google/wiki40b huggingface dataset:
Quemigny-Poisot

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 549 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 198 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Západné Prusko

Západné Prusko (nem. Westpreußen; poľ. Prusy Zachodnie) bola medzi rokmi 1773-1824 a 1878-1922 jedna z oficiálnych provincií Pruska. Hlavné mesto bolo Gdansk (nemecký názov: Danzig). Najväčšou riekou v oblasti je rieka Visla. Pre väčšinu územia západného Pruska sa skôr používal názov Kráľovské Prusko.

História

V roku 1309 sa územie Rádu nemeckých rytierov rozšírilo o Východné Pomoransko čiže oblasť neskoršieho západného Pruska.
V roku 1410 dosiahlo Poľsko významné víťazstvo nad rádovými vojskami v bitke pri Grunwalde. Ďalšia porážka čakala slabnúci rád v trinásťročnej vojne s pruskými mestami a Poľskom (v rokoch 1454-1466). Po nej bol uzavretý tzv. druhý torunský mier, podľa ktorého ustanovení pripadli Poľsku tzv. kráľovské Prusko (v podstate neskoršie Západné Prusko), s Marienburgom (Malbork), ktorý bol doteraz sídelným mestom veľmajstra rádu, Gdanskom, Toruňom a Elblagom.
Po smrti Augusta III. v Poľsku dochádza k boju o moc, ktorý ho vnútorne oslaboval a nahrával mocenským záujmom jeho susedov. Novým poľským kráľom sa stal nakoniec za asistencie ruských expedičných vojsk Stanisław August Poniatowski. Poľská spoločnosť ho však prijala veľmi chladne a nový kráľ sa musel boriť s rovnakým problémom ako jeho predchodcovia - silným postavením poľskej šľachty. V tom istom roku obsadil pod zámienkou vytvorenia zdravotného kordónu proti epidémii pruský kráľ Fridrich II. Veľký časť poľského územia na severe - tzv. „kráľovské Prusko“. Po ich obsadení sa Fridrich II. Veľký prestal titulovať kráľ v Prusku, ale začal používať titul pruský kráľ.
V období od 3. decembra 1829 do 1. apríla 1878 boli provincie Západné a Východné Prusko zlúčené ako Provincia Prusko s hlavným mestom Kráľovec (nem. Königsberg, dnešný Kaliningrad).
V roku 1919, po prvej svetovej vojne, pripadla väčšina západného Pruska Poľsku, Gdansk s okolím sa stal samostatným štátom (Slobodné mesto Gdansk) pod patronátom Spoločnosti národov, zvyšok územia bol rozdelený medzi provinciu Východné Prusko a novovytvorenú provinciu Hraničná marka Poznansko-Západné Prusko. Poľská časť, ďalej označovaná ako tzv. poľský koridor bola v rámci Poľska spojená s malým územím, pôvodne patriacim k provincii Východné Prusko, do novovytvoreného pomoranského vojvodstva. 1. októbra 1938 bola provincia Hraničná marka Poznansko-Západné Prusko zrušená a jej západopruská časť bola pripojená k provincii Pomoransko. Po napadnutí Poľska nacistickým Nemeckom 1. septembra 1939 boli celá poľská časť Západného Pruska a mesto Gdansk s okolím Nemeckom obsadené, a časťou západného Pruska, ktorá sa po prvej svetovej vojne stala súčasťou nemeckého Východného Pruska, začlenené 26. októbra 1939 do novovytvorenej ríšskej župy Gdansk-Západné Prusko. Po skončení vojny potom celé územie aj s Gdanskom pripadlo Poľsku.
Montord

Poloha

Montord má rozlohu 4,44 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 255 m n. m.

Obyvateľstvo

Montord má 241 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Lutz-en-Dunois

Poloha

Obec má rozlohu 27,48 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 429 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Seuil

Poloha

Obec má rozlohu 11,79 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 162 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Jozef Sipko

Prof. PhDr. Jozef Sipko, PhD. je slovenský jazykovedec. V súčasnosti pôsobí na akademickej pôde Inštitútu rusistiky, ukrajinistiky a slavistiky FF PU v Prešove a aktívne sa venuje štúdiám a výskumom v oblasti lingvokulturológie a jazykovo-kultúrnych špecifík ruského národa v komparácii so slovenským jazykovým a kultúrnym priestorom. Svoje vedecké pohľady, výskumy a názory prezentuje na medzinárodných vedeckých konferenciách a podujatiach, realizovaných na Slovensku a v zahraničí.
Agénor z Téb

Agénor (iné názvy: Agénór, Agenor; starogr. Ἀγήνωρ – Agénor, iný prepis:Agénór) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 360 pred Kr.
Agénor, syn Theopompa z Téb, si na 105. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v zápasení dorastencov. Túto disciplínu zaradili do programu na 37. olympijských hrách a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty.
Keď cestovateľ Pausanias v druhom storočí navštívil Olympiu, pri prehliadke olympijskej Altidy ho zaujali sochy olympijských víťazov. Jednou z týchto sôch bola aj socha olympionika Agénora, o ktorej zaznamenal: „Argejský Polykleitos – nie však tvorca sochy bohyne Héry – žiak Naukyda, vytvoril chlapčenského víťaza v zápasení, tébskeho Agénora. Socha bola venovaná menom kmeňa Fókov, pretože Theopompos, otec Agénorov, bol pohostinným priateľom ich kmeňa.“
Stavač

Práca stavača

Stavač, na rozdiel od duriča, nesmie byť pri love hlučný. Sprevádza na love poľovníka, loviaceho strelnou zbraňou. Čuchom sleduje pohyb prípadnej koristi. Po zistení koristi signalizuje lovcovi prítomnosť zveri tichým signálom. Obvykle zastane v pohybe a zdvihne jednu prednú labu. Alternatívne si môže lahnúť, sadnúť, alebo použiť iný nacvičený signál. Takto pes potichu signalizuje lovcovi prítomnosť koristi bez toho, aby ju vyplašil. Hovoríme, že "vystavuje" zver.
V našich podmienkach sa používa predovšetkým na lov vysokej zveri.
Stavače sa často v našej poľovnej praxi používajú aj ako prinášače a neraz aj ako strážne psy.
Kleité (mytológia)

Kleité alebo Kleita alebo zriedkavo Kleite (starogr. Κλείτη – Kleité, lat. Cleite) je v gréckej mytológii dcéra veštca Meropa.
Jej sestrou bola Arisbé, prvá žena trójskeho kráľa Priama. Manželom Kleité sa stal kráľ Kyzikos, vládca ostrova v Marmarskom mori.
Svadobná hostina Kleité a kráľa Kyzika sa konala práve v čase, keď tadiaľ plávala loď Argó s posádkou Argonautov, ktorí boli na dlhej a nebezpečnej ceste do Kolchidy pre zlaté rúno. Kráľ Kyzikos Argonautov priateľsky privítal, vystrojil im veľkú hostinu a pri odchode ich upozornil na nebezpečenstvo, ktoré im môže hroziť na protiľahlom brehu.
Národ Dolionov, ktorému vládol Kyzikos, bol sužovaný divokými trojrukými obrami a tí nakoniec na odchádzajúcu loď Argonautov predsa len zaútočili. Herakles ich ale s malým výsadkom premohol a Argonauti pokračovali v ceste.
V noci sa však strhla silná búrka, vietor loď obrátil a zahnal späť k brehom ostrova kráľa Kyzika. Obyvatelia si ich v noci pomýlili s pirátmi a zaútočili na nich. Argonauti sa im postavili na odpor, ale nočná tma im zabránila poznať, kto proti nim stojí. Ráno zdesene zistili, že pobili mnoho Dolionov, medzi nimi aj ich kráľa Kyzika, ktorého usmrtil šíp Iásona. Tri dni a tri noci potom trvala spoločná smútočná slávnosť na počesť mŕtveho kráľa a padlých bojovníkov.
Uvádza sa, že keď sa Kleité dozvedela o smrti svojho manžela, zo žiaľu sa pomiatla a obesila sa.
Menetos

Menetos (starogr. Μενετος – Menetos, lat. Menetus) je v gréckej mytológii otec Antianeiry, matky Argonautov Echióna a Euryta.
Menetos bol otcom Antianeiry, ktorá mala s bohom Hermom synov Echióna a Euryta. Synovia Antianeiry sa stali členmi slávnej posádky Argonautov, ktorí sa pod vedením Iasóna plavili na lodi Argó do ďalekej Kolchidy pre zlaté rúno. Antickí autori o Menetovi iné informácie neuvádzajú.
Paizay-Naudouin-Embourie

Poloha

Obec má rozlohu 25,42 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 78 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 404 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Épenouse

Poloha

Obec má rozlohu 5,75 km². Najvyšší bod je položený 672 m n. m. a najnižší bod 546 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 130 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kníničky (Drahanovice)

História

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1349.
Gottenhouse

Poloha

Obec má rozlohu 1,25 km². Najvyšší bod je položený 240 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 389 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Solingen

Dejiny

Centrum Solingenu bolo počas druhej svetovej vojny kompletne zničené.
Madonne-et-Lamerey

Poloha

Obec má rozlohu 7,02 km². Najvyšší bod je položený 433 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 405 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anaspidy

Charakteristika

Žili od raného silúru po neskorý devóne. Dlhé boli 15 cm. Pokryté boli úzkymi radmi šupín. Hlava bola nepokrytá alebo pokrytá malými šupinami, nemali teda kostnatý hlavový pancier ako osteostraky. Mali jeden stredný nosový otvor a chrbtové, análne a bočné výčnelky alebo vrásy, ktoré slúžili na zabezpečenie stability.
Maleville

Poloha

Obec má rozlohu 36,35 km². Najvyšší bod je položený 555 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 935 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
IPhone 6

Softvér

IPhone 6 a iPhone 6 Plus boli dodávané s predinštalovaným operačným systémom iOS 8 a podporujú aktuálny iOS 12.

Dizajn

Na zvyšujúcu sa popularitu väčších smartfónov od konkurenčných firiem (Samsung, Xiaomi ďalší rivali Applu) reagoval Apple modelom 6 a väčším modelom 6 Plus. Oba modely bezpochybne pomohli Applu presadiť sa medzi zástancami väčších smartfónov.
iPhone 6, ako aj väčšia verzia 6 plus, sa vyznačujú ladným designom. Primárny rozdiel z hľadisku dizajnu je len vo veľkosti jednotlivých modelov.
V porovnaní s predchádzajúcimi modelmi je iPhone 6 väčší a pre mnohých uživateľov s menšími dlaňami ťažšie ovládateľný. Len ľudia s väčšími dlaňami dosiahnú až ku horným hranám displeja.
V porovnaní so staršími modelmi iPhonu, sa iPhone 6 vyznačuje zaoblenými hranami, ktoré dotvárajú celkový moderný dojem smartfónu. [1]
Napriek väčším rozmerom, dizajnéri Applu vytvorili produkt, ktorý dobre sadne do ruky. Menšou nevýhodou štíhleho dizajnu je mierne vytŕčajúcí hlavný fotoapárat.
Napriek zväčšeniu displeja došlo len k minimálnemu zvýšeniu hmotnosti smartfónu. Relatívne malé zvýšenie hmotnosti sa dosiahlo vďaka použitiu nových technológií umožňujúcich miniaturizáciu jednotlivých hardwarových prvkov a skvelého designu.
Zadná časť smartfónu zostala kovová, displej dostal tvrdšie sklo, ktoré je výrazne odolnejšie v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi. [2]
Pyréneus

Pyréneus (starogr. Πυρηνεύς – Pyréneus, lat. Pyreneus) je v gréckej mytológii trácky kráľ, ktorý sa chcel zmocniť Múz.
Trácky kráľ Pyréneus dobyl vo vojne Fókidu a vo svojej namyslenosti sa domnieval, že sa môže zmocniť aj Múz, ktoré tam žili na Parnasse. Múzy mu však uleteli a on v snahe ich dohoniť, spadol z vysokej veže a zabil sa.
Osud Pyrénea sa stal pre iných vládcov mementom, že moc a veľké sebavedomie nestačia na ovládnutie umenia.
Ošetrovateľ

Ošetrovateľ je odborný pracovník v zdravotníctve, venujúci sa ošetrovateľskej činnosti.

Štúdium

Absolvent študijného programu ošetrovateľstvo – bakalársky stupeň sa uplatní ako sestra v ošetrovateľskej praxi na lôžkových pracoviskách zdravotníckych zariadení, a v ambulantnej zdravotnej starostlivosti, v riadení, vo výskume a vo výchove. Môže pracovať súkromne aj samostatne v rámci platných predpisov. Sestra sa môže ďalej vzdelávať v rámci celoživotného vzdelávania podľa Nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 296/2012 Z. z. o spôsobe ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov, sústave špecializačných odborov a sústave certifikovaných pracovných činností v znení neskorších predpisov.
Absolventi študijného programu ošetrovateľstvo – magisterský stupeň sú schopní plniť požiadavky disciplín, ktoré v sebe integrujú ošetrovateľské teórie s vedeckými poznatkami z iných odborov, potrebné pre poskytovanie zdravotníckych služieb verejnosti v rámci primárnej, sekundárnej a terciárnej prevencie, ako aj starostlivosti v chorobe, rehabilitácii a následnej starostlivosti. Absolventi sú schopní poskytovať ošetrovateľskú starostlivosť jednotlivcom, rodine, skupine či komunite v zdraví alebo chorobe a prispievať k zdraviu, uzdraveniu alebo pokojnému a dôstojnému umieraniu a smrti. Profesionálna príprava je založená na výsledkoch vedy a výskumu. Sestra samostatne vykonáva výskum a výsledky výskumu aplikuje v praxi.
Absolventi študijného programu ošetrovateľstvo – 3. stupeň sú schopní vykonávať samostatnú vedeckú a tvorivú činnosť v oblasti ošetrovateľstva s uplatnením predovšetkým na vysokých školách a vzdelávacích inštitúciách v zmysle príslušných direktív Európskej komisie. Podieľajú sa na vedeckom výskume pre potreby zdravotníctva (napr. MZ SR, Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou).
Archamps

Poloha

Obec má rozlohu 10,69 km². Najvyšší bod je položený 1 350 m n. m. a najnižší bod 482 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 865 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dmitrij Vladimirovič Dudik

Klubový hokej

S hokejom začínal v mužstve Tivali Minsk. Od sezóny 1996/97 pôsobil päť rokov v klube Nürnberg Ice Tigers v nemeckej DEL. Od ročníka 2001/02 hral v bieloruskej lige, od sezóny 2005/06 za Dinamo Minsk. Za toto mužstvo hral v premiérovej sezóne KHL (2008/09), v jej priebehu však prestúpil do mužstva Keramin Minsk, ktoré hrávalo bieloruskú ligu. Ďalší rok bol hráčom Junosť Minsk a Šachťor Soligorsk. Poslednú sezónu aktívnej kariéry 2010/11 odohral za China Dragon v Ázijskej hokejovej lige a Neman Grodno.

Reprezentácia

Bol členom reprezentácie na ZOH 2002, kde Bielorusko zaznamenalo najväčší úspech v histórii – 4. miesto, keď v semifinále vyradilo vysoko favorizované Švédsko po výhre 4:3. Zúčastnil sa aj svetových šampionátov v rokoch 2000, 2004 (1. divízia), 2005, 2006, 2007 a 2008.

Trénerské pôsobenie

V sezóne 2013/14 je trénerom mužstva HK Vitebsk v bieloruskej hokejovej lige.
Chemický vzorec

Chemický vzorec je symbolické alebo grafické vyjadrenie zloženia, štruktúry a priestorového usporiadania molekúl chemických zlúčenín za použitia značiek jednotlivých prvkov a ďalších znakov (zátvoriek, čísel), prípadne čiar a kriviek.
ISO 3166-2:FJ

Kódy ISO 3166-2 pre Fidži identifikujú 5 území. Prvá časť (FJ) je medzinárodný kód pre Fidži, druhá časť pozostáva z jedného veľkého písmena identifikujúceho územie.
Bytové domy Unitas

Vznik a filozofia výstavby

V roku 1930 sa v Bratislave, v súvislosti s novým zákonom o bytovej výstavbe, odhodlali riešiť nedostatok bytov výstavbou veľkého komplexu mestských bytov pre sociálne slabé vrstvy. F. Weinwurm s I. Vécseiom navrhli riadkovú zástavbu, ktorá pozostávala zo siedmich dlhých pavlačových domov. Idea voľnej zástavby v zeleni bola pre bratislavských mestských reprezentantov novinkou. Ako vedúci príslušného mestského oddelenia pôsobil v tom čase architekt Eugen Barta, priaznivec noviniek i oboch architektov. Vďaka jeho podpore sa na bratislavské pomery revolučný Unitas (1932, Šancová 21-63) podarilo postaviť.

Koncepcia

Je tu sedem domov v riadkovej zástavbe kolmej na ulicu. Radová zástavba bola funkcionalistickou reakciou na nehygienickosť tesnej blokovej zástavby s temnými dvormi. Unitas je jej najplnšie uplatnenie na Slovensku. Jednotlivé domy majú strohý vzhľad. Na hladkej fasáde iba tmavočervené pásy akoby chceli naznačiť, kde je pod omietkou skrytý skelet budovy. Komplex bol ojedinelým príkladom funkcionalistických pavlačových domov u nás a odrážal moderné predstavy o úspornom bývaní.

Dispozičné riešenie

Šesťpodlažné domy pozostávajú z troch sekcií so samostatnými schodiskami. Vstupy do jednotlivých bytov sú umiestnené na spoločných pavlačiach na severnej strane. Byty mali lokálne vykurovanie. Na koncoch blokov sú dvojizbové byty (spolu 50), v strede jednoizbové (240). Malé byty majú racionálnu dispozíciu založenú na obývacej izbe s kuchynskou nikou a príslušenstvom. Architekti pôvodne navrhli do bytov vstavaný nábytok a ľahký mobiliár z oceľových rúrok. Svedčia o tom perspektívne kresby interiéru navrhovaných bytov. V súvislosti s možným predražením stavby sa však nakoniec navrhnutý nábytok nerealizoval. Napriek tomu dom upútal pozornosť kľúčovej osobnosti českej avantgardy Karla Teigeho. Zaoberal sa ním v publikácii Najmenší byt a tvrdil, že „bol najprv myslený ako kolektivizované bývanie, ale bolo nutné od toho upustiť a zariadiť tamojšie byty ako malé domácnosti s kuchyňami.“

Protichodné názory kritikov

Domáca scéna bola k projektu kritická. „Formalistické prvky predsa len neodpadli úplne a určite šli na úkor funkčnosti a dôslednosti sociálnej (napríklad pavlačeorganizované od symetrického stredu, a nie len od východu)“ vyčítal Weinwurmovi historik umenia a kritik architektúry pôsobiaci v Bratislave Antonín Hořejš. „Weinwurm sa usiloval o kultúrnosť výrazu. Snažil sa o to najmä v tejto konkrétnej úlohe, pri stavbe sídliska pre sociálne slabé vrstvy,“ bráni Weinwurmovu koncepciu Unitasu L. Foltyn a ďalej zdôvodňuje jeho postup najmä snahou priblížiť sa „všeobecne zrozumiteľnými estetickými komponentmi architektonickej reči“ vkusu budúcich obyvateľov domov.
Ivan Alexander

Ivan Alexander alebo Ján Alexander (po bulharsky Иван Александър – † 17. február 1371) bol v rokoch 1331/1332 až 1371 bulharský cár.
Lovečského despotu vyhlásili za panovníka v roku 1331, potom ako bol z krajiny vyhnaný cár Ivan Stefan.
Prvé desaťročie vlády cára Ivana Alexandra, pokrvného príbuzného svojho predchodcu cára Ivana Šišmana sa nieslo v znamení bojov proti Byzantskej ríši. Dobyl niekoľko pevností v Trácku a Rodopách. V lete roku 1332 bulharská armáda vyhrala bitku pri meste Rusokastro (na juhu krajiny) a byzantský panovník Vasilev bol prinútený podpísať mierovú zmluvu.
Vzťahy medzi Byzanciou a Bulharskom neboli dobré a Bulharsko sa zamiešalo do občianskej vojny v Byzancii v rokoch 1341–1347. Aj vzťahy so Srbskom sa zhoršili.
Cár Ivan Alexander za svojej vlády takmer stratil územie Dobrudžského regiónu, keď si neudržal podporu miestnej šľachty a despoti na juhozápade krajiny bojovali medzi sebou. Opakované bitky s Byzantíncami vyprázdňovali štátnu pokladnicu a ničili ekonomiku krajiny. V tom čase sa vo Vidine sa konala korunovácia. Ivan Sracimir, prvorodený syn Ivana Alexandra, bol korunovaný za cára.

Postup Osmanskej ríše

Tento stav využila Osmanská ríša a začala expanziu na Balkán. V roku 1352 dobyli pevnosť Cimpe a obsadzovali juhovýchodnú časť krajiny. Cár Ivan Alexander bol proti týmto nájazdom úplne bezmocný a nebol schopný postaviť proti Turkom vhodnú armádu.
O dva roky neskôr Turci pokračovali v postupe. V bojoch padol druhý syn Ivana Alexandra, Michail Asen. Od roku 1354 boli boje medzi Bulharmi a Turkami častejšie. Cár sa beznádejne snažil odvrátiť nebezpečenstvo diplomaciou a vstupom do krátkodobých zväzov so susednými krajinami.
V roku 1355 sa syn byzantského panovníka Andronik V. Paleolog oženil s dcérou cára Ivana Alexandra – Keracou. V zápisnici zo svadby čítame: „Táto svadba bude výhodná pre kresťanov: Bulharov a Byzantíncov a nešťastím pre Turkov: pohanov.“ Zväz medzi týmito dvoma kresťanskými štátmi však nebol taký silný, aby odvrátil vojská sultána Murada.
V roku 1364 Turci napadli Byzantskú ríšu. Tá ich nátlak nevydržala a utrpela porážku. Teraz Turkom stálo v ceste do strednej Európy už iba Bulharsko. Bulharský cár nemohol proti dobre vyzbrojenej osmanskej armáde postaviť žiadnu armádu a panovníci zo susedných kresťanských krajín cárovi odmietli pomoc, takže Murad obsadil takmer celú oblasť Trácka.
Mierová zmluva, ktorú cár podpísal iba spomalila turecký postup. Ivan Alexander sa ešte snažil spolu s Byzantíncami bojovať a získať späť pevnosti pri Čiernom mori.
Neskôr bola krajina napadnutá aj z druhej strany – uhorský kráľ obsadil oblasť severozápadného Bulharska. V tejto situácii cára Ivana Alexandra na začiatku roku 1371 umrel.

Kultúra

Cár Ivan Alexander dal postaviť viaceré kostoly a kláštory, vrátane vzdelávacieho centra vo Velikom Tărnove. Z tohto obdobia sa zachovali rukopisy Londýnske evanjelium a Vatikánsky prepis kroniky kláštorov.
Dean Winchester

Životopis

Dean mal iba štyri roky, keď mu zomrela matka pri požiari, ktorý vypukol v detskej izbe jeho mladšieho súrodenca Sama. Na príkaz svojho otca vyniesol brata von z domu a zachránil mu tak život. Od toho dňa sa o Sama neustále staral a dával naňho pozor. Vždy nasledoval otca a plnil jeho príkazy bez zbytočných otázok. Lovenie nadprirodzených bytostí považuje za svoj osud, s ktorým je zmierený.
Juskova Voľa

Vodné toky

Cez obec preteká potok Lomnica.
Klinoklas

Charakteristika

Klinoklas vytvára predĺžené alebo tabuľkovité kryštály, ktoré môžu mať kosoštvorcový tvar; v takom prípade hovoríme o pseudoromboédrických kryštáloch. Kryštály sa vyskytujú buď osamotene alebo v podobe ružicovitých agregátov. Tento minerál má tmavú, zelenomodrú zelenočiernu farbu a modrozelený vryp. Je to priehľadný až priesvitný minerál, ktorý má na kryštálových plochách sklený lesk a na štiepnych plochách perleťový lesk.

Vznik

Tvorí sa ako sekundárny minerál v oxidačnej zóne ložísk sulfidov medi tak na povrchu ako aj pod zemským povrchom. Klinoklas sa často vyskytuje s olivenitom, členom toho istého radu minerálov.

Poznávanie

Klinoklas sa rozpúšťa v kyselinách a pri jeho zohrievaní cítiť cesnakový zápach.
Ciel (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 17,19 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 173 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 726 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
3168 Lomnický Štít

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala v južnej časti súhvezdia Perzeus (Perseus), v tesnej blízkosti hranice so súhvezdím Býka (Taurus), asi 1° juhovýchodne od jasnej hviezdy \zeta Per (+2,8 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +16,8 mag a bola 12. planétkou objavenou v prvej polovici decembra 1980. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1980 XM, ktoré dostala krátko po objave.
V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná aj v ďalších 2 nociach a celkovo bolo zmeraných 6 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 30. decembra 1980.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 448 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 5,19 roku (1898 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 259 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 17 km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 9352 vydanom dňa 7. januára 1985.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po meteorologickom a slnečnom observatóriu vo Vysokých Tatrách, na ktorom objaviteľ pracoval asi 20 rokov.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 23136 vydanom dňa 26. februára 1994 Medzinárodnou astronomickou úniou.
Salers (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 4,85 km². Najvyšší bod je položený 1 207 m n. m. a najnižší bod 830 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 354 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE