google/wiki40b huggingface dataset:
Amfinomos (syn Nisa)

Amfinomos (starogr. Ἀμφίνομος – Amfinomos) je v gréckej mytológii syn Nisa, kráľa v Dulichiu. Bol jeden z nápadníkov Odyseovej manželky Penelopy.
Po takmer dvadsaťročnej nepritomnosti ithackého kráľa Odysea prichádzali do Ithaky muži z mnohých krajín a prehovárali jeho manželku Penelopu, aby sa za nich vydala. Presviedčali ju, že je už určite vdovou a neuspokojili sa s jej odmietnutím. Napokon ju donútili, aby so sobášom súhlasila. Penolopa si však dala podmienku, že musia počkať, kým Odyseovmu otcovi Laertovi upletie pohrebný rubáš. Penelopa, aby získala čas, plietla rubáš tri roky, kým sa nápadníci od zradnej slúžky dozvedeli, že čo cez deň uplietla, to v noci vypárala a prinútili ju rubáš dotkať. Jej syn Télemachos sa už nemohol na dotieravých nápadníkov pozerať a preto sa jedného dňa vybral do Pylu za kráľom Nestorom, aby sa dozvedel, čo sa stalo s jeho otcom. Keď sa potom najdotieravejší pytač Antinoos dopočul, že sa Télemachos vracia, navrhol, aby ho zabili. Télemacha sa zastal len Amfinomos, ktorý povedal, že to môžu urobiť len vtedy, ak im na to dajú znamenie bohovia.
Keď sa potom Odyseus po dlhoročnom putovaní vrátil do Ithaky, bohyňa Aténa mu dala podobu žobráka, aby ho Pénelopini nápadníci nespoznali a nezabili. Odyseus sa vrátil práve včas, lebo Penelopa na nátlak nápadníkov vyhlásila súťaž, ktorá sa mala konať už na druhý deň. Dala priniesť Odyseov ťažký luk a dvanásť sekier a nápadníkom povedala, že kto prestrelí šípom uchá všetkých sekier, bude jej manželom. Odyseus, ktorý sa medzitým stretol so svojim synom Télemachom prišiel v jeho sprievode bez povšimnutia do svojho paláca. V podobe žobráka sa neskôr stretol s Amfinomom a povedal mu, že poznal jeho statočného otca a poradil mu, aby palác opustil. Amfinomos však aj napriek tomu zostal.
Na druhý deň sa nápadníci zišli a pokúsili sa napnúť Odyseov luk, ale ani jednému sa to nepodarilo. V tom sa však objavil akýsi žobrák, bez námahy natiahol tetinu a na prvý raz prestrelil šípom uchá dvanástich sekier. To však nebolo jediné prekvapenie, keď žobrák zhodil svoje oblečenie, stál pred nimi Odyseus a opäť natiahol tetinu a rad-radom ich šípmi zabíjal. Najskôr namieril na najspupnejšieho nápadníka Antinoa a prestrelil mu šípom hrdlo. Keďže Odyseus už predtým dal tajne ukryť nápadníkom zbrane, na obranu im ostali len krátke meče, s ktorými sa pustili do boja. Amfinomos tiež vytiahol svoj meč a rútil sa priamo na Odysea, ale v tom ho zozadu zasiahol do chrbta bronzovým hrotom kopije Télemachos a on padol mŕtvi tvárou k zemi. Odyseus pomocou syna Télemacha nakoniec všetkých nápadníkov pozabíjal.
Knockin’ on Heaven’s Door

Kompozícia skladby

Skladba sa výrazne podobá piesni „Helpless“, ktorú v roku 1969 nahral kanadský spevák a hudobník Neil Young. Jej kompozícia pozostáva zo štyroch akordov v stupnici "G": G, D, Am7, a C. Hudobný podklad sa opakuje v poradí G-D-Am7-Am7, potom G-D-C-C. V priebehu rokov Dylan modifikoval text piesne. V súčasnosti môže preto byť interpretovaný oproti pôvodnému singlu rozdielne.

Coververzie

Aj keď bola táto skladba pôvodne nahraná ako pomalá, folková pesnička, nahralo sa z nej v podaní rôznych umelcov mnoho coververzií v rozličných hudobných štýloch a tempách. Jednu z jej najslávnejších verzií nahrala skupina Guns N’ Roses. Táto verzia dosiahla 2. priečku v rebríčku singlov Spojeného kráľovstva. Arthur Louis, Bob Marley a Eric Clapton naspievali túto skladbu v štýle reggae.
Medzi ďalšími umelcami, ktorí túto skladbu nahrali sú The Grateful Dead, Bryan Ferry, Mark Knopfler, Wyclef Jean, Roger Waters, The B-Band, The Sisters of Mercy, Warren Zevon, Seether, Cold Chisel, U2, Television, Guided By Voices, Avril Lavigne, Aerosmith, Daniel Lioneye, Antony and the Johnsons, Bon Jovi, The Lost Dogs, Randy Crawford, Beau Jocques, Chaozz, Zé Ramalho (Brazília) a Rick Devin. Austrálska heavy metalová skupina Heaven nahrala coververziu tejto skladby v roku 1985 a použila jej názov ako titul pre svoj tretí štúdiový album.
Domont (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 8,33 km². Najvyšší bod je položený 202 m n. m. a najnižší bod 80 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 14 996 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Laissaud

Poloha

Obec má rozlohu 6,57 km². Najvyšší bod je položený 433 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 612 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aprobatívna etika

Aprobatívna etika (lat. approbatio – schvaľovanie) je teória morálky, v ktorej sa dobro definuje ako to, čo sankcionovala nejaká autorita (prikázala alebo schválila). Podľa toho, kto alebo čo sa pokladá za takúto autoritu (Boh, morálny cit človeka alebo spoločnosť), delí sa aprobatívna etika na teologické, psychologické a sociálno-aprobatívne teórie.
Bazilika svätého Saturnina

Bazilika svätého Saturnina (franc. Basilique Saint-Sernin de Toulouse) je románska bazilika vybudovaná v rokoch 1080 - 1120 v Toulouse nad hrobom sv. Saturnina z Toulouse.
V roku 1840 bola vyhlásená za národnú pamiatku.

Dejiny

Hoci je vystavaná v románskom slohu, od ostatných románskych bazilík sa podstatne líši: jednak je podstatne väčšia, jednak má unikátny pôdorys a rad ďalších, v románskych bazilikách neobvyklých či úplne unikátnych architektonických prvkov.
V bazilike sa nachádza monumentálny organ, ktoré v roku 1888 vybudoval Aristide Cavaillé-Coll. Spolu s Cavaillé-Collovym organom v kostole sv. Sulpicia v Paríži a Saint-Ouen v Rouene tvorí trojicu najcennejších organov vo Francúzsku.
Z hľadiska náboženskej úcty ide o mimoriadne významnú pútnickú baziliku. Sama je starodávnym pútnickým miestom vďaka ostatkom tu zavraždeného sv. Saturnina, ktorý patrí k najuctievanejším svätým Francúzska. Tento význam ešte posilňuje fakt, že je významnou zastávkou pútnikov na pútnickej ceste do Santiaga de Compostela.

Pútnické miesto

Toulouse je pútnickým miestom už od 3. storočia, kedy tu bol umučený Saturnin z Toulouse, jeden zo siedmich apoštolov, ktorý sv. Fabián vyslal ku Galom obývajúcim dnešné Francúzsko. Nad cieľom pútnikov, hrobom sv. Saturnina, bol už v 4. storočí vybudovaný kostol, ktorý potom na prelome 11. a 12. storočia nahradila dnešná bazilika.
Pútnikov navštevujúcich hrob sv. Saturnina ďalej rozširujú zástupy veriacich, ktorí podnikajú púť do Santiaga de Compostely, lebo Toulouse je významnou zastávkou na hlavnej južnej vetve svätojakubskej cesty, spájajúcej Santiago de Compostela s Arles.
Sedem samurajov

Dej

Príbeh je zasadený do Japonska na prelome rokov 1587/1588. Obyvatelia stredovekej japonskej dediny medzi sebou ukrývajú sedem samurajov, ktorých najali, aby ich ochránili pred nájazdmi zlodejov. Keď nič netušiaci banditi vtrhnú do osady vyrabovať zásoby, ktoré chudobní roľníci uskladnili na zimu, strhne sa krvavý boj.
Bruyères-le-Châtel

Poloha

Obec má rozlohu 12,9 km². Najvyšší bod je položený 168 m n. m. a najnižší bod 48 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 150 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ulica Ivana Horvátha

Popis

Ulica je situovaná v smere sever-juh. Na severnom konci ústi do Ružinovskej ulice. Križuje Exnárovu ulicu a Šándorovu ulicu. Na južnom konci slepo končí v areáli Gymnázia Ivana Horvátha.
Ulica je po celej dĺžke koncipovaná ako široký chodník a nie je oficiálne prejazdná. Križujúce ulice Exnárova a Šándorova sú na mieste križovania prehradené. Prístup motorovým vozidlom do areálu gymnázia je po paralelnej komunikácii na východnej strane, ktorá je vyústená na Šándorovu ulicu. Z dôvodu akútneho nedostatku parkovacích miest sa časti ulice pri križovatkách s Exnárovou ulicou a Šándorovou ulicou používajú na parkovanie.
Ulica nadväzuje na zastávku električiek a autobusov na Ružinovskej ulici a predstavuje hlavný vstup do východnej časti Pošne zo severnej strany pre peších, ktorí prichádzajú mestskou hromadnou dopravou. Na začiatku ulice blízko vyústenia do Ružinovskej ulice sa nachádza bývalá predajňa potravín Zdroj - "Samoobsluha", ktorá prežila do dnešných dní ako súčasť obchodného reťazca "Moja Samoška". Toto usporiadanie umožňuje obyvateľom sídliska pri návrate z práce pohodlný nákup potravín a iných bežných potrieb.
Oproti bývalej predajni potravín Zdroj tesne pred križovatkou s Exnárovou sa na východnej strane ulice nachádza fontána Puk lipy.
Úsek medzi Exnárovou ulicou a Šándorovou ulicou je takmer po celej dĺžke na západnej strane lemovaný areálom materskej školy. Na na východnej strane sa až po paralelnú Čmelíkovu ulicu rozkladá rozsiahla parková plocha s niekoľkými ihriskami. Na jednom z ihrísk kedysi pôsobil hokejbalový celok "Zadná Pošeň".
Na konci ulice sa nachádza rozsiahly areál Gymnázia Ivana Horvátha.

Pôvod názvu

Je pomenovaná podľa spisovateľa Ivana Horvátha.
Ján Klamárik

Životopis

Študoval na gymnáziu v Kiskunfélegyháze a v Pešti. Od roku 1847 študoval filozofiu v Pešti a v rokoch 1854 – 1855 vo Viedni, kde v roku 1858 zložil učiteľské skúšky z matematiky a prírodopisu. PhDr. V roku 1870 absolvoval zahraničnú cestu, počas ktorej študoval systém školstva. Pôsobil ako zastupujúci profesor na gymnáziu Kiskunfélegyháze, v Pécsi a inde. 
V rokoch 1861 – 1883 pôsobil v Banskej Bystrici, od roku 1867 ako riaditeľ gymnázia, v rokoch 1876 – 1883 ako obvodný školský inšpektor. Ako školský inšpektor sa pričinil o vznik vyššej dievčenskej školy a chlapčenskej meštianky v Banskej Bystrici.
Ako expoment  maďarizátorskej  politiky v Banskej Bystrici sa podieľal v auguste 1867 na odstránení siedmich slovenských profesorov z banskobystrického gymnázia, medzi nimu aj Martina Čulena. V roku 1874 ako hlavný dozorca viedol vyšetrovanie proti gymnáziu v Klaštore pod Znievom. V roku 1875 zakročil proti  slovenským študentom za uctenie pamiatky Andreja Sládkoviča. V maďarizácii spolupracoval s biskupom Arnoldom Ipolyi-Stummerom a podžupanom Belom Grünwaldom.  
Od roku 1883 pracoval ako tajomník Ministerstva kultúry a školstva v Budapešti. V roku 1889 sa stal ministerským radcom. Od roku 1883 riadil zmeny a úpravy v uhorskom školstve. Bol zvolenským podžupanom, čestným členom krajinskej profesorkej spoločnosti, krajinskej profesorskej rady a čestným predsedom pedagogickej spoločnosti. 
Literárne začínal ako básnik v antológii gymnaziálnych študentov v Pešti (1847), potom v časopise Bajai. Publikoval odborné články v ročenkách  gymnázií a v časopisoch. Bol prekladateľom a zostavovateľom učebníc. V prácach o organizácii maďarských stredných škôl žiadal pomaďarčenie inonárodných škôl na Slovensku. Spolupracoval na maďarsko-nemecko-slovenskom slovníku Jozefa Lósa.
La Pellerine (Maine-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 97 m n. m. a najnižší bod 54 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brandonnet

Poloha

Obec má rozlohu 12,22 km². Najvyšší bod je položený 546 m n. m. a najnižší bod 318 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 308 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pressignac

Poloha

Obec má rozlohu 28,15 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 424 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vysoká (okres Sabinov)

Obyvateľstvo

V roku 2013 mala obec 134 obyvateľov.

Pamiatky

Prameň pri kaplnke 
Prameň sa nachádza pri vstupe do obce, kde sa nachádza aj kaplnka. O jej založení ľudia rozprávajú takúto povesť. ,, Stará dievka bývajúca pod cintorínom zvaná Petrova Hana bola veľmi zbožná osoba. Vraj bola nezdravá, mala zlú chorobu, asi padúcnicu. K nej chodil každú noc z cintorína duch - farár a kázal jej, aby ľudia vystavili kaplnku. Raz ju farár duch odviedol na miesto terajšej ,,Kapličky“ ( Kaplnky ). Vytýčil miesto a vykolíčkoval ho. Súčasne prikázal, aby blízky prameň vody každoročne svätili."
Pri tomto prameni sa každoročne koná veľká odpustová slávnosť spojená so svätením prameňa a po vodu si tu chodia ľudia aj s okolitých dedín. Kaplnka je zasvätená menu Panny Márie.
Voda s tohto prameňa je takmer vždy čistá, aj keď ostatné pramene sú kalné a má stálu teplotu asi 3ºC. Pomáha pri všetkých neduhoch. Žiaden výskum v tejto oblasti sa v obci zatiaľ neuskutočnil. Kvôli svojej vysokej kvalita sa tiež používa pri riedení slivovice. Tá má potom tiež, bližšie nešpecifikované, liečivé účinky.

Šport

Každoročne 31. decembra, teda na Silvestra, praktizujeme turistický výstup na nedaleký kopec, Homôlku. Všetci čo to čítajú, sú srdečne pozvaní.

Kulinárske špeciality

Medzi známe kulinárske špeciality patria Pirohy.
Le Loroux

Poloha

Obec má rozlohu 11,56 km². Najvyšší bod je položený 244 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 586 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slatinná louka u Velenky

Opis lokality

Slatinná louka u Velenky je jednou z dvoch lokalít v Česku, kde sa vyskytuje ľanolistník bezlistencový (Thesium ebracteatum), druhou je rovnomenná prírodná pamiatka Slatinná louka u Velenky, ležiaca východne, na druhom brehu Velenského potoka, ďalej je jedným z troch miest výskytu mečíka močiarneho (Gladiolus palustris) v Česku. Pre svoj význam bola zaradená do sústavy Európsky významných lokalít Natura 2000.
Vyšné Kamence

Vyšné Kamence je časť obcí Terchová, vzdialená asi 1 km, a Belá, vzdialená asi 6 km. Rozdeľuje sa na 2 časti - osada Petrovia a Podolina. Cez dedinu preteká rieka Varínka. Patrí k vstupom do turistickej oblasti Sokolie – Obšívanka – Tiesňavy v pohorí Malá Fatra. V dedine sú rozšírené ubytovacie služby. Nachádza sa tu aj továreň na výrobu gumárenských výrobkov.
Larré (Orne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cirfontaines-en-Azois

Poloha

Obec má rozlohu 11,61 km². Najvyšší bod je položený 362 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 202 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montcornet (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 5,74 km². Najvyšší bod je položený 177 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 580 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podhorie (okres Žilina)

Geografia

Obec sa nachádza na pomedzí Žilinskej pahorkatiny a Súľovských skál, podcelkom Súľovských vrchov. Podhorím preteká Lietavský potok, ktorý tu priberá niekoľko prítokov. Centrum obce sa nachádza v nadmorskej výške 460 m n. m. a od okresného mesta Žilina je vzdialené 13 km juhozápadným smerom.
Obec susedí na severe a východe s obcou Lietava, resp. na severe s jej časťou Lietavská Závadka, na juhu s obcou Lietavská Svinná-Babkov, na západe so Súľovom-Hradnou a na severozápade s Paštinou Závadou.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o osade s názvom Pothora pochádza z roku 1393. Usadlosť bola založená v druhej polovici 14. storočia na lúke v panstve Lietava. V roku 1598 už mala obec 12 domov, v roku 1828 to bolo už 42 domov a 328 obyvateľov, ktorí sa živili prevažne ako poľnohospodári. Jediná známa pečať pochádza z 18. storočia a je na nej latinský nápis SIGIL[lum] P[ossessionis] PODHORGE a tri štylizované skalné útesy so stromom rastúcim na strednom útese. Súčasný erb obce odkazuje na túto pečať a taktiež sa na ňom nachádzajú tri bralá so stromom v strede.
Až do roku 1918 obec patrila do Trenčianskej župy v Uhorskom kráľovstve. Po konci druhej svetovej vojny patrila postupne pod Česko-Slovensko, vojnovú Slovenskú republiku, opäť pod Česko-Slovensko a po rozdelení federácie pod samostatné Slovensko.

Etnické zloženie

Podľa sčítania ľudu v roku 2011 žilo v Podhorí 811 obyvateľov, z toho bolo 802 Slovákov, 3 Maďari, 2 Ukrajinci, 1 Moravan a 1 Čech, pričom dvaja obyvatelia národnosť neuviedli. V súčasnosti vzrastá počet prisťahovalcov, nakoľko sa obec nachádza pomerne blízko k mestu Žilina a prostredie ju predurčuje k pokojnému bývaniu.

Náboženské zloženie

750 obyvateľov sa hlásilo k rímskokatolíckej cirkvi, štyria k evanjelickej cirkvi a. v., dvaja k ortodoxnej cirkvi, jeden k starokatolíckej cirkvi a jeden k Svedkom Jehovovim. Dvaja obyvatelia vyznávajú inú vieru, 38 ich bolo bez vierovyznania a pri 13 sa vyznanie nepodarilo zistiť.

Politika

Súčasným starostom obce je Anton Chobot (SMER – SD). Obecné zastupiteľstvo má 7 členov a spolu so starostom je volené na 4 - ročné volebné obdobie. OZ má taktiež 7 komisií.

Občianska vybavenosť

V Podhorí sa nachádza materská škola, potraviny, pohostinstvo, dve autobusové zastávky, obecná knižnica, futbalové ihrisko a poľnohospodárske družstvo. V minulosti sa v obci nachádzala aj základná škola, ktorá však bola pre nedostatok detí zrušená. Obec má aj vlastný cintorín. Na kopci za dedinou sa nachádza taktiež malý lyžiarsky vlek.

Doprava

Autom sa dá do obce sa dá dostať po ceste III. triedy č. 2102, ktorá sa odpája v Lietavskej Lúčke od cesty I/64. Pravidelnú autobusovú linku na trase Žilina - Podhorie - Lietavská Závadka prevádzkuje spoločnosť SAD Žilina, pričom autobusy zastavujú na zastávkach Podhorie, OcÚ a Podhorie, ZŠ. Železničná trať do Podhoria vybudovaná nie je, najbližšia železničná stanica v Lietavskej Lúčke je vzdialená asi 7, 5 km.
Obermodern-Zutzendorf

Poloha

Obec má rozlohu 14,46 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 631 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oxidačné činidlo

Oxidačné činidlo alebo oxidovadlo je látka, ktorá sa v chemickej reakcii redukuje (jej atómy získavajú elektróny) čiže zmenšuje svoje oxidačné číslo a tým oxiduje druhú látku (odoberá im elektróny) a zároveň jej zväčšuje oxidačné číslo. Opačné chemické vlastnosti majú redukčné činidlá.
Rioux-Martin

Poloha

Obec má rozlohu 14,6 km². Najvyšší bod je položený 131 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 230 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nuisement-sur-Coole

Poloha

Obec má rozlohu 15,13 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 324 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baerenthal

Poloha

Obec má rozlohu 39,19 km². Najvyšší bod je položený 473 m n. m. a najnižší bod 190 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 741 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bosgouet

Poloha

Obec má rozlohu 9,55 km². Najvyšší bod je položený 138 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 594 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meranie výkonu spaľovacích motorov

Meranie výkonu spaľovacích motorov je merací proces pomocou ktorého sa stanoví výkonová charakteristika spaľovacieho motora, rep. konkrétne číselné hodnoty jeho výkonu vo vybraných bodoch charakteristiky. 
Jednotkou pre udávanie výkonu je 1 watt (W), ale pre bežné spaľovacie motory je to jednotka príliš malá, preto sa používa častejšie 1 kilowatt (kW).

Metodiky merania

Meranie môže prebiehať za rôznych vonkajších podmienok, preto existujú rôzne metodiky merania. Tomu zodpovedajú aj rôzne namerané hodnoty podľa rôznych metodík pre rovnaký motor.

Meranie podľa SAE

Meranie podľa SAE (Society of Automotive Engineers) je metodika, ktorá sa používala v 70. rokoch 20. storočia. Pri tejto metóde merania výkonu motor podstupuje meranie na dynamometri bez pripojeného tlmiča sania, vzduchového filtra aj tlmiča výfukových plynov. Ide teda o meranie maximálneho výkonu, ktorý je z motora možné získať.
Skupina východoslovenských mohýl

Skupina východoslovenských mohýl  (alebo všeobecne mohyly východoslovenského typu) bola kultúrna skupina v mladom eneolite a na začiatku starej doby bronzovej (teda podľa konvenčného datovania okolo 2 000 pred Kr., podľa novšieho datovania okolo 2 300 pred Kr.) vo vrchovinách východného Slovenska. Patrí do epišnúrového komplexu. Pomenoval ju slovenský archeológ Vojtech Budinský-Krička.
Bol to roľnícko-pastiersky ľud, príslušníci východnej vetvy kultúry so šnúrovou keramikou. Prišli zo severu (od Dnestra a Sanu) a usadili sa na málo úrodných pôdach. Ich sídla sa nenašli, archeológovia však objavili početné mohylové hroby v Ondavskej (Giraltovce, Kožany, Kurima, Brestov, Hankovce) a v Šarišskej vrchovine (Veľký Šariš-Kanaš). Obyvatelia tejto kultúry však osídlili aj južné oblasti Poľska, západné oblasti Ukrajiny (v okolí mesta Sambor) a taktiež oblasti v Sedmohradsku. Niektorí bádatelia ich považujú za prvých Indoeurópanov.
Ich jediným archeologickým prejavom sú mohylové pohrebiská. Na jednom pohrebisku je spravidla 10 – 15 mohýl, na celom východnom Slovensku sa odhaduje asi 2 000 mohýl z tohto obdobia, ktoré vytvárajú pohrebiská dlhé aj niekoľko kilometrov. Najväčšia koncentrácia je v okrese Svidník. Mohyly mali priemer 5 – 22 metrov a boli vysoké 50 – 80 centimetrov. Zhotovovali sa z hliny, výnimku tvorí kamenná mohyla v Šapinci. Pochovávanie bolo birituálne, t. j. kostrové aj žiarové (tento zvyk prebrali pravdepodobne od obyvateľov skupiny Nyírség-Zatín). V kostrových hroboch ležia mŕtvi na boku v skrčenej polohe, zriedkavejšie v polohe naznak. V niektorých hroboch sa však nenašli žiadne stopy po pochovávaní, môže teda ísť o symbolické hroby. Vybavenie hrobov a milodary sú veľmi skromné (ide väčšinou o keramiku a kamenné nástroje), čo poukazuje na relatívne sociálne nediferencovanú spoločnosť.
Medzi archeologické nálezy patria hlavne keramické črepy, celé nádoby sú vzácne. Keramika je zdobená predovšetkým odtlačkami šnúry, menej časté sú jamky, vpichy alebo výčnelky. Keramika je iba nahrubo opracovaná, no menšie nádoby majú dôslednejšiu povrchovú úpravu. Okrem keramiky sa našli aj zlomky kamenných nástrojov (mlat, sekerka, nôž) vyrobené z jaspisu, pazúrika, bridlice, kremenca a menej často z obsidiánu.
Remoray-Boujeons

Poloha

Obec má rozlohu 15,15 km². Najvyšší bod je položený 1 166 m n. m. a najnižší bod 849 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 343 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Táhirovci (Perzia)

Táhirovci boli dynastia, ktorá vládla v Chorasáne v severovýchodnej Perzii v rokoch 821 – 873/875.
Hlavným mestom ríše bol Nišapur. Zakladateľom dynastie bol Táhir ibn al-Husajn, vymenovaný za guvernéra Chorasánu za svoje služby kalifovi Al-Ma’múnovi Abbásovi. Neskôr Táhirovci rozšírili ovládané územia až po hranice s Indiou.
Táhirovská dynastia podľahla Saffárovcom, ktorí pripojili Chorasán k svojej vlastnej ríši vo východnej Perzii.
Neuilly-en-Dun

Poloha

Obec má rozlohu 29,46 km². Najvyšší bod je položený 265 m n. m. a najnižší bod 178 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 268 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE