (u prof. F. Štefunku, J. Kostku). Pôsobil ako pedagóg na Ľudovej škole umenia v Senci, 1982-1995 v slobodnom povolaní, od 1995 pedagóg na Strednej priemyselnej škole grafickej v Bratislave, od 1997 vedúci Katedry sochárstva Fakulty výtvarných umení Akadémie umení v Banskej Bystrici. Jeho hlavnou činnosťou je monumentálna tvorba (keramický reliéf - Komárno, Bratislava, Považská Bystrica; kamenný reliéf - Bratislava, Poprad, veľká fontána, stena hotela), spoluautor štátneho znaku na Úrade vlády SR, účastník Medzinárodných sympózií sochárskych, medailérskych, rezbárskych a drevárskych, organizátor a kurátor výstav, venuje sa aj kresbe, maľbe a počítačovej grafike. Zakladajúci člen združenia Gerulata, člen Združenia medailérov Slovenska.
Lotar I. (Lotrinsko)

Lotar I. alebo Lothar I. alebo Lotár I. (* 795 – † 29. september 855, Prüm) od roku 840 cisár Západorímskej ríše z dynastie Karolovcov, najstarší syn Ľudovíta I. Pobožného, v roku 841 porazený svojimi bratmi Ľudovítom II. Nemcom a Karolom II. Holým.
Roku 843 pod nátlakom podpísal Verdunskú zmluvu o rozdelení ríše, podľa ktorej dostal Provensalsko, Burgundsko, Taliansko, východné oblasti Francúzska (Lotrinsko) s hlavným mestom Aachen.
Vignonet

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 13 m n. m. a najnižší bod 3 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 533 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kozlinec

Polohopis

Prírodná rezervácia sa nachádza v približnej nadmorskej výške 550 metrov, približne 3 km západne vzdušnou čiarou od stredu Hornej Mičinej a približne 4,5 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od Námestia SNP v Banskej Bystrici.

Prírodná rezervácia

Rozloha rezervácie je 92 700 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 5. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1967, v roku 1999 bola opäť vyhlásená Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č.18/1999 z 11. augusta 1999. Účelom je ochrana „lokality s izolovaným výskytom duba plstnatého (Quercus pubescens) v podmienkach blízkych pôvodnej porastovej štruktúre.“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Kozlinec nie je súčasťou VCHÚ.
V blízkosti prírodnej rezervácie vedie  žltá turistická značka z Hornej Mičinej do Vlkanovej.
Burgnac

Poloha

Obec má rozlohu 11,5 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 763 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Topoľa (okres Snina)

Poloha

Obec leží v údolí Uličky v pohorí Poloniny, na území rovnomenného národného parku, ktorý sa vyznačuje zachovalými bukovými spoločenstvami.

Doprava

Do obce vedie jediná cesta zo Sniny, ktorá pokračuje ďalej do obce Runina. Verejnú dopravu do obce zabezpečuje SAD Humenné.

Turistika

Poloha obce v oblasti Národného parku Poloniny ju predurčuje ako vhodné miesto pešej turistiky. Z obce vedie modrá turistická značka do Ruského Potoka a Uličského Krivého, čím spája obce s unikátnymi drevenými cerkvami. Z Topole vedie lesná cesta do zaniknutej obce Ruské a následne do Ruského sedla, ktoré je hraničným bodom s Poľskom. 
Na turistickej významnosti pridáva poloha obce v Parku tmavej oblohy Poloniny, ktorý je prvou oblasťou svojho druhu na Slovensku. Park tmavej oblohy sa vyznačuje nízkym svetelným znečistením, vďaka nízkej hustote osídlenia, čím ponúka unikátne podmienky na pozorovanie nočnej oblohy.

Vojenský cintorín

Zriadený v r. 1915. Upravený v r.1917. 240 vojakov. 153 hrobov, z toho je 119 hrobov jednotlivých a 34 hrobov spoločných. Známa je identita 27 rakúsko-uhorských vojakov.
Wulfenit

Vlastnosti

Kryštalizuje v tetragonálnej sústave, krýštály sú tabuľkovité až lískovité, zriedkavo pyramídovité alebo krátkostĺpcovité. Niekedy tvorí povlaky alebo kôry. Farba je voskovo alebo medovožltá, niekedy býva sivý, hnedý, oranžový a červený. Vryp je biely, lesk diamantový, na lome mastný, štiepateľnosť dobrá, tvrdosť 3, špecifická hmotnosť 6,3-7.
Clévilliers

Poloha

Obec má rozlohu 15,78 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 735 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Le Garn

Poloha

Obec má rozlohu 10,81 km². Najvyšší bod je položený 404 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 228 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albert Camus

Život

Vyrástol v Alžíri v chudobnej rodine. Venoval sa divadlu ako herec, písal do novín, za druhej svetovej vojny bol redaktorom, potom (1944-1946) bol šéfredaktor časopisu Combat (Bitka) v Paríži. Aktívne sa zúčastnil hnutia odporu. Neskôr bol vedúcim pracovníkom vo vydavateľstve Gallimard.

Filozofia

Ústrednými kategóriami jeho filozofie sú kategória absurdného a kategória cudzosti človeka vo svete. Nezmyselnosť a beznádejnosť existencie sa nedá pochopiť racionálnymi prostriedkami, treba ich vziať prosto na vedomie. V tomto vzatí na vedomie absurdity života na svete spočíva hodnotnosť človeka, Sizyfos je symbolom života. Proti nihilizmu, do ktorého by takýto postoj mohol viesť, však Camus stavia revoltu a solidaritu spolublížnych. Prírodu Camus stavia proti dejinám ako korektúru.
Karanténa

Karanténa je povinná izolácia ľudí alebo zvierat s cieľom pozorovania, či sa u nich prejavia príznaky nejakej choroby. Je používaná na ľuďoch alebo nákladoch, ktoré prichádzajú z regiónov ohrozených epidémií.
Slovo karanténa pochádza etymologicky z francúzskeho slova quarantaine (štyridsiatka); označenie obdobie 40 dní, počas ktorých boli chorí izolovaní na lodiach bez možnosti sa vrátiť k brehu. Túto procedúru aplikoval už v 14. storočí napríklad Dubrovník, ktorý sa tak bránil proti moru. Rovnaký postup aplikovali aj Benátky alebo Marseille.
Červenica pri Sabinove

Vývoj názvu obce

Veressalma - r.1278 - 1. písomná zmienka
Verusalma - r.1302
villa Wrusalma - r.1322
Cherwenycze - r.1563
Čerwenicza - r.1786
Jablonov - r.1808
Červenica pri Sabinove - 1960

Kostol svätého Martina

Málokto vie, komu bol zasvätený kostol pred Martinom. Bol zasvätený svätej Margite. Vznikol v druhej polovici 13. storočia, ktorý sa nachádza v centre obce v ohradenom areále. V dnešnej dobe patrí pod Rožkoviansku farnosť. Pred nejakým časom bol renovovaný.

Vybavenosť obce

Obec je vybavená obecným vodovodom, kanalizáciou, plynofikáciou, školou materskou a základnou, pohostinstvom (krčmou), obchodom s potravinami a rozličným tovarom, motorestom (reštauráciou), cestou I. a III. triedy...

Zaujímavosti

Ľudia sa zaoberajú chovom dobytka a pestovaním zeleniny a ovocia, zúčastňujú sa rôznych kultúrnych podujatí, či už je to v rámci obce alebo škôl, prispievajú na zbierky v kostole a seniori chodia vystupovať a reprezentovať svoj folklórny súbor, pod názvom Dubina.

Obyvateľstvo

Obyvateľov z roka na rok pribúda. Ku dňu 31.12.2018 je to 918 obyvateľov, čo je na jedného obyvateľa hustota zaľudnenia 145,08 km2.
Vincelles (Jura)

Poloha

Obec má rozlohu 6,29 km². Najvyšší bod je položený 440 m n. m. a najnižší bod 194 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 371 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lillemer

Poloha

Obec má rozlohu 3,74 km². Najvyšší bod je položený 13 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 275 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sodoma a Gomora

Sodoma (po hebrejsky סְדוֹם, po grécky Σόδομα - Sodoma) a Gomora (po hebrejsky עֲמוֹרָה, po grécky Γόμοῤῥα - Gomorrha) boli podľa Biblie mestá zničené Bohom za hriechy ich obyvateľov.
Sodoma, Gomora a okolité mestá boli zničené „sírou a ohňom“ (Genezis 19,24-25). Odvtedy sú ich mená synonymom nemravného hriechu a ich pádu so známym prejavom Božieho hnevu. (Júd 1,7) Skazu oboch miest prežil iba Lót a jeho dve dcéry. Lótova manželka sa napriek zákazu pri úteku z mesta otočila a zmenila sa na soľný stĺp. Príbeh o Sodome dal vznik slovu sodomia.
Sodoma bola jedno z piatich miest Päťmestia (Pentapolis) (Múd 10,6): Sodoma, Gomora, Adama (Adma), Seboim (Cebóim) a Segor (Cóar, Bela) (Genezis 19,22). Územie Päťmesia je tiež označované ako „mestá okolo Jordánu“ (Okolie jordánske) (Genezis 13,12), keďže všetky ležali v nížine pri rieke Jordán.
Hierapolis

História

Spoľahlivé poznatky o existencii starovekého mesta pochádzajú z 3. storočia pred Kr., hoci neisté indície boli známe už z oveľa skoršieho obdobia. Pôvodné osídlenie tvorili príslušníci gréckeho kráľovstva Frýgia. V roku 17 po Kr. bolo mesto zničené silným zemetrasením. Neskôr bolo znovu zrekonštruované a rozšírené. 1. a 2. storočie po Kr. bolo obdobím ďalšieho intenzívneho rozvoja mesta a vtedy vznikli aj mnohé stavby, termálne kúpele, divadlá, amfiteátre a chrámy. Hoci mnohé budovy odolali neskôr i bojom počas vojny medzi Turkami a Byzantskou ríšou, mesto bolo úplne zničené počas druhého veľkého zemetrasenia v roku 1334.

Prvokresťanský biskup Papias

Z Hierapolu pochádza i prvokresťanský biskup Papias (žil v rokoch 65–140 po Kr.).
Informácie o jeho živote i jeho dielo „Výklad slov Pána“ (Logión kyriakón exegésis) sa stratili, no zachovali sa jeho stručné citáty u Ireneja z Lyonu († 202) a u Eusebia, ktoré ako najstaršie svedectvá o evanjeliách majú veľký význam.
Ireneus sa o Papiovi vyjadruje ako o „starom“, spomína ho, ako poslucháča apoštola Jána a priateľa Polykarpa zo Smyrny († okolo r. 160).
Eusebius, ktorý vo svojich Cirkevných dejinách venuje Papiovi kapitolu III. 40, koriguje Ireneov omyl a ukazuje, že nešlo o apoštola Jána, ale o iného Jána - presbytera, ktorý zbieral osobné svedectvá starších o Ježišovom živote. Kritizuje tiež niektoré Papiove názory, predovšetkým chiliazmus.
Szigetvársky obvod

Szigetvársky obvod (maď. Szigetvári kistérség) je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Baranskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szigetvár. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Grézolles

Poloha

Obec má rozlohu 5,6 km². Najvyšší bod je položený 611 m n. m. a najnižší bod 453 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Crookesov mlynček

Reaktívny pohyb

Fotóny pohltením tmavou stranou lopatky premenia svoju formu energie:  na tepelnú energiu. Keďže v banke sa nachádzajú molekuly plynu, a tieto sú rozptýlené rovnomerne v banke, nachádzajú sa aj na povrchu, resp. v bezprostrednej blízkosti povrchu lopatiek vrtuľky. Vzniknutá tepelná energia nahrieva preto aj molekuly plynu, ktoré expandujú podľa stavovej rovnice plynu , kde p je tlak plynu, V je jeho objem, T je teplota plynu R je univerzálna plynová konštanta a n je mólové množstvo plynu. z ktorej vyplýva, že rast teploty spôsobí rast objemu resp. tlaku plynu. Keďže na lesklej strane lopatky sa fotón odrazil, molekula plynu na povrchu sa nenahriala a rozdiel v teplote vytvorí moment sily, čo spôsobí rotáciu vrtuľky.
Keďže tmavá lopatka dostáva väčšiu energiu, ako svetlá lopatka, vrtuľka sa otáča svetlou stranou lopatky vpred ku zdroju svetla.
Ak je v banke príliš veľa molekúl plynu, k rotácii nedôjde, pretože ju zastaví odpor prostredia (plynu). Ak je opačne tlak príliš nízky, nie je pri ploche vrtuľky dostatočný počet molekúl plynu, ktoré by spôsobili reaktívny tlak.
Pre vysvetlenie pohybu radiometra je nutné sústrediť sa nie na tvar lopatiek mlynčeka, ale na jeho okraje. Rýchlejšie molekuly z teplejšej strany lopatky uniknú z okraja lopatky šikmo a tým udelia vyššiu silu než chladnejšie molekuly na svetlej lopatke. Sú to rovnaké termomolekulové sily ktoré boli zodpovedné za tepelnú transpiráciu. Účinok je tiež známy ako "tepelné plazenie" (spôsobujú ho plyny plaziace sa po povrchu kde je teplotní gradient). Pohyb rotora mlynčeka je teda kvôli tangenciálním silám okolo okrajov, preč z teplejšej lopatky.

Poznámka

Vytvoriť Crookesov mlynček pohybujúci sa vplyvom svetelného toku je mimoriadne náročné a pohybuje sa skôr v teoretickej rovine, pretože pasívne odpory pri otáčaní vrtuľky sú obvykle väčšie, ako je energia pohybu získaná z tlaku svetla.
Crookesove mlynčeky vo fyzikálnych laboratóriách, školách, i ako komerčne predávaná fyzikálne hračky sú obvykle založené na reaktívnom princípe.
Ivan Minčič

Klubová kariera

V sezóne 2013/2014 pomohol klubu FO ŽP Šport Podbrezová k postupu do Fortuna ligy. V sezóne odohral 31 zápasov a strelil 3 góly. Svoj debut v najvyššej súťaži zažil v drese FO ŽP Šport Podbrezová dňa 11.7.2014 proti ŠK Slovan Bratislava. Zápas skončil prehrou 1:2. Kapitán FO ŽP Šport Podbrezová.

Reprezentačná kariéra

Ivan Minčič hral za slovenskú reprezentáciu do 19 rokov.
Štadión San Mamés

História

Základný kameň štadióna bol položený 20. januára 1913 počas úradovania prezidenta Alejandra de la Sota. O sedem mesiacov neskôr, v auguste toho istého roku, bol štadión slávnostne otvorený. Kapacita tohto štadióna bola 7 000 miest, z toho 3 000 na sedenie. Prvý zápas na novom štadióne sa odohral 21. augusta 1913 medzi Athleticom a Racingom of Irún so zmierlivým výsledkom 1-1. Seve Zuazo mal česť urobiť prvý výkop a Pichichi bol autorom prvého gólu Rojiblanco (slovensky: červeno-bielych) v Katedrále.
Začiatkom päťdesiatych rokov došlo na štadióne k zásadným zmenám. Na hlavnej tribúne bolo vybudované jedno celé nové poschodie bez akýchkoľvek oporných stĺpov a nad ním sa čnel dominantný oblúk, ktorí sa stal od sezóny 1952/53 symbolom štadióna.
V roku 1957 bola vybudovaná južná tribúna, v roku 1961 severná, v roku 1964 bolo nainštalované osvetlenie a v roku 1972 bola postavená východná tribúna. Ďalšie zásadné zmeny prebehli pred majstrovstvami sveta vo futbale v roku 1982. Od tohto obdobia je štadión v podstate taký istý ako dnes.
Širacuju (trieda lodí)

Pozadie vzniku

Podľa „doplňovacieho programu pomocných plavidiel z roku 1931“ (známejšieho ako „1. doplňovací program“ ~ 第一次補充計画 ~ Dai–iči–dži hodžú keikaku, či neoficiálne „program prvého kruhu“ ~ マル1計画 ~ Maru iči keikaku) malo byť postavených dvanásť torpédoborcov triedy Hacuharu (projekt F-45). Triedu Hacuharu ale sprevádzali problémy so stabilitou, ktoré si vyžiadali prepracovanie plánov rozostavaných a prestavby už existujúcich jednotiek. Dňa 15. decembra 1933 preto bolo rozhodnuté, že z triedy Hacuharu bude vyčlenená trieda Ariake. V rámci plánu rozvoja loďstva na fiškálny rok 1933 potom malo byť postavených päť torpédoborcov novej a modifikovanej triedy Ariake: Ariake, Júgure, Širacuju, Šigure a Murasame. Dňa 19. novembra 1934 bolo rozhodnuté o začlenení prvých dvoch jednotiek triedy Ariake späť do triedy Hacuharu, zatiaľ čo zostávajúcich šesť rozostavaných (Širacuju, Šigure, Murasame a Júdači) či len plánovaných (Samidare a Harusame) jednotiek bolo preklasifikovaných na triedu Širacuju. Tie boli stavané podľa projektu F-45D.
Podľa „programu druhého kruhu“ (マル2計画 ~ Maru ni keikaku) z roku 1934 mala k prvej sérii šiestich jednotiek pribudnúť ešte druhá, mierne modifikovaná, série štyroch torpédoborcov (Jamakaze, Kawakaze, Umikaze a Suzukaze), na ktorú potom nadviazala desaťkusová trieda Asašio.

Konštrukcia

Jednotky triedy Širacuju vychádzali z podtriedy Ariake predchádzajúcej triedy Hacuharu. Vizuálne sa odlišovali tvarom mostíku a inštaláciou štvorhlavňových torpédometov.

Pohon

Pohonná sústava bola prevzatá z predchádzajúcej triedy Hacuharu. Pozostávala z dvoch zostáv parných turbín Kanpon o výkonu po 21 000 kW (15 445,5 kW) a troch vodotrubných kotlov Ro-gó Kanpon šiki s predhrievačmi vzduchu a prehrievačmi pary.

Výzbroj

Širacuju niesli dva zakrytované otočné štvorhlavňové torpédomety typu 92 model 2, ktoré boli montované namiesto trojhlavňových typu 90 model 2 z triedy Hacuharu. Predný torpédomet (ktorý bol umiestnený medzi oboma komínmi) a zadný komín boli umiestnené v osi plavidiel. To bolo dosiahnuté rozdelením zásobníku rezervných torpéd pre predný torpédomet na dva menšie po dvoch torpédach umiestnených po oboch stranách zadného komínu.
127mm kanóny modelu 1914 boli lafetované v dvojhlavňových vežiach modelu C, po jednej na prove a korme. Veže umožňovali eleváciu až 55°. Jednohlavňová veža modelu B s piatym 127mm kanónom sa nachádzala vzadu pred dvojhlavňovou vežou.

Neskoršie modifikácie

Počas vojny bola posilňovaná protilietadlová výzbroj a došlo aj k montáži radarov na prežívajúcich jednotkách. Rovnako došlo k redukcii nesených náhradných torpéd. V rokoch 1942 až 1943 bola odstránená jednohlavňová 127mm veža v zadnej časti lode a nahradená za trojhlavňový komplet 25mm kanónov typu 96. Boli montováné ďalšie 25mm kanóny v jedno–, dvoj– a trojhlavňovom usporiadaní, ktoré dopĺňali 13,2mm guľomety typu 93.
V neskoršej fáze vojny (približne od roku 1943 alebo 1944) lode niesli metrový prehľadový radar 13 Gó na sledovanie vzdušných cieľov a centimetrový prehľadový radar 22 Gó proti vzdušným a hladinovým cieľom.
Cinqueux

Poloha

Obec má rozlohu 6,79 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 551 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belleville-sur-Meuse

Poloha

Obec má rozlohu 10,16 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 192 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľabtuška poľná

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 70 - 150. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 EN:A1, B2cd, EN - ohrozený. V roku 2001 EN - ohrozený. V roku 2014 VU* D - zraniteľný. Dôvodom preradenia do nižšej kategórie môže byť niektorý z nasledujúcich dôvodov: zvýšenie počtu rozmnožujúcich sa jedincov, rastúci trend populácie, zväčšovanie areálu alebo aj možnosti pozitívneho ovplyvnenia populácií z okolitých krajín. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia V - zraniteľný druh.