Nižný Komárnik

Polohopis

Nižný Komárnik leží v severnej časti Nízkych Beskýd obojstranne potoka Ladomirky, doline Komárniča, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom, západne, v hornatej oblasti Laboreckej vrchoviny. V strede obce je nadmorská výška 370 m, v chotári od 360 do 583 m. Obec je obklopená  hradbou výšin, medzi ktorými dominujú Prokopec a Čerešňa. Mierne členitý povrch chotára tvoria flyšové vrstvy s malým výskytom nafty.
Prevláda hlboký les s porastom jedle, smreka a buka.
Od roku 1930 v chotári obce je na ploche 34,85 ha vytvorená štátna prírodná rezervácia DRANEC s chráneným pralesom, ochranou prirodzených pralesovitých spoločenstiev Nízkych Beskýd s významným zastúpením jedle a buka. Platí 5.stupeň ochrany.
Je tu aj Národná prírodná rezervácia Komárnická jedlina. Na lúkach v Šivárnej sú tiež aj mokrade o rozlohe 30 000 m².

Vodné toky

Cez obec preteka Ladomirka, ľavostranný prítok Ondavy.
Poniže obce do nej sa vlieva 6,2 km ľavostranný potok Šivarná, prameniaca východne nad Príkrou, na území CHKO Východné Karpaty. Vyviera (severovýchodne) pod Beskydom, kótou 597,1 m v nadmorskej výške 557 m v  jedľovom a bukovom poraste, v tesnej blízkosti hranice s Poľskou republikou. Juhovýchodne z druhej strany kopca, za horizontom, vo vzdialenosti asi 300 m vyviera Chotčianka.
Do jej koryta sa vlievajú ďalšie štyri prítoky.

Vodné plochy

Pri vstupe do chotára obce po ľavej strane štátnej cesty na Duklu, je prehradené koryto Ladomirky. Hrádza je vytvorená z ílového násypu a je vystužená betónovým jadrom. Teleso prepadu hrádze je z vymurovaného lomového kameňa, vyplnená železobetónom.
Úlohou hrádze je pri povôdňach zadržať prvé prívalové vlny a tým zmenšiť intenzitu vodnej riavy. Vytvorená vodná plocha má rozlohu asi 2 ha.

Dejiny

Historický názov obce sa vyvíjal nasledujúcim spôsobom. V roku 1618 obec v dokumentoch je uvedená pod názvom Also Komárnik, v roku1773 Alsó-Komárnyik, Alsó-Komarnyik, Nisny Komarnik, v roku 1786 Alschó-Komarnyik, v roku 1808 Alsó-Komárnik, Dolní Komárnik, v rokoch1863–1882 Alsókomárnik, v rokoch1888–1902 Alsókomarnik, v rokoch 1907–1913 Alsókomárnok, v roku 1920 Nižný Komárnik, v rokoch 1927–1965 Nižný Komárnik, Nižnyj Komarnik, od roku 1965– Nižný Komárnik až do dnešných dní.
Obec je doložená od roku 1618. Parila panstvu Makovica. Obyvateľstvo tvorili drevorubači, ktorí zhotovovali od začiatku 17. storočia šindle. Rozsiahle lesy v 19. storočí boli vo vlastníctve grófa Vestphalena.
Počas prvej svetovej vojny v roku 1914 obec bola takmer úplne zničená. Zápalkáreň, píla a mlyn prestali pracovať v roku 1918. Za prvej ČSR pracovali obyvatelia väčšinou v lesnom hospodárstve. V týchto rokoch taktiež pokračovalo vysťahovalectvo.
Na začiatku druhej svetovej vojny, ktorá začala útokom Nemecka na Poľsko, dňa 2. septembra 1939 v priestore Duklianskeho priesmyku vojaci z jednotky Poľskej armády podnikli útok do vnútrozemia Slovenska a obsadili obec Nižný Komárnik. Výsledkom bojovej činnosti bol 1 mŕtvy a 15 zranených občanov Slovenskej republiky (Vojenské dejiny Slovenska 5. zväzok, Magnetpress, Bratislava 2008, str. 45). Poľskí vojaci mali 6 mŕtvych.
V čase druhej svetovej vojny po prechodu frontu v októbri 1944 obec bola úplne zničená. Po skončení druhej svetovej vojny nemohli začať školopovinné deti školskú dochádzku.  Minister národnej obrany arm. gen. L. Svoboda o pomeroch vo Svidníckom okrese vo svojej správe z inšpekčnej cesty píše, že z Nižného Komárnika v dňoch 5. – 7. februára 1946  bolo 40 detí na určitý čas adoptovaných rodinami v Čechách, aby tam mohli navštevovať školskú dochádzku. Bol to nevyhnutný čas na vybudovanie respektíve znovu postavenie základnej školy. (Vojenská história 2/2004 str. 101). Obec po oslobodení Červenou armádou znovu bola obnovená a za socializmu bola vyznamenaná štátnym vyznamenaním Česko-Slovenskej republiky Radom Červenej hviezdy.
Pôdu obrábajú súkromne hospodáriaci roľníci. Časť obyvateľstva pracuje v lesnom hospodárstve a v priemyselných podnikov vo Svidníku, Krajnej Poľane a v Košiciach. Dnes ľudia migrujú za prácou i do iných regiónov Slovenska a do zahraničia.
Obyvateľstvo
V roku 1787 mala obec 32 domov a 327 obyvateľov, v roku 1828 33 domov a 253 obyvateľov. V roku 1940 obec mala 52 domov v ktorých žilo 267 obyvateľov. Od roku 1863 bola tu v prevádzke parná píla a od roku 1870 zápalkáreň. V rokoch 1880 až 1910 obec postihlo vysťahovalectvo.
Na rozhraní 19. a 20. storočia bol tu vykonaný prieskum naftových ložísk.

Múzeá

V Nižnom Komárniku, v chotári obce, pri štátnej ceste do Poľska, je časť exponátov Múzea karpatsko-duklianskej operácie, ktoré boli spristupnené pre verejnosť pri príležitosti 15. výročia SNP, v auguste 1959. Je to pamiatková úprava duklianskeho bojiska na spôsob prírodnej vojenskej rezervácie.
Nad Nižným Komárnikom je na kamennej plošine vo vzdialenosti asi 40 m vľavo od cesty inštalované sovietskej stíhacie lietadlo Lavočkin La 5 FN.  Tieto lietadla boli začlenené do zostavy 8. leteckej armády, ktorá podporovala pozemné jednotky v Karpatsko-duklianskej operácii. V blízkosti lietadla je  umiestnený protilietadlový kanón  kalibru 85 mm, ktorý bol vo výzbroji protiliedlových jednotiek 1. čs. armádneho zboru. Tento kanón bol používaný i v boji proti tankom. Na ďalšej kamennej plošinke je umiestnený veľkokalibrový pritilietadlový guľomet kalibru 12,7 mm. Na kamennom podstavci je i plastická mapa bojiska.
Západne obce sa nachádza kopec Čerešňa, na ktorom nemeckí vojaci, pred vstupom 1. čsaz a Červenej armády, do septembra 1944 vybudovali vojenskú pevnosť, štruktúrovanú systémom zákopov, okopov a krytov s palebnými postaveniami aj pre ťažký vojenskú techniku.
Z takto vybudovaného opevnenia skoro dva mesiace bránili vstup útočiacich vojsk do doliny Ladomirky a zamedzovali útok na Svidník a Prešov.
Ešte dnes tento kopec sa stáva terčom amatérskych hľadačov vojenských relikvií z druhej svetovej vojny.