google/wiki40b huggingface dataset:
Ultras

Ultras na Slovensku

Na Slovensku pôsobia najvýznamnejšie Ultras skupiny v Bratislave, Trnave, Žiline, Nitre, Košiciach, Trenčíne, Martine, Banskej Bystrici ale aj ostatných väčších mestách kde fungujú v menších počtoch, napríklad Zvolen, P'úchov, Rimavská Sobota, Prievidza. Okrem futbalových existujú skupiny Ultras aj pri hokejových kluboch. Medzi najsilnejšie tábory na Slovensku patria Nitra, Martin, Trenčín, Topoľčany či Banská Bystrica. Ultras sa spravidla rozdeľujú do menších skupín, či už podľa istých názorov, veku, alebo jednoducho podľa známosti. Nie vždy sú všetky skupiny na štadióne v jednom sektore-kotli.
Chata pod Kráľovou hoľou

Charakteristika

Pôvodný účel drevenej budovy bol úkryt pre ratrak, ktorý udržiaval horskú cestu k vysielaču na vrchole Kráľovej hole. Roky nevyužívaná budova chátrala až do roku 2015, kedy dvojica nadšencov začala objekt rekonštruovať. Po obnovení bola verejnosti sprístupnená v júni 2018. Objekt s rozlohou 120 m² ponúka občerstvenie a možnosť ubytovania pre 6 – 8 turistov. Vybavený je vodovodnou prípojkou, elektrickú energiu poskytujú solárne panely a izby sú vybavené sprchou a splachovacím WC.

Prístup

Horská chata stojí v Prednom sedle, ktorým vedie prístupová cesta na Kráľovu hoľu, vhodná na pešiu turistiku, horskú cyklistiku i bežkovanie. Sedlom tiež vedie  modro značený turistický chodník zo Šumiaca.
Ennetières-en-Weppes

Poloha

Obec má rozlohu 10,44 km². Najvyšší bod je položený 49 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thal-Marmoutier

Poloha

Obec má rozlohu 3,42 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 777 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mendelova citlivosť na mykobakteriálne ochorenie

Mendelova citlivosť na mykobakteriálne ochorenie (ang. Mendelian susceptibility to mycobacterial disease, MSMD) je zriedkavé genetické ochorenie. Je to primárna imunodeficiencia, ktorá je charakterizovaná molekulárnymi defektmi v signálnej dráhe závislej od IL12 / IFNy, čo vedie k zvýšenej citlivosti na lokálne alebo diseminované infekcie enviromentálnymi mykobaktériami, kmeňom Mycobacterium bovis Bacille Calmette-Guerin, netypovými a typickými sérotypmi Salmonella.

Príčina a patofyziológia

Fagocyty sú dôležitými zložkami vrodeného imunitného systému na ochranu tela pred infekciami mykobaktériami a inými intracelulárnymi patogénmi. Profesionálne fagocyty zahŕňajú neutrofily, dendritické bunky, makrofágy a monocyty. Tieto bunky pohltia patogény fagocytózou a aktivujú adaptívny imunitný systém na uľahčenie eliminácie infekcie. Cytokínová signalizácia je kľúčom k súhre medzi vrodenými a adaptívnymi súčasťami imunitného systému, z ktorých najdôležitejšia je IL12-dependentná, IFNy-sprostredkovaná cesta.
Fagocyty rozpoznávajú mykobaktérie a iné patogény prostredníctvom svojich receptorov rozpoznávajúcich vzory (pattern recognition receptor, PRR), ktoré zahŕňajú receptory podobné Toll (TLR) a NOD2. Akonáhle je patogén fagocytovaný, makrofágy vylučujú IL12, čo je heterodimér tvorený IL12p40 a IL12p35 podjednotkami. IL12 receptory, zložené z IL12Rp1 a IL12Rp2 podjednotiek, sú exprimované na T lymfocytoch a NK bunkách. Je asociovaný so signálnou kaskádou tvorenou kinázami TYK a JAK2, čo nakoniec vedie k fosforylácii STAT4 a nukleárnej translokácii. Konečnou odpoveďou na IL12 stimuláciu je produkcia a sekrécia IFNy.
Receptor IFNy je exprimovaný na makrofágoch a iných bunkách a pozostáva z podjednotiek IFNyR1 a IFNyR2. Je spojený so signálnou dráhou JAK1 a JAK2, čo vedie k homodimerizácii molekuly STAT1. Je to spoločná cesta pre zvýšenie expresie rôznych IFNy-indukovateľných génov, ktoré sú zodpovedné za zadržiavanie a zabíjanie intracelulárnych patogénov. Genetické defekty poškodzujúce IL12 / IFNy dráhu zvyšujú citlivosť na mykobakteriálne infekcie tým, že bránia produkcii alebo odpovedi na IFNy.
Od objavu MSMD v roku 1996 sú vo fenotypoch MSMD identifikované viaceré autozomálne a dva X-viazané gény, ktoré sú klasifikované v kategórii defektov vo vrodenej imunite v IUIS Fenotypickej klasifikácii primárnych imunodeficiencií 2017.Deficiencia IFNyR1 bola prvá identifikovaná genetická porucha popísaná ako MSMD. Mutácia v génoch kódujúcich IFNyR1 môže byť dominantná alebo recesívna a môže viesť k čiastočnému alebo úplnému deficitu tohto receptora. IFNyR1 gén je umiestnený na chromozóme 6q23.3 a je tvorený 22 868 pármi báz, ktoré sú zložené zo 7 exónov.
Cirfontaines-en-Ornois

Poloha

Obec má rozlohu 13,95 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 323 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 82 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Juraj Košút

 Život

Juraj Košút zavádzal nové výnosnejšie technológie a postupy hospodárenia na svojich majetkoch, prispieval do súvekej tlače, politicky sa angažoval v slovenskom národnom hnutí. Bol výrazným odporcom maďarizácie.

Roku 1842 stál na čele turčianskych zemanov, ktorí podporovali Ľudovíta Štúra, zorganizoval podpisovú akciu žiadajúcu vydávanie slovenských novín i zbierku na podporu slovenských študentov, ktorí roku 1844 na protest proti zosadeniu Ľudovíta Štúra z profesúry odišli z Bratislavy do Levoče, podporoval spolok Tatrín. Písal si s Jánom Kollárom, Gašparom Fejérpatakym-Belopotockým i Ľudovítom Štúrom.
Oslavné básne mu venovali v roku 1843 Janko Kráľ (Vysokourodzenému pánovi pánu Ďurkovi Košuthovi od Janka Kráľa) a Janko Matúška (Vysoceurozenému Pánu Pánu Jurkovi Košuthovi na Nový rok).
Kláštor Bernay

Kláštor Bernay (francúzsky Abbaye Notre-Dame de Bernay) je románsky kláštor v mestečku Bernay vo francúzskom regióne Horná Normandia. Kláštorný kostol patrí medzi najstaršie v Normandii.

Dejiny

Oblasť okolo mesta Bernay dostala v 10. storočí do vena Judita Bretónska, nová normandská vojvodkyňa, ktorá tu založila benediktínsky kláštor a v roku 1017 bola v múroch opátstva pochovaná. V 13. storočí sa kláštor stal centrom mariánskeho kultu a k miestnej soche Panny Márie smerovalo veľa pútí z celej Normandie. Kláštorné budovy boli významne poškodené počas hugenotských vojen a Francúzskej revolúcie. V roku 1790 bol kláštor zrušený, nasledovalo ďalšie búranie budov a k obnove došlo až v 20. storočí.
Wilhelm Emil Fein

Život

Wilhelm Emil Fein sa narodil v Ludwigsburgu v rodine učiteľa. Základy vzdelania zameraného na mechaniku a strojárstvo získal v stuttgartskej dielni C. Geigera. Potom pobýval istý čas v Karlsruhe a Göttingene a nakoniec prišiel do Berlína k firme Siemens & Halske.
V Londýne zakončil učňovské roky u Charlesa Wheatstonea. Wilhelm Eisenlohr, profesor polytechniky v Karlsruhe, mu odporučil, aby si založil vlastnú firmu. V roku 1867 založil so svojim bratom Carlom v Karlsruhe dielňu s názvom C. & E. FEIN na výrobu rôznych elektrických prístrojov. Firma sa o tri roky neskôr presťahovala do Stuttgartu. Od roku 1875 vyvíjal a v roku 1878 aj inštaloval prvý elektrický požiarny hlásič v Norimbergu, o rok neskôr aj v Stuttgarte. Telefón využívajúci magnet v tvare podkovy si dal v roku 1879 patentovať.
Po roku 1880 sa venoval zlepšovaniu svojich prístrojov poháňaných elektrinou vyrábanou dynamom, a v roku 1885 vyvinul prvý prenosný telefónny prístroj pre armádu. O tri roky neskôr vydal knihu Elektrische Apparate, Maschinen und Einrichtungen. O ďalšie dva roky mu bola prepožičaná württemberská štátna medaila. Firme Fein sa darilo, v roku 1883 vyrobila svoj stý prístroj a za deväť rokov už ich bolo tisíc.
V roku 1895 skonštruoval prvú ručnú elektrickú vŕtačku na svete, jeho syn Emil vyrobil o dva roky neskôr aj prvú stolnú elektrickú vŕtačku.
Wilhelm Emil Fein zomrel 6. októbra 1898 v Stuttgarte a jeho firmu prevzal syn Emil.
Pyramída Amenemheta I.

Pyramída

Poloha pyramídy, rovnako ako sídelného mesta blízko nej, dokazuje narastajúci ekonomický význam Fajjúmskej oázy. Pyramída sa tvarom a formou priestorov snaží priblížiť pyramídam Starej ríše. V súčasnosti je z nadzemnej časti pyramídy okolo 20 m vysoká kopa nepálených tehál. Je to nielen kvôli starovekým zlodejom kameňa, ale aj kvôli použitej technológii pri stavbe superštruktúry, ktorá znižovaním svojej kvality počas stáročí od čias začiatku Starej ríše, dospela až do formy, keď okrem povrchového vápencového obloženia sa kameň použil už len na lokálne vystuženie inak hlineného jadra. Pyramída má v jadre skelet, tvorený priečkami z kamenných blokov lokálneho vápenca v smeroch od stredu k rohom a kolmo na hrany základne pyramídy. Miesta medzi priečkami sú vyplnené surovými tehlami. Na dokončené jadro sa položil obklad z kvalitného vápenca. Vstup do pyramídy bol tradične v ose pred severnou stenou v podlahe dvora a zakrývala ho severná kaplnka. Subštruktúra je jednoduchá: Od vstupu chodba, obložená červenou žulou, zostupovala rovno smerom k miestnosti pod vrcholom pyramídy, odkiaľ sa dalo dostať do pohrebnej komory so sarkofágom zvislou šachtou v štvorcovej podlahe predsiene. Z červenej žuly bol aj uzatvárací blok na začiatku chodby. Dnes je pohrebná komora zatopená podzemnou vodou.

Pyramídový komplex

Pyramída a zádušný chrám boli obohnané dvojicou múrov a v areáli komplexu sa našli mastaby a šachtové hroby členov kráľovskej rodiny a dvoranov. Zádušný chrám stál pred východnou stenou pyramídy, bol položený na rovine, ktorá bola nižšie ako základňa pyramídy a bol menší ako iné zádušné chrámy z blízkej minulosti. Mal vlastný názov „Velebná je Amenemhetová krása“. Dodnes sa zachovalo len nepatrné množstvo jeho pozostatkov, takže jeho teoretická rekonštrukcia je veľmi problematická. Jednými z mála nájdených častí chrámu je fragment žulových nepravých dverí, oltár z obetnej siene a zakladací depozit s obsahom. Preskúmaná bola len časť chrámu, z čoho sa dá usudzovať, že výzdoba bola inšpirovaná terasovým chrámom Mentuhotepa II. v Dér el-Bahrí a bližšie neučenými reliéfmi zo Starej ríše. Kedysi otvorená a zdobená vzostupná cesta bola skúmaná len minimálne a údolný chrám skúmaný nebol, pretože leží pod hladinou spodnej vody. Nenašla sa stopa po kultovej pyramíde.

Výskum

Ako prvý vnikol do pyramídy roku 1882 Maspero, v rokoch 1894–95 na neho nadviazala francúzska výprava pod vedením Jéquiera a Gautiera, potom v rokoch 1902–34 expedícia Metropolitného múzea v New Yorku s Lythgoom a Maceom. Už Maspero si v raných štádiách výskumu všimol, že pri výstavbe pyramídy a okolitých objektov boli druhotne použité kamenné bloky, ktoré pôvodne patrili k iným architektonickým komplexom. Našli sa bloky nesúce mená Chufua, Rachefa, Venisa a Pepiho (II. ?). Napr. žulové obloženie zostupnej chodby je z Rachefových kamenných blokov. Existuje domnienka, že už počas panovania Amenenmheta I. boli chrámy panovníkov Starej ríše v ruinách, hlavne údolné chrámy. Nevylučuje sa ani možnosť, že si Amenemhet privlastnil stavebný materiál z ďalších, dnes nám neznámych stavieb, ktoré kedysi stáli neďaleko pyramídového komplexu.
Aigina (nymfa)

Aigina alebo Aigína (starogr. Αἴγινα – Aigina, lat. Aegina) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Asópa, bola matkou kráľa Aiaka, ktorý sa po smrti stal jedným zo sudcov v podsvetí.
Aigina bola taká krásna, že sa do nej zaľúbil najvyšší boh Zeus a uniesol ju z rodnej Boiótie na ostrov Oinóné. Tam mu potom porodila Syna Aiaka, ktorý sa v dospelosti stal kráľom tohto ostrova. Ostrov bol neskôr pomenovaný po nej Aigína a tak sa volá dodnes.
Syn Aiakos sa neskôr stal otcom Pélea, ktorý sa oženil s morskou bohyňou Thetis a s ňou mal syna Achillea, najslávnejšieho hrdinu trójskej vojny.
Justovci

Justovci (iné názvy: Juštovci, starší pravopis: Justhovci ; základný tvar: Just, Jušt, staršie Justh ; maď. Justh) bol uhorský zemiansky rod.
Prvým významným predstaviteľom rodu bol Jodok (slov. Jušt) pochádzajúci z Kusavy v Čechách. Ako kapitán Vígľašského zámku bol 1451 povýšený do šľachtického stavu a na základe záložného práva získal Vígľašské hradné panstvo. Jeho syn Andrej získal 1479 po vymretí turčianskeho rodu Necpalskovcov ich majetky v Turčianskej stolici – Necpaly, Žabokreky a iné, pričom Necpaly sa stali rodovým sídlom Justovcov (začali používať latinsko-maďarský prídomkom "Justh de Neczpál"). Obec vlastnili až do konca 19. storočia. Rodinnými zväzkami získali ďalšie majetky v Turčianskej, Liptovskej a Spišskej župe, v polovici 16. storočia Veľký Lél (dnes súčasť Zlatnej na Ostrove) v Komárňanskej župe a v 18. storočia aj ďalšie majetky v Nitrianskej župe. Viacerí predstavitelia rodu zastávali významné funkcie v Turčianskej župe, ako aj štátne úrady.
Nesle-le-Repons

Poloha

Obec má rozlohu 5,07 km². Najvyšší bod je položený 238 m n. m. a najnižší bod 116 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Súčasná fyzika

Súčasná fyzika je kvantová fyzika, štatistická fyzika a relativistická fyzika rozvíjajúca sa od roku 1900 dodnes.
Anna Baróová

Životopis

Herectvo a filmové umenie študovala na Filmovej škole Bélu Gaála, kde získala diplom v roku 1940. Následne nastúpila do kočovného hereckého spolku Lőrinca Deáka a v roku 1945 sa stala členkou divadla “Józsefvárosi Színház“, kde pôsobila do roku 1948. Potom do roku 1956 pôsobila v Armádnom divadle “Magyar Néphadsereg Színháza“ a od roku 1956 až do svojho odchodu do dôchodku bola stálou členkou divadla Józsefa Attilu. Po opustení divadelných dosák ešte účikovala v rozhlase a dabingu.
Bola dobrou charakterovou herečkou a hrala náročné úlohy, napr. v hrách Ostrovského (Vlci a ovce – Anfisa), Maugham (Rada sa vydávam – Mrs. Pogson), Rostand (Cyrano de Bergerac – Duenna). Natočila okolo 30 filmov.
Rochetaillée

Poloha

Obec má rozlohu 27,95 km². Najvyšší bod je položený 483 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alexinikos z Élidy

Alexinikos (starogr. Ἀλεξίνικος – Alexinikos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 268 pred Kr.
Alexinikos z Élidy bol na 128. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení dorastencov (palé paidón). V Olympii túto disciplínu zaviedli na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že v olympijskej Altide videl sochu olympionika Alexinika. Bola dielom sikyónskeho sochára Kanthara, syna Alexida, žiaka slávneho sochárskeho majstra Eutychida.
Castetner

Poloha

Obec má rozlohu 6,56 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 156 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Sever-Calvados

Poloha

Obec má rozlohu 27,92 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1368 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Muidorge

Poloha

Obec má rozlohu 5,34 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 149 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mercury-Redstone 3

Priebeh letu

Kozmická loď Mercury s kabínou a volacím znakom Freedom 7 odštartovala pomocou nosnej rakety Redstone zo štartovacej rampy LC-5 na vojenskej základni Cape Canaveral 5. mája 1961. Na jej palube bol 37-ročný Alan Shepard, ktorý sa tak stal prvým americkým astronautom.
Tomuto letu predchádzalo množstvo bezpilotných letov so šimpanzmi na palube. Let to bol iba balistický, suborbitálny, trvajúci 15 minút (do evidencie kozmických letov nebýva zaraďovaný). Nasledoval iba 23 dní po orbitálnom lete sovietskeho, prvého kozmonauta Zeme Jurija Gagarina. Loď dosiahla výšku 187,5 km nad Zemou a po takmer 488 km dlhom lete pristála na padáku v Atlantickom oceáne, odkiaľ ju aj s astronautom vyzdvihla loď USS Lake Champlain. Kozmonaut strávil v bezváhovom stave 5 minút. Pri lete boli skúšobne zapálené brzdiace rakety.
Dejiny ľudstva

Dejiny ľudstva alebo história ľudstva alebo dejiny/história v užšom zmysle je vývojový proces človeka, ľudskej spoločnosti a jej jednotlivcov, najmä politickej, ekonomickej, ideologickej, sociálnej a kultúrnej podoby ľudskej existencie.
Ďalej pozri článok dejiny.
Marcus Furius Bibaculus

Marcus Furius Bibaculus bol rímsky neóterický básnik, jeden z členov krúžku združeného okolo Publia Valeria Catona.
Bibaculus sa narodil zhruba o desať rokov neskôr ako Cato v Cremone a podobne ako on sa dožil vysokého veku. V svojich básňach ho spomína Catullus (v jednej z nich má Bibaculus aférku s Catullovým „miláčikom“ Juventiom). Tacitus sa zmieňuje o tom, že Bibaculus, podobne ako Catullus, písal útočné básne proti Caesarovi, zdá sa však, že tiež napísal oslavnú epickú skladbu Pragmatia belli Gallici (Anály galskej vojny) o Caesorovom ťaženi v Galii. Tacitus spolu s Quintilianom úvádzajú, že Bibaculus bol autorom niekoľkých epigramov namierených proti Augustovi.
K ďalším dielam pripisovaným Bibaculovi patrila báseň Aethiopis čerpajúca námet z trójskeho cyklu, o ktorej sa Horatius vyjadroval veľmi posmešne, a prozaické dielko Lucubrationes (Prebdené noci). Zostavá nejasné, či ten istý Bibaculus bol autorom tak odlišných diel ako avantgardných epigramov a prózy aj epických skladieb. Preto sa uvažuje aj o tom, že v tej iste dobe pôsobili v Ríme dvaja Bibaculovia, jeden epik a jeden neóterik.
Z Bibaculovho diela sa nám zachovalo len niekoľko epigramov, z ktorých dva boli venované Valeriovi Catonovi.
Neurotonikum

Neurotonikum  je liek celkovo posilňujúci organizmus, najmä pri rekonvalescencii,
málokrvnosti, stavoch únavy, nechutenstve a pod. Býva to obyčajne horčinová látka, zlúčenina železa, vápnika, vitamín a pod. Jedná sa o obsolentnú skupinu liekov (podobne ako tzv. roboranciá, "posilňujúce" lieky, ktorých mechanizmus účinku nie je známy a účinnosť nie je preukázaná), ktorá nie je zahrnutá v Anatomicko-terapeuticko-chemickom klasifikačnom systéme liekov (ATC klasifikácia), ktorý spravuje Svetová zdravotnícka organizácia a v EphMRA klasifikácii je táto kategória prázdna.
Delta III

Popis rakety

Prvý stupeň mal 1 raketový motor RS-27A. Spaľoval kvapalný kyslík a kerozín. Na stupni bolo zavesených 9 motorov GEM-46 na tuhé palivo. Druhý stupeň mal 1 motor RL-10B na kvapalný vodík a kyslík. Areodynamický kryt mal priemer 4 metre. V porovnaní s Deltou II sa projekt dočkal konca 2 roky po prvom štarte. Raketa letela len trikrát, pričom sa len jeden štart podaril. Je nutné poznamenať, že Delta II lieta už takmer 20 rokov (prvý štart roku 1989), čo je v porovnaní s Deltou III veľký úspech.
Burmerange

Poloha

Obec má rozlohu 13,37 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Dejiny

Od 1 januára 2012, byvalé obce Burmerange a Wellenstein sú pripojené k obci Schengen. Remerschen je nové sídlo obci.

Obyvateľstvo

Burmerange má 1054 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 1.95% bolo v Burmerange nezamestanosť nižšia o 5.02 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Čečejovce

Polohopis

Obec Čečejovce leží v Košickej kotline 22 km juhozápadne od Košíc v nadmorskej výške 205 m. 
Spolu s časťou Seleška, patriacou k Čečejovciam, má 2153 obyvateľov, z ktorých prevažná časť sa hlási k slovenskej a maďarskej národnosti.

Vodné toky

Obcou preteká Čečejovský potok- Čečanka

Dejiny

Napriek tomu, že prvá písomná zmienka o obci pochádza len z roku 1317, kde sa uvádza pod menom CECH, jej história siaha do podstatne staršieho obdobia. Z kamenných nástrojov zhotovených 35 tisíc rokov pred narodením Krista a objavených pri archeologických výskumoch v chotári obce sa dá usúdiť, že už v staršej dobe kamennej tu žil človek. Odkryté základy starovekých neolitických osád v rôznych častiach chotára (najstaršia osada pochádza z obdobia 5 000 rokov pred narodením Krista) dokazujú existenciu početných osád s budovanými obydliami už v dobe kamennej, keď ešte veľká časť tohto územia bola pokrytá lesmi.
Prvým známym majiteľom obce bola rodina Perényiovcov, ktorá sa uvádza v záznamoch z roku 1402. Neskôr sa medzi inými ako majitelia obce ešte uvádzajú rodiny Péderyovcov a Szirmayovcov.
Podľa záznamov z roku 1427 sa dá odhadnúť vtedajší počet obyvateľov obce na 350. Napriek tomu, že obec nebola obsadená Turkami, z obavy pred tureckými nájazdmi sa takmer úplne vyľudnila. V roku 1715 tu bývali iba štyri rodiny. Po ústupe Turkov vtedajší majiteľ obce Szirmay ju nechal osídliť maďarskými rodinami. Následne na to prichádzajú do tejto oblasti aj slovenskí, poľskí a rusínski osadníci. V roku 1826 už má obec 1 029 obyvateľov, z ktorých prevažná časť sa venuje poľnohospodárstvu. V roku 1831 bolo okolie postihnuté cholerou, ktorá zobrala svoje obete aj v tejto obci. V roku 1869 sa tu napočítalo 894 obyvateľov, v roku 1903 to bolo 785 a v roku 1920 877 obyvateľov.
Čečejovce patrili k Rakúsko-Uhorskej monarchii až do jej zániku v roku 1918. Po vzniku Česko-Slovenska v roku 1918 boli jeho súčasťou až do roku 1938, keď boli pričlenené k Maďarsku. Od roku 1945 znova patrili k Česko-Slovensku, kde zotrvali až do vzniku Slovenskej republiky v roku 1993, ktorej súčasťou sú aj v súčasnosti.

Školstvo

V Čečejovciach sa nachádza základná škola a materská škola.
Meux

Poloha

Obec má rozlohu 8,23 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Koncertný album

Rock and pop

Väčšina úspešných umelcov populárnej hudby vydá počas svojej kariéry aspoň jeden koncertný album. Nie každý živý album je úspešnou časťou ich hudobného katalógu, častejšie sa stávajú obchodným prepadákom.
Najpredávanejším koncertným albumom je Double Live od amerického country speváka Gartha Brooksa s predajom nad 20 miliónov hudobných nosičov (k januáru 2006). Skupina Kiss dosiahla komerčný úspech až po vydaní ich štvrtého radového (predchádzajúce tri boli štúdiové), koncertného dvojalbumu Alive!.

Džez

Nakoľko vrcholom v interpretácii na koncertoch džezovej hudby je improvizácia („jamovanie“), živé džezové nahrávky nebývajú v centre pozornosti hudobných vydavateľstiev. Na trh sa väčšinou dodatočne dostávajú nahrávky z úspešných vystúpení legendárnych umelcov tohto žánru, ktoré dopĺňajú ich hudobné katalógy.

Klasická hudba

Koncertné nahrávky klasickej hudby majú rovnaký efekt v atmosfére a interpretácii ako neklasické hudobné nahrávky z vystúpení.
Veľa interpretačných umelcov klasickej hudby uprednostňuje nahrávanie tohto typu albumu oproti štúdiovým verziám, nakoľko aj v tomto prípade je možná technická úprava niektorých chybičiek v postprodukcii. Aj keď sa dá v nahrávacom štúdiu umelo vytvoriť dojem virtuálneho efektu živého vystúpenia efekt silnejšieho priestorového zvuku a atmosféry je len ťažko dosiahnuteľný.
Napríklad aj slávny dirigent Leonard Bernstein preferoval nahrávanie albumov z vystúpenia na koncertoch pred nahrávaním v hudobnom štúdiu.
Bibliometria

Bibliometria je vedná disciplína zaoberajúca sa meraním a kvantitatívnou analýzou dokumentov komunikujúcich vedecké poznatky.
Zakladateľmi bibliometrie boli F.J. Cole a N.B. Eales, ktorí v roku 1917 publikovali prácu Štatistická analýza literatúry. Analyzovali v nej literatúru s anatómie publikovanú od r. 1850. V r. 1923 bývalý knihovník Britského patentového úradu E. Wyndham Hulme štatisticky analyzoval históriu vedy. V r. 1927 P.L.K. Gross a E.M. Gross publikovali štúdiu v ktorej spočítali a anlyzovali citácie k článkom v chemických časopisoch. Bola to prvá štúdia tohto druhu a boli ňou položené základy citačnej analýzy. Bradfordova práca o rozdelení článkov medzi časopismi Applied Geophysics a Publication Research viedla k odvodeniu Bradfordovho zákona rozptylu.
Samotný pojem bibliometria zaviedol až v roku 1969 A. Pritchard, dovtedy sa používal termín štatistická bibliografia.
Villers-la-Montagne

Poloha

Obec má rozlohu 18,12 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 433 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE