Oblík (České středohoří)

História

Dominantná poloha kopca priťahovala návštevníkov už v praveku, ako dokazuje nález laténskej (keltskej) spony na jeho vrchole. Od polovice 15. do polovice 18. storočia sa na svahoch južne od Oblika pestovala vínna réva. Roku 1506 bola na Obliku vysvätená kaplnka, ktorá zanikla za tridsaťročnej vojny. Potom tu bol v roku 1667 postavený drevený kríž. V tom čase sa tu každoročne usporadúvali svätojurské púte. Ďalšia, drevená kaplnka, zasvätená sv. Jurajovi, bola na kopci postavená v roku 1675. Pražské konzistórium totiž podmienilo konanie ďalších pútí vybudovaním kaplnky. Podľa Jaroslava Schallera stála ešte v roku 1787, pred polovicou 19. storočia kaplnka zanikla. Vrcholom kopca prechádzala hranica panstva Libčeves a mestského domínia Louny.
Pod kopcom sa rozkladala rovnomenná dedina, doložená v prameňoch prvýkrát v roku 1335, kedy bola majetkom kláštora magdalenitiek v Lounoch. Ešte v polovici 15. storočia, kedy dedina patrila Lounom, tu platilo mestské dávky 10 hospodárov. Zrejme počas tridsaťročnej vojny dedina zanikla. V 2. polovici 17. storočia tu bol vystavaný hospodársky dvor, ktorý zostal dodnes.

Geológia

Oblík je pravidelne utváraný uzol z nefelinického bazanitu. Vznikol v závere treťohôr v dôsledku sopečnej činnosti. Charakteristickým rysom tejto kopy sú zosuvy, najmä na západnom a severnom svahu.

Flóra

Z botanického hľadiska je najzaujímavejší južný svah, kde je na suchej strmé stráni teplomilná vegetácia s chránenými druhmi rastlín. Rastie tu napríklad hlaváčik jarný (Adonis vernalis), poniklec lúčny český (Pulsatilla pratensis subsp. Bohemica), divozel tmavočervený (Verbascum phoeniceum), jagavka ľaliovitá (Anthericum liliago), kozinec bezbyľový, rakúsky a dánsky (Astragalus excapus, A. austriacus, A. danicus), leopoldia tenkokvetá (Muscari tenuiflora), ovsíkovec stepný (Helictotrichon desertorum subsp. basalticum), kavyľ Ivanov, pôvabný, chlpatý, tenkolistý, vláskovitý, Smirnovov a Wilensky (Stipa pennata, S. pulcherrima, S. dasyphylla, S. tirsa, S. capillata, S. smirnovii, S. zalesskii), nevädza Triumfettova (Cyanus triumfetii) , ľalia zlatohlavá (Lilium martagon), blyskáč záružľolistý (Ficaria calthifolia), krivec pomoranský (Gage transversalis), kostrava paovčia (Festuca valesiaca), nezábudka úzkolistá (Myosotis stenophylla), zlatovlások obyčajný (Aster linosyris) a fialka premenlivá (Viola ambigua).

Fauna

V rokoch 1982-1983 tu bolo pozorovaných 81 druhov stavovcov a 66 druhov vtákov. Zo zaujímavejších tu bol zaznamenaný výskyt dudka chocholatého (Upupa epops), sokola kobca (Falco columbarius), kaňa sivá (Circus cyaneus) , strnádky záhradnej (Emberiza hortulana) a skaliarika sivého (oenanthe oenanthe). Z ulitníkov tu boli pozorované zrnovka trojzubá (Pupilla triplicata), vrkoč horský (Vertigo alpestris) a ciha prevrátená (Balea Perversa). Najpreskúmanejšou skupinou fauny tu sú bystruškovité, ktorých tu bolo napočítaných vyše sto druhov.

Lesníctvo

Väčšina vrchu je holá, bez lesa. Dreviny na severných svahoch nie sú príliš vyrastené a majú často krovitý charakter. Najčastejšie sú svíb, drieň, hloh, z vyšších jaseň a lipa. Zastúpená je aj lieska, vysadená tu v 16. storočí v súvislosti s vinárstvom. Z liesky sa vyrábali viničné koly.

Ochrana prírody

Na Obliku je od roku 1967 vyhlásená rovnomenná Národná prírodná rezervácia o rozlohe 20,5 ha. Vrch leží v Europsky významnej lokalite Oblík - Srdov - Brník a Chránenej krajinnej oblasti České středohoří. Z vrcholu je za dobrej viditeľnosti výborný kruhový rozhľad. Trojica vrchov je v rovinatom teréne dolného Poohřia viditeľná z veľkej diaľky.