google/wiki40b huggingface dataset:
Jozef Kostelník

Klubová kariéra

S futbalom začal v prešovskom Tatrane, pokračoval v Dukle a Sparte Praha. Nasledovalo niekoľkonásobné pôsobenie v Českých Budějoviciach. V roku 1995 sa objavil v drese Hradca Králové a opäť aj v drese Sparty. V kariére pokračoval v Žiline, Jeruzaleme, Čani a Solivare. V sezónach 2011/2012, 2012/2013 sa objavoval v drese amatérskeho klubu FC Žehňa.
V európskych pohároch nastúpil v 6 zápasoch a dal 1 gól. K jeho prednostiam patrila výborná loptová i kopacia technika, prehľad i tvrdá strela.

Reprezentačná kariéra

Česko-Slovensko reprezentoval v kategoriach U16, U18, v rokoch 1987 až 1989 zaznamenal za U19 15 štartov a 4 góly a v roku 1989 vsietil počas 3 zápasov 1 gól za výber do 21 rokov.

Trénerská kariéra

S trénovaním začal v Solivare kde pôsobil súčasne na troch frontoch - tréner, hráč, kapitán. Do prešovského Tatrana sa vrátil v ročníku 2008/09 najskôr ako asistent Jozefa Džubaru pri juniorke. Pred jarnou časťou Corgoň ligy zaujal pozíciu druhého asistenta Romana Pivarníka popri Jozefovi Daňkovi a neskôr pôsobil aj ako hlavný tréner juniorky. Z Prešova sa presunul do Lipian odkiaľ po krátkom pôsobení pokračoval do Ľubotíc. Neskôr bol trénerom Ružinej s ktorou vybojoval postup do II.ligy a Vranova nad Topľou. V sezóne 2013/14 pôsobil v Tatrane s ktorý sa mu nepodarilo vrátiť medzi slovenskú elitu. S klubom obsadil konečnú 4. priečku. Nasledovalo pôsobenie v klube Sandecja Nowy Sacz v ktorom po 2 mesiacoch podal demisiu. Naposledy trénoval klub FC Senica z ktorého sa porúčal po 4 mesiacoch pre nezhody s vedením.
Coupru

Poloha

Obec má rozlohu 7,82 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 131 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 180 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikuláš Sontág (1882)

Životopis

Maturoval  na levočskom gymnáziu, ako medik študoval v Strasbourgu a v Budapešti, kde mu udelili doktorát medicinae universae. Za manželku si zobral Talianku, rodenú Mária Fraperti-Széll (* 30. 10. 1873). Krátko po sobáši sa v roku 1909 ujal vedenia Nového Smokovca.
Ako záložný lekár narukoval a plnil si svoje povinnosti v lazaretoch počas Prvej svetovej vojny. Vrátil sa v roku 1916, keď vojenská správa vyhlásila novosmokovské sanatória za vojenské ozdravovne pod jeho vedením.
V roku 1917, keď sa kriticky rozšírila pľúcna TBC sa rozhodol postaviť novú liečebňu. Nemal však na jej stavbu dostatok kapitálu, a tak oslovil bohatých vlastníkov garbiarní v Liptovskom Mikuláši rodinu Hubkovcov. Manželia Peter a Mária Hubkovci sa stali majiteľmi 97% akcii. Neskôr sa pridali aj ďalší akcionári. Dokončená bola, po mnohých problémoch s kapitálom, robotníkmi a akcionármi, 28. júla 1925. Liečebný ústav pomenovali Palace - sanatórium a spojené sanatóriá dr. Szontagha. Svetová hospodárska kríza donútila akcionárov v roku 1933 predať nové sanatórium Všeobecnému penzijnému ústavu. Po ďalších  stavebných úpravách, keď nový majiteľ zmodernizoval lekárske zariadenie, vybudoval park, ihriská, kolonádu, sanatórium znovu otvorili 24. februára 1935. Nazvali ho Sanatórium Všeobecného penzijného ústavu. Medzi obyvateľmi Tatier sa neskôr ustálil názov ústavu "Penzák".
Stará osada nezmenila názov. Lekársky ju viedol aj naďalej Mikuláš Sontág mladší s primárom Viliamom Šimkom. Názov Palace preniesol na novopostavenú budovu, ktorú podľa projektov Milana Harminca dokončili v roku 1934.
Mikuláš Sontág mladší bol horolezcom, lyžiarom, aktívny bol v horskej záchrannej službe. V rokoch 1933 - 1938 bol predsedom Karpatského spolku, ale aj predsedom Zväzu tatranských kúpeľov a sanatórií. Kúpele v Novom Smokovci boli v roku 1948 znárodnené. Vo Vysokých Tatrách bol neželaný. Presťahoval sa 16. marca 1945 do Levoče. V tamojšej nemocnici bol sekundárnym lekárom. Žil tam až do svojej smrti. Pochovaný bol na cintoríne v Poprade - Veľkej. Jeho manželka ho nenasledovala. S podlomeným zdravím sa vrátila naspäť do talianskeho Merana. Mikuláš Sontág ml. mal dvoch synov.
Omaha

Omaha je najľudnatejšie mesto v americkom štáte Nebraska. Má rozlohu 307,9 km² a žije tu okolo 425-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti vyše 813-tisíc.
Sídli tu najväčšia železničná spoločnosť v USA Union Pacific Railroad.
Steak

Steak je pomenovanie pre rez mäsa krájaný z väčšieho kusu kolmo cez svalové vlákna. Tradične sa pod označením steak myslí kus hovädzieho mäsa (u nás tiež známy pod názvom biftek z francúzskeho le biftek).
V širšom význame je však steak akýkoľvek plátok mäsa. Existuje tak napr. bravčový steak, kurací steak, jelení steak či steak z lososa alebo tuniaka.

Príprava

Steaky sa tradične pripravujú grilovaním alebo pečením na panvici. Hovädzie steaky môžu byť pripravované pri rozdielnych teplotách a čase. Výsledný steak sa tak líši podľa stupňa prepečenia od takmer surového až po úplne prepečený.
Základom prípravy je rýche opečenie mäsa z obidvoch strán, aby sa steak na vonkajšej strane zatiahol a vo vnútri si zachoval šťavnatosť. Rôzny stupeň prepečenia si vyžadujú aj steaky z lososa alebo tuniaka.
Sociálny darvinizmus

Sociálny darvinizmus alebo zriedkavo sociáldarvinizmus je sociologická teória, podľa ktorej je hlavnou hybnou silou spoločenského vývinu boj o život a prírodný výber. Sociáldarvinizmus sa rozšíril koncom 19. storočia.
Jeho predstaviteľmi sú: Ludwig Gumplowicz, Gustav Ratzenhofer, Albion Woodbury Small a ďalší.
Zverovka

Turistika

Je obľúbeným východiskom vysokohorských túr na Osobitú, Brestovú, Baníkov, Ostrý Roháč, Volovec, Plačlivé, Lúčnu, Rákoň, Salatín, Pachoľa a Spálenú. 
Zverovka poskytuje možnosť ubytovania v hoteloch a chatách a zimné stredisko Zverovka – Spálená ideálne podmienky pre zimné športy do neskorej jari. Asi 100 metrov severne od Zverovky sa nachádza Pleso pod Zverovkou (983 m n. m.), ktoré miestni nazývajú Maras. Ďalej sa v oblasti rekreačného zariadenia nachádza Pietne miesto obetiam Roháčov a stanica Horskej služby.
V blízkosti hlavnej chaty Zverovka sa začína náučný chodník Zverovka.
Zo Zverovky vedie Roháčskou dolinou červeno značený bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 3,1 km, končí pri Ťatliakovej chate a jeho povrch je asfaltový. Vzhľadom na značné prevýšenie sa vozíčkarom odporúča sprievod.
Escoubès

Poloha

Obec má rozlohu 6,44 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 320 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kondicionalizmus

Kondicionalizmus (po lat.) je filozofické učenie, ktoré nahradzuje pojem príčiny pojmom komplexu podmienok (podmienka = conditio).
Zakladateľom kondicionalizmu je Max Verworn.
Banos

Poloha

Obec má rozlohu 5,77 km². Najvyšší bod je položený 124 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 247 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hedviga Bystrická

Život

V roku 1948 absolvovala vysokoškolské štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor učiteľstvo prírodopisu-zemepis. Následne pôsobila ako asistentka, odborná asistentka a technička na Katedre geológie a paleontológie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1951 získala titul RNDr. Venovala mikropaleontológii a biostratigrafii, najmä na základe foraminifer a neskôr aj nanoplanktónu. V rámci biostratigrafického výskumu vápnitého nanoplanktónu patrila medzi priekopníkov. V roku 1966 obhájila kandidátsku prácu a získala titul kandidáta geologických vied (CSc.). Nasledujúceho roku bola habilitovaná za docentku. Viedla prednášky a cvičenia z mikropaleontológie a v tomto obore viedla aj viacerých diplomatov a ašpirantov. V roku 1989 odišla do dôchodku. Bola manželkou geológa a paleontológa Jána Bystrického.

Publikácie

Vedecké výsledky publikovala v približne 40 publikáciách. Okrem odborných článkov sa podieľala na príprave Malej encyklopédie biológie ako spoluautorka (v kolektíve V. Betinu, vydal Obzor, Bratislava, 1975).
Schranz

Schranz je hudobný štýl ležiaci zhruba medzi Trance, New beat a Technom, veľmi podobný štýlu Hardcore techno. Hrá sa rýchlosťou 150-170 BPM, ale môže byť aj pomalší.

Vznik

Termín vznikol v roku 1994 v Nemecku z dvoch nemeckých podstatných mien Schrei (výkrik) a Tanz (tanec).

Charakteristika

Originálny zvuk Schranzu je tvrdšie techno, inšpirované štýlom Hardcore techno, ale s obmedzenými melodickými elementami a dôrazom na perkusie. Známkou tohoto štýlu sú silne komprimované a filtrované slučky, často striedané pestrými breakmi. V modernom techno svete sa už veľmi názov Schranz nepoužíva, nahradil ho používanejší názov Hardtechno. V súčasnosti je zvuk hardtechna hutnejší a menej presýtený výškami. Hardtechno producenti využívajú často euforické melódie, či prvky iných žánrov ako drum'n'bass, dubstep, alebo hip-hop.

Súčasný trend

Po dosiahnutí vrcholu popularity v roku 2001 sa zo Scranzu vyvinul ešte rýchlejší štýl všeobecne označovaný ako Hardcore techno prekračujúci 150 BPM a prechádzajúci niekedy až do štýlu Hardcore (predovšetkým Industrial hardcore). Tento štýl je najviac reprezentovaný DJmi a producentmi ako DJ Amok, DJ Rush a Linda Pearl. Umelci ako Chris Liebing a Adam Beyer zostávajú zhruba pri 130 BPM. Ďalšími dôležitými producentmi sú Mario Ranieri a Luke Slater.
Les Martres-d’Artière

Poloha

Obec má rozlohu 14,96 km². Najvyšší bod je položený 369 m n. m. a najnižší bod 294 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 953 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Manicouagan

Manicouagan je najväčší zachovaný meteoritový kráter na Zemi. Nachádza sa v Quebecu v Kanade, jeho priemer je 100 km a meteorit tam dopadol zhruba pred 212 miliónmi rokov. Momentálne je vyplnený vodnou nádržou.
Épeugney

Poloha

Obec má rozlohu 13,95 km². Najvyšší bod je položený 525 m n. m. a najnižší bod 387 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 542 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chahains

Poloha

Obec má rozlohu 7,65 km². Najvyšší bod je položený 395 m n. m. a najnižší bod 271 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 99 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bambiraptor

Nález

Prvé pozostatky tohto malého dinosaura objavil už v roku 1993 štrnásťročný „lovec“ fosílii Wes Linster neďaleko národného parku Glacier v Montane. O svojom náleze informoval magazín Time a na miesto sa potom vypravila expedícia paleontológov, ktorá odhalila 95% kompletnú kostru. V roku 2000 bol tento dinosaurus opísaný skupinou amerických paleontológov (David Burnham, Kraig Derstler, Philip Currie, Robert Bakker, Zhou Zhong a John Ostrom) ako Bambiraptor feinbergi. Rodové meno je odvodené od slova Bambi, čo odkazuje k malým rozmerom exemplára a latinského slova raptor („lupič“). Druhové meno feinbergi je poctou rodine Feinbergovcov, ktorý exemplár darovali floridskému Graves Museum of Natural History.
Holotyp s označením AMNH FR 30554, pozostáva z takmer kompletnej kostry vrátane lebky nedospelého jedinca. V súčasnosti sa nachádza v americkom prírodovednom múzeu.

Opis

Tento malý dromaeosaurid, merajúci približne 1,3 m na dĺžku s hmotnosťou 5 kg, bol obratný lovec drobných živočíchov. Zaujímavosťou je, že mal vôbec najväčší mozog v pomere k veľkosti tela zo všetkých známych dinosaurov (hodnota EQ - encefalizačný kvocient je 12,5 až 13,8). Išlo teda o veľmi bystrého a agilného dravca, možno žil dokonca čiastočne na stromoch. Bambiraptor bol ešte inteligentnejší než príbuzný rod Troodon. Nedávno bolo navyše zistené, že dokázal obrátiť prst proti ostatným dvom a bol tak schopný manipulovať s predmetmi. Túto schopnosť pritom zrejme žiadny iný dinosaurus až na Iguanodona nemal. Bambiraptor bol pravdepodobne teplokrvný a jeho telo pokrývalo páperovité perie, ktoré zabraňovalo tepelným stratám.
Obytný súbor Karlova Ves

Obytný súbor Karlova Ves je situovaný v západnej časti mesta Bratislava. Koncepciou boli 3 štvrte Kútiky, Rovnice, Dlhé diely pre 21 000 obyvateľov s počtom bytov 5 800. Pôvodný zámer bol navrhnutý dokonca pre 30 000 obyvateľov. Na územnom pláne časti Kútiky spolupracovali aj Jozef Chovanec, Ferdinand Milučký a A. Plačko. Sídlisko Dlhé diely sa dokončilo ako posledné.
V Bratislave sa v roku 1961 schválil územný plán. Na jeho základe sa riešili viaceré varianty na nový obytný súbor Karlova Ves. Patrili sem urbanistické štúdie od prof. Hrušku, Štefana Ďurkoviča, Štefana Svetka či Stanislava Talaša. Návrh, ktorý sa začal realizovať v roku 1957 bol výsledkom spolupráce Stanislava Talaša, Jozefa Fabiánka, Karola Ružeka plus kolektív. Prostredie nového obytného súboru bolo rozdielne od ostatných vo vlnitosti terénu. S typom zástavby v rámci takého terénu, akým je karloveské údolie, nebol dovtedy dostatok skúseností.
Návrh priniesol celý rad kompozičných prístupov, ktoré napokon podčiarkli kvalitu riešenia. Striedanie zástavby s voľnými plochami, humánna mierka, rozmanitosť použitých bytových domov, vertikálne členenie, diferenciácia pešieho pohybu. Zjednocujúcim prvkom je hlavná komunikácia, ktorá je dvakrát zalomená, otvára pohľady na objekty občianskej vybavenosti.
Vystriedaním hustej koncentrácie objektov s uvoľnenými priestormi sa podarilo jednak zachovať existujúcu vysokú zeleň a jednak umožniť optický kontakt s okolitou prírodou.
V rámci použitých typizovaných bytových domov sa striedali sekciové bytové objekty s montážou veľkorozmerových panelov. Spomenuté typy montovaných objektov boli určené pre rovinu. V karloveskom údolí bolo cieľom architektov nájsť kompromis pre funkčné usporiadanie a zároveň rešpektovanie pohľadov, ktoré ponúkal vlnitý terén.
Jednotlivé bytové jednotky majú tri výškové hladiny – 4, 6 – 8, 12 podlaží, kde sa rozdeľovali na nízkopodlažnú zástavbu, 50 % zástavby boli objekty strednej výškovej hladiny, orientované v smere východ západ, nakoniec najvyššie boli vežové domy. Všetky rozmiestnené s cieľom vytvorenia dynamickej štruktúry.
Medzi návrhy bytových domov priniesol veľa novátorského Jozef Fabiánek, napríklad mezonetový dom na Jergorovom námestí.
Návrh prinášal aj otázku parkovania, kde sa autori snažili reagovať na náznaky budúcej expanzie motorizmu. V riešení počítali s mimoúrovňovými križovatkami či parkovacími státiami, garážami, stretli sa však s komplikáciami pri schvaľovaní.
Viaceré otázky sa stretli s negatívnym stanoviskom pri schvaľovacom procese, desaťročná práca. Zhrnutie spomenutých postupov odráža kvalitu realizácie, ktorá bola v roku 1972 ocenená Cenou Dušana Jurkoviča v kategórií architektonickej tvorby.
Robert Hooke

Život

Známy je jeho fyzikálny zákon (Hookov zákon) o priamej úmernosti veľkosti deformácie a napätia v deformovanom telese.
V roku 1665 publikoval knihu Micrographia, ktorá obsahovala mnoho mikroskopických ale aj makroskopických pozorovaní. Je mu prisudzované zavedenie biologického pojmu bunka, pre svoje pozorovania používal jednoduchý mikroskop, ktorý ďalej zdokonalil Anton van Leeuwenhoek, ktorý býva považovaný za zakladateľa mikrobiológie.
Medzi jeho vynálezy patrí: anemometer, teplomer, univerzálny kĺb, vodováha, hodiny na pružinu a hodinový nepokoj, irisová clona, zameriavací kríž pri ďalekohľade.
Vzťah medzi Newtonom a Hookem bol veľmi chladný. Niektoré Hookeove prvenstvá sú niekedy pripisované Newtonovi alebo sú po Newtonovi pomenované.
Bol tiež aj architektom. Priatelil sa s Christopherom Wrenom a po požiari Londýna v roku 1666 vypracoval veľké množstvo plánov na obnovenie mesta.
Zaujímal sa rovnako aj o astronómiu, skonštruoval zrkadlový ďalekohľad, helioskop určený na pozorovanie Slnka, objavil červenú škvrnu na Jupiteri a z jeho pozorovaní usúdil, že sa planéta otáča. Prispel tiež k formulácii Newtonovho gravitačného zákona.
Draveil

Susedné obce

Draveil susedí s Athis-Mons, Vigneux-sur-Seine, Viry-Châtillon, Juvisy-sur-Orge, Montgeron, Grigny, Ris-Orangis a Soisy-sur-Seine.
IQ 151

Opis

Základom počítača bol terminál IK 80-M vyvinutý v roku 1982 na ČVUT ako vzor počítača, ktorý by sa mal byť vyrábať na potreby školstva. Vývoj pokračoval v ZPA Nový Bor typom IQ 150, ktorý vznikol dôkladnou rekonštrukciou IK 80-M. V roku 1983 sa pre ČVUT vyrobilo 50 týchto počítačov. Tento počítač sa musel vinou vysokého počtu chýb v roku 1984 stiahnuť naspäť do ZPA Nový Bor a jeho prepracovaním vznikol typ IQ-151. Od roku 1985 pre ministerstvo školstva sa už vyrábal IQ 151 – na konci roka sa dodalo viac, ako 2000 kusov.
Jeho srdcom bola česká kópia 8-bitového procesora Intel 8080 – Tesla MHB8080A / 2 MHz. Počítač bol ďalej vybavený 32 KB RAM pamäte (neskôr 64 KB), 4 KB ROM pamäte, výstupným televíznym obrazovým signálom, povinným externým modulom VIDEO 64 (zobrazovanie 64 znakov na riadok a textovou „grafikou“) či VIDEO 32 (len 32 znakov na riadok, lepšie čitateľné na televízii) a externým modulom BASIC 6 (jednoduchou verziou programovacieho jazyka BASIC), neskôr so vznikom modulu GRAFIK (ktorý umožňoval použitie grafiky v rozlíšení 512 256 bodov, používal sa v kombinácii s niektorým z modulov VIDEO) vznikol BASIC G s podporou grafických príkazov.
Alternatíva Basicu bol operačný systém AMOS, ktorý na konci „osembitovej“ éry vyvinuli študenti ČVUT FEL, umožňujúci prácu so súbormi a použitie programovacích jazykov Assembler a Pascal.
Ďalšia možnosť bolo potom použitie operačného systému CP/M – jeho „východoeurópskou“ verziu pomenovanú ako MIKROS a to ako na 32 kB verzii, ale lepšie na 64 kB verzii s 8" disketovou mechanikou.
IQ 151 bol primárne určený na použitie na českých školách, na Slovensku podobnú funkciu plnilo trochu vyspelejšie PMD 85. Medzi jeho závažné nedostatky patrilo veľmi časté prehrievanie sa, zlá membránová klávesnica a nedostatok programového vybavenia. Jeho kladná črta bola koncepcia externých hardwarových modulov, ktorá sa nikdy naplno nevyužila.

Komponenty

„Íkvéčko“ sa pripojovalo k čiernobielym televízorom Tesla. Ako externá pamäť slúžil bežný kazetový magnetofón, ale existovala aj externá mechanika s 8" disketami, na niektorých školách sa IQ inštalovalo do siete pomocou sériových modulov SESTYK alebo SERI a programy si potom jednotlivé stanice ťahali z centrálneho „serveru“ s disketovou mechanikou. Výstupným zariadením potom mohol byť súradnicový zapisovač použitý ako tlačiareň, ktorá písala normálnymi fixami alebo tlačiareň z produkcie brnianskej zbrojovky Consul C2113.
Pucov (potok)

Prameň

Pramení v Oravskej vrchovine na severovýchodnom úpätí Ostrého (1 104,9 m n. m.) v nadmorskej výške 762 m n. m., medzi obcami Osádka a Malatiná.
Šarý grúň

Prameň

Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Rakytinky (808 m n. m.) v nadmorskej výške cca 730 m n. m., juhovýchodne od obce Pribiš.

Opis toku

Od prameňa tečie na sever, niekoľkokrát sa esovito stáča, sprava priberá krátky prítok prameniaci severne od kóty 786,4 m a zľava z oblasti Paseky. Nasledujú dva krátke pravostranné prítoky zo západného úpätia Ďavčovky (815,5 m n. m.), potom tri krátke ľavostranné prítoky prameniace východne od kóty 720,0 m v lokalite Stotina, opäť pravostranný prítok z oblasti Humienca a z tej istej strany prítok (542,0 m n. m.) zo severozápadného úpätia Jastrabia (823,6 m n. m.). Napokon sa potok stáča severozápadným smerom a pri obci Horná Lehota ústi v nadmorskej výške približne 509 m n. m. do Oravy.
Matej Miškóci

Životopis

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1905 maturoval na učiteľskom ústave v Soprone. Učiteľ v Brezovej pod Bradlom v Dačovom Lome s výnimkou 1914 – 1920, keď bol na ruskom fronte v zajatí, potom príslušník československých légií v Rusku. Po návrate inšpektor v Nitre, školský inšpektor pre Nitriansku župu na referáte Ministerstva školstva a národnej osvety v Bratislave. Počas 2. svetovej vojny aktívny účastník odboja, v SNP spolupracoval so skupinou občianskeho odboja. Od začiatku pedagogickej praxe budovateľ slovenského národného školstva, spoluautor učebníc, publicista a redaktor. Uverejňoval články s legionárskou a školskou problematikou. Zakladateľ a zodpovedný redaktor časopisu Národná stráž s prílohou Legionárska časť.
Pavol Burian

Život

Po štúdiu práva pôsobil v súdnictve, najskôr v Trnave, od roku 1876 v Bratislave. V roku 1888 bol hlavným slúžnym v Senci a v rokoch 1889 – 1901 v Šintave. Následne vykonával túto pozíciu v Budapešti a Temešvári, až roku 1901 odišiel z aktívnej služby do dôchodku.

Dielo

Svojimi básňami aj právnickými, historickými, memoárovými a inými článkami prispieval do novín a časopisov (A Jog, Nyugatmagyarországi Híradó). Je autorom diela Visszapillantások (Bratislava, 1904).
Rašelinník močiarny

Charakteristika

Rastie vo veľkých kobercoch na rašeliniskách vo všetkých nadmorských výškach. Je to kozmopolitný druh, najmohutnejší zo všetkých rašelinníkov. Má dva typy fyloidov, pričom ako všetky rašelinníky obsahujú okrem asimilačných buniek (chlorocýst) aj prázdne priestory (hyalocysty), vyplnené vodou. Okrem toho majú na povrchu pabyliek krčiažkovité útvary (ampulae) a vďaka týmto vlastnostiam dokážu držať obrovské množstvo vody.

Rozmnožovanie

Rozmnožuje sa prevažne vegetatívne, niekedy je aj plodný.
Saint-Capraise-de-Lalinde

Poloha

Obec má rozlohu 3,83 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 524 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Essen (Nemecko)

Kultúra

Essen bol v roku 2010 jedným z troch Európskych hlavných miest kultúry.
Nassau

Nassau je hlavné mesto Bahám a v roku 2011 v ňom žilo 252 400 obyvateľov. Mesto sa nachádza na ostrove New Providence, ktorý leží asi 16 kilometrov južne od medzinárodného letiska Lynden Pindling, odkiaľ je denné spojenie s USA, Kanadou, Veľkou Britániou a Karibikom.
Corbonod

Polohopis

Corbonod má rozlohu 31,59 km². Najvyšší bod je položený 1 367 m n. m. a najnižší bod 253 m n. m.

Obyvateľstvo

Corbonod má 1168 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Rajecký maratón

Rajecký maratón patrí medzi TOP bežeckých podujatí na Slovensku a je zaradený do slovenskej bežeckej ligy. Podujatie usporadúva v druhú augustovú sobotu Maratón klub Rajec a jeho súčasťou je i polmaratón a In-line polmaratón. V roku 2018 sa uskutočnil jubilejný 35. ročník.

Pozadie vzniku

Za vznikom behu je stávka troch bratov Uhlárikovcov v roku 1982, ktorej cieľom bolo zabehnúť z Rajca do Čičmian a späť. Odmenou pre víťaza bolo zbavenie sa povinnosti vykonávať domáce práce. Táto akcia sa veľmi zapáčila prostrednému z bratov, Pavlovi, ktorý ju o rok zorganizoval pre členov turistického oddielu. Veľký ohlas spôsobil, že v roku 1984 sa konal oficiálny 1. ročník maratónu. Odvtedy je riaditeľom, manažérom i hlavným organizátorom tohto športového sviatku v Rajci.
Le Meix

Poloha

Obec má rozlohu 10,61 km². Najvyšší bod je položený 519 m n. m. a najnižší bod 340 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hanková

Polohopis

Nachádza sa v gemerskej časti Slovenského rudohoria, 22 km na severozápad od Rožňavy.

Dejiny

Obec založili ju v poslednej tretine 15. storočia pastierski obyvatelia. Prvá písomná zmienka je z roku 1556. Meno obce sa prvý raz spomína v roku 1569. Patrila Štítnickovcom, od 17. storočia Andrášiovcom, v 18. storočia mala aj iných zemepánov. V 19. storočí sa obyvatelia živili poľnohospodárstvom, povozníctvom a prácou v hámroch.
Železničný viadukt pri Střeliciach

Železničný viadukt pri Střeliciach, zvaný "Železňák", sa nachádza na trati Brno – Hrušovany nad Jevišovkou. Je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky.
Postavený bol v roku 1870 spoločne s celým úsekom Hrušovany – Střelice, ktorý bol súčasťou trate Rakúskej spoločnosti štátne dráhy vedúcej z Viedne. Tá bola zriadená ako dvojkoľajná, realizovaná však bola len jedna koľaj. Preto bol aj střelický viadukt vybudovaný pre dvojkoľajnú trať. Most s dĺžkou približne 60 m prekračuje na rozhraní katastrov Střelice a Radostice údolia riečky Bobravy s cestou Střelice – Radostice. Je rozdelený na tri časti: dva krajné oblúky s piliermi (na brnianskej strane tehlový) a stredné pole, ktoré je tvorené oceľovou priehradovou konštrukciou iba pre jednu koľaj. Najnovšia časť viaduktu pochádza z roku 1902.