google/wiki40b huggingface dataset:
Annabelle (film)

Zhrnutie deja

Dej sa odohráva v roku 1967 v Santa Monice kde lekár John Form (Ward Horton), príde domov k jeho tehotnej žene Mii (Annabelle Wallis) ktorej nesie darček, porcelánovú bábiku Annebelle. 
V ten rovnaký večer sú zobudení hrozným krikom od susedov Higginsových, ktorí boli v tú noc zavraždení u nich doma. Zatiaľ čo Mia volá políciu,je spoločne s jej manželom Johnom napadnutí Higginsovými vrahmi. Polícia prichádza a zastrelí muža, ktorí na mieste zomiera a žena, vlastnoručne spácha samovraždu rozrezaním vlastného hrdla zatiaľ čo v rukách drží porcelánovú bábiku. Spravodajské správy identifikujú útočníkov ako nevlastnú dcéru Annabelle Higgins s jej priateľom, ktorí boli členmi okultizmu.
Pár dní po útoku sa u domu Formových dejú divné nadprirodzené veci. Mia porodí svojmu manželovi dcéru, ktorej dajú meno Leah, krátko po jej narodení rodina prenajíma byt v Pasadene. Zrazu sa u nich doma objaví bábika Annabelle, ktorú John po desivom incidente zahodil do popoľnice. Miu s jej dcérou v dome desia neopísateľné nadprirodzené javy a je presvedčená že je to duch Annabelle. Počas búrky Mia narazí na tajomnú postavu v suteréne budovy, ktorá ju začne prenasledovať ale podarí sa jej ujsť. 
Mia zavolá detektívi Clarkinovi, aby zhromaždil informácie o Annabelle. S pomocou detektíva a veštice Evelyn si Mia uvedomí, že okultisti praktizovali  uctievanie diabla, ktoré privolalo démona, ktorý obťažoval rodinu a nárokoval si o ich dušu.  Po návrate domov Mia a Leah sú napadnutí démonom, ktorý sa preukáže pri manipulácii s bábikou. Mia a John sa obrátia na kňaza, otca Pereza, ktorý ich informuje, že démoni sa niekedy priťahujú k neživým predmetom ako výhodou na dosiahnutie svojich cieľov. Kňaz odmieta vymýtanie a rozhodne sa, že bábiku odvezie preč. Ale krátko predtým tým, než tak učiní ho démon napadne.
Kňaz je následne hospitalizovaný a na ďalší deň, otec Perez varuje, že cítil silnú prítomnosť diabla, a túži získať Miinu dušu. V noci navštívi Evelyn  Miu, a démon používa tvár otca Pereza, aby sa dostal do bytu a uniesol Leah výmenou za dušu svojej matky. Mia sa pokúša zachrániť svoju dcéru, tak sa pokúša vyskočiť z okna spoločne bábikou, ale John príde včas spolu s Evelyn, aby ju zastavil. Evelyn sa rozhodne vziať si vlastný život namiesto Mie, aby sa vyrovnala so smrťou jej dcéry Ruby, ktorá zomrela pred rokmi. Démon zmizne spolu s bábikou a celá rodina si znova žije svoj pokojný život. 
O šesť mesiacov neskôr sa dostane bábika do starožitného obchodu a kúpi ju matka  ako darček pre svoju dcéru Debbie.
Le Fossé

Poloha

Obec má rozlohu 10,11 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 495 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vincent Sarich

Kariéra

Pôsobil ako profesor antropológie na Kalifornskej univerzite v Berkeley v Kalifornii v USA. Je autorom hypotézy molekulárnych hodín, ktorá je považovaná za míľnik v štúdiach ľudskej evolúcie.

