google/wiki40b huggingface dataset:
Apollodóros z Atén (filozof)

Apollodóros z Atén alebo Apollodoros z Atén (* asi 180 pred Kr., Atény – † po 120 pred Kr., Atény) bol starogrécky filozof, gramatik a historik. Predstaviteľ epikureizmu.
Vo svojom rodnom meste chodil v mladosti na prednášky k slávnemu filozofovi (predstaviteľovi stoickej školy) Diogeneovi zo Seleukeie. Neskôr sa presťahoval do Alexandrie, kde v knižnici v priebehu viacerých rokov spolupracoval s Aristarchom zo Samothráky. V roku 145 pred Kr. z politických dôvodov ako jeden z mnohých učencov opustil Alexandriu a odišiel do Pergamonu. Ku koncu svojho života sa vrátil do Atén.
Vo svojich prácach sa opieral hlavne o diela svojich predchodcov. K jeho hlavným dielam patrila Chronika (Kronika) vypracovaná na základe štúdia písomných záznamov Eratosthena. Bol to prierez histórie greckej civilizácie od Trójskej vojny (Eratostenom  datovanej do roku 1184 pred Kr.) do roku 144 pred Kr. Dielo tvorené štyrmi knihami, napísané vo veršovanej podobe v trimetri venoval pergamskému kráľovi Attalovi. V staroveku bola kniha veľmi cenená a v prepracovaní Cornelia Nepota sa stala obľúbenou aj v rímskych kruhoch.
Medzi jeho ďalšie diela patrili, Peri neón katalogu (O katalógu lodí) v 12 knihách napísaných na základe druheho spevu Homérovej Iliady. Peri theón (O bohoch) v 24 knihách je jedným zo zdrojov súčasného poznania gréckej mytológie. Etymológies (Etymológia), v knihe analyzoval pôvod a vývoj slov. Napísal aj analýzy o dielach básnikov Epicharma z Kosu a Sofróna zo Syrakúz. Apollodoros napísal rad ďalších kritických a gramatických spisov, ale žial z celého jeho diela sa nám zachovali len fragmenty.
Prenois

Poloha

Obec má rozlohu 19,16 km². Najvyšší bod je položený 541 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pandión z Tesálie

Pandión (starogr. Πανδίων – Pandión) bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch v roku 296 pred Kr.
Pandión z Tesálie bol na 121. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v jazdeckých pretekoch. Dostihy (kelés) sa zaradili do programu olympijských hier v roku 648 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Pandióna je uvedené na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko malých fragmentov. Jeho Meno, domovská krajina a športová disciplína je zaznamenaná na fragmente č. 4, a to v 29. a v 30. riadku.
Britsko-iracká vojna

Príčiny

Aj keď Irak bol nezávislý, musel Britom poskytovať určité práva, ako napríklad britské vojenské základne na jeho území a voľný pohyb britských vojenských jednotiek cez jeho územie. To sa ale časti Iračanov nepáčilo a cítili sa Britmi utláčaní.

Začiatok

Vláda Nuri as-Saida chcela vyhlásiť vojnu Nemecku ako odpoveď na napadnutie Poľska. Aj keď kvôli obľúbenosti Nemecka medzi Iračanmi zmenil vojnu na prerušenie diplomatických stykov, predseda vlády bol následne spolu s kráľom zvrhnutý a na trón bol dosadený následník trónu. Pronacistický minister Rašíd Alí potom vyzval Britov, aby opustili Irak.
Následne zaútočili na osamelú britskú leteckú základňu v Habbániji. Napriek obrovskej početnej prevahe neuspeli a boli nútení požiadať o pomoc Nemecko.

Pomoc z Nemecka

Nadšený Hitler vyslal na žiadosť povstalcov okamžite leteckú pomoc, tzv. Komando Junck. Pomoc bola však príliš slabá na to, aby pomohla, ďalej bola zorganizovaná príliš narýchlo a okrem toho ju postihlo viacero neštastí.

