google/wiki40b huggingface dataset:
Channing Tatum

Životopis

Channing Tatum sa narodil v roku 1980 v Alabame. Herec trpí poruchou ADHD a dyslexiou. Od malička sa venoval športom ako príklad futbal, bejzbal či iné. Venoval sa tiež aj bojovým umeniam. Po skončení štúdia, si privyrábal ako sa dalo, robil napríklad striptéra v jednom z nočných barov. Túto skúsenosť využil aj v jeho hereckej kariére.
Po presťahovaní do Miami, sa začal venovať okrajovo modelingu, no neskôr sa z neho stal profesionálny model. Tiež bol zaradený do "50 Most Beautiful Faces", ktorý zostavil magazín Tear Sheet. Vďaka tomu, si Channinga všimli ľudia z filmovej brandže.
Jeho prvá úloha bola v seriály Kriminálka Miami. Neskôr sa začal objavovať aj vo filmoch ako napríklad film Kouč Carter, kde sa ukázal po boku Samuela L. Jacksona či po boku Anne Hathawayovej vo filme Havoc, z roku 2005.
V roku 2006 sa začal venovať herectvu naplno. Tiež získal aj ocenenie na filmovom festivale Sundace za film A Guide to Recognizing Your Saints. Po boku Amandy Bynesovej sa objavil v romantickej komédií Super nahradník. V rovnakom roku, si zatancoval aj v komédií Let's Dance, ktorá ho viac zviditeľnila. Film sa dočkal aj druhej časti.
V roku 2010 sa objavil po boku herečky Amandy Seyfriedovej, vo film Milý John, kde získal hlavnú postavu, vojaka Johna. S hercami ako Michael Douglas či Antonio Banderas si zahral vo filme Skrat.
Ako policajt sa predviedol v akčnom filme 21: Jump Street, s herečkou Rachel McAdamsovou si zahral v romantickej komédii Manželský sľub, tiež sa predstavil aj ako striptér vo filme Magic Mike, z roku 2012, na ktorom sa podieľal aj ako producent. Vo filme môžeme vidieť hercov ako Matthew McConaughey, Matt Bomer či Alex Pettyfer. Druhá časť sa natočila v roku 2015.
V roku 2013 sa mu narodila dcérka Everly. Počas roku, sa objavil vo filme Vedľajšie účinky s Rooney Mara či si zahral po boku Josepha Gordona-Levitta, v snímke Lásky Don Jona.
V roku 2014 sa stretol aj s dabingom. Svoj hlas prepožičal animovaným rozprávkam ako Lego príbeh či Kniha života. S herečkou Milou Kunisovou si zahral vo filme Jupiter na vzostupe. Za film, bol nominovaný na cenu Zlatá malina, v kategórií Najhorší herec, spolu aj s jeho hereckou kolegyňou Milou Kunisovou.
Crest-Voland

Poloha

Obec má rozlohu 9,96 km². Najvyšší bod je položený 1 691 m n. m. a najnižší bod 680 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 390 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bois-l’Évêque

Poloha

Obec má rozlohu 7,21 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 490 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villecelin

Poloha

Obec má rozlohu 9,39 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 145 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Tessoualle

Poloha

Obec má rozlohu 21,21 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 076 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charaxotvaré

Charaxotvaré alebo charaxy alebo tetrotvaré alebo tetry (Characiformes) je rad taxónu Neopterygii.
Patria sem napríklad piraje a tetry.

Charakteristika

Ako takmer všetky ryby zo skupiny Ostariophysi majú Weberov aparát – pozmenené stavce tvoriace sústavu pohyblivých kostičiek prenášajúcu zvuk rozochievajúci plávací mechúr do vnútorného ucha.
Patria sem najmä tropické sladkovodné ryby z Afriky a Južnej Ameriky. Niekoľko druhov žije v Strednej Amerike a jeden druh v Mexiku.
Typická pre nich je prítomnosť tukovej plutvičky za chrbtovou plutvou, dobre vyvinuté čeľuste a ktenoidný typ šupín. Zuby majú (na rozdiel od kaprotvarých) na čeľustiach. Sú ekologicky veľmi diverzifikovanou skupinou – patria sem predátory, planktonofágne ryby aj herbivory (niektoré sa živia spadnutým ovocím, listami a semienkami). Aj ich veľkosť (od 13 mm po 1,5 m) a tvar tela (od pelagických druhov po bentické) sa rôznia. Mnohé druhy majú význam pri výživě ľudí predovšetkým v povodí rieky Amazonky, iné druhy sa chovajú v akváriách.
Najznámejší druh je piraja Nattererova (Pygocentrus nattereri), ktorá patrí medzi najobávanejšie pirane.
Juraj Žubor

Životopis

Stredoškolský profesor telesnej výchovy na SVŠ (dnes Gymnázium Andreja Sládkoviča), neskôr na gymnáziu J. G. Tajovského v Banskej Bystrici. Zaslúžil sa o rozvoj futbalu a basketbalu v Banskej Bystrici. Tréner ženského basketbalu v Banskej Bystrici. Futbalista za dorast TJ ČH Banská Bystrica (1957 – 1959), futbalista za seniorov TJ Dynamo Banská Bystrica-Rudlová (1970 – 1971 a 1973 – 1974).
Medzinárodné letisko Olivera Tamba

História

Letisko bolo otvorené v roku 1952 ako Letisko Jana Smutsa, dva roky po jeho smrti, v blízkosti mesta Kempton Park v East Rand. V minulosti tu stálo letisko Palmietfontein. Letisko patrilo k tým, ktoré boli vyznamenané ako letiská prúdového veku. Prvé prúdové dopravné lietadlo, ktoré priletelo do Johannesburgu bolo de Havilland Comet z londýnskeho letiska Heathrow.
V 70. rokoch bolo letisko používané ako skúšobné letisko pre Concorde. Po jeho zrušení boli všetky obmedzenia zrušené.
Pred johannesburgským bolo najväčšie africké letisko v Káhire, dnes je druhým najväčším v Afrike. V roku 2006 pristál na letisku Airbus A380, ako skúšobný let do Sydney cez Južný pól.

Terminály

Na letisku sa nachádza šesť terminálov, ktoré možno rozdeliť do troch skupín: na domáce, medzinárodné a prepravné terminály. Bol postavený nový centrálny terminál, ktorý spojuje domáce a medzinárodné terminály. Terminály A1 a A2 poskytujú medzinárodne lety a centrálny terminál bude A3. Niektoré aerolinky využívajú terminál B, väčšina A.
Exxon Building

Exxon Building alebo 1251 Avenue of the Americas je mrakodrap v New York City. Je súčasťou Rockefellerovho centra a je jeho druhou najvyššou stavbou hneď po GE Building. Má 54 poschodí a výšku 228,6 metrov. Autorom budovy je Wallace Harrison zo spoločnosti Harrison, Abramovitz & Harris. Výstavba budovy prebiehala v rokoch 1970 až 1971 ako ďalšia etapa dostavby Rockefellerovho centra.
Sépie

Charakteristika

Ich schránka má rudimentárne priehradky a zatáča sa smerom do tela. Žijú benticky, pri dne. Žijú vo väčších hĺbkach oceánov. Na európskych pobrežiach je častá sépia obyčajná (Sepia officinalis), v Stredomorí Sepiola rondeleti.
Papierové hlavy

Režisér

Dušan Hanák (* 1938, Bratislava) študoval réžiu na pražskej FAMU. Od roku 1991 pracuje ako filmový pedagóg. Je profesorom na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU v Bratislave. Jeho tvorba zahŕňa predovšetkým hrané a dokumentárne filmy. Avšak niektoré z nich, najmä zo začiatkov jeho kariéry, sa taktiež označujú ako experimentálne, nakoľko narúšajú konvenčné väzby obrazu a zvuku. Taktiež niekoľkokrát použil koláž a logiku rozprávania nahradil logikou hudobnej skladby.

Téma

„Myslím, že sme sa nedokázali vyrovnať s našou nedávnou minulosťou. Papierové hlavy sú reflexiou o slobode a neslobode, o vzťahu občana a moci a o rôznych podobách porušovania ľudských práv v Československu v období rokov 1945-1989. Film je rámcovaný rovinou pouličného divadla, v závere sú tieto happeningové motívy rozšírené o súčasnú polohu výpovede o dnešnej dobe. Pôdorysom filmu sú kľúčové udalosti minulého režimu. Archívne materiály sú používané skratkovitým, paradoxným, niekedy azda aj humorným spôsobom. Vo výpovediach svedkov som hľadal ich konkrétny ľudský, ale aj univerzálny rozmer, aby spoluvytvárali emocionálnu koláž o človeku v totalitnej spoločnosti,” hovorí o filme jeho režisér Dušan Hanák.

Produkcia

Papierové hlavy vznikli na základe medzinárodnej koprodukcie. K jeho realizácii musel Hanák prejsť niekoľkými archívmi, vrátane filmového archívu Ministerstva vnútra. Aj keď sa snímka môže na prvý pohľad pripomínať žáner strihového dokumentárneho filmu, predsa len je bližšia hybridnej štylizácii, ktorá spája hrané epizódy so subjektívne štylizovaným obrazovým komentárom, faktografickými informáciami a rozhovormi obetí komunistického režimu, prinášajúc hlboko osobný rozmer do zdanlivo objektivizujúcej výpovede archívnych materiálov. Film sa vysielalal na rôznych televíznych kanáloch a zároveň bol distribuovaný aj do kín.
Radio (Rammstein)

Hudobné video

Video, ktoré je takmer úplne čiernobiele, bolo vydané online dňa 26. apríla 2019 o 11:00  stredoeurópskeho času po 26-sekundovom čiernobielom náhľade videa spred dvoch dní, ktoré obsahovalo odkazy skupiny Kraftwerk ​​a Klausa Nomiho. Na vybraných rozhlasových staniciach mala pieseň premiéru 25. apríla 2019 o 21:00 stredoeurópskeho času, zatiaľ čo bolo video zobrazené výlučne na stene domu - bez zvuku - v Berlíne. Video bolo režírované Jörnom Heitmannom.
Hornolužická srbčina

História a rozšírenie

Prvá kniha vznikla v roku 1597, v 19. storočí mali národné obrodenie. Dnes ide o chránený menšinový jazyk, vznikajú materské škôlky, kde sa ho deti učia, keďže im ho vlastní rodičia nedokázali podať (projekt WITAJ).
Za centrum lužickej kultúry sa považuje mesto Budyšín (Budyšin, Bautzen) neďaleko Drážďan. V meste a okolí sa nachádzajú dvojjazyčné nápisy.
Malá komunita lužických emigrantov si tiež uchováva svoj jazyk v Texase v Lee County. Je pod vplyvom okolitej nemčiny i angličtiny.

Charakteristika

Praslovanské G sa zmenilo na H rovnako ako v češtine.
Slabikotvorné R a L chýba, pred počiatočné O sa predsúva W (wón, wokno).
Zvláštnosťou je duál, ktorý bol aj v slovenčine a iných slovanských jazykoch do 14. storočia, ale z nej vymizol (okrem zvyškov ako očú, dvoma).
Ďalšie zvláštne tvary sú pri slovesách: aorist a imperfektum.
Slovná zásoba obsahuje mnoho slov z nemčiny a češtiny (Lužica kedysi patrila do Českého kráľovstva).
Oblúk admirality

Oblúk admirality (angl.: Admirality Arch) je jednou z vládnych budov britskej vlády. Jej súčasťou je aj oblúk, ktorý zabezpečuje cestné spojenie s ulicou The Mall, ktorá pokračuje na juhozápad k Buckinghamskému palácu a Trafalgarským námestím na severovýchode. Oblúk susedí s budovami Admirality na Whitehall, podľa ktorých získal aj svoje meno.
Oblúk bol navrhnutý architektom Sirom Astonom Webbom na popud kráľa Eduarda VII. v spomienke na svoju matku kráľovnú Viktóriu. Eduard sa však dokončenia oblúku nedožil. Latinský nápis pozdĺž vrchu oblúku vraví:
Slovenský preklad nápisu je: „V desiatom roku Kráľa Eduarda VII., kráľovne Viktórii, od najvďačnejších občanov, 1910“. Oblúk admirality je pamiatkovo chránená budova (Grade I listed building).
Od roku 2000 tu sídli časť úradu vlády, pričom jej hlavné sídlo je stále na Whitehall.
Pogny

Poloha

Obec má rozlohu 14,05 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 865 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Buľovský

Životopis

Študoval na latinskej škole v Kremnici a v Banskej Bystrici, od 1670 na univerzitách vo Wittenbergu, v Tübingene a Strasbourgu. Organista v Strasbourgu, prof. gymnázia a rektor, evanjelický školy v Durlachu, konrektor v Stuttgarte, prof. a rektor v Durlachu. Polyhistor a polyglot, venoval sa i štúdiu poézie, hudby a matematiky. Teoreticky a prakticky sa zaoberal najmä hudbou. Pri pokuse o zlepšenie temperatúry ladenia navrhol experimentálny klávesový nástroj organového typu s posunovateľnou klaviatúrou, preslávil sa vynálezom hud. nástroja vo forme spinetu.
Constantine (mesto)

Geografia

Constantine je metropolou východu Alžírska v konkurencii miest ako Sétif, Batna a predovšetkým Annaba. Mesto je rozoklané hlbokou stržou, ktorá dodáva tunajšej krajine dramatický ráz.
Constantine sa nachádza 431 km na východ od hlavného mesta – Alžíra, 130 km na východ od Sétifu, 119 km na sever od mesta Batna, 198 km na severovýchod od mesta Tébessa a 146 km na juh od mesta Jijel.

Starovek

Mesto bolo založené Feničanmi, ktorí ho pomenovali Sarim Batim (Kráľovské mesto), neskôr sa nazývalo Cirta. Po druhej púnskej vojne ho numídsky kráľ Massinissa pripojil k svojej ríši a zvolil hlavným mestom. V 1. a 2. storočí pred Kr. bolo mesto terčom rímskych útokov, hoci Numídia bola dôležitým rímskym spojencom v púnskych vojnách. Mesto dobyli rímski vojvodcovia Quintus Caecilius Metellus a Gaius Marius a stalo sa ich základňou v boji proti numídskemu kráľovi Jugurthovi. Mesto bolo k Rímskej ríši pripojené za vlády Julia Caesara, ktorý ho premenoval na Colonia Sittlanorum a obyvateľom udelil zvláštne práva. V 4. storočí bolo r. 311 mesto zničené počas vojny medzi cisárom Maxentiom a uzurpátorom Domitiom Alexandrom, ale už v r. 313 bolo znovuobnovené Konštantínom Veľkým, ktorý mu udelil svoje meno – Constantine.

Arabské obdobie

V 7. storočí mesto prakticky zničili prichádzajúci Arabi. Za Abbásovcov sa stalo súčasťou provincie emirátu Ifrikíja, v ktorej vládli Aghlabidi, a neskôr kalifátu Fátimovcov. Za nich mesto získalo v 10. storočí obmedzenú samostatnosť a jeho význam pre obchod tým vzrástol. V 11. storočí sa dostalo do správy emirov z Bedžaja a od 13. storočia bolo pod správou Tunisu, v ktorom vládla dynastia Hafsidov. Mesto malo v tej dobe obchodné styky s Janovom, Pisou a Benátkami. V r. 1568 sa Constantine dostala do područia Osmanskej ríše, ktorí sem umiestnili sídlo beja. Posledným bejom bol Ahmed Bej, ktorý bol vymenovaný alžírskym pašom a ktorý viedol boj proti francúzskej koloniálnej expanzii.

Koloniálne obdobie

Francúzi dobyli Constantine až na druhý pokus 13. októbra 1837 ako jedno z posledných miest vtedajšieho Alžírska. Do mesta sa prisťahoval veľký počet Európanov. V r. 1876 tu bola vybudovaná nemocnica a následne niekoľko škôl. Koncom 19. storočia sa začali budovať mosty, čo malo za následok ďalší rozvoj mesta, dovtedy izolovaného hlbokými tiesňavami a dalo mu jeho prezývku Mesto mostov. Ďalší rozvoj nastal po prvej svetovej vojne. V r. 1958 tu počas alžírskej krízy predniesol prejav Charles de Gaulle.

Po osamostatnení

Po vyhlásení samostatnosti sa Constantine stala sídlom provincie. Nastal búrlivý demografický rozvoj podporený zlepšenou dopravnou dostupnosťou.
Predstava

Predstava je psychický obsah, názorný významový útvar, ktorý predo mnou v duchu vystupuje ako predmet môjho myslenia, cítenia, chcenia, mojej obrazotvornej činnosti alebo ako sen či ako prv vnímaný predmet alebo proces vonkajšieho sveta po odpadnutí objektívnej prítomnosti predstavovaného.
Predstavy sa delia na názorné predstavy (predstavy jednotlivín, napr. predstava konkrétneho predmetu) a predstavy schematické, v ktorých si predstavovaný objekt zachováva len niektoré znaky (napr. predstava človeka vôbec). Schematické predstavy majú k pojmom bližšie než názorné predstavy jednotlivín. Predstavy sa vzťahujú ku všetkým zmyslovým modalitám (vizuálne, auditívne, hmatové, čuchové, chuťové).
Predstava je vnem uchovaný v pamäti a vybaviteľný, teda je to význam toho, čo v danej chvíli nevnímame, čo sme však vnímali skôr. Podľa Humea je predstava oslabená stopa alebo kópia zmyslového vnemu.
Predstava podľa asocianistov je samostatný element, ktorého kvalita sa nemení; meniť sa môže iba intenzita predstavy. Predstavy sa dodatočne skladajú do zložitejších predstavových komplexov alebo sa pridružujú k pocitom. Sklad predstáv sa realizuje asociáciou.
Z hľadiska psychológie je predstava obraz predmetu, scény alebo udalosti, ktorý vzniká na základe spomínania alebo fungovania predstavivosti. Na rozdiel od vnemu môže mať zovšeobecnený charakter, môže sa vzťahovať aj na minulosť a budúcnosť, má oveľa menší stupeň jasnosti a presnosti.
Podľa Arthura Shopenhauera je predstava jediným predmetom poznania.
Etudy (Chopin)

Etudy Fryderyka Chopina sú 3 súbory sólových cvičení pre klavír publikované v roku 1830. Celkovo ich je 27: 12 v op. 10; 12 v op. 25 a 3 bez opusového čísla. Sú to náročné diela a dnes patria k základnému klavírnemu repertoáru.

Charakteristika

Chopinove etudy tvorili základ pre to, čo bolo vtedy revolučným štýlom pre klavír. Sú to niektoré z najnáročnejších a najpozoruhodnejších skladieb všetkých diel v koncertnom klavírnom repertoári. Z tohto dôvodu je hudba naďalej obľúbená a často sa koná v koncertných aj v súkromných scénach. Niektoré sú tak populárne, že dostali prezývky. Pravdepodobne najpopulárnejšia etuda zo všetkých je Op. 10 č. 3, niekedy označená názvom „Tristesse“ (Smútok); alebo „Revolučná“ etuda (Op. 10 č. 12). Žiadne prezývky nie sú pôvodnou tvorbou Chopina.
Oldrich Majda

Život

Majda sa narodil so srdcovou vadou, lekári očakávali že sa dožije len sedem až desať rokov. Už v desiatich rokoch začal maľovať. V rokoch 1949-1953 študoval na Slovenskej technickej univerzity v Bratislave na fakulte architektúry a na vysokej škole múzických umení v Bratislave scénografiu. Do roku 1968 pracoval v redakciách rôznych novín a časopisov, ako technický a grafický redaktor. Od normalizácie 1968-1990 už nemohol vykonávať svoju prácu a vystavovať svoje diela, začal pracovať ako maliar a staviteľ kulís v dekoračných dielňach v Slovenskom národnom divadle. V roku 1970 si prenajal pozemok na Devíne a postavil si tam refugium kde vytvoril väčšinu svojich sôch. V priebehu ďalších 35 rokov, si vykopal pod svojim útočiskom areál katakomb z dĺžkou vyše 250 m z rôznymi miestnosťami a plastikami na stenách. Po roku 1990 sa venoval hlavne svojmu umeniu, a mal viac ako 40 samostatných výstav v zahraničí a na Slovensku. Jeho umelecká dráha bola veľmi ovplyvnená francúzskym impresionizmom a postimpresionizmom. Presadil sa predovšetkým ako krajinkár, ale aj zátišiami, aktami, portrétmi, a art-potismi, jeho sochy sú menej známe.
Jeho diela sa odhadujú na viac ako 4 000 exemplárov. Mnoho jeho prác bolo venovaných na prospešné účely, ako v Japonsku v Osake, pod vedením pani Matabi. Výťažok šiel do detskej nemocnice v Lehniciach na Slovensku. V roku 2009 mu udelili čestné občianstvo Suchohradu.
Ferocér

Ferocér (podľa niekorých zdrojov ferocer) je pyroforická ferozliatina.  Obsahuje okolo 30 % železa, uhlík a hlavne cér. 
Cér má nízku zápalnú teplotu (150 až 180 °C). V spojení so železom vo ferozliatine získa potrebnú krehkosť. Výsledný materiál sa pri trení o drsný povrch drobí na jemné triesky, ktoré sa pri dostatočne rýchlom pohybe od tepelnej energie vytvorenej trením zapaľujú. Výsledkom je iskrenie, ktoré predurčuje ferocér na jeho použitie.
Péróz I.

Péróz I. bol perzský veľkokráľ z rodu Sásánovcov vládnuci v rokoch 459 – 484. Jeho otcom bol kráľ Jazdkart II., matkou kráľovná Dénak. Péróz mal bratov Hormizda a Valgaša, z ktorých prvý bol jeho predchodcom a druhý nástupcom na tróne.

Prevzatie moci

Pérózova cesta k moci nebola jednoduchá, pretože predurčeným dedičom trónu nebol on, ale jeho starší brat Hormizd, vicekráľ v Sístáne. Ten tiež po otcovej smrti ako Hormizd III. roku 457 zasadol na perzský trón. Péróz si musel korunu tvrdo vybojovať v občianskej vojne, ktorá s prestávkami trvala dva roky (457 – 459). Podľa časti prameňov sa pritom opieral o domáce síly, v ktorých čele stál Mihránovec Rahhám, podľa iných autorov utiekol k Hefthalitom a s ich pomocou ovládol ríšu.
Montesquieu (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 14,47 km². Najvyšší bod je položený 467 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 62 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2015

Skupina E

  

Skupina F
Milan Luhový

Klubová kariéra

Milan Luhový prišiel ako 18-ročný z Púchova do Slovana Bratislava, kde začínal v útoku s majstrami Európy z Belehradu Mariánom Masným a Jánom Švehlíkom. S mužstvom získal dve víťazstvá v Slovenskom pohári a v roku 1982 aj v Česko-slovenskom pohári. Po absolvovaní základnej vojenskej služby v Dukle Praha sa rozhodol ostať v armádnom klube, s ktorým vybojoval ďalšiu pohárovú trofej a postup do semifinále Pohára víťazov pohárov v sezóne 1985/86. Dvakrát sa stal kráľom ligových strelcov, pričom v sezóne 1988/89 útočil na prvenstvo v súťaži o Zlatú kopačku, určenú pre najlepšieho európskeho kanoniera. Po 23. kole ligy mal na konte 25 presných zásahov, v priebežnom poradí bol na 3. mieste, potom sa však zranil a posledných päť zápasov nehral.
Presadil sa aj v zahraničí, najmä v španielskej lige v klube Sporting Gijón. V sezóne 1990/91 sa so 16 gólmi stal tretím najlepším strelcom súťaže, čím výrazne pomohol svojmu klubu k postupu do Pohára UEFA po 23 rokoch. Góly strieľal tiež vo francúzskej, v gréckej a v belgickej lige.
Mladší brat Milana Luhového Ľubomír Luhový bol tiež najlepším strelcom čs. ligy, obaja sú členmi Klubu ligových kanonierov.

Reprezentačná kariéra

V reprezentácii debutoval 6. októbra 1982 v Bratislave v kvalifikácii o postup na ME 1984 proti Švédsku (2:2). Prvý reprezentačný gól strelil 30. novembra 1983 reprezentácii Rumunska (1:1). Celkom odohral v mužstve Česko-Slovenska 31 zápasov a strelil 7 gólov. Zúčastnil sa záverečného turnaja MS 1990 v Taliansku, na šampionáte odohral len 14 minút v stretnutí s mužstvom USA, stačil sa však zapísať do streleckej listiny, v poslednej minúte upravil skóre na 5:1. Reprezentačnú kapitolu uzavrel 25. septembra 1991 v Osle v stretnutí Nórsko – Česko-Slovensko 2:3.
La Genétouze

Poloha

Obec má rozlohu 37,03 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 212 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Précy

Poloha

Obec má rozlohu 14,45 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 329 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mizoën

Poloha

Obec má rozlohu 14,6 km². Najvyšší bod je položený 2 964 m n. m. a najnižší bod 955 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 183 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Úžitková rastlina

Úžitková rastlina alebo plodina je rastlina pestovaná pre úžitok. Je to druh kultúrnej rastliny.
Marta Nitranová

Životopis

Spev študovala na Konzervatóriu v Bratislave u prof. Magdy Móryovej, v rokoch  1972 až 1973 bola na študijnom pobyte v Miláne a Trevise (u Marcella del Monaca) v Taliansku. V roku 1968 sa zúčastnila Medzinárodnej speváckej súťaže v Sofii v Bulharsku. Na medzinárodnej speváckej súťaži v brazílskom Rio de Janeiro (1969) obsadila tretie miesto a vystúpila aj na koncerte laureátov v Sao Paulo. Sólistkou opery Slovenského národného divadla v Bratislave bola v rokoch 1966 - 1996. Vo svojich kreáciách vedela skĺbiť spevácky výraz s hereckým prejavom a podať silný expresívny výkon. Postavu Katreny v Suchoňovej Krútňave spievala okrem Bratislavy aj v mníchovskej premiére v Theater am Gärtnerplatz v roku 1979.
Mureils

Poloha

Obec má rozlohu 5,45 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 401 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Besace

Poloha

Obec má rozlohu 13,97 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 116 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Léger-en-Bray

Poloha

Obec má rozlohu 4,43 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE