I So-jon

Detstvo a štúdium

I So-jon sa narodila v Kwangdžu v Južnej Kórei.
Vyštudovala Vysokú technickú školu v Kwangdžu. Bakalársky a magisterský titul so zameraním na mechaniku získala na Univerzite KAIST v Tedžone. Doktorát v biotechnologických systémoch bol zverejnený 29. februára 2008 na slávnostnom ceremoniáli v KAIST, aj keď So-Jon kvôli prebiehajúcej príprave na kozmický let v Rusku nemohla byť osobne prítomná.

Kórejský program astronautov

So-Jon bola druhou finalistkou pri výbere z 25. decembra 2006 prostredníctvom Kórejského astronautického programu. 5. septembra 2007 minister vied a technológií Južnej Kórei zvolil Ko Sana ako hlavného kandidáta a So-jon ako členku študentského tímu pre výcvik do Ruska.
7. marca 2008 bola zvolená pre tréning do hlavnej posádky ako náhradníčka za Ko Sana. Avšak už 10. marca bola oznámená zmena a So-Jon postúpila na pozíciu hlavného kandidáta. Stalo sa tak v dôsledku toho, že Ko San počas výcviku viacnásobne porušil pravidlá a procedúry v Ruskom výcvikovom centre. 
Samotný štart Sojuzu TMA-12 sa uskutočnil 8. apríla 2008, na palube ktorého So-Jon letela spolu s ďalšími dvoma ruskými kozmonautami. Južná Kórea za jej let zaplatila 20 miliónov dolárov. Južná Kórea sa tak stala treťou krajinou po Spojenom kráľovstve a Iráne, ktorá mala vo vesmíre ženu a prvú vesmírnu turistku. Pozícia So-jon v posádke bola oficiálne uvedená ako účastník kozmického letu.

Misia

Počas misie So-Jon vykonala 18 vedeckých experimentov pre Kórejský vesmírny výskumný inštitút (KARI) a poskytovala rozhovory pre médiá. Na palubu ISS priniesla špeciálny klimatizovaný box s približne tisíckou mušiek. Išlo o druh drozofila obyčajná (Drosophila melanogaster), pri ktorom sa pozorovalo ich správanie v prostredí mikrogravitácie a jeho prípadnom vplyve na ich genóm. 
Ďalšie jej experimenty sa týkali vývoja rastlín, štúdium správania sa jej srdca a efekt mikrogravitácie na zmenu vnútroočného tlaku a tvaru jej tváre. Za týmto účelom mal so sebou špeciálnu trojrozmernú kameru, ktorou šesťkrát denne zaznamenala zmeny svojej tváre. Jej pozorovania zahŕňali aj Zem, najmä pohyb piesočných búrok z Číny do Kórei. Okrem iného merala aj úroveň hladiny hluku na palube ISS.
Juhokórejskí vedci špeciálne pre ňu vyvinuli nízkokalorickú a vitamínmi obohatenú verziu kórejského národného jedla  Kimčchi.

Návrat

Na konci misie, 19. apríla 2008, sa So-Jon spolu s Whitsonovou a Malenčenkovom nalodila na palubu návratovej lodi Sojuz TMA-11 a zamierila na Zem. Kvôli závade na zariadení modulu boli kozmonauti nútení absolvovať balistickú zostupnú dráhu, pri ktorej miestami dosiahli až desaťnásobné gravitačné preťaženie (10 G). Miesto ich pristátia v Kazachstane bolo napokon následkom tejto závady a zmeny v kurze zostupu asi 420 km od pôvodne plánovaného. Náročný zostup všetci traja kozmonauti prežili, aj keď si tento incident vyžiadal lekársku starostlivosť a pozorovanie ihneď po pristátí.
So-Jon bola po návrate do Kórei kvôli bolesti v oblasti chrbtice hospitalizovaná. Podozrenie na vnútorné zranenia alebo poškodenia v dôsledku tvrdého zostupu a pristátia sa nepotvrdilo a bolesti boli spôsobené spinálnou rekompresiou.

Po lete

So-Jon po lete pracuje ako výskumníčka v KARI a vesmírny veľvyslanec spolu s Ko Sanom.4. októbra 2008 zahájila činnosť Medzinárodného inštitútu pre komerčné využitie vesmíru v Douglase na ostrove Man. Kvôli tomu, že So-Jon kozmonautická kariéra začala tak skoro, sa ocitla medzi 15-timi ázijskými vedcami, ktorých činnosť sleduje Ázijský vedecký magazín.
Medzi jej záujmy a aktivity už od jej 12. rokov patrí intenzívne cvičenie Taekwondo.