google/wiki40b huggingface dataset:
Frances Conroyová

Životopis

Počas rokov 1971 – 1972 bola študentkou Dickinson College v Carslisle v Pensylvánii, kde sa objavila v niekoľkých školských divadelných predstaveniach. Potom sa odsťahovala do New Yorku, aby mohla študovať herectvo v Neighborhood Playhouse a v Juilliard School. Bola členkou Julliardovej herecké divízie Skupiny 6 (1973 –1977), ktorá tiež zahŕňala Kelsey Grammera, Harriet Sansom Harrisovú, Kevina Conroya (nie je príbuzný), Robina Williamsa a ďalších. Jeden z ich prvých filmov, v ktorom sa objavila bol film Woodyho Allena, Manhattan.
V roku 1980 dostala debut na Broadwayi, kde bola naďalej obsadzovaná do mnohých rolí. V roku 2000 bola nominovaná na cenu Tony v kategórii najlepšia herečka za účinkovanie v hre The Ride Down MT. Morgan. Najviac ju preslávila rola Ruth Fisherovej v seriáli Odpočívaj v pokoji, kde stvárnila matku oboch hlavných hrdinov seriálu. Za tento výkon bola nominovaná štyrikrát na cenu Emmy a získala za ňu Zlatý Glóbus. Objavila sa aj v ďalších seriáloch ako Zúfalé manželky, Ako som spoznal vašu mamu a tiež v American Horror Story. Vo filmoch stvárňuje skôr menšie úlohy. Bola dokonca kandidátkou na Zlatú malinu za rolu v nie príliš úspešnom snímku Catwoman.
Resistencia

Geografia

Resistencia leží na západnom brehu vedľajšieho ramena rieky Paraná, priamo naproti mestu Corrientes na planine Gran Chaco. Podnebie je subtropické a v lete veľmi horúce.
Złoty Stok

Dejiny a pamiatky

Mesto patrilo sliezským Piastovcom, od roku 1392 náležalo Korune českej, od roku 1742 Prusku. Od roku 1945 je súčasťou Poľska. V minulosti sa tu ťažilo zlato; dávne spôsoby ťažby približuje miestne múzeum. Nachádza sa tu taktiež katolícky a evanjelický kostol.
Saint-Vénérand

Poloha

Obec má rozlohu 9,68 km². Najvyšší bod je položený 1 099 m n. m. a najnižší bod 660 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 58 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ernst Herzfeld

Život

Herzfel sa narodil v meste Celle, vo vtedajšej Provincii Hannover. Študoval architektúru v Mníchove a Berlíne, ale zároveň navštevoval prednášky z asyriológie, starovekej histórie a dejín umenia.
Na začiatku dvadsiateho storočia precestoval Irak a Irán. V rokoch 1923 – 25 začal výskum v Perzii (dnešnom Iráne) a opísal mnohé z miestnych najdôležitejších ruín vôbec po prvýkrát. V roku 1925 sa presťahoval do Teheránu a zostal tam po väčšinu času až do roku 1934.
V 1935 bol ako Žid nútený opustiť Nemecko. Zomrel v meste Bazilej vo Švajčiarsku v roku 1948.
Saint-Jean-Brévelay

Poloha

Obec má rozlohu 41,83 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 692 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ipeľská pahorkatina

Vymedzenie

Podcelok sa nachádza na východnom okraji Podunajskej pahorkatiny a zaberá pás územia medzi Hronskou a Ipeľskou nivou. Východným smerom leží Ipeľská niva a Bzovícka pahorkatina (podcelok Krupinskej planiny), severný okraj vymedzujú Štiavnické vrchy s podcelkami Sitnianska vrchovina a Hodrušská hornatina. Západne pokračuje Podunajská pahorkatina Hronskou nivou a južný okraj sa dotýka pohoria Burda.

Geológia

Rozčlenená pahorkatina na rôznych neogénnych sedimentoch a pyroklastikách s ostrovčekmi mezozoika, rozlámaných a prekrytých sprašov a sprašovými hlinami. Po zlomoch vystupujú minerálne a termálne vody v Santovke, Slatine a v Dudinciach.

Doprava

Severojužným smerom vedie európska cesta 77 (Zvolen – Budapešť) v trase cesty I/66 (Zvolen – Šahy), ktorú pri Horných Semerovciach križuje cesta I/75 (Nitra – Hontianske Nemce). Severným okrajom vedie cesta I/51 (Levice – Banská Štiavnica). Zo severu na juh vedie aj železničná trať Zvolen – Čata.
Chvalský lom

História

Už v 19. storočí sa tu začal ťažiť pieskovec, ktorý slúžil ako stavebný materiál na výstavbu komunikácií medzi Prahou a okolím (betonky). Ťažba pieskovca bola ukončená dostavbou dvojkoľajnej železničnej trate.
V septembri 1988 bol areál lomu vyhlásený prírodnou pamiatkou. V súčasnosti patrí ako školský pozemok Základnej škole Stoliňská, ktorá sa nachádza na dohľad, a škola ho prenajíma 27. stredisku OHEŇ organizácii Junák - Český Skaut. Uvažuje sa o vhodnom a šetrnom využívaní pre školu aj pre Počernickú verejnosť.

Dôvod ochrany

Dôvodom pre vyhlásenie tejto prírodnej rezervácie bol vzácny výskyt brehule hnedej, ďalej bola snaha ochrániť oporný geologický profil v peruckom a koryčanskom súvrství odkrytý v tunajšom opustenom lome pri ceste. Je tu dobre viditeľný prechod medzi geologickými obdobiami kriedy a cenomanu.

Flóra

Rastlinný pokryv je silne ovplyvnený človekom. Z významnejších druhov rastlín sa tu vyskytuje dúška panónska, palina poľná, ľuľok čierny, balota čierna, jastrabník savojský, podbeľ liečivý, klinček kartuziánsky, lomikameň ovisnutý, divozel veľkokvetý a veronika lekárska. Zo stromov ďalej breza previsnutá, breza smútočná, topoľ osikový, agát biely, javor horský aj mliečny, čerešňa vtáčia, pagaštan konský, vŕba rakytová, plané jablone, jarabiny a hraby. Z kríkov sa tu vyskytuje zlatovka prostredná (zlatý dážď), zob vtáčí, hloh obyčajný, bez čierny, ruža šípová, orgován obyčajný, imelovník.

Fauna

V 60. rokoch 20. storočia tu v pieskovcových norách žili líšky obyčajné, tchory stepné, kuny skalné, výnimočne aj lasica hranostaj.
Na území PP sa vyskytuje vidlochvost feniklový, bystruška záhradná, zajac poľný, z vtákov brehuľa hnedá, sýkorky belasé aj hrdzavokrké, drozdi čierni, dokonca výnimočne aj bažant obyčajný z drobných cicavcov ryšavka obyčajná, ďalej i rad mäkkýšov.
Fontès

Poloha

Obec má rozlohu 17,7 km². Najvyšší bod je položený 235 m n. m. a najnižší bod 38 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 938 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belval-en-Argonne

Poloha

Obec má rozlohu 12,17 km². Najvyšší bod je položený 192 m n. m. a najnižší bod 152 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 53 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Čertovo jezero

Čertovo jezero (nem.  Teufels-See) je povesťami opradené jazero ľadovcového pôvodu v okrese Klatovy v Plzeňskom kraji v Česku. Nachádza sa na juhovýchodnom svahu Jezerní hory, blízko mesta Železná Ruda (Špičák). Vodná plocha sa nachádza v nadmorskej výške 1 030 m, jej rozloha je 10,33 ha a hĺbka jazera dosahuje miestami 36 m.
Jazero obklopuje pralesovitý smrekový porast. Ako jediné zo šumavských ľadovcových jazier náleží k povodiu Dunaja.

Ochrana prírody

Ochrana Čertova aj neďalekého Černého jazera začala už v roku 1911 a od roku 1933 sú obe súčasťou národnej prírodnej rezervácie Černé a Čertovo jezero o rozlohe 174,86 ha. Vo fytoplanktóne sú zastúpené panciernatky Peridinium umbonatum a Gymnodinium uberrimum a Žltohnedé riasy Dinobryon pediforme.
Villeperdue

Poloha

Obec má rozlohu 11,95 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 983 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Verlus

Poloha

Obec má rozlohu 6,19 km². Najvyšší bod je položený 236 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Durtol

Poloha

Obec má rozlohu 4,01 km². Najvyšší bod je položený 708 m n. m. a najnižší bod 468 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 935 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bitka o Habartov

Prehľad udalostí

V roku 1938 žilo v Habartove 3135 obyvateľov, z toho 207 Čechov. Slúžili tu 4 četníci: práporčík Jan Koukol (veliteľ), strážmajster Jan Pardus, strážmajster Antonín Křepela, strážmajster Matěj Příbek. Na četnícku stanicu prišlo v priebehu roka niekoľko výhražných anonymov (adresované najmä Pardusovi). 12. septembra bola situácia v Habartove napätá. Na križovatkách boli rozmiestnené hliadky takzvaných ordnerov.
Ráno 13. septembra došlo k prvému incidentu. Strážmajster Pardus narazil pri ceste z úradu do kiosku na dav Nemcov. Dočkal sa od nich urážok, avšak napadnutý zatiaľ nebol. Situácia sa v priebehu dňa priostrovala. Nemci sa začali pripravovať na boj s prítomnými četníkmi. Na veži kostola sa objavil ríšsky prápor s hákovým krížom. Pardus a Koukol sa vydali na obecný úrad, aby nastolili poriadok v obci. Nikto z prítomných si na nich zatiaľ netrúfol a na miesto sa dostali bez ujmy. Tu sa však situácia zhoršila a hrozilo jej vyeskalovania na ozbrojený stret. Obaja četníci sa vrátili na stanicu, kam ich odprevádzal nemecký dav. Ten sa pred stanicou čiastočne rozišiel.
Časť vzbúrencov neskôr prenikla do budovy, vznikla prestrelka, pri ktorej zomrel Jan Koukol a veliteľ vzbúrencov Otto Plass. Strážmajster Příbek bol zranený. Nemci boli po vyše dvoch hodinách zo stanice vyhnaní. 
Medzitým skupinka Nemcov vyvliekla z miestneho poštového úradu Růženu Pardusovú, manželku Jana Pardusa. Po odsúdení na smrť ju Nemci odviedli do jej domu, v ktorom jej matka strážila vnučku Věru. Po prvých výstreloch na četníckej stanici obe ženy s dieťaťom utiekli oknom a pokúsili sa utiecť smerom na Sokolov (vtedy Falknov). Zakrátko však boli zadržané ozbrojenými ordnermi. 
Zakrátko bola zlynčovaná Růžena Pardusová predvedená pred budovu četníckej stanice. Četníkom bolo dané ultimátum – pokiaľ nezložia zbrane, bude zastrelená. Četníci potom začali bez zbraní vychádzať, prvý Příbek, za ním Křepela a nakoniec Pardus. Ozbrojenci na Pardusa raz vystrelili, následne ho dav začal surovo lynčovať (napríklad mu v ušných lalokoch prepichovali hákové kríže). 
Okolo 14. hodiny do obce dorazil autokar s 11 četníkmi z pohotovostného oddielu v Sokolove (Falknov). Tí okamžite začali boj s Nemcami, pri ktorom boli zabití četníci Stanislav Roubal a Vladimír Černý. Nemci boli zahnaní na útek. Následne bolo za obcou nájdené dobité telo četníka Křepelu.
Močiarnica mekotavá

Výskyt a stav na Slovensku

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 - 250, zimujúcich jedincov 20 - 100. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 V - zraniteľný. V roku 1998 LR:cd, LR - menej ohrozený druh. V roku 2001 VU - zraniteľný. V roku 2014 EN* C2a(i) - silne ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Artemis (bohyňa)

Artemis alebo Artemida (po grécky Ἄρτεμις - Artemis, po latinsky Diana) je starogrécka dcéra bohyne Léto (Latóny) a boha Dia a sestra (dvojička) boha Apolóna (Foiba). 
Podľa povesti ju matka porodila na ostrove Ortygia deň pred Apolónovým narodením. Artemis je bohyňa lovu. Preto je často zobrazovaná s lukom. Ďalej je ochrankyňou lesov a divej zveri a bohyňa mesiaca. Jej symbolmi sú céder a laň.
Elena Baltachová

Život

Narodila sa v Kyjeve. Pochádzala zo športovej rodiny. Otec Sergej bol futbalistom, matka Olga reprezentovala Sovietsky zväz v modernom päťboji a sedemboji. Z Kyjeva sa vo veku 6 rokov odsťahovala do anglického Ipswichu, kde otec získal futbalové angažmán, a po jeho ďalšom prestupe sa po roku presunuli do Škótska. Na konci života žila v Londýnskom obvode Enfield a v Ipswichi.
V roku 2001 postúpila do semifinále juniorky Wimbledonu a o rok neskôr vyhrala prvé dva tituly na okruhu ITF (v britskom Felixstowe a v Pamplone) a postúpila do tretieho kola Wimbledonu. Hrala tam na divokú kartu, porazila oi. Amandu Coetzerovú, ale prehrala s Jelenou Lichovcevovou. Pod vedením trénerky a bývalej britskej jednotky Jo Durieovej sa sama stala najlepšou Britkou vo svetovom rebríčku a zostala ňou s krátkymi prestávkami až do roku 2012, kedy ju preskočili mladšie súperky. Už vtedy, v 19 rokoch sa stala aj členkou reprezentačného fedcupového tímu Spojeného kráľovstva, v ktorom zostala až do konca kariéry. Zohrala v ňom celkom 28 dvojhier a 21 štvorhier.
Jej vzostup ale zastavili zdravotné ťažkosti. Pôvodne tajomná náchylnosť na choroby nakoniec bola vysvetlená chronickou chorobou pečene (primárna sklerotizujúca cholangitída), ktorá znižovala schopnosti jej imunitného systému a ktorá je spojená so zvýšeným rizikom vzniku rakoviny pečene.
Zdravotné problémy zasiahli aj jej kariéru. Medzi výsledky v ďalších rokoch vynikol postup do tretieho kola na Australian Open 2005, do ktorého prešla až z kvalifikácie. Vyhrala niekoľko ďalších turnajov ITF, najmä trikrát v rokoch 2010, 2011 a 2013 zvíťazila na kvalitnom AEGON Championships v Nottinghame, ale na okruhu WTA nikdy nehrala ani finále.
Do prvej stovky svetového rebríčka sa aj preto presadila až v roku 2009 a o rok neskôr dosiahla svoj vrchol, keď sa posunula až na 49. miesto. V rokoch 2009 až 2012 bola najlepšou Britkou vo svetovom rebríčku nepretržitých 132 týždňov v rade. Napriek zdravotným ťažkostiam, ktoré okrem choroby zahŕňali aj zranenia, nevynechala možnosť štartovať na Letných olympijských hrách v Londýne, kde porazila Maďarku Ágnes Szávayovú, než prehrala v druhom kole s Anou Ivanovičovpu, hneď potom.

Život po konci kariéry

V novembri 2013 ukončila kariéru a oznámila, že sa bude venovať práci trénerky v novej akadémii, ktorú v Ipswichi založila so svojím dlhoročným trénerom Ninom Severinom. V decembri 2013 sa Severino stal jej manželom.
V januári 2014 jej ale lekári diagnostikovali rakovinu pečene, na ktorú 4. mája zomrela. Jej pamiatku uctili mnohé tenisové osobnosti, vrátane piatich desiatok tenistov, ktorí si ju uctili minútou ticha na tenisovom turnaji v Madride. Tenisový korešpondent BBC Russell Fuller pri tejto príležitosti pripomenul, že práve jej výsledky ukázali cestu nádejným Britkám, ako Laure Robsonovej alebo Heather Watsonovej.

Finálové účasti na turnajoch WTA (0)

Žiadneho finále na WTA sa nezúčastnila.

Fed Cup

Elena Baltachová sa zúčastnila 39 zápasov vo Fed Cupe za tím Spojeného kráľovstva s bilanciou 19 : 9 vo dvojhre a 14 : 7 vo štvorhre.
Nina Dobrevová

Skorý život

Nina sa narodila bulharskom hlavnom meste Sofia. Keď mala dva roky s rodinou sa presťahovala do Toronta v Kanade. Má staršieho brata Aleksandra. Jej otec Konstantin Dobrev je počítačový špecialista a matka Michaela (rod. Radeva) je umelkyňa.
Navštevovala strednú školu  J. B. Tyrrell Sr., kde sa začala venovať baletu, klasickému jazzu a tanečnej gymnastike. Neskôr prestúpila na umeleckú školu Wexford v Scarborough v Ontariu, potom navštevovala Ryerson University v Toronte kde študovalasociológiu. Školu ukončila predčasne v roku 2008 kvôli hereckej kariére a chodila na hodiny herectva na Armstrong Acting Studios v Toronte.

Kariéra

Dobrev sa objavila v mnohých celovečerných filmoch, vrátane filmov Fugitive Pieces, Away from Her, Never Cry Werewolf a v seriáli Degrassi: The Next Generation. V roku 2007 sa objavila v hudobnom videoklipe 'You Got That Light'  od Wade Allain-Marcus & David Baum. Zahrala si tiež vo filme The American Mall. 
Následne hrala v seriáli Upírske denníky, ktorý je televíznou adaptáciou rovnomennej knižnej série, kde si zahrala úlohu Eleny Gilbert. Potom si zahrala malú úlohu v erotickom trileri Chloe. Film bol komerčne úspešný a stal sa najziskovejším filmom režiséra Atoma Egoyana.
V apríli 2011 sa predstavila po boku Logana Lermana, Emmy Watson a Paula Rudda ako Candace Kelmeckis vo filmovej adaptácii Ten, kto stojí v kúte. V auguste 2014 si zahrala spolu s Jakeom Johnsonom a Damonom Wayansom Jr. v komédii Falošní poliši. 
Dňa 6. apríla 2015 prostredníctvom Instagramu oznámila, že po skončení 6. série opúšťa Upírske denníky. V horore Posledná nás zachráni z roku 2015 stvárnila Vicki Summers. V septembri 2015 bola obsadená do filmu Arrivals, kde hrala po boku Asa Butterfielda a Maisie Williamsovej. Vo filme stvárnila letušku Izzy. V tom istom roku sa objavila spolu s Domhnallom Gleesom a Christinou Applegate v romantickej komédii Crash Pad.
V apríli 2016 bolo oznámené, že sa predstaví po boku Vina Diesela a Samuela L. Jacksona vo filme xXx: The Return of Xander Cage.

Osobný život

Nina hovorí plynule anglicky a bulharsky. V septembri 2012 herec Ian Somerhalder potvrdil vzťah s Ninou Dobrevovou. V máji 2013 herečka pre magazín Cosmopolitan oznámila rozchod páru. V auguste 2013 sa objavili informácie ohľadom nového vzťahu s tanečníkom Derekom Houghom, po pár týždňoch sa však vzťah skončil. Od júla 2015 do februára 2016 chodila s Austinom Stowellom. 
Počas natáčania Upírskych denníkov žila v Atlante. V roku 2015 sa presťahovala do Los Angeles.

Filantropia

V septembri 2011 so spevákom Joe Jonasom uvádzala We Day, organizovaný organizáciou Free the Children, kde je Dobrevová ambasádorka. Nina navrhla tričko s „Me to We Style“, kde 50% zisku z jeho predaja šlo pre organizáciu Free the Children.
Perrigny-lès-Dijon

Poloha

Obec má rozlohu 6,71 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 486 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rastislav Tureček

Rastislav Tureček (* 14. august 1972, Trenčín) je slovenský zdravotne postihnutý športovec. Získal striebornú medailu na XII. letných paralympijských hrách v Aténach a striebornú medailu na XIII. paralympijských hrách v Pekingu v časovke jednotlivcov na handbikeoch.
Les Grands-Chézeaux

Poloha

Obec má rozlohu 13,51 km². Najvyšší bod je položený 341 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ménil-sur-Belvitte

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 384 m n. m. a najnižší bod 272 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 312 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krajinské zastupiteľstvo

Krajinské zastupiteľstvo bol v období krajinského zriadenia zastupiteľský orgán jednej krajiny/zeme.
Zvolával ho a predsedom jeho orgánov (pléna a Krajinského výboru) bol krajinský prezident. Každé zastupiteľstvo malo dve tretiny členov volených na 6 rokov, jednu tretinu menovanú vládou. Slovenské zastupiteľstvo malo 54 členov, z toho 36 volených a 18 vymenovaných ústrednou vládou na návrh krajinského prezidenta.
Malo zastupovať účasť občanov na správe krajiny, ale politické témy boli z jeho činnosti vyňaté a každé jeho uznesenie musel schváliť minister vnútra.
Prvé voľby do zastupiteľstiev sa konali 2. 12. 1928.
Poviedka

Poviedka je epický žáner krátkeho rozsahu s jednoduchou fabulou a menšou intenzitou dramatickosti. Patrí medzi tzv. krátku prózu. Hlavnými rysmi sú jednoduchý dej a nemennosť charakteru hlavnej postavy. 
Hlavnými prvkami poviedky sú: časová a často aj miestna neurčitosť a minimálny výskyt hrdinov a fantastických motívov. Hlavné postavy sa nevyvíjajú. Väčšina poviedok končí pointou. 
Na účely Ceny Nebula bola poviedka definovaná ako literárne dielo do 7500 slov. Ale inak poviedka nemá presne stanovené ohraničenie počtu slov.
Korene siahajú do dávnych čias rozprávačskej tradície, ale za čas vzniku poviedky ako žánru sa považuje začiatok 19. storočia. Význam vzrástol pod vplyvom kritiky realizmu. V 20. storočí patrila poviedka k najrozšírenejším žánrom.
Zakladateľom žánru detektívnych poviedok je Edgar Allan Poe. Ďalšími slávnymi autormi sú: Ernest Hemingway, Nikolaj Vasilievič Gogoľ, z Francúzov napríklad Guy de Maupassant, zo Slovákov Martin Kukučín, Jozef Gregor Tajovský.
Hradište (okres Partizánske)

Prírodné pomery

Obec sa nachádza v údolí Nitrice, 9 km severne od Partizánskeho. Leží pod lužickým hradiskom zo starej doby železnej, na ňom stojí románsky kostol a cintorín s náhrobnými tabuľami z 11.-12. storočia.

Dejiny

Predpokladá sa, že osada Hradište vznikla v druhej polovici 9. storočia, dvesto rokov pred postavením kostola. 
Románsky kostol v Hradišti, ako jediný na Slovensku zasvätený sv. Barnabášovi, má 900 rokov a bol postavený okolo roku 1096. Neskôr, ešte v románskom období, ho rozšírili o novú loď s vežou. Stojí neďaleko obranného valu, ktorý v posledných rokoch znížili agrotechnické zásahy. Okolo kostola je kamenný múr, ktorý bol v roku 1994 opravený. 
Hradište bolo až do roku 1424, kedy prešlo do vlastníctva nitrianskeho biskupa, vlastníctvom ostrihomského kniežacieho konventu. V roku 1777 sa obec stala vlastníctvom nitrianskej kapituly. V 19. storočí zohrávala obec významnú úlohu, keď ležala na dôležitej obchodnej a poštovej trase. Zároveň sa tadiaľto vracali slovenskí dobrovoľníci pri bojoch proti uhorskej armáde.

Kultúrne zaujímavosti

Dlhú tradíciu v obci má aj kultúra. Od roku 1920 tu pôsobilo ochotnícke divadlo, v roku 1927 tu vznikla dychová kapela, v roku 1937 bola založená mládežnícka folklórna skupina. Na tradície nadviazal v roku 1984 mládežnícky dychový súbor Hradišťanka. Ako prvá na Slovensku tu bola založená súkromná umelecká škola pre dychové nástroje.
Anton Jurovský

Životopis

Od roku 1941 univerzitný prof. UK v Bratislave. Roku 1935 založil a od roku 1938 stál na čele bratislavského Psychotechnického ústavu. Od 1959 činný na Psychologickej výchovnej klinike v Bratislave, od roku 1964 vo Výskumnom ústave detskej psychológie a patopsychológie, neskôr v Čs. výskumnom ústave práce a sociálnych vecí. Absolvoval zahraničný štipendijný pobyt v Londýne a v Paríži.
Saint-Denis-les-Ponts

Poloha

Obec má rozlohu 13,8 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 765 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Soňa Kovačevičová

Život

V rokoch 1939 až 1944 študovala na Univerzite Komenského v Bratislave najprv germanistiku a romanistiku a neskôr etnografiu, archeológiu a dejiny umenia.
Po ukončení štúdií pracovala s dvoma vynútenými prestávkami, keď bola prepustená z politických dôvodov, v Národopisnom ústave Slovenskej akadémie vied.
V roku 1991 jej bola udelená Národná cena Slovenskej republiky.
Patric Della Rossa

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže EV Zug.

Reprezentácia

Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 12.
Bill of Rights

Bill of Rights („Zákon o právach“) bolo písomné potvrdenie práv anglického parlamentu, vydané v roku 1689 Viliamom Oranžským a jeho manželkou Máriou II. pri ich korunovácii za anglických panovníkov.
V tejto listine bolo okrem iného potvrdené, že kráľ nesmie bez súhlasu parlamentu zvýšiť dane, poslanec parlamentu sa zodpovedá výlučne len pred parlamentom a nie pred kráľom či kráľovskými súdmi (poslanecká imunita). Kráľ smie mať v čase mieru armádu len so súhlasom parlamentu.
Bill of Rights platí dodnes ako základ parlamentnej demokracie.
Saint-Méloir-des-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 6,13 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE