google/wiki40b huggingface dataset:
Želivského

Charakteristika stanice

Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou a s 10 pármi prestupov na nástupište. Je dlhá 148 m, z toho nástupište je 100 m. Ako obklad stanice sú použité hliníkové eloxované výlisky v hnedožltej farbe. Stanica má jeden vestibul pod Vinohradskou třídou, 5,6 m pod povrchom. Vestibul je s ulicou spojený tromi výstupmi s eskalátormi a s nástupišťom dlhým eskalátorovým tunelom. Za stanicou sa nachádzali dve odstavné a jedna obratová koľaj, umožňujúca ukončenie celej trasy. Prerazením tunelov za odstavnými koľajami došlo k predĺženiu trasy do stanice Strašnická. Obratová koľaj sa v súčasnej dobe používa k obratom alebo deponovanie súprav napr. pri mimoriadnych udalostiach (chyba na súprave a pod.) Výstavba stanice v roku 1980 stála 308 miliónov Kčs. Stanica zatiaľ neprešla rekonštrukciou a je poslednou ukážkou pôvodnej architektúry trasy AI resp. AII.
Horebeke

Obyvateľstvo

Obec má približne 2 049 obyvateľov (2010).
Eliáš Augustíni

Životopis

Študoval v Ilave, v Modre, v Brezne, v Žiline, filozofiu a teológiu 1663 – 1666 na univerzite vo Wittenbergu. V rokoch 1666 – 1667 rektor školy v Mošovciach, 1667 – 1669 v Ilave, 1669 – 1771 evanjelický farár v Slatine, 1671 v Hliníku nad Váhom, 1682 slov. obce v Banskej Štiavnici. Pri prenasledovaní evanjelikov po odhalení Vešeléniho sprisahania ho z hliníckej fary i z obce vyhnali, 10 rokov sa skrýval, najdlhšie vo Valaskej Belej. Autor barokových náboženských dišpút a príležitostných latinských veršov.
Mouchamps

Poloha

Obec má rozlohu 55 km². Najvyšší bod je položený 121 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 744 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Murs-et-Gélignieux

Polohopis

Murs-et-Gélignieux má rozlohu 6,46 km². Najvyšší bod je položený 460 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Murs-et-Gélignieux má 236 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Bantuské jazyky

Bantuské jazyky alebo bantuština alebo bantu je skupina asi 300 afrických černošských jazykov a nárečí (napr. zuluština, swahilčina, tongčina (Malawi), tongčina (Zambia), kikujčina a i.). Je to zďaleka najväčšia podskupina benue-konžských jazykov, čo je podskupina nigersko-konžskej rodiny. Vyznačujú sa triednymi predponami pri podstatných menách.
Mercin-et-Vaux

Poloha

Obec má rozlohu 7,77 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 936 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Joseph (Réunion)

Polohopis

Saint-Joseph má rozlohu 178,5 km².

Obyvateľstvo

Saint-Joseph má 35846 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Thannhausen

Thannhausen je mesto v krajinskom okrese Günzburg v spolkovej krajine Bavorsko v Nemecku. Mesto má 6 036 obyvateľov a rozlohu 20 km².
Saint-Mards-de-Blacarville

Poloha

Obec má rozlohu 8,78 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 771 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lapovanie

Lapovanie je druh strojového obrábania. Patrí pod brúsenie a leštenie. Neupravuje sa ním geometria ale drsnosť materiálu. Je jednou z dokončovacích metód obrábania povrchu materiálov. Ide o jemný pracovný postup, pri ktorom je pri vysokej kvalite povrchu dosahovaný aj vysoký stupeň presnosti tvaru. Lapovanie predstavuje brúsenie povrchu výrobku jemným brúsnym materiálom, ktorý je voľne nanášaný v lapovacej kvapaline (napr. olej, petrolej) alebo paste (napr. parafín, stearín) s rozptýleným jemným brusivom, ktoré je nanášané na lapovaciu plochu. V priebehu lapovania dochádza k odrezávaniu vrcholkov nerovností brúsnymi zrnkami. Pohyb brúsnych zŕn vyvoláva lapovací nástroj pohybujúci sa proti lapovacej ploche v meniacich sa dráhach pri tlaku 12 až 40 MPa.
Na rozdiel od brúsenia kotúčmi s rovnakým typom a veľkosťou brusiva, vznikajú pri lapovaní podstatne jemnejšie ryhy. Na dosiahnutie, čo najväčšej kvality povrchu je potrebné zosúladiť opracovávaný dielec s druhom lapovacej dosky a s vhodným lapovacím prostriedkom a jeho riedením.Dosahuje sa ním až zrkadlový lesk materiálu.

Použitie

Používa sa pri klzných plochách, kde musí byť vysoká tesnosť ako napr. pumpy a hydraulické/pneumatické valce. Znižuje opotrebovanie a odolnosť proti opotrebeniu. Presnosť býva rádove mikrometre. Dosahuje sa zhruba drsnosť Rₐ ~ 0,02 – 0,005 μm.
V praxi sa lapovanie využíva aj pri zvyšovaní úsťovej rýchlosti zbraní alebo pri vylepšovaní chladiacich účinkoch, resp. chladiaceho potenciálu chladiča a zlepšenia výkonu procesorov. Pre využitie lepšieho chladiaceho potenciálu chladiča je veľmi dôležitý kontakt medzi chladičom a procesorom. Chladič je primontovaný k procesoru tak, aby čo najlepšie dosadal svojou styčnou plochou na IHS (heatspreader). Pre vyplnenie mikroskopických medzier a nerovností je používaná teplovodivá pasta, ktorá zaisťuje ďaleko lepšiu tepelnú vodivosť, ako obyčajný vzduch v našom okolí. Pokiaľ však dosiahneme ešte hladší povrch, použitá vrstva teplovodivej pasty bude tenšia, plochy budú lepšie dosadať a tepelný odpor spojenia bude menší. Výsledkom bude nižšia teplota procesoru rádovo o 2 až 5 °C. Z praxe sú známe výsledky zlepšenia až o 9, či 14 °C pri lapovaní povrchu chladiča. Lapovaním povrchu procesora a chladiča teda dokážeme zlepšiť prenos generovaného tepla a znížiť tak teplotu čipu.
Zlata Solivajsová

Životopis

Vzdelávala sa samoštúdiom. Najskôr pracovala ako korešpondentka v obchodnej firme v Topoľčanoch, po sobáši, od roku 1946, žila v Banskej Bystrici. Roku 1956 sa stala pracovníčkou štátneho podniku „Slovenská kniha“, od roku 1960 bola redaktorkou Stredoslovenského vydavateľstva v Banskej Bystrici. Pre svoje postoje k udalostiam v roku 1968 musela redaktorské miesto vo vydavateľstve opustiť, pracovala ako korektorka v banskobystrickej tlačiarni až do odchodu na dôchodok (1981). Publicistické príspevky a básne uverejňovala v časopisoch Nový svet, Mladá tvorba, Kultúrny život a Slovenské pohľady. Debutovala básnickou zbierkou Jablká plné hviezd (1962), ktorá je výpoveďou zrelého človeka o problémoch doby na konci 50. rokov. V ďalšej zbierke sa inšpirovala láskou, prírodou a detstvom. Svoj tvorivý záujem rozšírila o tvorbu pre deti. Po rokoch vynúteného mlčania sa prihlásila treťou zbierkou, ktorá je lyrickým záznamom jej životných skúseností. Publicisticky aj básnicky sa orientuje pronárodne.
Ivy Bridge

Zoznam Ivy Bridge procesorov

Procesory, ktoré majú Intelovskú grafickú kartu HD 4000 (alebo HD P4000 v prípade Xeon) sú tučne. Ostatné procesory majú HD 2500 a tie bez grafiky majú v kolónke frekvencia grafiky "N/A".

Prehrievanie pri OC

Procesory Ivy Bridge nemajú na rozdiel od Sandy Bridge jadro k heatspreaderu napájané, ale je tu použitá obyčajná teplovodivá pasta, ktorá má horšiu tepelnú vodivosť. To pri vyššom pretaktovaní môže viesť až k 20 °C tepelnému rozdielu. Toto je rozobraté na japonskom serveri Impress PC Watch, v češtine napr. tu.

Nástupca

Intel predstavil architektúru Haswell v auguste roku 2011, uvedenie do predaja bolo plánované na rok 2013 ako nasledovník Sandy Bridge a Ivy Bridge.
Písky (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany sú opustené výsypky ropou nasýtených pieskov, lokalita psamofilnej kveteny a fauny.

Lokalita

Lokalita Písky sa nachádza v poliach Cezavskej nivy, juhovýchodne od obce Telnice. Leží na pozemku číslo 4182 katastrálneho územia obce Žatčany.

História

V lokalite prebiehala v 50. a 60. rokoch 20. storočia ťažba ropy. Následkom vrtných prác a samotnej ťažby vznikali v mieste výsypky vyťažených, ropou nasýtených pieskov. Po ukončení ťažby došlo v ďalších desaťročiach k spontánnemu zarastaniu územia náletovými drevinami. Ku koncu 20. storočia už územie z veľkej časti pokrýval súvislý porast, predovšetkým na jeho okrajoch.
V posledných rokoch boli vykonávané zásahy s cieľom rozvoľnenia náletových porastov a odstraňovanie rýchlo sa šíriacej bazy čiernej.

Flóra

Územie Písky je druhovo relatívne málo početné. Stromové poschodie tvoria náletové dreviny, predovšetkým breza previsnutá (Betula pendula), topoľ biely (Populus alba) a topoľ osikový (Populus tremula). Kríkové poschodie zastupuje baza čierna (Sambucus nigra) a ruža šípová (Rosa canina). Trávobylinné porasty sú druhovo chudobné; možno tu však nájsť napríklad bielolist roľný (Logfia arvensis), stoklas roľný (Bromus arvensis), medničku sedmohradskú (Melica transsilvanica) alebo rebríček obyčajný (Achillea milefolium).
Ymare

Poloha

Obec má rozlohu 4,03 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 146 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-du-Bel-Air (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 21,47 km². Najvyšší bod je položený 394 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 540 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Johan Paulik

Kariéra

Johan Paulik začínal ako profesionálny tanečník. V roku 1993 ho objavil George Duroy, ktorý zhotovil jeho fotografie.. Neskôr nasledovali aj viaceré pornofilmy pre Bel Ami. Prvú filmovú úlohu dostal v hardcore porne Sauna Paradiso a ďalšiu v Lukas Story. V roku 1997 v Nemecku vyšla erotická obrázková knižka Photos of Johan. V prvých rokoch sa smeli jeho filmy distribuovať len mimo Európy. Od roku 2001 sú dostupné aj v Európe. 
Z Paulika sa rýchlo stala topstar homosexuálneho pornopriemyslu. Aj keď účinkoval len pre homosexuálne produkcie, sám sa označoval ako heterosexuál. Dnes sa prezentuje skôr ako bisexuál. V súčasnosti (2009) prestal byť činný ako pornoherec, ale pracuje naďalej pre Bel Ami ako kameraman. Ovláda okrem slovenčiny aj nemčinu a angličtinu.

Typ herca

Johan Paulik je 183 cm vysoký, na tele takmer nezarastený, má hnedé vlasy a sivozelené oči. Jeho vzhľad sa dá opísať ako niečo medzi "nevinným chlapcom" a "svalnatým dedinským mládencom".
AMD Fusion

AMD Fusion je kódové označenie pre návrh CPU umiestnených v jednom puzdre alebo naposledy na rovnakom čipe s GPU, ktorý vyvíja spoločnosť AMD. Tá tento koncept nazýva Accelerated Processing Unit. Pod názvom AMD Fusion plánuje viac modelov, líšiacich sa počtom jadier, frekvenciou a výkonom grafickej a centrálnej procesorovej jednotky.

Vývoj

O plánoch konceptu, ktorý AMD Fusion realizuje, prvýkrát hovoril Henri Richard už v júni 2006. Prvé predstavenie, však, bolo až 1. júna 2010 na veľtrhu Computex, kde procesor Fusion bežal pod systémom Windows 7. Uvedenie na trh má byť v Q4 2010. Prvé modely budú vyrábané 40 nm technologickým procesom u spoločnosti TSMC, ďalšie (v roku 2011) by mali prejsť na 32 nm. Procesory budú dvojjadrové o takte okolo 1,5GHz, grafický čip bude podporovať DirectX 11 a hovorí sa až o výkone na úrovni desktopovej grafiky Radeon HD 5400! FUSION by mal nahradiť nepríliš úspešnú platformu NEO, teda konkurenciu Intel Atom a najlacnejším ULV procesorom od Intelu, ale s výrazne silnejšou grafickou kartou a aj o trochu vyšším výkonom CPU časti.

Bez GPU

Spoločnosť AMD sa rozhodla vydať aj verziu bez GPU. Zatiaľ je známy jediný model Athlon II X4 631.
Môžu sa objaviť aj ďalšie modely Sempron, Athlon II X2 a X3 a ďalšie.

Marketing a prezentácia

Procesory radu C, E a Z by mali pri spotrebe 6 až 18W a ploche 75 mm² nahradiť diskrétnu grafiku o spotrebe 8W a ploche 59 mm², procesor o spotrebe 25W a 117 mm² a čipset o spotrebe 13W a 66 mm², to dáva rozdiel u spotreby 28 až 40W a u plochy 167 mm².
Procesory radu A by mali pri spotrebe 35 až 45W a ploche 228 mm² nahradiť diskrétnu grafiku o spotrebe 27W a ploche 108 mm², procesor o spotrebe 45W a 200 mm² a čipset o spotrebe 13W a 66 mm², to dáva rozdiel u spotreby 40 až 50W a u plochy 146 mm².
Výdrž na batérie pre Brazos by sa mala zdvihnúť z až 6,5 hodiny na až 11 hodín.
Mali by existovať 4 kategórie trhu (samolepiek). E2 VISION (Smart HD) je pre základné kancelárske úkony, A4 VISION (Brilliant HD Everyday) je pre základné multimediálne úkony, A6 VISION (Brilliant HD Entertainment) je pre náročnejšie multimediálne úkony a A8 VISION (Brilliant HD Performance) by mal ponúkať najvyšší výkon v danej rade. Výkon v 3DMark Vantage (1280x1024 Performance) pre procesor triedy A4 a grafiku HD 6480G je 2045 bodov (100%), pre procesor triedy A6 a grafiku HD 6520G je 2502 bodov (122%) a pre procesor triedy A8 a grafiku HD 6620G je 3005 bodov (147%).
Who Can It Be Now?

Kompozícia

Skladba začína saxofónovým hookom, ktorý zahral Greg Ham. Colin Hay však pôvodne tento hook napísal pre neskorší čas v skladbe, ale producent Peter McIan mu odporučil dať ho na začiatok. Počas nahrávania skladby chcel McIan saxofónové sólo, a povedal Hamovi nech zahrá hocičo aby dostal nejaký zvuk. Tak použil impovizovanú kompozíciu Hama do skladby.
Bourg-de-Thizy

Poloha

Obec má rozlohu 14,49 km². Najvyšší bod je položený 570 m n. m. a najnižší bod 365 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 620 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvarner

Kvarner (chorv. Kvarnerić) je región v severnej časti Jadranského mora, medzi Istriou a severnou Dalmáciou v Chorvátsku.
Oblasť zahŕňa pobrežie a ostrovy Krk, Rab, Pag, Cres a Lošinj v Kvarnerskom zálive. Na severnom okraji leží významný prístav Rijeka, kde môžu kotviť aj veľké lode a ropné tankery.
Kvarner má stredomorskú klímu s miernou zimou bez snehu a horúcimi letami. Jadranské more v zime ohrieva a v lete ochladzuje ostrovy i pobrežie, čím prispieva k výborným podmienkam pre letnú dovolenku. Častý zimný vietor na jar postupne ustáva a v letnom období fúka väčšinou len slabý vánok.
ISCED

Medzinárodné štandardné členenie vzdelávania (angl.: The International Standard Classification of Education, skrátene ISCED) je stupnica vytvorená organizáciou UNESCO začiatkom 70. rokov, aby slúžila ako nástroj na porovnávanie, kompiláciu a prezentáciu štatistických údajov o vzdelávaní v rámci jednotlivých krajín ale aj medzinárodne. Členenie bolo potvrdené na Medzinárodnej konferencii pre vzdelávanie v Ženeve roku 1975.
Kvapalina

Kvapalina (iné názvy: kvapalné skupenstvo, kvapalná látka, tekutina, tekutá látka ) je tekutá forma látky a jedno zo skupenstiev, pri ktorom sú častice relatívne blízko pri sebe, ale nie sú viazané v pevných polohách a môžu sa pohybovať v celom objeme. Nestlačitelnosť kvapalín sa využíva v rôznych technických zariadeniach. Veľké a ťažké telesá sa zdvíhajú pomocou hydraulických zariadení, ktoré sú vyplnené kvapalinou.
Isarión z Alexandrie

Isarión (starogr. Ισαρίων) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Isarión z Alexandrie bol na 224. olympijských hrách v roku 117 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstarším a hlavným olympijským pretekom, menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku bol koncom 5. stor. pred Kr. zostavený zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní.
Olympiádou Isarióna datoval napr. staroveký autor Eusebios začiatok vlády rímskeho cisára Hadriána: „V tejto dobe sa Hadrianus stal cisárom Rimanov". Meno olympionika Isarióna je uvedené v Eusebiovom zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Füzér (hrad)

Dejiny

Počiatky hradu sú neznáme. Prvá písomná zmienka o hrade pochádza až z roku 1264, neskôr aj z listiny z roku 1270, na základe ktorých možno predpokladať, že hrad bol postavený už pred smrťou Ondreja II. (1235), respektíve ešte pred rokom 1235 bol kráľovským majetkom. Okolo rokov 1262 – 1263 daroval Belo IV. hrad aj s okolitým panstvom dcére Anne, ale neskôr v roku 1264 ho Belov syn a mladší kráľ Štefan (V.) Anne odobral. Belo sa pokúsil hrad od syna znovu získať obliehaním, ale Štefanov hradný kapitán Michal Füzeri útok odvrátil. V roku 1270, keď Štefan V. nastúpil na uhorský trón, daroval hrad Michalovi a Demeterovi z rodu Rošd (Füzéry).
Po roku 1285 sa dostal do vlastníctva Omodeja Abu. Po bitke pri Rozhanovciach Karol Róbert hrad skonfiškoval a za kapitána hradu vymenoval Filipa Drugeta. Žigmund Luxemburský ho najprv zálohoval, neskôr v roku 1389 daroval synom Petra z Perína. Páni z Perína pokračovali počas 15. a 16. storočia vo významných stavebných úpravách hradu, vrátane výstavby gotickej kaplnky. V polovici 40. rokov 15. storočia sa hrad dočasne dostal do rúk kráľovského stolníka Ladislava Palóciho, ale füzerské statky zostali neporušené.
V 80. rokoch 15. storočia sa kráľ Matej Korvín dostal do potýčky s pánmi z Perína a vypudil Štefana z Perína z hradu. Neskôr hrad daroval palatínovi Imrichovi z Perína. Po roku 1526 (po korunovácii Jána Zápoľského) sa stal Peter z Perína ochráncom svätoštefanskej koruny. Namiesto toho, aby bola koruna uložená na obvyklé miesto na Vyšehrade, nechal ju dopraviť na Füzér, kde bola skrývaná najmenej jeden rok. Peter z Perína ukončil opevňovacie práce a jeho syn Gabriel nechal vybudovať v 60. rokoch 16. storočia palácové krídlo v renesančnom slohu.
V roku 1567 získali hrad do vlastníctva Bátoriovci. V roku 1603 sa prostredníctvom Nádašdyovcov dostal do rúk Alžbety Bátoriovej. Okolo roku 1626 na krátko hrad okupovalo vojsko Gabriela Betlena. V roku 1654 ho dostal do zálohu Imrich Mosdóši, v roku 1668 sa dostal do rúk Františkovi Bónišovi. Ten sa však zaplietol do protikráľovského Vešeléniho sprisahania, za čo bol popravený. Uhorská komora umiestnila na hrad nemeckú posádku. Košický kapitán Strassoldo nechal hrad vypáliť, pretože sa ustavične stával útočiskom početných povstalcov. V nasledujúcom storočí bola hmota hradu narúšaná poveternostnými vplyvmi a rozoberaním muriva okolitým obyvateľstvom. V 19. storočí objavili ruiny hradu romantickí maliari, predovšetkým rakúsky umelec Thomas Ender.
V roku 1977 sa začali na hrade rekonštrukčné práce, ktoré ale sťažuje náročný terén. Podarilo sa odkryť archeologické nálezy z 13. storočia, zakonzervovať hradné múry, zastrešiť hradný palác a gotickú kaplnku, ktorá je najhodnotnejším architektonickým objektom hradného areálu. Výhľad z hradu ponúka jednu z najkrajších scenérií v Maďarsku.
Fouchy

Poloha

Obec má rozlohu 7,87 km². Najvyšší bod je položený 831 m n. m. a najnižší bod 292 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 668 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničný skúšobný okruh Cerhenice

Železničný skúšobný okruh Cerhenice (čes. Železniční zkušební okruh Cerhenice), ktorý je súčasťou Skúšobného centra Velim, je uzavretou traťou, na ktorej sa skúšajú železničné vozidlá. Nachádza sa v Stredočeskom kraji neďaleko Poděbrad, medzi železničnou traťou Praha - Kolín a diaľnicou D11. Podľa úradného povolenia je kategorizovaný ako vlečka.

Umiestnenie

Hlavné sídlo správy okruhu je v obci Cerhenice, pričom okruh zasahuje na územie obcí Velim, Cerhenice, Vrbová Lhota, Ratenice, do južného predmestia Poděbrad a do obce Pňov-Předhradí. Medzi vnútorným a vonkajším okruhom je sídelná časť obce Sokoleč.
Plestan

Poloha

Obec má rozlohu 32,81 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 538 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miroslav Jureňa

Miroslav Jureňa (* 17. jún 1954, Bratislava) bol minister pôdohospodárstva Slovenska od júla 2006 do novembra 2007. Miroslav Jureňa je aj podpredsedom ĽS-HZDS.
Je absolventom Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre. Za socializmu bol v Gbeloch hlavným ekonómom jednotného roľníckeho družstva. Bol členom KSČ. Po prevrate roku 1989 začal v poľnohospodárstve podnikať. V súčasnosti je poslancom NR SR, je členom výboru pre pôdohospodárstvo a životné prostredie, podpredsedom výboru pre financie, rozpočet a menu ako aj krajským predsedom ĽS-HZDS pre Trnavský kraj.
Jureňa bol v novembri 2007 prinútený odstúpiť z funkcie ministra po škandále so sporným prevodom pozemkov na Slovenskom pozemkovom fonde. Rozlúčkovú tlačovú konferenciu usporiadal v kravíne vo Vajnoroch, kde obvinil premiéra Fica zo zaujatosti a uviedol, že zodpovednosť za dianie v SPF nesie hlavne SMER.

Kariéra

do júna 2011 - člen ĽS-HZDS
od septembra 2011 - člen SNS (predseda agrarneho sektora)
Villognon

Poloha

Obec má rozlohu 9,17 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 380 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amistad (loď)

La Amistad bol španielsky dvojsťažňový škuner, pôvodne postavený v Spojených štátoch s názvom Friendship. La Amistad nebola loď pôvodne postavená pre transport otrokov, slúžil na malé presuny tovarov. La Amistad sa stal symbolom abolicionizmu po tom, čo skupina afrických zajatcov na lodi povstala. Táto skupina bola neskôr zatknutá a začal veľký súdny proces o ich právnom postavení. Otroci, ktorí sa na nej prevážali prišli na Kubu na lodi Tecora.

Udalosť

V roku 1839 bola táto skupina Afričanov transportovaná na palube lodi z kubánskej Havany do Puerto Principe, keď na čele Josephom Cinquem zorganizovali ozbrojenú revoltu. Ich presun z Afriky do Ameriky bol nelegálny a boli pôvodne falošne označovaní za občanov Kuby. Po revolte Afričania požadovali svoj návrat domov do Afriky, ale lodný navigátor ich oklamal pri stanovovaní kurzu a naviedol loď k Východnému pobrežiu USA. Škuner objavili na Long Islande v New Yorku, vzali ho do správy Lodstva Spojených štátov a Afričanov zobrali do Connecticutu, kde mali byť predaní ako otroci. Tam zasadal súd nad ich právnym postavením. Tento proces bol veľmi populárny v Spojených štátoch, kde patril medzi najvýznamnejšie prípady abolicionizmu.

Rozhodnutie

Najvyšší súd USA potvrdil rozhodnutie nižšieho súdu v Connecticute a rozhodol o oslobodení Afričanov. Prípad bol pomerne populárny nielen medzi obyčajnými ľuďmi, ale aj v najvyšších kruhoch, keďže išlo o španielsku loď, prípad zaujímal aj Španielske kráľovstvo a vtedajšieho prezidenta USA Martina Van Burena. Obhajcom Afričanov na Najvyššom súde bol bývalý prezident USA a kongresman John Quincy Adams. 9. marca 1840 teda Najvyšší súd rozhodol, že Afričania neboli legálne nadobudnutým majetkom, že boli nelegálne zajatí otrokármi a potvrdil rozhodnutie o ich oslobodení.
Nižná Šebastová

Nižná Šebastová je mestskou časťou mesta Prešov. Žije v nej približne 3 000 obyvateľov (2018). V tejto mestskej časti sa nachádza Letecká základňa generálplukovníka Jána Ambruša v Prešove.
Inekon 01 Trio

Konštrukcia

Vozidlá Trio koncepčne vychádzajú z električiek Škoda 03 T. Tie boli vyvinuté spoločne firmami Škoda a Inekon. Po rozporoch začala tieto električky vyrábať sama plzenská škodovka. Inekon po niekoľkých rokoch projekt vozidla prepracoval predovšetkým dizajnovo a začal električky vyrábať spoločne s DPO.
01 Trio je jednosmerný čtvornápravovoý motorový čiastočne nízkopodlažný električkový vozeň. Pozostáva z troch článkov, ktoré sú spojené kĺbmi a harmonikou. Vstup do vozidla zabezpečujú štvore predsuvné dvere, z toho dvoje jednokrídlové a dvoje dvojkrídlové na pravej strane vozňovej skrine.
Stredný nízkopodlažný článok s podlahou vo výške 350 mm nad temenom koľajnice je zavesený medzi krajnými článkami, ktoré sú posadené na pevných podvozkoch. Elektrická výbava je umiestnená na streche.

Prototypy

Prvý prototyp bol vyrobený v roku 2002. Po nevyhnutných skúškach a po schválené Drážnym úradom bol nasadený pod ev.č. 1251 do bežnej prevádzky v Ostrave. Druhý prototyp bol dokončený v roku 2003 a toho roku bol zaradený do pravidelnej prevádzky pod ev.č. 1252.