google/wiki40b huggingface dataset:
Gerland (Côte-d'Or)

Poloha

Obec má rozlohu 20,68 km². Najvyšší bod je položený 227 m n. m. a najnižší bod 199 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 412 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Psotka

Životopis

Narodil sa a mladosť prežil v Košiciach, potom bol asistentom na Katedre elektrotechnológie Elektrotechnickej fakulty SVŠT v Bratislave. 
Už ako 15 – 16 ročný gymnazista začal chodiť do Vysokých Tatier. Pritiahli ho tam košickí horolezci. Veľmi rýchlo si osvojil zásady horolezectva. Väčšinou v tom čase chodil sám. Počas krátkych pobytov v Tatrách vypomáhal pri záchranných akciách. Patril do tretej generácie Kubínovej lezeckej školy v Košiciach. Na horolezectvo ho naviedol spolužiak z gymnázia a jeho prvá horolezecká túra viedla na Cukrovú homoľu v Zádielskej doline. Netúžil objavovať nové cesty v horách. V jeho horolezeckom kalendári nie je viac ako 25 prvovýstupov a z nich 15 bolo urobených v zime. Svoj prvý urobil v roku 1950 v severnej stene Kôpok. Od roku 1955 do roku 1964, kedy urobil svoj posledný prvovýstup, vyliezol aj opakovane desiatky horolezeckých ciest, ktoré nikdy neboli ľahké.
 
Už ako 22 ročný bol ako československý reprezentant vo francúzskych Alpách. Zdolal viacero vrcholov, medzi iným v roku 1967 alpský Matterhorn Bonattiho cestou. Počas výpravy v roku 1965 na Hindúkuš dosiahol svoje prvé výškové rekordy. Ďalšie nasledovali vo vysnívaných Himalájach. Na prvú osemtisícovku vystúpil v roku 1981. Vtedy vystúpil na tretí najvyšší vrchol Zeme - Káčaňdžungu. Potom nasledovali ďalšie výpravy. 
Osudnou sa mu stala výprava na Mount Everest. Na jeho vrchol vystúpili ako prví Slováci bez kyslíka 15. októbra 1984 Zoltán Demján a Jozef Psotka. Vystúpil s nimi šerpa Ang Rita. Počas návratu sa Psotka od svojich spoločníkov oddelil a po vyše 1 000-metrovom páde do Západného kotla zahynul.
Martres-sur-Morge

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 335 m n. m. a najnižší bod 308 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 552 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jacob-Bellecombette

Poloha

Obec má rozlohu 2,47 km². Najvyšší bod je položený 576 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 019 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bănderické jazerá

Geografia a opis

Bănderické jazerá je skupina 16 vysokohorských ľadovcových jazier v centrálnej severnej časti pohoria Pirin. Medzi najnižšie (v nadmorskej výške 2 062 m n. m.) a najvyššie (v nadmorskej výške 2 322 m n. m.) položeným jazerom je denivelácia viac než 250 výškových metrov. Celkovo zaberajú plochu približne 12,7 hektára. Nachádzajú sa v oblasti s veľkým množstvom turistických trás. Z celkového počtu 16 jazier je ich pomenovaných päť. Sú to: jazero Okoto, Muratovo ezero, Ribnoto ezero, Žabeško ezero a Dălgo ezero. Vodu im dodáva rieka Bănderica.

Najdôležitejšie Bănderické jazerá

Okoto (bulh. Окото) - hovorí sa mu ešte Ravnaškoto ezero (bulh. Равнашкото езеро, doslova Ravnacké jazero). Nachádza sa približne 600 metrov južne od horskej chaty Vichren. Je to malé jazero kruhovitého tvaru o dĺžke 64 a šírke 57 metrov a hĺbke 5,5 metra. Nachádza sa v nadmorskej výške 2 062 m n. m. Vzhľadom k blízkosti chaty Vichren ide o jedno z najnavštevovanejších jazier Národného parku Pirin.
Muratovo ezero (bulh. Муратово езеро, doslova Muratovo jazero) - známe je aj pod bulharskými názvami Obinato ezero (bulh. Овинато езеро) a Chvojnato ezero (bulh. Хвойнато езеро). Nachádza sa na úpätí vrchu Muratov (bulh. Муратов) a sú od neho krásne výhľady na vrchy Todorka (bulh. Тодорка) a Malka Todorka (bulh. Малка Тодорка). Okolo jazera vedie turistická trasa, ktorá spája horskú chatu Vichren s horskou chatou Sinanica. Jazero leží v nadmorskej výške 2 244 m n. m. a v najhlbšom mieste dosahuje hĺbky 3,2 metra.
Ribnoto ezero (bulh. Рибното езеро, doslova Rybné jazero) - hovorí sa mu ešte Goľamo Bănderiško ezero (bulh. Голямо Бъндеришко езеро, doslova Veľké Bănderické jazero). Je najväčším a najhlbším jazerom z celej skupiny Bănderických jazier. V jeho juhozápadnej časti sa nachádza oddelené len niekoľkými metrami súše ďalšie bezmenné malé jazierko. V blízkosti jazera vedie turistická trasa z horskej chaty Vichren do útulne Tevno ezero. Ribnoto ezero leží v nadmorskej výške 2 190 m n. m. a v najhlbšom mieste je hlboké 12,2 metra.
Žabeško ezero (bulh. Жабешко езеро, doslova Žabie jazero) - je najvyššie položeným z celej skupiny Bănderických jazier. Odkrýva sa tu nádherný výhľad na severozápad k vrchu Muratov (bulh. Муратов). V dôsledku len malého odtoku je najteplejším z Bănderických jazier. Pri jazere sa rozdeľuje turistická trasa, ktorá sem vedie z vysokohorskej chaty Vichren. Jednou odbočkou je možné pokračovať k útulni Tevno ezero, druhá vedie k vysokohorskej chate Demjanica. Jazero sa nachádza v nadmorskej výške 2 335 m n. m. a v najhlbšom mieste dosahuje hĺbky 1,9 metra.
Dălgo ezero (bulh. Дълго езеро, doslova Dlhé jazero) - je známe tiež ako Gorno Bănderiško ezero (bulh. Горно Бъндеришко езеро, doslova Horné Bănderické jazero). Zo všetkých Bănderických jazier leží najďalej od chaty Vichren. V blízkosti jazera vedie turistická trasa z horskej chaty Vichren do útulne Tevno ezero. Leží v nadmorskej výške 2 310 m n. m. a v najhlbšom mieste dosahuje hĺbky 10 metrov. Je dlhé až 459 metrov a široké 150 metrov. Leží približne kilometer severne od vrchu Bănderiški čukar (bulh. Бъндеришки чукар).
Beauvais

Poloha

Mesto má rozlohu 33,31 km². Najvyšší bod je položený 170 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 54 189 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Zdroje: INSEE
Azory

Azory (po portugalsky: (Ilhas dos) Açores) sú portugalské súostrovie a zámorské autonómne územie Portugalska umiestnené v strede Atlantického oceánu, okolo 1 500 km od Lisabonu a okolo 3 900 km od východného pobrežia Severnej Ameriky.
Je to významná turisticko-rekreačná oblasť veľkého dopravného významu (poloha na ceste z Európy do Ameriky, 3 letiská, stanica káblov).
Ostrovy sú sopečného pôvodu - s časťou pod vodou sú vysoké asi 4 000 m a pobrežia sú strmé. Časté sú zemetrasenia a výskyt minerálnych prameňov.
Marguestau

Poloha

Obec má rozlohu 3,21 km². Najvyšší bod je položený 148 m n. m. a najnižší bod 101 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Victor-sur-Avre

Poloha

Obec má rozlohu 6,9 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 65 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grand Prairie

Hospodárstvo a doprava

Najväčším zamestnávateľom v meste je školský obvod Grand Prairie Independent School District, ktorý na ploche 100 km² má za úlohu starostlivosť o 22 000 žiakov a študentov na školách všetkých typov, okrem vysokoškolského vzdelávania. Druhým v poradí je firma Lockheed. American Airlines tu majú svoj hlavný office pre celé Spojené štáty.
Kompaktná množina

Kompaktná množina alebo kompakt je taká množina bodov topologického priestoru, že z každého jej pokrytia otvorenými množinami sa dá vybrať pokrytie konečné.
V Euklidovských priestoroch sú kompaktné množiny práve ohraničená a uzavreté podmnožiny Euklidovského priestoru. Napríklad v R je uzavretý jednotkový interval [0, 1] kompaktný, ale množina celých čísel Z nie (nie je ohraničená), ani polootvorený interval [0, 1) (nie je uzavretý).
Na metrických priestoroch možno ekvivalentne definovať kompaktnú množinu pomocou postupností: kompaktná množina je taká množina, že z každej postupnosti v tejto množine sa dá vybrať postupnosť konvergentná (v tejto množine). Kompaktná množina je na týchto priestoroch uzavretá a ohraničená.
V konečnodimenzionálnych normovaných vektorových priestoroch je množina kompaktnou prave vtedy, ak je uzavretá a ohraničená.
O kompaktnom priestore alebo kvázikompaktnom priestore (podľa Bourbakiho) hovoríme, ak je kompaktná množina priestorom (topologickým, vektorovým, metrickým).
Hausdorffov kompaktný priestor alebo kompaktný priestor (podľa Bourbakiho) je kvázikompaktný priestor podľa Bourbakiho, ktorý je Hausdorffovým priestorom.
Termín kompaktný zaviedol Fréchet v roku 1906.
Cuy-Saint-Fiacre

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 160 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 656 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zápis o zásadách česko-slovenskej akcie

Zápis o zásadách česko-slovenskej akcie (alebo tiež kyjevský zápis) bol vykonaný 29. augusta 1916 Milanom Rastislavom Štefánikom. Týmto dokumentom bola uznaná vedúca pozícia Československej národnej rady (ČNR) v celom československom zahraničnom odboji.

Vznik

V roku 1916 vznikol spor o riadení krajanského odboja v Rusku. Podpredseda Československej národnej rady Josef Dürich odcestoval v júli do Ruska, aby dosiahol podriadenie Zväzu česko-slovenských spolkov Českej národnej rade. Josef Dürich sa nechal ovplyvniť ruskými kruhmi, ktoré požadovali prenesenie centra odboja práve do Ruska. Do Ruska prišiel aj Milan Rastislav Štefánik, aby situáciu urovnal. Dňa 29. augusta 1916 dosiahol prijatie tzv. kyjevského zápisu (Zápis o zásadách česko-slovenskej akcie), čím bola uznaná pozícia ČNR v rámci zahraničného odboja.
V januári 1917 schválila ruská vláda vytvorenie Československej národnej rady na Rusi na čele s Josefom Dürichom. Rada na Rusi bola separatistický orgán nezávislý od ČNR. Dürich bol potom z tohto dôvodu vylúčený z ČNR.
Vojenská prilba

Vojenská prilba slúži vojakovi na ochranu pred zraneniami hlavy. Patrí k najstaršej vojenskej ochrannej výstroji. Používali ju už Asýrčania v období okolo roku 900 pred Kristom, neskôr bojovníci starovekého Grécka, Ríma, či stredovekí rytieri.

Dnešné vojenské prilby

Dnešné vojenské prilby sú vyrábané z kevlaru, ocele. Prilby armády USA sú elektronicky prepojené s inými prilbami či veliteľstvom.
Gótska línia

Gótska línia (nem. Gotenstellung, tal. Linea Gotica) je názov pre systém nemeckých opevnení v severnom Taliansku, vybudovaných počas druhej svetovej vojny. Predstavovala poslednú veľkú obrannú líniu, ktorá mala zadržať spojenecký postup na talianskom fronte. Na tejto línii sa bojovalo prakticky až do začiatku mája 1945. Opierala sa o horský masív Apenín, prebiehala od pobrežia Tyrrhenského mora na sever od Florencie k Pesaru na jadranskom pobreží.
Zuzana Martináková

Profesionálna kariéra

Vyštudovala slovenčinu a francúzštinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Od r. 1988 pôsobila v Slovenskom rozhlase a od roku 1993 pracovala v slovenskej redakcii BBC.

Politická kariéra

Do politiky vstúpila po tretej materskej dovolenke, keď ju do vznikajúcej SDKÚ odporúčal poslanec Ivan Šimko. Neskôr sa stala podpredsedníčkou SDKÚ a napokon aj Národnej rady SR. Zuzana Martináková bola poslankyňa NR SR vo volebnom období 2002 – 2006 (bola členka Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie).

Slobodné fórum

Na začiatku roka 2004 opustila SDKÚ a rezignovala na svoju ústavnú funkciu, aby založila nový politický subjekt Slobodné fórum. V roku 2004 o jeden hlas zvíťazila nad svojím protikandidátom Ivanom Šimkom a stala sa prvou predsedníčkou SF. V parlamentných voľbách v roku 2006 sa Slobodné fórum nedostalo do parlamentu (získalo len 3,47% hlasov voličov, potrebných bolo minimálne 5%).
27. septembra 2008 oznámila svoju kandidatúru v nadchádzajúcej voľbe prezidenta na návrh Republikovej rady Slobodného fóra, ktorá sa uskutočnila v Košiciach. V prvom kole voľby prezidenta  21. marca 2009 sa umiestnila na štvrtom mieste a získala 5,12 % hlasov.

Súkromný život

Z prvého manželstva má syna Michala a Juraja. S druhým manželom, bývalým novinárom Mariánom Bednárom, ktorý bol riaditeľ Sekcie komunikácie Kancelárie prezidenta SR Gašparoviča, má syna Tomáša.
The Highwaymen

The Highwaymen bola v rokoch 1985-1995 americká country superskupina, v ktorej hrali poprední predstavitelia tohto žánru - Willie Nelson, Waylon Jennings, Johnny Cash a Kris Kristofferson.
Počas desaťročného spoločného vystupovania vydali tri albumy. Za prvý album Highwayman z roku 1985 obdržali platinovú platňu. Titulná pieseň z tohto albumu, „The Highwayman“ získala v tom istom roku ocenenie Grammy za najlepšiu country pieseň roku.
Česko-slovenské národné basketbalové družstvo žien

Úspechy

Česko-slovenské družstvo sa kvalifikovalo na tri olympijske hry, na ktorých skončilo vždy bez medaily. Najbližšie k nej bolo v roku 1976 v Montreale, kde obsadilo 4. miesto. Zúčastnilo sa tiež ôsmich majstrovstiev sveta, na ktorých dosiahlo 6 medailí. V rokoch 1957 až 1975 získalo zakaždým niektorú z medailí, z toho 2 strieborné v rokoch 1964 v Peru a 1971 v Brazílii. 
Na majstrovstvách Európy sa zúčastnilo 22-krát a získalo na nich 15 medailí, ale ani raz tú najcennejšiu. Prvú medailu – bronzovú – dosiahlo hneď na druhom turnaji majstrovstiev Európy v roku 1950 v Maďarsku. O dva roky neskôr v Sovietskom zväze získalo svoju prvú striebornú medailu. V ďalších rokoch k nim pribudlo ešte 6 strieborných a 7 bronzových medailí. Poslednú medailu – striebornú – získalo v roku 1989 v bulharskej Varne.
Mosson (Côte-d'Or)

Poloha

Obec má rozlohu 7,41 km². Najvyšší bod je položený 337 m n. m. a najnižší bod 228 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Laval-sur-Vologne

Poloha

Obec má rozlohu 3,58 km². Najvyšší bod je položený 500 m n. m. a najnižší bod 409 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 623 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lorica segmentata

Lorica segmentata (segmentový pancier), bola časť rímskej uniformy v 1. - 4. stor. po Kr.

Typy a vzhľad

Predpokladá sa, že túto zbroj vymysleli zruční rímski zbrojári v Gálií a Germánií. Prvé modely sa vyskytovali už koncom 1. stor. pred Kr. Lorica segmentata však nikdy úplne nevyradila zbroje typu Lorica hamata a Lorica squamata, ktoré sa ďalej používali hlavne u centúrionov, či práporčíkov. Existujú dohady, že Loricae segmentatae sa používali iba na západe, zatiaľ čo na východe sa preferovali Loricae hamatae a Loricae squamatae, no toto tvrdenie sa nemôže potvrdiť, nakoľko sa našli niektoré fragmenty zbroje typu Loricae segmentatae aj na východe, hlavne počas židovského povstania.
Lorica segmentata sa vyrábala tak, že sa na kožený pásikový podklad pripli kovové pásy. Pásy pokrývali trup vojaka, ako aj jeho plecia, ktoré chránilo 5 vertikálnych pásov. Pancier sa obliekal rovnako, ako moderné košele, zapol sa prackami na prednej časti. Vďaka kovovým pásom pancier vojaka nijak neobmedzoval, poskytoval možnosť ľubovoľného pohybu a nebránil v dýchaní, pričom preraziť ho oštepom či šípom bolo nemožné.
Rozoznávame 4 typy pancieru Lorica segmentata, podľa miest nálezov. Je to Lorica segmentata-typ Kalkriese, Lorica segmentata-typ Corbridge (A, B a C), Lorica segmentata-typ Newstead a Lorica Segmentata-typ Alba Iulia.

Kalkriese

Ide o prvý typ tohto panciera, je to predchodca typu Corbridge a vyrábal sa od konca 1. stor. pred Kr. do približne polovice 1 stor. po Kr

Corbridge A

Tento typ bol dokonalým typom tohto panciera. Na jeho zopínanie slúžili šnúrky, ktoré boli na medených prackách. Corbridge A sa skladal zo 40 jednotlivých kovových plátov. Používal sa približne od polovice 1. stor., až do polovice 2. stor. po Kr.

Corbridge B

Dá sa povedať, že typ B je vylepšením typu A. Tento pancier vážil iba 5,5 kg a skladal sa z 38 kovových plátov. Typ B bol najlepším typom pancieru segmentata. Isté však je, že nikdy nenahradil typ A, pravdepodobne sa používali v rovnakom období.

Newstead

Typ Newstead už nie je tak pohodlný ako predchádzajúce typy. Bol síce vyrobený z menej a väčších plátov ako Corbridge, no nezabezpečoval tak výborný pohyb a určite bol jednoduchší na výrobu. Bol vynájdený niekedy v druhe polovici 2. stor. a používal sa asi až do začiatku 4. stor. po Kr.

Alba Iulia

Existuje aj tzv. L.S. Alba Iulia neskorý typ tejto zbroje. Používal sa v 2. a 3. stor. po Kr. a bol jednoduhší. Trupné pláty boli široké a bolo ich menej, pričom miesto plátov na pleciach bol pancier tvorený šupinovým typom (squamata). Tento typ však nebol v bitkách taký účinný, ako staršie typy Corbridge, preto sa od neho upustilo v čase, keď sa rozpadla tradičná rímska uniforma. Lorica segmentata bola nahradená krúžkovými a šupinovými košeľami, ktoré sa opäť stali hlavným pancierom armády.
Tento pancier sa prestáva používať koncom 3. stor. a definitívne prestal byť používaný pravdepodobne začiatkom 4. stor.
Macas

Macas je hlavným mestom provincie Morona-Santiago v Ekvádore.

Doprava

Letisko Macas Airport leží blízko mesta.
Ján Pravoslav Leška

Životopis

Leška sa narodil vo Vrbovciach 7. mája 1831 v rodine Jána Leška a jeho manželky Alžbety rodenej Neuročnej. Podľa niektorých zdrojov sa narodil 5. mája. Študoval na gymnáziu v Modre (okrem iných u Jána Kalinčiaka, a potom teológiu v Bratislave a vo Viedni. Pôsobil postupne ako kaplan v Myjave a ako farár v Bukovci (1855 – 1860), v Bzinciach (1860 – 1881 a v Brezovej (kde má dnes na budove fary na Piešťanskej ulici pamätnú tabuľu). Na odpočinok sa usadil opäť v Bzinciach, kde je i pochovaný.
Do obdobia Leškovho pobytu v Bzinciach spadajú jeho kľúčové aktivity. V rokoch 1859 – 1867 sa postavil čelom k maďarizačným snahám a prihlásil sa v tzv. patentálnych bojoch k patentalistom v evanjelickej cirkvi. V roku 1879 bol zvolený do čela nitrianskym seniorom, v roku 1890 bol seniorátu zbavený pre odpor k maďarizačným tendenciám v evanjelickej cirkvi. V Bzinciach patril k priateľom rodiny Riznerovcov, najmä Ľudovíta Riznera a na literárnu dráhu tu pomohol nasmerovať i mladú Ľudmilu Podjavorinskú, ktorá ho neskôr spodobila v epickej básni Prelud.
Ako spisovateľ sa venoval predovšetkým sakrálnym témam, poézii. Je autorom básnickej zbierky Vzdychy Naimské, prekladal náboženskú literatúru z latinčiny a nemčiny. Niektoré jeho básne, ako napr. báseň Naše nádeje (Vždycky sa len tešíš, ty Slovensko moje,/ že sa už zahoja dávne rany tvoje./ A tvoje útechy a boľastné vzdechy/ čo chvíľka za chviľkou len hynú, hynú...) z vyššie uvedenej zbierky, zľudoveli i v podobe piesní. Medzi jeho najvydávanejšie diela patril Katechismus k vyučování dospělejších dítek křesťanských.
Ako novinár prispieval do viacerých periodík a v rokoch 1878 – 1883 vydával spolu s Michalom Boorom časopis Korouhev na Sionu.
Dochovala sa tiež Leškova korešpondencia s viacerými osobnosťami doby (Vajanský, Podjavorinská aď.), ktorá je uložená v Pamätníku slovenskej literatúry v Martine.
Sojuz MS-08

Priebeh letu

Sojuz MS-08 úspešne vyštartoval dňa 21. marca 2018 o 17:44:23,396 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur. Kozmická loď bola približne po deviatich minútach od štartu navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 200,7 – 247,0 km. Po dvoch dňoch letu, 23. marca o 19:40:19 UTC, sa loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 55.
Dňa 4. októbra 2018 o 07:57:32 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a v ten istý deň o 11:44:38,3 UTC úspešne pristál v kazašskej stepi juhovýchodne od Džezkazganu.
Žirafa (súhvezdie)

Pozoruhodné prvky

Hoci je súhvezdie rozlohou osemnástym najväčším, nie je obzvlášť žiarivé, pretože jeho najjasnejšie hviezdy sú len štvrtej magnitúdy.
Najjasnejšou je hviezda β Camelopardalis s magnitúdou 4,03. Táto dvojhviezda pozostáva zo zložiek s magnitúdami 4,0 a 7,4.
Druhou najjasnejšou hviezdou je CS Camelopardalis (ktorá nemá ani Bayerovo, ani Flamsteedovo označenie). Je to mierne premenlivá hviezda magnitúdy 4,21.

Pozoruhodné objekty na oblohe

NGC 2403 je špirálovitá galaxia, vzdialená približne 11 miliónov svetelných rokov. Jej magnitúda je 8,4. NGC 1502 je otvorená hviezdokopa, vzdialená približne 6 800 svetelných rokov, ktorej magnitúda je 6,0.

História a mytológia

Súhvezdie Žirafa pravdepodobne predstavuje zviera, na ktorom sa do Kanánu niesla Rebeka, keď si chcela vziať Izáka.
Partenokarpia

Výskyt

Prirodzene sa partenokarpia vyskytuje napr. pri rodoch jabloň, ananás, hruška, banán, ľuľok a citrusových plodoch. Tieto plody bývajú často bez semien alebo majú zakrpatené semená.
Až do smrti

Zápletka

Jean Claude Van Damme je v úlohe nečestného policajta Anthonyho Stowa, závislého od drog, ktorého nikto nemá rád, vrátane jeho vlastnej ženy. Jeho hlavným nepriateľom je Gabriel Callaghan - bývalý policajt, ktorý sa pridal k mafii. V prestrelke Anthonyho ťažko rania a on upadne na niekoľko mesiacov do kómy. Potom ako sa preberie sa z neho stáva iný človek, rozhodne sa dať svoj život do poriadku, potrestať tých, ktorí ho kvôli odhaleniu pravdy takmer zabili a oslobodiť svoju unesenú tehotnú manželku, v ktorej sa prebudila stará láska.
Homalopsidae

Homalopsidae (po slovensky pravdepododobne vodnárkovité ) je čeľaď hadov z taxónu Caenophidia.
Staršie sa často zaraďovala ako podčeľaď užovkovitých, a to pod názvom vodnárkorodé alebo vodnárky (Homalopsinae) - porov. staršie systémy uvedené v článku užovkovité.

Charakteristika

Čeľaď sa vyskytuje v južnej a juhovýchdnej Ázii a Australázii. Väčšinou ide o opistoglyfné a vodné hady (iba rod Brachyorrhos nie je vodný, ani opistoglyfný). Žijú vo všetkých druhoch sladkých aj morských vôd. Živia sa obojživelníkmi, rybami a kôrovcami. Sú živorodé.
Sainte-Hélène-sur-Isère

Poloha

Obec má rozlohu 14,43 km². Najvyšší bod je položený 2 294 m n. m. a najnižší bod 298 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 123 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lamazière-Basse

Poloha

Obec má rozlohu 44,04 km². Najvyšší bod je položený 648 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 290 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenský kopov

Vzhľad

Stavba tela je ľahšia, ale vždy pevnej kostry. Má obdĺžnikový tvar tela. Nos je vždy čiernej farby.Papuľa je rovná, v pomere k lebke primerane dlhá a nie veľmi široká. Nemá ovisnuté pysky, sú krátke, priliehajúce, tenké, so zreteľným kútikom. Oči mandľového tvaru sú hlbšie zapustené a tmavé. Očné viečka sú vždy čierne. Uši sú posadené trochu nad rovinou oka, priliehavé, zaokrúhlené a stredne dlhé. Labka je oválna, prsty dobre klenuté, pazúre vždy čierne a silné. Vankúšiky na labkách vždy dobre vyvinuté, tmavého zafarbenia. Chvost sa v pokoji nesie zvislo a v akcii šabľovito nahor. Srsť je dlhá 2–5 cm, stredne hrubá, priliehavá a hustá. Na chrbte, krku a chvoste dlhšia. Zafarbenie je čierne s hnedými až mahagónovými odznakmi na končatinách.

Povaha a využitie

Slovenský kopov je inteligentný, temperamentný a ostrý, preto poľuje najmä na diviaky. Vyniká vytrvalým a hlasným sledovaním teplej stopy až niekoľko hodín.
Používa sa ako strážny a poľovný pes.
Anton Turecký

Životopis

Ľudovú školu navštevoval v Slovenskej Ľupči, 1920 maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1920-1926 študoval na odbore inžinierskeho staviteľstva VUT v Brne, 1926 Ing.
Spoluzakladateľ a prednášajúci na SVŠT v Bratislave. Priekopník stavebnej mechaniky na Slovensku, odborník v stavebnej statike stavieb, tvorca iteračnej metódy postupného rozvádzania uzlových pootočení. Autor monografií, prvých slovenských vysokoškolských učebných textov o stavebnej mechanike a vyučovacích pomôcok. Štúdie publikoval v odborných časopisoch. Prispel k tvorbe slovenskej odbornej terminológie.
Armin Zsolnai

Životopis

Vlastník pivovaru v Banskej Bystrici na Hornej ulici; výrobca piva pod názvom Zlato prameň. Držiteľ "Grand Prix" (1908) v Paríži, v Londýne a v Ríme.