Gejza Dezorz

Štúdium

Po strednej škole sa chcel Gejza Dezorz venovať maľbe, no napokon ho zaujala ponuka štúdia na Divadelnej fakulte VŠMU - odbor odbor divadelná réžia a dramaturgia. Po neúspešných prijímacích skúškach mu prišla ponuka na ďalšie prijímacie skúšky, tentoraz k novootvorenému odboru réžia na katedre bábkarskej tvorby. V týchto prijímacích skúškach už úspešným bol. Už počas štúdia prešiel viacerými slovenskými bábkovými divadlami. Popritom robil rozhlasové hry.

Bábkové divadlo

Ako autor a režisér vytvoril množstvo zaujímavých bábkových a rozhlasových inscenácií, ktoré boli ocenené na medzinárodných festivaloch. Začiatky však neboli jednoduché, keďže podľa jeho vlastných slov majú študenti bábkoherectva zlú perspektívu a nulové uplatnenie.
Stal sa principálom Dezorzovho lútkového divadla. Od iných kamenných bábkových divadiel sa líši tým, že je kočovné (vystupujú na rôznych akciách po celom Slovensku). Taktiež sa zameriava na odlišnú skupinu divákov. Zatiaľ čo sa iné bábkové divadlá sústreďujú na detského diváka, Dezorzovo lútkové divadlo má vo svojich hrách často motívy sexu, expresívnych výrazov, nadávok a popkultúry.

Televízna tvorba

Gejza Dezorz sa po vyštudovaní bábkohereckej réžie na VŠMU rozhodol ísť aj inou cestou, cestou filmu.

Devínsky masaker (2011)

Gejza Dezorz debutoval dokumentom, v ktorom detailne rekonštruoval tragickú udalosť z 30. augusta 2010, kedy Lubomír Harman zastrelil obyvateľov susedného bytu v paneláku v bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves, náhodných okoloidúcich a napokon aj sám seba. Film predstavuje kľúčové okamihy ako zrekonštruované hrané scény a to z pohľadu vraha aj obetí, zároveň však pracuje s autentickými zábermi, skutočnými výpoveďami svedkov, priamych účastníkov a pozostalých. Snímka sa zaoberá aj tým, čo tragickej udalosti predchádzalo. „Čo viedlo elitného strelca k tomuto hroznému činu? Mala vražda rasový podtext? Čo viedlo do tej doby slušného a tichého človeka k tomu, že sa rozhodol takto riešiť nejaký problém? “ Dokument vyvolal po uvedení vášnivú spoločenskú debatu.

Babie leto (2013)

Debut v sfére hraného filmu. Oproti ostatným slovenským filmom vyniká svojim žánrovým príklonom ku gangsterským filmom. Pôvodný námet spisovateľa Agda Bavi Paina rozpráva príbeh neprávom uväzneného hlavného hrdinu, ktorého prezývajú Biely (Alexander Bárta). Ten sa po návrate z väzenia rozhodne pomstiť svojim bývalým kamarátom za to, že spôsobili jeho uväznenie. Film je originálny motívom mafiánskeho podsvetia v spojení s východoslovenským nárečím. Niektoré úseky filmu sa odohrávajú aj na rómskom sídlisku Lunik IX. Avšak Gejza Dezorz pracuje s rómskym etnikom prvoplánovo, zobrazuje ich pomocou stereotypov a nedáva im väčší priestor ani v scénach z Lunika IX.
Film mal aj napriek atraktívnej téme „gangsterky z východu“ v roku uvedenia do kín počas 230 predstavení návštevnosť 5191 divákov.
Film vyvolal veľké kontroverzie obsadením známych osôb neonacistického prostredia do úloh mafiánov. Tento postup pri hereckom obsadzovaní odsúdilo mnoho osobností. Medzi inými aj novinár, hudobník, riaditeľ najväčšieho slovenského hudobného festivalu Pohoda Michal Kaščák. Počas kritiky Televízie Markíza, v ktorej seriály sa objavil neonacista Rasťo Rogel sa nevyhýba spomenutiu filmu Gejza Dezororza: „Keď televízia Markíza obsadila najslávnejšieho slovenského neonacistu do rodinného seriálu, nastalo mierne vzrušenie, ale inak sa nestalo nič. Herci hrali, štáb nakrúcal, seriál bežal veselo ďalej a Rasťo Rogel si ešte presadil do hlavného vysielacieho času v najsledovanejšom seriáli aj neonacistické tričko. A o nejaký čas si dokonca strihol úlohu vo filme Babie leto, veď je to herec. Keď sme z tohto dôvodu odmietli film hrať na Pohode, autori nám poodkazovali cez sociálne siete všeličo – ani som netušil, aké previnenie je neakceptovať v umeleckom diele lídra skupiny Juden Mord, človeka, ktorý s partiou terorizoval bratislavské hudobné kluby. S fašistami sa časť filmárskej obce nielen rozpráva, dáva sa im aj priestor v dielach a keď to nechápete, ste cenzor a radikál.“

Pripravované filmy

Jeden z prvých slovenských hororov s názvom Fabrika: mladá krv je už niekoľko rokov vo fáze predprípravy. Médiá o filme informovali už v roku 2008, no ani po 8 rokoch film ešte nevznikol. V roku 2009 natočili 8 minút materiálu, no natáčanie sa z finančných dôvodov pozastavilo. Tvorcovia sa nesnažili získať finančnú dotáciu od Ministerstva kultúry SR, pretože podľa ich vlastných slov „nebola šanca, aby štát vložil peniaze do príbehu, v ktorom sa dehonestuje ľudská dôstojnosť“. Peniaze zháňali zo súkromných zdrojov. Veľký ohlas v médiach vzbudilo herecké obsadenie. Vo filme by sa mala objaviť herečka Táňa Pauhofová, herci Jan Antonín Duchoslav, Alexander Bárta a osobnosti slovenského šoubiznisu Partik „Rytmus“ Vrbovský a Martin „Pyco" Rausch.

Plánované projekty

Hlavnou devízou Gejzových filmov je dynamickosť obrazu. Pomocou rýchleho strihu a vizuálne atraktívnym záberom zaujal nielen vo svojom hranom debute Babie leto. Gejza Dezorz je predovšetkým charakteristický výberom divácky obľúbených tém. Tento jav vidieť už pri jeho televíznych začiatkoch a pokračuje v ňom aj v hranej či dokumentárnej tvorbe. Zameriava sa na kontroverzné postavy nedávnej slovenskej histórie (Lubomír Harman v dokumente Devínsky masaker), divácky atraktívnym motívom podsvetia, smrti, sexuálneho styku či mafie. Orientáciu na divácky film dokazuje aj výber žiadanej žánrovej podoby zatiaľ pripravovaného filmu Fabrika: mladá krv. Divácky úspech hororu sa snažil získať už roky pred jeho uvedením tak, že ohlásil známe mená šoubiznisu, ktoré plnia skôr úlohu celebrít ako hercov (Patrik „Rytmus" Vrbovský, Martin „Pyco" Rausch). Dlhodobo spolupracuje s hudobníkom Mariánom Čekovským. V jeho filme Babie leto pracuje s prvkami východoslovenskej kultúry v podobe špecifického nárečia. Sám v prostredí východného Slovenska vyrastal.