Farnsworth House

Dejiny

Po dokončení návrhu bol projekt pozdržaný kvôli dedičstvu od chorľavejúcej tety. Mies pôsobil ako generálny dodávateľ a rovnako ako aj architekt. Práce začali v roku 1950 a boli v podstate dokončené v roku 1951. Zákazka bola ideálna pre ktoréhokoľvek architekta, ale bola pokazená veľkou publicitou sporu medzi Farnsworthovou a Miesom, ktorý začal ku koncu výstavby. Celková cena domu bola 74 000 dolárov v roku 1951, alebo 1 000 000 dolárov v roku 2006. Prekročenie nákladov vo výške 16 000 dolárov na vopred schválený stavebný rozpočet vo výške 58 400 dolárov, boli kvôli stupňujúcim sa cenám povojnového materiálu, ktoré vyplývali z inflačných cien spôsobenej mobilizáciou v kórejskej vojne.
Edith pokračovala v užívaní domu ako víkendový dom počas najbližších 21 rokov. Často hosťovala významných architektonických hosťov, aby mohli vidieť dielo svetovo presláveného architekta. V roku 1968 miestnemu diaľničnému oddeleniu odpredala dva akre pozemku na priľahlom pozemku pre postavenie nového diaľničného mosta ponad rieku Fox River. Farnsworthová zažalovala spoločnosť, aby sa zastavil projekt, ale prehrala. Preto sa rozhodla predať v roku 1972 dom a odišla na dôchodok na jej vilu do Talianska.

Konfigurácia

Základné vlastnosti domu sú ihneď viditeľné. Rozsiahle využívanie skla od podlahy až po strop otvára v interiéri okolné prostredie v extrémnom uhli. Dve jasne vyjadrené horizontálne dosky, strecha a podlaha, tvoria sendvič s otvoreným priestorom na bývanie. Hrany platne sú definované exponovanými oceľovými konštrukčnými prvkami natretými čisto na bielo. Dom je vyzdvihnutý 1,6 m nad zemou záplavovými oceľovými stĺpmi v tvare H, ktoré sú pripojené na oboch stranách podlahy do stropných dosiek. Dosky končia presahujúc podporné stĺpy. Dom vyzerá akoby plával bezváhovo nad zemou. Tretia plávajúca doska, pripojená k terase, funguje ako prechod medzi obývacím priestorom a zemou. Dom je prístupný pomocou dvoch súprav širokých schodov prepájajúcich terasu so zemou.
Mies objavil na prelome storočia možnosti veľkých priestov, ktoré majú veľký charakter pre priemyselnú éru. Tu bol použitý koncept nezacloneného priestoru, ktorý je flexibilný pre potreby ľudí. Interiér sa zdá byť jediný otvorený priestor, prúdenie okolo dvoch blokov dreva; jedna skriňa rozvádzača a iná pre kuchyňu, WC a ohnisko bloku. Väčšie kuchynské jadro (ohnisko) sa javí ako samostatný dom vo veľkom sklenenom dome. Budova je v podstate jedna veľká izba naplnená voľne prvkami, ktoré poskytujú jemnejšie rozlíšenie v otvorenom priestore, mlčky, ale nediktuje zóny na spanie, varenie, jedenie a posedenie. Veľmi súkromné oblasti, ako sú toalety a mechanické izby, sú umiestnené do jadra.
Mies použil tento koncept priestoru s variáciami na jeho neskoršie budovy, najmä na Crown Hall, jeho majstrovské dielo kampus IIT. Predstava jednej izby, ktorú je možné voľne používať alebo zónovať akýmkoľvek spôsobom, s pružnosťou pre prispôsobenie sa meniacemu spôsobu využitia voľného interiéru, uzavretý v skle a minimálne podporený zo štrukturálneho rámovania umiestneného v exteriéri. Farnsworth House je významný, pretože je to prvá kompletná realizácia tohto ideálu – prototyp pre svoju víziu o tom, čo moderná architektúra v ére technológií by mala byť a poskytovať.

Architektúra ako výraz doby

Vo Farnswortha House rieši základné otázky týkajúce sa vzťahu medzi jednotlivcom a jeho spoločnosťou. Miesa videl, že moderná, technologicky riadená doba, v ktorej jednotlivci existujú, je z veľkej časti mimo jeho kontrolu. Ale on veril, že osoba môže a mala by existovať v harmónii s kultúrou svojho času, aby mohla byť úspešná sama. Jeho kariéra bola dlhá a trpezlivé hľadanie architektúry, ktorá by bola pravdivý výrobok jeho doby a jasné vyjadrenie o mieste jednotlivca v danej doby. Vnímal dobu ako éru masovej priemyselnej výroby, civilizáciu tvarovanú silami rýchleho technologického rozvoja. Mies chcel použiť architektúru ako nástroj, ktorý pomôže zosúladiť individuálny duch s novou masovou spoločnosťou, v ktorom existuje.