Britský protiútok a porážka Iračanov

Aj keď Habbánija nemala vojenské letectvo, bola to vlastne len letecká škola, personál zareagoval promptne a vyzbrojil cvičné lietadlá a tie napadli iracké pozície, hlavne delostrelectvo. Tým odvrátili beznádejnú situáciu a Briti neskôr zostavili tzv. HabForce (Habbanyia Force), ktorá základňu definitívne oslobodila z obliehania.
Potom nasledovala bitka o Fallúdžu, ktorá sa skončila ťažkou porážkou Iračanov, Rašid Alí utiekol do Iránu, kde bol zasa polapený Sovietmi, ktorí v tej dobe obsadili Irán, aby si zaistili spojenie so Spojencami.
Starý kráľ bol znovu dosadený na trón.
Hyèvre-Magny

Poloha

Obec má rozlohu 3,41 km². Najvyšší bod je položený 499 m n. m. a najnižší bod 267 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 71 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
2004 XP14

Popis objektu

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý.

História

Planétku objavili 10. decembra 2004 okolo 11:01 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory ETS v rámci programu LONEOS jednometrovým ďalekohľadom s CCD kamerou astronómovia M. Blythe, F. Shelly, M. Bezpalko, R. Huber, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, M. McCleary, H. Stange a A. Milner.  Nasledujúci deň, keď bol objav nahlásený do strediska pre malé planéty (MPC), tento objekt pozorovali aj českí astronómovia z observatória na Kleti. Pri spracovaní výsledkov polohových meraní z prvého dňa Laboratórium prúdového pohonu (JPL) v Pasadene zistilo, že existuje možnosť zrážky tejto planétky so Zemov v priebehu 21. storočia. K podobným záverom tiež dospelo stredisko NEODys. Dňa 20. decembra 2004 dokonca obe strediská zvýšili klasifikáciu na turínskej stupnici na hodnotu 1, tzn. planétka bola zaradená do zoznamu telies vyžadujúcich zvýšenú pozornosť, pretože z výpočtov vyplývala vysoká pravdepodobnosť jej zrážky so Zemou v roku 2077. Keď však boli získané ďalšie dáta, hneď nasledujúceho dňa sa ukázalo, že toto nebezpečenstvo v skutočnosti nehrozí, a klasifikácia na turínskej stupnici opäť klesla na hodnotu 0. 
Potom, čo 9. januára 2005 bola vyškrtnutá zo zoznamu objektov doporučených na zvýšené pozorovanie, bola sledovaná iba sporadicky. Posledné pozorovanie sa vtedy uskutočnilo 16. marca 2005 z observatória na Mt. John.

Výhľad do budúcnosti

Zo znalostí súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 269 tis. km. Pretože však z výpočtov vyplynulo, že 3. júla 2006 o 04:25 UTC preletí okolo našej planéty vo vzdialenosti 432 308 km aj veľmi nepatrná odchýlka v geometrii tohto preletu sa prejaví významnou zmenou elementov následnej heliocentrickej dráhy. Vzhľadom na to bola táto planétka ponechaná v zozname potenciálne nebezpečných telies.
Podľa doterajších predpokladov sa má do konca 21. storočia priblížiť k Zemi celkom desaťkrát. Najvýznamnejšie priblíženia nastanú v roku 2019 (11 mil. km), 2947 (9 mil. km), 2060 (7,8 mil. km) a 2061 (5,1 mil. km).
Skylab

Zámer

Skylab vznikol ako pokračovanie utlmeného mesačného programu Apollo. Ako základ stanice bol využitý upravený modul S-IVB, ktorý bol normálne montovaný buď ako 2. stupeň nosnej rakety Saturn IB alebo ako 3. stupeň nosnej rakety Saturn V.
Pôvodne sa počítalo s tým, že Skylab vynesie na obežnú dráhu raketa Saturn IB. Vzhľadom na jej obmedzenú nosnosť sa teda plánovalo, že stanica bude vynesená na obežnú dráhu v neobývateľnom stave a že bude dokončená až tam. Tento postup by však bol technicky náročný a riskantný. Vzhľadom na zastavenie programu Apollo však NASA mala k dispozícii nosnú raketu Saturn V s podstatne vyššou nosnosťou. Projekt bol preto upravený a orbitálna stanica bola vynesená na obežnú dráhu v obývateľnom stave.

Vynesenie stanice

Vynesenie stanice Skylab na obežnú dráhu sa označuje ako let Skylab 1, ktorý odštartoval  14. mája 1973 z Mysu Canaveral dvojstupňovou modifikáciou nosnej rakety Saturn V. Na prvý pohľad vlastne na štartovacej rampe stála normálna trojstupňová raketa známa z letov programu Apollo, ktorá však teraz neniesla servisný a veliteľský modul, ale v jej treťom stupni bola namiesto motorov a nádrží s palivom vstavaná orbitálna vesmírna stanica. 
Počas štartu sa však vinou neutesnených ventilov na plášti stanice uvoľnil a odtrhol jej protimeteoritický a súčasne tepelný štít. Ten poškodil solárne panely. Následkom toho sa jeden z dvoch hlavných solárnych panelov úplne odtrhol, kým druhý zostal zablokovaný v čiastočne otvorenej polohe. Stanica tak trpela nedostatkom elektrickej energie. Zároveň kvôli chýbaniu tepelného štítu nadmerne stúpala vnútorná teplota. Riadiace stredisko sa snažilo absenciu tepelného štítu kompenzovať diaľkovým manévrovaním a rozličným natáčaním stanice voči Slnku, tým sa však rýchlo míňali rezervy jej dusíkových trysiek. Vznikli pochybnosti či bude stanica vôbec obývateľná. Následky týchto poškodení však sčasti odstránila prvá posádka stanice, ktorá napríklad odblokovala zaseknuté krídlo zostávajúceho solárneho panelu a umožnila jeho plné vysunutie. Okrem toho astronauti nainštalovali na stanicu na Zemi narýchlo vyvinutý a vyrobený, improvizovaný "slnečník", ktorý zlepšil jej teplotnú reguláciu.

Zánik

Vesmírna stanica Skylab bola navedená do oblasti Tichého oceánu aby zhorela v atmosfére. Časti stanice ale v atmosfére nezanikli a dopadli na zemský povrch. 11. júla 1979 o 16:37:00 UTC dopadli trosky neďaleko austrálskeho mesta Perth na západe Austrálie. Mestská rada následne poslala americkej agentúre NASA pokutu za znečisťovanie verejného priestranstva. Následne do mesta zatelefonoval osobne americký prezident Jimmy Carter, ktorý sa za dopad telesa v mene USA ospravedlnil.
Mníška

Mníška je žena žijúci mníšskym spôsobom života. Mužský ekvivalent je mních.
Občas je toto slovo zamieňané so slovom rehoľníčka, to však nie je správne, pretože nie všetky rehoľníčky žijú mníšskym spôsobom života a nie všetky mníšky sú rehoľníčky.
Na Slovensku je možné stretnúť sa s katolíckymi mníškami, ako sú dominikánske, augustiánske alebo ďalšími (treba však podotknúť, že rehoľné rodiny a rády často združujú mníšske aj nemníšske vetvy svojej tradície, napr. nie všetky dominikánky sú mníšky).
Mníšky existujú aj vo východných náboženstvách, ako je budhizmus, taoizmus alebo šintoizmus.

Rímskokatolícka cirkev

V rímskokatolíckej cirkvi sa ženy po vstupe do kláštora stávajú mníškami/rehoľníčkami až po zložení mníšskych/rehoľných sľubov. Mníšky a rehoľníčky sa riadia vypracovanými pravidlami rádu alebo kongregácie, do ktorej vstúpili. V katolíckej tradícii existuje celý rad jednotlivých pravidiel, ktorými sa vyznačujú jednotlivé rády. Aj keď odev býva podobný, tak sa pri jednotlivých rádoch odlišuje či už strihom habitu alebo jeho farbou (napr. Kongregácia misionárok lásky, ktorú založila Matka Tereza nosí bielo-modrý odev. Všeobecne sa dá povedať, že keď žena vstupuje do kláštora najprv podstupuje počiatočnú skúšobnú dobu, postuláciu, keď sa stáva postulantkou. Toto obdobie zvyčajne trvá od šiestich mesiacov do jedného roka, jeho trvanie záleží od jednotlivého rádu. Keď postulantka zistí, že je pripravená na život mníšky, postúpi do ďalšieho obdobia, ktoré sa nazýva noviciát . Toto obdobie trvá jeden až dva roky, v ktorom sa ešte uchádzačka nestala mníškou/rehoľníčkou, pretože ešte nezložila mníšske/rehoľné sľuby. Po tomto období zloží dočasné sľuby, toto obdobie trvá jeden až tri roky. Po tomto období už zloží večné sľuby. Predstavená mníšok, ktorú určili alebo zvolili na čelo ženského kláštora sa nazýva opátka (zastarano abatiša). Všeobecne sa nazýva aj matka predstavená.

Východné cirkvi

Označenie pre pravoslávny alebo gréckokatolícky kresťanský kláštor je Monastier.

Anglikánska cirkev

Náboženské komunity v celom Anglicku boli zničené za vlády kráľa Henricha VIII, keď oddelil cirkev v Anglicku od pápežstva počas anglickej reformácie. Kláštorom boli odobraté ich pozemky a majetok, a mnísi boli nútení buď žiť sekulárnym životom, alebo museli opustiť krajinu.

Iné kresťanské náboženstvá

Niektoré reformačné alebo luteránske cirkvi majú menšie kláštorné komunity, ale všeobecne majú menšiu úlohu než je to v rímskokatolíckej cirkvi alebo vo východných cirkvách.
Pravdepodobnosť v bridži

Počet možných rozdaní

Spolu existuje 53644737765488792839237440000 rôznych rozdaní čo je ekvivalentné 52!/(13!)^4.
Port St Mary

Geografia

Port St Mary sa nachádza v juhozápadnej časti ostrova, neďaleko sa nachádza Port Erin. Miestna železničná stanica leží na sever od hlavnej časti obce, je jednou zo zastávok na preživšej sekcii Isle of Man Railway medzi Douglasom a Port Erin. Parné vlaky počas leta obsluhujú trať niekoľkokrát za deň.
Gesalich

Gesalich (špan. Gesaleico) bol vizigótskym kráľom v rokoch 507 a 511. Bol Alarichovým synom, avšak neprávoplatným dedičom trónu. Keď Alarich v roku 507 padol v bitke s Frankami, jeho syn Amalarich, právoplatný dedič trónu, bol ešte dieťa. Vizigóti nepoužívali systém primogenitúry, ktorý by umožňil Gesalichovi legitímne vládnuť.
Jeho neschopnosť viesť vojny s Frankami donútila ostrogótskeho kráľa Teodoricha Veľkého k zásahu a Ostrogóti porazili franksko-burgundskú armádu. V roku 511 bol Gesalich zosadený z trónu a ušiel k Vandalom do severnej Afriky. Zanedlho sa vrátil a začal z Akvitánie inváziu na Pyrenejský polostrov, ale bol porazený a na konci roku 511 popravený.
Saint-Romain-en-Jarez

Poloha

Obec má rozlohu 16,96 km². Najvyšší bod je položený 920 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 148 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Množinová algebra

Množinová algebra alebo algebra množín je Boolova algebra, kde prvky sú podmnožiny danej množiny , operácia  je zjednotenie podmnožín a operácia  je prienik podmnožín množiny .
Pont de Tolbiac

Pont de Tolbiac (Most Tolbiac) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 12. obvod na pravom brehu a 13. obvod na ľavom.

Dejiny

Most bol postavený počas urbanistického rozvoja obytných štvrtí vo východnej časti Paríža v 2. polovici 19. storočia. O stavbe rozhodla mestská rada v roku 1876, pretože vtedajšie mosty Pont National a Pont de Bercy boli od sebe dosť vzdialené. So stavbou bolo začaté v roku 1879 a most bol dokončený v roku 1882. V roku 1943 bol most zasiahnutý pri náletoch spojencov.

Názov

Meno mosta je odvodené od názvu ulice Rue de Tolbiac. Tolbiac (z latinského Tolbiacum) je bývalý názov nemeckého mesta Zülpich ležiaceho medzi Bonnom a Aachenom. V roku 496 sa tu odohrala bitka v ktorej franský kráľ Chlodovik I. zvíťazil nad Alamanmi.

Architektúra

Most je murovaný s piatimi oblúkmi, jeho celková dĺžka je 168 metrov a šírka 20 metrov.

Most v literatúre

V románe o súkromnom detektívovi Nestorovi Burmovi od spisovateľa Léa Maleta Brouillard au pont de Tolbiac (Hmla na moste Tolbiac) z roku 1956 je zmienka o tomto moste.
Cerisières

Poloha

Obec má rozlohu 10,02 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Glanges

Poloha

Obec má rozlohu 22,85 km². Najvyšší bod je položený 456 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antimonit

Charakteristika

Tento minerál vytvára prizmatické kryštály, často s pozdĺžnym ryhovaním. Vyskytuje sa však aj v ihlicovitej, zrnitej alebo steblovitej forme. Bežne tvorí masívne (hrubo až jemnozrnné) agregáty. Jeho farba aj vryp sú olovenosivé až čierne. Antimonit je nepriehľadný a má kovový lesk. Patrí medzi opakné minerály.

Vznik

Tvorí sa v nízkoteplotných hydrotermálnych žilách a v ložiskách, kde sa pôvodná hornina úplne alebo čiastočne nahradzuje novým materiálom z cirkulujúcich hydrotermálnych roztokov. Bývá sprevádzaný kremeňom, sfaleritom, galenitom, arzenopyritom, cinabaritom, zlatom a ďalšími. Je hlavním zdrojom antimónu. Hustota sa pohybuje od 4,52 do 4,62 g.cm³. Obsahuje 71,45 – 71,69 % antimónu a 28,42 – 28,31 % síry.

Poznávanie

Antimonit sa ľahko taví v plameni sviečky alebo zápalky. Rozpúšťa sa v kyseline chlorovodíkovej. Tvrdosť 2 podľa Mohsa.

Výskyt

Vyskytuje sa v hydrotermálnych nízkoteplotných žilách viazaných na kyselé magmatity. Tiež v metasomatických ložiskách a sedimentoch horúcich prameňov.

Vo svete

Známy je najmä z Čínskej provincie Hunan, kde je intenzívne ťažený (baňa Xikuangšan). Tunajšia ťažba predstavuje až 80% svetovej produkcie. Vyskytuje sa i v Japonsku, USA (hlavne Nevada, mineralogické výskyty v štátoch Arkansas, Idaho, Kalifornia a Aljaška), Taliansku, Peru, Nemecku, Alžírsku, Thajsku, Kanade, Mexiku, Bolívii a Francúzsku. Pekné kryštály sú známe i z okresov Baia Sprie, Herja a Baia Mare v Rumunsku.
V Českom masíve ho možno nájsť pri Milošove a Krásnej Hore.

Na Slovensku

Na území Slovenska je antimón ťažený už od 17. storočia. Ťažba na poslednom aktívnom ložisku v Dúbrave bola ukončená v roku 1991.
Antimónová mineralizácia je situovaná v kryštaliniku tatrika v Malých Karpatoch, kde s ňou asociuje arzenopyritová a zlatá mineralizácia (Pezinok, Pernek, Kuchyňa), podobne v Nízkych Tatrách, kde sa navyše vyskytuje i barit, pyrit a tetraedrit (Medzibrod, Jasenie, Partizánska Ľupča-Magurka a Dúbrava); tiež v gemeriku, kde však nedosahuje ložiskové parametre (Poproč, Betliar, Kojšov, Rožňava, Slovinky (Ostrý vrch), Smolník, Zlatá Idka, Chyžné). Mladšie výskyty sú viazané na neovulkanity stredného Slovenska (Kremnica, Malá Lehota) a východného Slovenska (Zlatá Baňa, Kokošovce).
Opustené a zle zakonzervované banské diela po ťažbe antimónu sú výraznou environmentálnou záťažou. Okolité prostredie môže byť znečistené arzénom a antimónom, zinkom, železom, niklom a olovom.

Ekonomický význam

Je cenený medzi zberateľmi. V priemysle sa používa pri výrobe skla. Využíva sa i ako traskavina do rozbušiek, bezpečnostných zápaliek a pyrotechnických pomôcok. V minulosti sa používal pri odpaľovaní fotografických bleskov, od tohto použitia sa však upustilo pre jeho zdravotnú závadnosť a citlivosť na statickú elektrinu. V elektrotechnike sa v súčasnosti skúma jeho využitie pri výrobe lítiových akumulátorov.
Arriance

Poloha

Obec má rozlohu 6,98 km². Najvyšší bod je položený 294 m n. m. a najnižší bod 233 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marignac (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 13,5 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 20 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 393 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Erching

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 392 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 435 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Michal Rodoľub Šitanc

Životopis

Po absolvovaní štúdií teológie v Banskej Bystrici, vysvätený za kňaza (1870). Rokuk. kaplán na viacerých miestach Slov., národne a buditeľsky orientovaný. Autor vlasteneckých a duchovných básní, krátkych historických próz s tematikou tur. expanzie a publicistických príspevkov. Zakladajúci člen a konateľ Spolku sv. Vojtecha.
Villargoix

Poloha

Obec má rozlohu 17,45 km². Najvyšší bod je položený 486 m n. m. a najnižší bod 351 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 176 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Celle-sous-Gouzon

Poloha

Obec má rozlohu 14,07 km². Najvyšší bod je položený 438 m n. m. a najnižší bod 375 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mátészalkiansky okres

Mátészalkiansky okres (maď. Mátészalkai járás) je okres v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg v Maďarsku. Okresným mestom je od roku 2013 mesto Mátészalka.

Popis, poloha

Okres sa nachádza na východe Maďarska. Jeho celková rozloha je 624,70 km². Nadmorská výška územia je približne 110 - 150 m. Približne stredom okresu od juhu k severu preteká riečka Kraszna a pri východnej hranici okresu zase preteká rieka Szamos. Na juhu okres hraničí s Rumunskom.

Doprava

V severnej časti okresu končí diaľnica M3. Jej ďalší úsek ku hraniciam s Ukrajinou je vo výstavbe. Okresom prechádza hlavná cesta č. 49, ktorá smeruje k východu na hranici s Rumunskom do mesta Satu Mare. Okres Mátészalka má tiež dobré spojenie so susednými okresmi po železnici. V okrese nie je letisko.
Masiakasaurus

Opis

Masiakasaurus bol výzorom, nerátajúc modifikované čeľuste, takmer typickým menším dravým dinosaurom. Jeho poznávacím znakom boli zuby, ktoré boli v prednej časti čeľustí nadmerne dlhé a vysunuté smerom dopredu. Ohnutý rypák ešte umocňoval netypický vzhľad hlavy tohto dinosaura.
Predpokladá sa, že tvar čeľustí Masiakasaura bol prispôsobením na lov rýb alebo hadov.

Meno

Masiakasaurus dostal druhové meno po Markovi Knopflerovi zo skupiny Dire Straits. Paleontológovia odkrývajúci pozostatky Masiakasaura mali totiž dojem, že pri počúvaní jeho hudby nachádzali viac fosílií.
Lanans

Poloha

Obec má rozlohu 10,05 km². Najvyšší bod je položený 680 m n. m. a najnižší bod 399 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 132 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Astyoché (dcéra Simoeia)

Astyoché alebo Astyocha (starogr. Ἀστυόχη – Astyoché, lat. Astyoche) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Simoeia.
Astyoché sa stala manželkou Erichthonia syna a nástupcu zakladateľa dardanského kráľovstva Dardana.
So svojim manželom mali syna Tróa, ktorý po svojom otcovi Erichthoniovi nastúpil v Dardanii na trón. Jeho kráľovstvo zahŕňalo dnešné severozápadné pobrežie Malej Ázie a po jeho smrti sa rozdelilo medzi jeho synov Assaraka a Ila. Assarakos sa stal kráľom zmenšenej Dardanie, mladší syn Ilos si vybudoval svoje kráľovstvo v druhej časti Dardanie, kde založil a vybudoval mesto, spočiatku pomenované po ňom Ilion, Ilios, neskôr preslávené pod menom Trója.
Stráně Truskavenského dolu

Popis oblasti

Pieskovcová oblasť je porastená teplomilnými trávnikmi s populáciami niekoľkých vzácnych a ohrozených rastlín, najmä ponikleca lúčneho českého, kosatca bezlistého, kavyľa Ivanovho, smldníka jelenieho, omanu srstnatého a kriticky ohrozeného nátržníka skalného. Zo vzácnych druhov bezstavovcov žijú v oblasti reliktné komôrkáre Atypus piceus a Atypus affinis.
Charlieu (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 6,7 km². Najvyšší bod je položený 378 m n. m. a najnižší bod 268 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 717 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Igor Novák

Klubová kariéra

Prvoligový dres obliekol v apríli 1970. Od tejto chvíle neustále zdokonaľoval svoje futbalové umenie. Jeho príslovečná húževnatosť a talent ho zaradili medzi najlepších prvoligových hráčov. Bol oporou a dirigentom mužstva. V apríli 1977 najlepší a najpopulárnejší hráč prešovského mužstva sa po zápase so Spartakom BS Vlaším (5:1), rozlúčil so svojimi priaznivcami výborným výkonom. Na 5 mesiacov obliekol vojenskú rovnošatu a posilnil celok Dukly Tábor, ktorá hrala v druhej národnej lige. Záver aktívnej činnosti sa mu nevydaril. Po deviatich rokoch pôsobenia na Šariši, v júni 1979, keď Tatran vypadol z najvyššej súťaže, odišiel do Prahy. Dres Bohemiansu mu ostal len krátkou spomienkou, lebo vážne zranenie znamenalo koniec jeho hráčskej kariéry. Lopte však ostal verný ako tréner.

Reprezentačná kariéra

V národnom mužstve odohral 6 zápasov a dal 1 gól, 5 krát nastúpil za tím olympionikov a raz za juniorov.

Trénerská kariéra

Po skončení aktívnej činnosti sa venoval trénerskej činnosti. Viedol viaceré mládežnícke i seniorské družstvá na Slovensku. V roku 1992 sa s dorastom Tatrana stal československým majstrom a v sezóne 1994/95 viedol "A" mužstvo Tatrana v PVP. Istý čas pôsobil aj na ázijskom kontinente.
Szécsénsky okres

Szécsénsky okres (maď. Szécsényi járás) je jedným zo šiestich okresov maďarskej župy Nógrád. Jeho centrom je mesto Szécsény.