The Kistler Prize

Je piatym nositeľom Kistlerovej ceny - The Kistler Prize, ktorá mu bola udelená v roku 2004 za vedecký výskum ľudskej evolúcie.
Ona (film)

Dej filmu

Dej filmu sa odohráva v časovo bližšie neurčenej blízkej budúcnosti v Los Angeles. Ľudia tu čoraz častejšie využívajú najmodernejšie technologické zariadenia a internet, ktorý im do istej miery nahrádza aj potrebu medziľudských vzťahov. Hlavná postava Theodore Twombly sa živí písaním romantických listov pre rôznych ľudí v agentúre. Žije sám, práve sa rozvádza so svojou manželkou Catherine (Rooney Mara). Stretáva sa síce s pár priateľmi, ale citovo žije pustý život. Aj intímny život rieši prostredníctvom technológií a internetu (sex realizuje vo virtuálnej rovine – telefonickým rozhovorom s osobou, ktorá rovnako vyhľadáva len virtuálny sex). 
Hlavný hrdina napokon nadviaže citový vzťah s prepracovaným a dokonale personifikovaným operačným systémom jeho počítača, ktorý nazve Samantha a dá mu ženskú identitu. Systém sa plne prispôsobuje jeho predstavám, túžbam či požiadavkám. Vo fyzickej podobe sa systém prejavuje napríklad tým, že na Theodora hovorí jemu príjemným ženským hlasom, že s ním komunikuje na jemu príjemné i menej príjemné témy, že mu púšťa zaujímavú hudbu alebo kreslí vtipné obrázky. Neskôr mu systém dokonca „vyhľadá“ a do bytu pošle svoju reálnu predstaviteľku (ktorá zodpovedá predstavám a túžbam Theodora, ktoré pre operačný systém nie sú tajomstvom). 
Theodore po práci trávi čoraz viac času so svojím softvérom, stáva sa od neho emocionálne závislým. Aj Samantha sa však mení, učí sa, a čo je prekvapujúce – sama začína cítiť emócie. Theodorov záujem však opadne, keď zistí, že Samantha komunikuje v podobnom duchu s ďalšími stovkami „klientov“, z ktorých je niekoľko desiatok „špeciálnych“, rovnako ako Theodore. Z tohto dôvodu - i z istého presýtenia Samanthou - sa napokon Theodor napokon operačného systému vzdáva. 
Film je do veľkej miery kritikou ľudského odcudzenia v modernej (alebo aj časovo neďalekej) dobe, v ktorej sú živé, i keď problematické, medziľudské vzťahy vďaka dokonalej technike nahradzované virtuálnymi a zdanlivo bezproblémovými. Zároveň tak príbeh podrobuje kritike aj ľudskú túžbu po dokonalom partnerovi a ľúbostnom vzťahu, v ktorom by neboli problémy a ktorý by neprechádzal zmenami.

Kritika filmu

Film bol filmovými kritikmi a recenzentmi pozitívne hodnotený. Novinár Miloš Ščepka v jeho recenzii filmu zdôraznil: „Popri neobyčajnom príbehu a skvelom herectve zaujme inscenačná suverenita: kamera, masky, kostýmy, rekvizity i hudba (počítačová Samantha komponuje a Theodore brnká na ukelele) – všetko je do najmenšej podrobnosti premyslené, odôvodnené a zladené. Vyše dvojhodinový film, v ktorom je jediná ako-tak akčná scéna, obstojí po všetkých stránkach. “

Ocenenie

Zo štyroch nominácií na cenu Americkej filmovej akadémie Oscar v roku 2014 film "Ona" premenil jednu nomináciu – pre režiséra a zároveň scenáristu Spike Jonza za pôvodný scenár.
Laà-Mondrans

Poloha

Obec má rozlohu 6,1 km². Najvyšší bod je položený 174 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 402 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vodivosť

Vodivosť vo fyzike je miera schopnosti predmetu prepúšťať. Je opakom odporu, a jeho veľkosť je prevrátenou hodnotou veľkosti odporu toho istého predmetu.
Ak ide o takúto schopnosť určitej látky, hovoríme o mernej vodivosti.
Chevigney

Poloha

Obec má rozlohu 5,17 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 27 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostol svätého Ľudovíta Francúzov

Kostol svätého Ľudovíta Francúzov (tal. Chiesa di San Luigi dei Francesi; lat.: Sancti Ludovici Francorum de Urbe) je kostol v Ríme, v blízkosti Piazza Navona.
Kostol navrhol Giacomo della Porta a v rokoch 1518 až 1589 postavil Domenico Fontana. Je to francúzsky národný kostol, ktorý je zasvätený Ľudovítovi IX. 
Najvzácnejšie diela sú tri oltárne maľby Caravaggia v Contarelliho kaplnke naľavo od hlavného oltára. Tieto opisujú život apoštola Matúša. Sú prvými náboženskými maľbami autora. Vznikli v rokoch 1597 až 1602 a vyznačujú sa pre Caravaggia typickými svetelnými efektami.
Mikuláš Komanický

Klubová kariéra

S futbalom začal v Dlhej Lúke. Pokračoval v žiackom a dorasteneckom drese Partizána Bardejov, odkiaľ odišiel študovať do Prešova na Pedagogickú fakultu. Keď sa to funkcionári Tatrana dozvedeli, neváhali a tak sa nádejný futbalista v ročníku 1971/72 dostal medzi elitu. V sezóne 1972/73 obsadil s Tatranom 2. miesto v najvyššej československej súťaži. Počas kariéry utrpel zlomeninu nohy, po ktorej sa už nevrátil do útoku, ale do zadných radov.

Reprezentačná kariéra

V národnom mužstve nastúpil 15. októbra 1972 v Budapešti proti Poľsku, kde reprezentácia ČSSR prehrala 0:3. Na ihrisko sa dostal v 61. minúte keď vystriedal Dušana Herdu. Bol to jeho jediný zápas za A tým.

Trénerská kariéra

Po ukončení hráčskej kariéry sa stal trénerom mládeže v Tatrane Prešov, neskôr pôsobil ako asistent trénera Štefana Nadzama. Následne trénoval Jelšavu, Trebišov, opäť Jelšavu, Nitru, BSC Bardejov, Tatran, Ružomberok, Slovensko do 21 rokov, Tatran, cyperský Lakatamia FC, Rimavskú Sobotu, Michalovce, Lipany, Bardejov a dnes pôsobí pri doraste Tatrana.
Espieilh

Poloha

Obec má rozlohu 2,12 km². Najvyšší bod je položený 568 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 32 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štátny znak San Marína

Štátny znak San Marína pochádza pravdepodobne zo 14. storočia. Na modrom štíte sú tri zelené hory s tromi striebornými vežami. Hory pripomínajú jednotlivé vrcholky (La Guaita, La Cesta a La Montale) hory Monte Titano, na ktorých vznikli zárodky San Marina. Každá z veží je ozdobená strieborným pštrosím perom.
Štít je obklopený dubovou a vavrínovou ratolesťou, ktoré vyjadrujú stálosť republiky a obranu jej slobody. Nad štítom je koruna symbolizujúca suverenitu republiky. Zlatý nápis LIBERTAS (Sloboda) na striebornej stuhe má pripomínať, že San Marino vzniklo potom, ako tu jeho zakladateľ hľadal slobodu.
Štátny znak je súčasťou štátnej vlajky San Marína.
Céré-la-Ronde

Poloha

Obec má rozlohu 49,2 km². Najvyšší bod je položený 186 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 451 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Šolc

Životopis

V rokoch 1938 – 1942 Študoval na Vyššej priemyselnej škole strojníckej v Banskej Bystrici. Neskôr v rokoch 1942 – 1944 pokračoval na SVŠT v Bratislave. Do študentského hnutia a ilegálneho protifašistického odboja v Banskej Bystrici, Bratislave a na Liptove ho zapojil brat Jaroslav. Počas SNP sa stal veliteľom partizánskej roty partizánskej brigády J. V. Stalina. Účastnil sa bojov o Vrútky. Padol v boji o Priekopu 14. septembra 1944.
Montmeyan

Poloha

Obec má rozlohu 39,43 km². Najvyšší bod je položený 691 m n. m. a najnižší bod 358 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 543 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Point-Lac

Poloha

Obec má rozlohu 4,52 km². Najvyšší bod je položený 981 m n. m. a najnižší bod 847 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 269 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barnum Brown

Život

Od roku 1890 študoval na Kansaskej univerzite. Počas štúdia i po promócii sa venoval praktickým výskumom. V roku1894 začal pod vedením paleontológa Samuela W. Willistona s paleontologickými prácami. V období 1897 až 1942 pôsobil ako zástupca riaditeľa v  American Museum of Natural History v New Yorku, ktoré založil Henry Fairfield Osborn. 
Tyranosaura pomenoval Osborn, pre ktorého Brown za začiazku pracoval, v roku 1905. Aj druhý exemplár tyranosaura objavil v roku 1908 Brown.
Lucenay-l’Évêque (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,36 km². Najvyšší bod je položený 566 m n. m. a najnižší bod 327 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 368 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Assenay

Poloha

Obec má rozlohu 3,42 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 151 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rignac (Lot)

Poloha

Obec má rozlohu 9,64 km². Najvyšší bod je položený 423 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 263 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ottmarsheim

Poloha

Obec má rozlohu 25,67 km². Najvyšší bod je položený 235 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 921 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Etchebar

Poloha

Obec má rozlohu 8,23 km². Najvyšší bod je položený 1 025 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Capens

Poloha

Obec má rozlohu 6,77 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 616 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tonneins (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 34,78 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 866 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boirault

Boirault (franc. Appareil Boirault) bolo francúzske experimentálne vozidlo z obdobia 1. svetovej vojny. Vzniklo v rámci snahy francúzskej armády skonštruovať stroj, ktorý by dokázal prekonávať zákopy. Meno dostal podľa svojho konštruktéra Louisa Boiraulta. Vozidlo sa v testoch ukázalo ako značne nepraktické a dostalo prezývku Diplodocus militaris.

Boirault I.

Jeho vývoj začal v roku 1914, francúzske Ministerstvo vojny schválilo konštrukciu prototypu 3. januára 1915. Cieľom bolo postaviť vozidlo, ktoré by dokázalo prekonávať zátarasy z ostnatého drôtu, zákopy a krátery po granátoch. Konštrukčne sa stroj od predchodcov súčasného tanku úplne odlišoval: stred stroja tvorila kabína pre dvojčlennú posádku, pohon a prevodovka a okolo nej bol postavený systém šesťdielneho pohyblivého rámu (každý diel mal rozmery 4 x 3 metre a štyri priečky), ktorý preklápaním umožňoval pohyb. Smer pohybu dopredu a dozadu určoval vodič presunom kabíny v strede rámu. Konštrukcia mala niekoľko zásadných problémov: pohon s výkonom 80 koní a neefektívny systém pohybu nebol schopný udeliť stroju vážiacemu 30 ton vyššiu rýchlosť ako 3 km/hod. Síce dokázal prekonať i veľmi široký zákop, vďaka svojej pomalosti, problémom s otáčaním a inštaláciou výzbroje bol v skutočnom boji nepoužiteľný. Preto bol vývoj 10. júna 1915 oficiálne ukončený.
Na naliehanie konštruktéra boli v projekte urobené ďalšie zmeny, vytvorená nová komisia a 4. novembra 1915 zorganizovaný nový test. Stroj, zaťažený 9 tonami simulovaného nákladu, úspešne prekonal 8 metrov široký zátaras z ostnatého drôtu, 5 metrov široký kráter a 2 metre široké zákopy. Dosiahol rýchlosť 1,6 km/h. Druhý test 13. novembra však opäť ukázal značné problémy vozidla so zmenou smeru pohybu, ktorý vyžadoval zdvihák, bol časovo náročný a dokázal otočiť stroj len o 45 stupňov. Projekt bol opäť zamietnutý z dôvodu prílišnej viditeľnosti, hluku, zraniteľnosti, pomalosti a zlej manévrovateľnosti vozidla.

Boirault II.

Konštruktér sa snažil problém vyriešiť stavbou druhého prototypu s trojčlennou posádkou, ktorý bol menší, ľahší a pancierovaný. Stroj tvoril centrálny pancierovaný trup, okolo ktorého "obiehalo" šesť pojazdových dosiek. Testoval sa 17. augusta 1916 v Souain-Perthes-lès-Hurlus, kde však komisiu sklamal svojou pomalosťou – pohyboval sa rýchlosťou iba 1 km/hod. Aj tento pokus o netradičnú konštrukciu tak napokon skončil už vo fáze prototypu.
Generál Henri Gouraud takto 20. augusta 1916 komentoval schopnosti stroja: "Smer nie je presný (...) nemožno potvrdiť, že bude s istotou schopný si poradiť s takými nepriateľskými cieľmi ako sú bunker, guľometné hniezdo, pozorovateľňa ... mimo bojiska, na cvičisku, spôsobmi, ktoré prinajmenšom neodrážajú realitu, majú tieto testy ďaleko od presvedčivosti..."
Projekt bol definitívne ukončený potom, ako sa francúzske Ministerstvo vojny rozhodlo pre sériovú výrobu tanku Schneider CA-1.
Wendell Meredith Stanley

Biografia

Získal titul B.S. v chémii na Earlham College. Potom študoval na Univerzite v Illinois, kde v roku 1927 získal titul M.S. a o dva roky neskôr Ph.D. v chémii.
Chvíľu pracoval s Heinrichom Wielandom v Mníchove a do Spojených štátov sa vrátil roku 1931. Potom až do roku 1948 pracoval na Rockefellerovom inštitúte. Neskôr sa stal profesorom biochémie na Kalifornskej univerzite v Berkeley.
V roku 1935 kryštalizoval vírus tabakovej mozaiky, ktorý spôsobuje chorobu tabaku, a izoloval z neho nukleoproteín.
V roku 1946 získal Nobelovu cenu za chémiu. Bolo mu udelených niekoľko čestných titulov z amerických i zahraničných univerzít, napr. z Harvardu, Yale, Princetonu a Parížskej univerzity.
V roku 1929 sa oženil s Marian Staplesovou, s ktorou mal neskôr tri dcéry a jedného syna.
Morestel

Poloha

Obec má rozlohu 8,03 km². Najvyšší bod je položený 319 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 147 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kormoránovité

Kormoránovité (Phalacrocoracidae) sú čeľaď pelikánotvarých. Rody z tejto čeľade majú slovenský názov kormorán.

Charakteristika

Majú štíhle telo, malú hlavu a tenký krk. Na konci zobáka je pevný hák a na hrdle roztiahnuteľné vrecko. Jedia ryby, za ktorými sa potápajú. Obývajú sladké vody a morské pobrežia. Výborne lietajú. Druhy severnej pologule majú černavé perie a podobajú sa na vrany. Na južnej pologuli majú niektoré druhy biele bruchá.
Stráňavy

Polohopis

Obec leží pod vrchom Polom, na rozhraní Žilinskej pahorkatiny a Lúčanskej Malej Fatry. Cez obec preteká Stráňavský potok (Hýrov), prameniaci pod Minčolom (1 364 m n. m.) v závere Stráňavskej doliny.
Stráňavy sú dostupné cestou III/2089, odbočujúcej z cesty I/18 zo Žiliny na Vrútky. Od Žiliny sú vzdialené 10 km juhovýchodným smerom, Vrútky ležia 17 km juhovýchodne.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1356 s názvom ZTRANY. Názov obce sa menil: v roku 1483 STRÁNYAWA, r. 1520 STRÁNAWY, r. 1773 STRÁNANY, r 1888 SZTRANYAVI a v roku 1920 už STRÁŇAVY. Obec mala v minulosti erb s námetom "Na pažiti pasúca sa hus". Z toho vychádzal aj návrh na erb „v modrom štíte na vysokej zelenej pažiti pred zlatým kríkom stojaca strieborná hus“.
Od roku 1598, keď obec mala 22 domov, sa neustále rozrastala na súčasných 523 domov a 1838 obyvateľov. Obec má dobre vybavenú občiansku a technickú vybavenosť.
Počas druhej svetovej vojny v apríli 1945 tu boli tuhé boje 1. čs. armádneho zboru v Malofatranskej operácii. V starej horárni nad obcou bolo v roku 1976 otvorené Múzeum malofatranskej operácie. V roku 2009 otvorili novú stálu Expozíciu histórie Stráňav a Malofatranskej operácie 1. čs. armádneho zboru v apríli 1945. Na vrchu Polom bol postavený v roku 1961 Pamätník I. čs. armádneho zboru. Pre ťažbu vápenca bol monumentálny pamätník v roku 1986 premiestnený na neďaleký vrch Javorina (1 010 m n. m.). K pamätníku vedie zelený značkovaný chodník a krátka odbočka zo sedla Javorina (967 m n. m.).
V obci pred kultúrnym domom v roku 1970 odhalili Pamätník oslobodenia. Jeho autormi sú Ing. arch. I. Meliš a akad. sochár Stanislav Bíroš.
V roku 2006 obec oslávila 650 rokov od prvej písomnej zmienky.
Lanarce

Poloha

Lanarce má rozlohu 22,37 km². Najvyšší bod je položený 1 412 m n. m. a najnižší bod 1 094 m n. m.

Obyvateľstvo

Lanarce má 167 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zámok Dačice (nový)

Nový zámok Dačice stojí na križovatke Havlíčkovho námestia a Hradeckej ulice v Dačiciach. Dnes sa v jeho priestoroch nachádza Mestské múzeum a galéria Dačice. Je pamiatkovo chránený, a v roku 2001 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.

Dejiny

Zámok dal postaviť Oldřich Krajíř z Krajku krátko pred rokom 1591 v renesančnom štýle. Autorom stavby bol taliansky staviteľ Francesco Garof de Bison. Po roku 1610 boli za Viléma Dubského z Třebomyslic pripojené alebo prestavané bočné a zadné krídla. V roku 1622 panstvo kúpil Lev Burian Berka z Dubé a nedá sa vylúčiť, že dal zámok upraviť. Úpravy sa však dajú vylúčiť u ďalších majiteľov – Fürstenbergovcov a Václava Vojtěcha z Vrbna a Bruntálu. V roku 1728 panstvo kúpil gróf Heinrich Karl z Ostein, ktorý dal zámok prestavať v barokovom štýle. Autorom prestavby bol architekt Francesco Camelli, výzdobu vykonal miestny sochár Sebald Kölbl.
V roku 1809 zámok zdedili Dalbergovci, ktorí boli pôvodom z horného Porýnia. Za Karla Antonína Maximiliana z Dalbergu prešiel empírovou prestavbou, ktorú vykonal viedenský architekt Riedl. Interiéry sa empírových úprav dočkali v 30. rokoch 19. storočia, úpravy mal na starosti architekt J. Schleps. Ako posledné sa v roku 1909 za Friedricha z Dalbergu dočkalo úprav nádvorie. V južnom krídle potom viedenský architekt Hans Prutscher vybudoval novobarokovú zámockú kaplnku. Rovnaký architekt stojí aj za návrhom interiérov secesnej knižnice.
V roku 1940 zomrel posledný majiteľ z rodu Dalbergovcov, Johann z Dalberg, a zámok na krátku dobu získali Salmovci (presnejšie vetva Salm-Salm). V roku 1945 bol však podľa Benešových dekrétov zoštátnený a následne sprístupnený verejnosti. Teraz je v správe Národného pamiatkového ústavu v Prahe, územného odborného pracoviska v Českých Budějoviciach.
V rokoch 1990 – 1996 bol zrekonštruovaný.
Dompierre-sur-Helpe

Poloha

Obec má rozlohu 13,2 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 132 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 940 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montsaugeon

Poloha

Obec má rozlohu 6,32 km². Najvyšší bod je položený 370 m n. m. a najnižší bod 266 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Provensalsko

Provensalsko (príp. menej vhodne (bohemizmus) Provensálsko) alebo Provence (okcitánsky Provença, Prouvènço, francúzsky Provence) je historické územie v juhovýchodnom Francúzsku. Pôvodne bolo osidlené Ligurmi, pobrežie od 6. storočie pred Kr. kolonizovali grécki Ióni s centrom v Massalii (Marseille). Od 4. storočia pred Kr. sa tu usádzajú Kelti, v 2. storočí pred Kr. ovládli časť Provensalska Rimania a založili tu prvú zaalpskú provinciu – Provincia Romana, ku ktorej bolo 49 pred Kr. pripojené územie Massalie.
Začiatkom 6. storočia územie Provensalska ovládli Ostrogóti a v roku 537 Frankovia. V 8. storočí až 10. storočí boli časté vpády Arabov. V roku 843 Verdunskou zmluvou pripadlo Lotárovi I., 855 kráľovstvo jeho syna Karola Ml., po jeho smrti 863 sa stalo súčasťou Západofranskej ríše. Od roku 879 do 928 bolo Provensalsko nezávislé a v 928 splynulo s Burgundským kráľovstvom.
Haudrecy

Poloha

Obec má rozlohu 3,36 km². Najvyšší bod je položený 290 m n. m. a najnižší bod 147 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 305 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Égliseneuve-près-Billom

Poloha

Obec má rozlohu 16,66 km². Najvyšší bod je položený 640 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 832 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE