google/wiki40b huggingface dataset:
Lorenzo Ghiberti

Dielo

Ghiberti priviedol lineárne gotické vzory umenia Florencie do nového rozmeru renesancie. Vo svojich reliéfoch a sochách sa inšpiroval umením antiky, ktorú dokázal napodobniť s technickú zručnosťou. Vo svojich reliéfoch dosiahol hĺbky využitím formálnych princípov perspektívy.
Florentská raná renesancia začala sochárskou súťažou na severné bronzové dvere baptistéria v roku 1401, v ktorej zvíťazil Lorenzo Ghiberti (spolu s Filippom Brunelleschim), ktorý reliéfy s námetmi zo Starého zákona (obetovanie Izáka) dokončil v roku 1424. V kompozícii aj v plastickom poňatí nadviazal na prvé bronzové dvere Andrea Pisana, ale ich gotický štýl premenil v renesančný realizmus usilujúci o plný objem a o výraz životnej energie. Zdôraznil pritom krásu pohybu, ktorá vyvoláva v ľuďoch nové city a dáva im dôstojnosť i pôvab.
V rokoch 1425 – 1452 vytvoril východné dvere baptistéria naproti dómu, ktoré sa stali pýchou mesta a ktoré Michelangelo Buonarroti nazval Rajskou bránou (v 19. storočí Rodina inšpirovali k Bráne pekiel). Ich program navrhol humanista Leonardo Bruni, ktorý výjavy zo Starého zákona zoradil z hľadiska ľudského pokroku. Ghiberti zredukoval reliéfy na desať a scény pojal ako perspektívne konštruované plastické obrazy, využil hry svetla a tieňa. Reliéf akoby prekročil hranicu sochárskeho umenia a usiloval o maliarske efekty. V živých scénach s početným komparzom sa Ghibertimu podarilo vyjadriť taliansky zmysel pre graciózny pohyb a slávnosť chvíle. V niektorých reliéfoch zhustil dej do niekoľkých epizód, v poslednom, Šalamúnovom stretnutí s kráľovnou zo Sáby vytvoril priestorovo aj časovo jednotnú scénu. Rám dverí ozdobil postavičkami v drobných nikách a bustami v medailónoch (v jednom umiestnil autoportrét so signatúrou), vonkajšie kamenné orámovanie motívmi toskánskej flóry a fauny. Monumentálnymi bronzovými sochami svätcov vyplnil Ghiberti výklenky florentského oratória Orsanmichele. Postavou sv. Matúša (1419 – 1422), inšpirovanou antickou sochouSofokla, predpovedal dramatickosťou Donatella a Michelangela, v mäkkom zriasení vlnenej látky sv. Štefana (1426), patróna najbohatšieho florentského cechu arte di lana (súkenníci), dosiahol majstrovskej dokonalosti.
V posledných rokoch svojho života Ghiberti napísal svoj životopis, ktorý je najstarším zachovaným životopisom umelca vôbec.
Nestier

Poloha

Obec má rozlohu 4,94 km². Najvyšší bod je položený 604 m n. m. a najnižší bod 458 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Torpes (Doubs)

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 350 m n. m. a najnižší bod 220 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 871 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vuvuzela

Vuvuzela (v jazyku tswana: Lepatata) je africký ľudový hudobný nástroj, ktorý bol v minulosti používaný k vzájomnému zvolávaniu občanov. Je to roh, dnes obvykle vyrábaný z plastu a je približne meter dlhý. Tento nástroj používajú najčastejšie futbaloví fanúšikovia z Juhoafrickej republiky, predovšetkým na významnejších športových podujatiach.
Používanie vuvuziel vyvolalo kontroverzie. Pri fúknutí vydáva hlboký monotónny zvuk prirovnávaný k sloniemu trúbeniu alebo veľkému roju rozzúrených včiel. Na nepríjemné hlasné trúbenie si sťažovali niektorí nejuhoafrickí hráči, tréneri, diváci a fanúšikovia pri zápasoch Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 (pri ústí rúrky dosahuje zvuk približne 130 decibelov). Kvôli nim sa hráči nemôžu dohovárať medzi sebou na ihrisku a nepočujú rozhodcu. Na vuvuzely si sťažujú televízne spoločnosti. Federácia FIFA sa zaoberala návrhom na zakázanie všetkých vuvuziel pri futbalových zápasoch,  nakoniec ale FIFA a organizačný výbor rozhodli, že ich používanie pri zápasoch nezakážu.
Vodní nádrž Trnávka

Vodní nádrž Trnávka (známa tiež ako vodní nádrž Želiv) je priehradná nádrž na rieke Trnave, ktorá sa nachádza medzi Želivom a Červenou Řečicou v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. Bola vybudovaná počas rokov 1977-1981. Hrádza vodného diela, ktorej dĺžka je 200 m, sa nachádza na 1,5 riečnom kilometri rieky Trnavy.

Vodný režim

Priemerný dlhodobý ročný prietok k profilu hrádze je 2,06 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 128,0 m³/s.

Využitie

Hlavným účelom tohto diela je rovnako ako pri ostatných vodných nádržiach v povodí Želivky zachytenie splavenín, ktoré by inak znečisťovali vodárenskú nádrž Želivka-Švihov. Ďalej je nádrž využívaná pre výrobu elektrickej energie a rekreačné účely.

Vodná elektráreň

V roku 1997 bola v spojovacej chodbe združeného objektu vybudovaná malá vodná elektráreň s dvoma Bánkiho turbínami s inštalovaným výkone 165 kW.

Slalomová dráha

Pod hrádzou tohto vodného diela sa nachádza slalomová dráha, ktorého dĺžka presahuje 500 m, a celkové prevýšenie činí 9 m. Táto dráha patrí medzi najťažšie v strednej Európe.
Ariane

Ariane je séria európskych civilných nosných rakiet. Názov pochádza z francúzskej výslovnosti mytologickej postavy Ariadne. Ariane je aj názov druhu kolibríka. Ariane sú používané už od roku 1979 zatiaľ bolo do prevádzky zaradených 5 sérií rakiet.V súčasnosti sa používa hlavne Ariane V (5)(nosnosť až 20 ton) a to na vynášanie satelitov a telekomunikačných družíc pre Európsku Vesmírnu Agentúru.Ariane má 4 stupne a ako kozmodróm používa Guyanské kozmické centrum (Francúzska Guyana).Ariane bola navrhnutá po nezdare prvej rakety Europa.
Ariane 1 (1979 – 1986) Ariane 2 (1986 – 1989) Ariane 3 (1984 – 1989) Ariane 4 (1988 – 2003) Ariane 5 (od roku 1996)
Danko Jones (spevák)

Životopis

Narodil sa a vyrastal v Toronte v mestskej časti Scarborough na žánroch metal a punk rock. V roku 1991 absolvoval vysokú školu De La Salle College. Jeho rovnomenná skupina, ktorú založil v roku 1996, si rýchlo získala reputáciu v celej Kanade pre svoje sexuálne nabité živé vystúpenia a Dankove veľké hlasné ústa.  
Jeho skupina vydala niekoľko EP a albumov po celom svete a bola nominovaná na 4 ceny Juno.
V Európe hrajú na najväčších festivaloch (a dvakrát bol Danko pozvaný na pódium spievať so skupinou Motörhead). Danko tiež hosťuje syndikovanú rozhlasovú reláciu s názvom The Magical World of Rock a píše stĺpce pre štyri európske rockové časopisy.
V roku 2004 vydal hovorený slovný album a je jedným z najvýraznejších kanadských rockerov.
Zahral si aj v krátkych filmoch Had Enough (2010), I Think Bad Thoughts (2011) a The Ballad Of Danko Jones (2012).
V roku 2017 založil spolu s Johnom Calabresom, Jussim Lehtisalom a Tomim Leppänenom skupinu Iron Magazine.
Čierny Dunajec (rieka)

Tok rieky

Vzniká sútokom riek Siwa woda a Kirowa woda, pod severnými svahmi Vysokých Tatier neďaleko osady Roztoki pri obci Witów. Horská bystrina tečie dolinou Čierneho Dunajca severným smerom a postupne sa oblúkom stáča na východ. Na dolnom toku priberá ľavostrannú Lepietnicu a pravostranný Wielki Rogoźnik, preteká mestom Nowy Targ a na východnom okraji vytvára po sútoku s Bielym Dunajcom rieku Dunajec.
Siren Song of the Counter Culture

Texty a výroba

Siren Song of the Counter Culture bol nahrávaný v roku 2004 v Plumper Mountain Sound v Gibsons, Britská Kolumbia a The Warehouse Studio vo Vancouveri s producentom Garthom Richardsonom.
Bucovăț (Dumbrava)

Dejiny

Obec Bukovec sa prvýkrát spomína v roku 1440 pod názvom Bwkocz/Bujocz. V čase Rakúsko-Uhorskej monarchie toto územie patrilo Uhorsku, neskôr Maďarsku a bolo súčasťou Krašovsko-Severinskej župy.

Vývoj počtu obyvateľov

V roku 1869 mala obec 773 obyvateľov, v roku 1910 787 obyvateľov, z čoho 777 bolo Rumunov a 13 Rómov.

Erb

Vlastný samostatný erb prijala obec pomerne nedávno, v roku 2012. Autorom erbu je slovenský heraldik a historik Miroslav Glejtek.
Salvizinet

Poloha

Obec má rozlohu 10,84 km². Najvyšší bod je položený 552 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 607 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anton Bendík

Život

Anton Bendík sa narodil 6. augusta 1931 v Hrušove. Pochádza z muzikantskej rodiny - jeho starý otec bol huslista, hral na husliach Stradivarius, jeho otec z času na čas hrával na heligónku. Ako štvorročný utrpel vážne popáleniny. Aby mu čas hojenia ubehol rýchlejšie, jeho otec mu kúpil jednoradovú heligónku. Anton Bendík sa naučil hrať na tomto hudobnom nástroji ako samouk a zostal mu verný až do konca života. Počas života sa oženil s Paulínou Bérešovou z Hrušova. V manželstve sa im narodili dvojičky, ktoré hneď po pôrode zomreli. Následne sa im narodili syn a dcéra. Začiatkom decembra 1997 mu jeho manželka po 46-ročnom manželstve umrela. Posledné roky prežil na Zlatom potoku vo Zvolene u svojej dcéry. Zomrel 22. júna 2019 vo veku 87 rokov. Pochovaný je vo svojom rodnom Hrušove.

Folklórne vystupovanie

Anton Bendík sa preslávil hrou na 135-ročnú jednoradovú heligónku značky Hlaváček. Vo svojom vystupovaní na folklórnych slávnostiach a spoločenských akciách po celom Slovensku (folklórne slávnosti vo Východnej, v Detve, Kojšovská heligónka a iné) i Česku originálne interpretoval piesne z Hrušova, čím sa výraznou mierou zaslúžil o šírenie dobrého mena rodnej obce. Pravidelne sa zúčastňoval folklórneho festivalu Hontianska paráda, kde okrem hry na heligónku počas scénických programov predvádzal práce na žatve.
Jeho interpretácia sa stala nezameniteľná kvôli charakteristickému hlasu. Bol výnimočný a vynikajúci spevák, počas spevu vždy len pokračoval v basovom rytme („kontroval“). Melódiu piesne hral len v predohrách, nespievaných refrénoch a dohrách. Práve týmto pre heligónkovú hru nezvyčajným prístupom si vytvoril nezameniteľný a charakteristický štýl. 
Pár mesiacov pred smrťou vydal svoje profilové CD Horička zeľená. Nachádza sa na ňom 23 piesní z Hrušova, ktorými sa počas svojich vystúpení preslávil. Toto CD je dostupné na jeho facebookovej stránke.
Hundertwasserhaus

Hundertwasserhaus (od roku 2010 oficiálne Hundertwasser-Krawinahaus) vo Viedni je jedným z najznámejších diel architekta, maliara a sochára Friedensreicha Hundertwassera. Spolu s ním sa na návrhoch podieľal architekt Josef Krawina. Pôvodnou funkciou domu bolo ubytovanie sociálne slabších ľudí, nakoniec je skôr turistickou atrakciou. Viedeň sa ňou môže pýšiť od roku 1985, kedy bola dokončená.

Popis stavby

Vzhľad Hundertwasserovho domu je odrazom jeho celoživotných tvrdení a myšlienok. Neobsahuje teda rovné, alebo dokonca nejakým spôsobom pravidelné línie. Fasáda obsahuje množstvo pestrých farieb a dom je ako zvonku tak vnútri porastený zeleňou.
Quaix-en-Chartreuse

Poloha

Obec má rozlohu 18,09 km². Najvyšší bod je položený 1 689 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 912 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Gajdoš

Životopis

V roku 1934-1938 študoval organ na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave. Od 1938 účinkoval v Banskej Bystrici, 1942 zakladateľ a riaditeľ Mestskej hudobnej školy, učiteľ na gymnáziu A. Sládkoviča. Roku 1940-1956 vedúci veľkého zboru a orchestra v Banskej Bystrici, zakladal najmä šk. spevácke zbory, poriadal chrámové koncerty, upravoval ľud. piesne pre detské, ženské a miešané zbory, vydával metodické materiály pre hudobné školy. Autor cirk. hudobných skladieb, učiteľ popredných hudobníkov (→ S. Stračina, I. Sokol a i.).
Nouzerines

Poloha

Obec má rozlohu 19,09 km². Najvyšší bod je položený 447 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 251 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viéville

Poloha

Obec má rozlohu 11,18 km². Najvyšší bod je položený 387 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 340 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Basilique du Sacré-Cœur de Bruxelles

Basilique du Sacré-Cœur de Bruxelles je kostol v Koekelbergu, jednej z 19 obcí Bruselského regiónu. Je najväčšou budovou postavenou v štýle Art deco a šiestym najväčším kostolom na svete.
Bazilika bola postavená na pamiatku 75. výročia belgickej nezávislosti. Základný kameň položil kráľ Leopold II. 12. októbra 1905, dokončená však bola až v roku 1971.

Stavba je vysoká 89 metrov, dlhá 167 metrov (vonkajší rozmer). Hlavná loď má 141 metrov a v najširšom mieste budova dosahuje šírku 107 metrov. Kopula má priemer 33 metrov. Kostol má celkovú kapacitu 2 000 ľudí.
Tatjana Balkovicová

Životopis

V roku 1964 absolvovala SUPŠ v Bratislave. V rokoch 1964-1966 výtvarná návrhárka Ústredia ľudovej umeleckej výroby v Bratislave, od 1966 kostýmová výtvarníčka ČST v Bratislave, spolupracovala predovšetkým s redakciou programov pre deti a mládež.
Cazaux-d’Anglès

Poloha

Obec má rozlohu 12,6 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 143 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Salaunes

Poloha

Obec má rozlohu 42,64 km². Najvyšší bod je položený 51 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 750 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Floringhem

Poloha

Obec má rozlohu 4,65 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 66 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 860 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Židovský cintorín v Lipanoch

Židovský cintorín v Lipanoch bol založený v prvej polovici 19. storočia. V súčasnosti nie je aktívny. Nachádza sa v ulici Poľná. Je známy aj ako nový židovský cintorín. Podľa Pamiatkového úradu SR cintorín vznikol okolo roku 1855.
Pred vznikom tohto cintorána miesta židovská obec pochovávala zosnulých na cintoríne v obci Brezovica. Od roku 1840 v meste pôsobilo pohrebné bratstvo (chevra kadiša). V roku 2005 uskutočnilo detašované pracovisko ÚZŽNO v Banskej Bystrici rekonštrukciu cintorína. Obsahuje asi 150 náhrobných kameňov, náhrobné kamene pochádzajú z polovice 19. storočia.
17. júla 2000 bol rozhodnutím MK SR-1610/99-400 vyhlásený za kultúrnu pamiatku.
Téthieu

Poloha

Obec má rozlohu 11,03 km². Najvyšší bod je položený 34 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 637 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saaremaa (ostrov)

Saaremaa (nem. Ösel, švéd. Ösel) je ostrov v Baltskom mori patriaci k Estónsku. Ostrov Saaremaa má rozlohu 2 673 km² a patrí do Západoestónskeho súostrovia. Hlavné mesto ostrova je Kuressaare.
Le Petit-Abergement

Polohopis

Le Petit-Abergement má rozlohu 26,95 km². Najvyšší bod je položený 1 177 m n. m. a najnižší bod 706 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Petit-Abergement má 140 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Intelektualizmus

Intelektualizmus je filozofické učenie, ktoré na rozdiel od voluntarizmu a emocionalizmu považuje za pôvod poznania predovšetkým racionálny stupeň procesu poznania. Kladie dôraz na intelektuálne poznanie alebo odmieta voluntarizmus resp. romantizmus.
Silný sklon k intelektualizmu mal novoveký racionalizmus (Leibniz, Hegel).
Saint-Georges-du-Bois (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 27,9 km². Najvyšší bod je položený 70 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 734 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slobodné mesto Gdansk (medzivojnové obdobie)

Slobodné mesto Gdansk (nem. Freie Stadt Danzig; poľ. Wolne Miasto Gdańsk) bol samostatný štát, ktorý vznikol 15. novembra 1920. Územie štátu zahŕňalo samotné mesto Gdansk a jeho okolie (Zoppot (po poľsky: Sopot)), Tiegenhof (Nowy Dwór Gdański), a Neuteich (Nowy Staw), 252 dedín a 63 usadlostí (v súčasnosti powiaty: Gdańskie Wyżyny, Gdańskie Niziny a Wielkie Żuławy), ktoré boli od roku 1815 súčasťou Pruska a od roku 1871 Nemecka. Rozloha štátu bola 1966 km² (1893 bez vodných plôch); a na jeho území v roku 1919 žilo 357 000 obyvateľov (408 000 v roku 1934). Nemci však tvorili viac ako 90 % obyvateľov, Poliaci len okolo 4 – 10 %. Úradným jazykom v meste bola nemčina.
Štát bol zriadení Versailleskou zmluvou (10. januára 1920), bol odčlenený od Nemecka a pod ochranou Spoločnosti národov a Poľsko tu malo rezervované isté práva. Mestský štát mal vlastnú ústavu, hymnu, parlament (Volkstag) a vládu. 
Gdansk tvoril s Poľskom colnú úniu. Železnica vedúca z Poľska do Gdanska bola spravovaná Poľskom. Poľsko malo rovnako vojenskú základňu v prístave Westerplatte (od roku 1924). V meste existovali dva poštové úrady: mestský a poľský, Poľsko malo v meste vlastnú telefónnu a telegrafickú službu. Poľsko mohlo vyvážať a dovážať svoje tovary cez gdanský prístav. Zástupcom Poľska v Slobodnom meste Gdansk bol Generálny komisár Poľskej republiky (Komisarz Generalny Rzeczypospolitej Polskiej).
9. novembra 1920 bola podpísaná poľsko-nemecká zmluva. Podľa nej Poľsko zastupovalo Gdansk v zahraničí a taktiež zodpovedalo za ochranu jeho obyvateľov a ich záujmov vo svete, za medzinárodné zmluvy týkajúce sa mesta a registrovalo lode plávajúce pod gdanskou námornou vlajkou. Správa Slobodného mesta Gdansk sa stala hlavnou zámienkou napadnutia Poľska a vypuknutia 2. svetovej vojny.

Fašizmus a druhá svetová vojna

V roku 1933 vyhrala voľby v Gdansku Národnosocialistická nemecká robotnícka strana (NSDAP, nacistická strana), ktorá získala 57 % hlasov, čo bolo menej ako 2/3 požadované Spoločnosťou národov na zmenu ústavy. Napriek tomu boli schválené protižidovské a protikatolícke zákony.
1. septembra 1939 Nemecko vyhlásilo pripojenie Slobodného mesta Gdansk k Tretej ríši a pristúpili k likvidácii poľských inštitúcií v meste. 2. septembra gdanský parlament schválil pripojenie k Nemecku. Došlo k obklúčeniu Poľskej pošty v samotnom meste Gdansk (udalosť dostala historické pomenovanie Obrana Poľskej pošty v Gdansku), prekladiska na polostrove  Westerplatte a k mnohým napadnutiam a tiež strieľaniam na Poliakov. Následne sa mesto stalo súčasťou provincie Gdansk-Západné Prusko (Reichsgau Danzig-Westpreußen). Poliaci boli z mesta následne vyhnaní, Židia stihli ujsť ešte pred pričlenením mesta k Nemecku.
30. marca 1945 do mesta vkročila sovietska Červená armáda. Nemecké obyvateľstvo bolo vyhnané a územie sa stalo súčasťou Poľskej republiky.
Andrej Chrenko

Životopis

Pôsobil ako redaktor v Banskej Bystrici, vedúci vydania Smer-magazín, víkendovej prílohy denníka Smer v Banskej Bystrici.
Tulská oblasť

Tulská oblasť je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Centrálnom federálnom okruhu.
Má rozlohu 25 700 km² a žije tu 1,68 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Tula.
Javorový vrch (národná prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je komplex bývalej stredovekej podpovrchovej rudnej bane, vrátane všetkých jej podzemných aj povrchových častí tvoriacich významný geologický profil v komplexe hornín vrbenskej série a tiež biotop spoločenstva netopierov (Chiroptera), vrátane ich populácií, a fragment kvetnatej bučiny na povrchu vo východnej časti masívu Hrubého Jeseníku a typy prírodných stanovíšť a druhy, pre ktoré bola iným právnym predpisom vyhlásená EVL Javorový vrch a ktoré sa nachádzajú na území národnej prírodnej pamiatky. Na území NPP leží prírodná pamiatka Štola pod Jelení cestou.
Martainville (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 5,84 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rue de Fourcy

Rue de Fourcy je ulica v Paríži v historickej štvrti Marais. Nachádza sa v 4. obvode.

Poloha

Ulica vedie od križovatky s ulicami Rue de Jouy a Rue Charlemagne a končí na križovatke ulíc Rue François-Miron a Rue Saint-Antoine, kde sa zbieha i Rue de Rivoli. Ulica je orientovaná od juhu na sever. Smerom na sever je kolmá k Rue de Rivoli a na juhu na ňu nadväzuje Rue des Nonnains d'Hyères vedúce k Seine.

Dejiny

Ulica existovala už v roku 1313. Pôvodne slepá ulice ústiaca na Rue Saint-Antoine bola v roku 1684 predĺžená južným smerom až k ulici Rue de Jouy. V tej dobe zastával úrad prévôt des marchands Henry de Fourcy, ktorého palác stál neďaleko a po ktorom nesie dnešná ulica meno.
V minulosti sa ulica menovala Rue Sans chef alebo Cul-de-sac Sancier.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau

Biografia

Gróf de Mirabeau viedol búrlivý život a preto bol často v rozpore so svojim otcom. Keď ho otec prestal finančne podporovať, odišiel k armáde, aby si získal slávu a uznanie. Od roku 1771 žil v Paríži, kde sa roku 1772 oženil s Marie Emily de Marignane. Neskôr ho Ľudovít XV. na popud jeho otca poslal do vyhnanstva a roku 1775 dal zatknúť a uväzniť.
Thulay

Poloha

Obec má rozlohu 2,23 km². Najvyšší bod je položený 541 m n. m. a najnižší bod 394 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 217 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Corcelles-Ferrières

Poloha

Obec má rozlohu 2,25 km². Najvyšší bod je položený 270 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 190 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rœux

Poloha

Obec má rozlohu 4,87 km². Najvyšší bod je položený 71 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 399 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ouanary

Polohopis

Ouanary má rozlohu 1 080 km².

Obyvateľstvo

Ouanary má 82 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Reigny

Poloha

Obec má rozlohu 24,61 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 202 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 256 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Írske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Kvalifikácie na majstrovstvá sveta FIFA sa írske družstvo nezúčastnilo ani raz.
Družstvo sa nikdy neprebojovalo na Majstrovstvá Európy UEFA. Absolvovalo 2 kvalifikácie, prvú až v roku 2010. Hneď v prvej, kde muselo absolvovať predkvalifikačné kolo, dosiahlo prvé víťazstvo, nad Anglickom. Skončilo ale na poslednom mieste skupiny a nepostúpilo do hlavnej kvalifikácie. V predkvalifikácii na ME 2012 dopadlo podobne. Tentoraz však nevyhralo ani jedno stretnutie; dosiahlo iba jeden gól, proti Andorre, a skončilo posledné vo svojej skupine.