google/wiki40b huggingface dataset:
Saratovskij gosudarstvennyj universitet imeni N. G. Černyševskogo

História univerzity

Zákon na zriadenie univerzity bol schválený Mikulášom II. a to 10. júna 1909. Táto udalosť bola možná vďaka úsiliu saratovskej verejnosti, administrácie a ministerského predsedu P. A. Stolipina. SGU bola otvorená 6. decembra 1909 ako Cárska Nikolajevská univerzita rus. Императорский Николаевский университет. V októbri 1923 bola univerzita premenovaná na Saratovskú štátnu univerzitu N. G. Černyševského.
V čase druhej svetovej vojny bola do Saratova evakuovaná Lenigradská teraz Petrohradská štátna univerzita. To spôsobilo zvýšenie počtu uznávaných vedcov a pedagógov vo všetkých oboroch.

SGU dnes

Dnes je SGU jedným z najväčších vzdelávacích a vedeckých centier Ruska. Na univerzite je 88 odborov vysokoškolského vzdelania, vzdelávanie prebieha na 29 fakultách (108 katedier a s počtom 155 filiálok).
Od roku 2002 sa SGU zúčastňuje na svetovom šampionáte v programovaní ACM ICPC. V roku 2013 je na konte univerzity 5 strieborných, 2 zlaté medaily, titul šampióna Európy 2002 a titul Šampióna sveta 2006.
V roku 2010 sa stala národnou výskumnou univerzitou.
SGU patrí do dvadsiatky najlepších univerzít krajiny (2011 získala 13-14 miesto).

Stredná odborná škola rádioelektroniky P. N. Jabločkova

s deviatimi špecializáciami

Stredná odborná škola riadenia a služieb

so siedmymi špecializáciami

Stredná odborná škola geologická

s tromi oddeleniami

Univerzitný chrám

V roku 2009 sa v areáli univerzitného mestečka začala výstavba pravoslávneho Chrámu svätých apoštolov Cyrila a Metoda, ktorý nahradí pôvodný zničený. Už počas stavby chrámu začali pri ňom fungovať knižnica, video a audiotéka, pre záujemcov poriadajú besedy o cirkevne historických a iných témach.
Majstrovstvá Ázie v netballe

Majstrovstvá Ázie v netballe je najvyššie ázijské podujatie národných družstiev v netballe, ktoré organizuje Ázijská netballová federácia (INF Asia). Jeho dejiny siahajú do roku 1985, kedy sa v Malajzii konali prvé majstrovstvá Ázie žien. Prebiehali so 4-ročnou periodicitou, od roku 2012 sa interval organizovania zmenil na 2 roky. Najúspešnejším družstvom je Srí Lanka, ktorá dokázala vyhrať ázijské podujatie 5-krát. V roku 2016 sa prvýkrát organizovali aj majstrovstvá Ázie mužov. 
Turnaj majstrovstiev Ázie zároveň slúži ako kvalifikácia ázijských družstiev na majstrovstvá sveta.
Myriobiblon

Myriobiblon (ďalšie názvy pozri nižšie) je názov diela byzantskej literatúry z 9. storočia. Autorom je konštantínopolský patriarcha Fotios. V úvode (podľa najstaršieho manuskriptu) ho Fotios venuje svojmu bratovi Tarasiovi, čo je pravdepodobne iba literárna štylizácia. Dielo vzniklo pred rokom 855.
Ide o najznámejšie dielo byzantskej stredovekej literatúry a jediný príklad byzantskej literárnej kritiky a histórie.

Obsah diela

Myriobiblon je súbor sumárov z 386 kníh, ktoré Fotios prečítal, usporiadaných do 279 alebo 280 kapitol. Z celkového množstva je asi 56 % kresťanských autorov, vyše polovice zaberajú teologické diela, tretinu tvoria historické diela (bez rozlíšenia náboženstva), ďalšia význačná skupina sú diela rétorické, poézia takmer úplne absentuje. Osem kapitol Fotios venuje hagiografiám. Jednotlivé kapitoly obsahujú údaje o obsahu a sčasti aj úryvky z kníh, Fotios k jednotlivým autorom dodáva biografické informácie a vlastné hodnotenie. Pri ich hodnotení ide o pohľad kresťana-intelektuála z 9. storočia. To sa prejavuje napríklad pri jeho hodnotení Origenovho diela Peri archón, ktoré bral ako hotový dogmatický traktát a nevzal v úvahu jeho hľadajúci a hypotetický charakter.
Myriobiblon neobsahuje informácie o všeobecne známych autoroch ako boli Aristoteles a Platón, Fotios sa pravdepodobne chcel zamerať na menej známe diela.

Význam

Myriobiblon je veľmi významná práca pre poznanie starovekých a kresťanských autorov, Fotios cituje množstvo diel, ktoré poznáme iba z jeho podania a zároveň ide o dielo, ktoré umožňuje nazrieť do sveta byzantského intelektuála. Napriek veľkému rozšíreniu si Myriobiblon nenašiel pokračovateľov či rozličné redakcie.
Brazílske národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Na majstrovstvách sveta získalo spolu 7 medailí, tie najcennejšie v rokoch 1989, 1992, 1996, 2008 a 2012. Na turnaji v Thajsku v roku 2012 vyhralo šampionát bez straty čo i len bodu.
Na juhoamerických majstrovstvách donieslo rovnako z každého turnaja medailu. Okrem turnajov v Paraguaji v roku 2003 a Ekvádore v roku 2015 dokázalo podujatie vždy vyhrať. V roku 2003 sa hrala finálová skupina, v ktorej družstvo podľahlo Argentíne a obsadilo konečné strieborné umiestnenie. 3 zlaté medaily vybojovalo aj na Juhoamerických hrách a 1 zlato aj na Panamerických hrách v roku 2007.
Raas Xaafuun

Raas Xaafuun (doslova Mys Xaafuun) alebo mys Hafún je mys, ktorý je (podľa niektorých názorov) najvýchodnejším bodom Afriky na pevnine. Nachádza sa v Somálsku v časti Puntland. Leží na polostrove, ktorý je spojený s pevninou úzkou piesočnou šijou.
Mys bol postihnutý vlnou tsunami počas zemetrasenia v Indickom oceáne 26. decembra 2004.
Villefranche-le-Château

Poloha

Obec má rozlohu 7,42 km². Najvyšší bod je položený 1 364 m n. m. a najnižší bod 783 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 23 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Provency

Poloha

Obec má rozlohu 11,88 km². Najvyšší bod je položený 328 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 225 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretagnolles

Poloha

Obec má rozlohu 3,78 km². Najvyšší bod je položený 146 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 178 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jamník (okres Liptovský Mikuláš)

Dejiny

Vyvinutá obec sa spomína nepriamo v roku 1286, priamo je doložená z roku 1346 ako Yemnik, v roku 1360 ako Jemnek, v roku 1773 ako Jamnik; maďarsky Jámnik. Patrila Mikulášovi, synovi Serefelovmu, predkovi zemianskej rodiny Podturňanských, ktorá ju vlastnila do roku 1848. V roku 1715 mala 34 daňovníkov, v roku 1784 mala 50 domov a 445 obyvateľov, v roku 1828 mala 49 domov a 396 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom, ovčiarstvom, od 2. polovice 19. storočia murárstvom, mnohí pracovali v Budapešti. Za I. ČSR pracovali hlavne v poľnohospodárstve a stavebníctve.

Svätý Duch

Obec sa spomína v roku 1286 ako Zenthlylek, v roku 1381 ako Villa S. Spiritus, ležala asi v chotári Jamníka. Patrila Mikulášovi, synovi Serefelovmu, neskôr Pottornyaiovcom. Zanikla v roku 1709 v kuruckých bojoch.
Pavol Habera

Biografia

Študoval ekonómiu, ale profesionálne sa venuje hudbe. Pred nástupom na základnú vojenskú službu pôsobil v kapele Tristo hrmených – 300 HR (Andrej Šeban  – gitara, Pavol Habera – spev, A. Andrašovan – basgitara, M. Binder – klávesové nástroje, T. Krnáč – bicie) neskôr v skupine Burčiak (Paľo Daněk – basgitarista, Andrej Šeban – gitara, Martin Karvaš – klávesy, Ivan Jombík – bicie) . Po vojenskej službe pôsobil v skupine Avion (Fero Griglák – gitara, Peter Peteraj – gitara, Pavol Kozma – bicie, Martin Karvaš – bassová gitara, Pavol Habera – spev) . Od roku 1988 hrá s martinskou skupinou Team. Najčastejším Haberovým textárom je Daniel Hevier. Pavol Habera žil istý čas aj v USA, momentálne býva v Prahe. Hrá v muzikáli Traja mušketieri v pražskom divadle Broadway. Jeho životnou partnerkou je česká modelka Daniela Peštová, s ktorou má dcéru Elu a syna Paula. Pavol Habera bol členom poroty súťaže Slovensko hľadá SuperStar a v súčasnosti je porotcom v súťaži Česko Slovenská Superstar. Je známy predovšetkým ako spevák, uplatňuje sa však aj ako skladateľ. Zložil napríklad hudbu k hitu Karla Gotta „Když muž se ženou snídá“. Z jeho dielne sú aj pesničky „Kým vieš snívať“ a „Príbeh nekončí“, hymny súťaží Slovensko hľadá SuperStar a Česko Slovenská Superstar. V roku 1991 vyhral Zlatého slávika. V roku 1993 hral hlavnú postavu vo filme Fontána pre Zuzanu 2.
Kulíškova ulica

Priebeh

Ulica sa tiahne od Budovateľskej po Daxnerovo námestie. Postupne križuje Svätoplukovu a Kvačalovu. Časť od Budovateľskej po Svätoplukovu tvorí zároveň severnú hranicu sídliska 500 bytov.

Občianska vybavenosť

Na ulici sa nachádza základná škola so špeciálnymi triedami pre deti s logopedickými poruchami a poruchami správania. Tiež tu sídli Centrum voľného času a obľúbená cukráreň u Tulipa.
Tinqueux

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 10 061 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tarquiniovci

Tarquiniovci boli traja poslední rímski králi, ktorých meno sa odvodzuje od mena etruského mesta Tarquinie.
Podľa rímskej tradície, zachovanej v diele Tita Livia Dejiny od založenia Mesta, sa do Tarquinií, ktoré ležali severne od mesta Ríma a od rieky Tiber, prisťahoval z Korinta Démaratos. Ako zručný remeselník si nadobudol značný majetok. Jeho syn sa oženil s etruskou ženou, ale pretože on sám nebol etruského pôvodu, nemohol získať žiadne významné postavenie v meste. Preto sa rozhodol presťahovať sa s manželkou i svojím majetkom do Ríma za vlády rímskeho kráľa Anca Marcia. Za jeho vlády sa totiž do Ríma sťahovalo veľa obyvateľov z etruských miest, takže v Ríme vznikla dokonca etruská štvrť. Vďaka svojmu majetku získal významné postavenie a keď kráľ Ancus Marcius zomrel, zvolili ho v Ríme za piateho rímskeho kráľa a prijal meno Tarquinius Priscus (lat. = Tarquinius Starý). Po ňom vládol ako šiesty rímsky kráľ Servius Tullius a ako siedmy rímsky kráľ zať Servia Tullia Tarquinius Superbus. 
V roku 510 pred Kr. Rimania zvrhli vládu dynastie etruských kráľov a kráľovskú moc rozdelili medzi každoročne volených úradníkov. Skončilo obdobie kráľovstva (753 – 510 pred Kr.) a začalo obdobie republiky (509 – 27 pred Kr.)
Obdobie vlády Tarquiniovcov neznamenalo len presadenie sa Etruskov v politickom živote Ríma. Rimania od nich prevzali mnohé symboly moci (tóga, kurulské kreslo, liktori), mnohé náboženské prvky (cez Etruskov Rimania prevzali gréckych bohov), znalosť veštenia, ktorú Rimania nazývali disciplina Etrusca, dokonca aj grécku abecedu, ktorú si čiastočne upravili. Etruského pôvodu bol aj spôsob zakladania miest (obyčajne štvorcový pôdorys so šachovnicovo usporiadanými ulicami), používanie klenby pri stavebných prácach (napr. akvadukty – vodovody) a ďalšie kultúrne vymoženosti.
Vyhnanie etruských kráľov z Ríma súviselo s oslabovaním postavenia Etruskov v strednej Itálii.
Oblasť H II

Oblasť H II – mračno medzihviezdneho plynu – svietiaca hmlovina, v ktorej je vodík zväčša ionizovaný (Hᴵᴵ), s rozmermi aj niekoľkých stoviek svetelných rokov. Tieto hmloviny pozorujeme často v súvislosti so zrodom hviezd. Žiaria na základe fosforescencie po ionizácii a rekombinácii atómov (strata jedného alebo viacerých elektrónov je ionizácia atómu, ak ionizovaný atóm zachytí do svojho obalu voľný elektrón, nastáva rekombinácia atómu). Ich hmotnosti sú rôzne, často dosahujú až 3x10⁴ M¤ (hmotnosti Slnka), teplota je cca 10 000 až 20 000 K, hustota cca 10 atómov/cm³. Viditeľná veľkosť hmloviny je daná Strömgrenovým polomerom, ktorý závisí od teploty (spektrálny typ) blízkej hviezdy, ktorá hmlovinu osvetľuje – napr. u hviezd so spektrálnou triedou O5 sú priemery hmlovín cca 150 pc (parsek), u hviezd A0 cca 0,5 pc.
Oblasť H II vzniknutú výlučne výbuchom hviezdy, ktorý spôsobí odtrhnutie jej plynného obalu nazývame planetárne hmloviny. Pretože oblasti H I, H II a planetárne hmloviny emitujú žiarenie, patria čo do kategorizácie do väčšieho celku s názvom emisné hmloviny.
Príkladom emisnej hmloviny – oblasti H II je Veľká hmlovina v Orióne.
Electro

Charakteristika

Electro je žáner elektronickej hudby, ktorý je rozšírený po celom svete. Klasické Electro z 80. rokov minulého storočia tvoria bicie automaty a syntetizátory. To všetko môže byť doplnené spevom, rapom alebo robotickým hlasom známym ako vocoder. Medzi interpretmi tohoto žánru sa najviac obľúbili bicie automaty Roland TR-808 vďaka ich špecifickému zvuku (ich poznávacie znamenie je dunivý zvuk kopáku). Medzi hardvérovými vocodermi sú veľmi obľúbené modulátory značky Korg. 
Čo sa týka tém, akými sa interpreti prezentovali, škála je pestrá. Obľúbenou témou bolo už od zrodu tohoto žánru science fiction, roboti a vesmír. Hip-hop do Electra vniesol aj vážnejšie témy, ale najčastejšie sa týkali tanca, zábavy a žien. Pre zmenu Kraftwerk sa napríklad od začiatku zaoberajú vedou a technikou z reálneho a súčasného pohľadu.

História

Prvou známou skupinou, ktorá nesie na rozvoji tohoto žánru veľkú zásluhu, je Kraftwerk - skupinu založili absolventi hudobného konzervatória Florian Schneider a Ralf Hütter v roku 1971. Za jednu z prvých electro skladieb je považovaná „Trans Europe Express“ z roku 1977. 
Z obdobia 1980 v USA sú za pionierov tohoto štýlu označovaní Jonzun Crew, Arthur Baker a Dave Storrs z New Yorku. Jonzun Crew sú autormi legendárnych skladieb "Pack Jam", "Space Is The Place" alebo "We Are The Jonzun Crew". 
Arthur Baker s Afrikou Bambaatou aranžovali podklad a melódie z „Trans Europe Express“ a bubny z ďalšej skladby od Kraftwerk, "Numbers" do tvrdšieho zvuku TR808 automatu, prekladanými klasickými elektronickými kravskými zvoncami a údermi syntetizátoru Moog a v roku 1982 vznikla legendárna „Planet Rock“ a vznikol Electro-Funk v New Yorku. 
V New Yorku v tejto dobe tiež našiel Dave Storrs, prezývaný „mimozemšťan“. Nahral spolu s raperom Ice-T skladby ako „Coldest Rap“, „Reckless“, „Tibetan Jam“ a „Speed“, a s Kid Frostom vydal 12 palcové vinyly „Terminator“, „Rough Cut“ a „Commando Rock“. 
Známym bol aj Harold Faltermeyer s jeho hitom „Axel F“. V roku 1983 debutoval newyorský hudobník Hashim, čo je pseudonym speváka Jerryho Callista Jr, ktorý sa preslávil 12 palcovým vinylom „Soul (Al-Naafyish)“ od Cutting Records. Zmienku si ďalej zaslúžia Man-Parish so skladbou „Boogie Down Bronx“, „Hip-Hop Bee-Bop“ alebo Grandmaster Flash a Grandmaster Melle Mel. Potom sa na scéne v roku 1985 objavil Kurtis Mantronik a MC Tee, známy ako Mantronix, ktorý už sa pozvoľna oddeľuje od electra a robí tzv. Hardcore hip-hop.
Debraď

Príroda

Debraď leží na juhovýchodnej časti Slovenského rudohoria v odlesnenej pahorkatine na pravej strane Bodvy. Západná časť chotára na krasovej plošine je zalesnená bukom s prímesou hrabu. Na severozápade prechádza malou časťou do zalesnenej vrchoviny.
25.6.2019 bola v katastri obce jaskyniarmi Slovenskej speleologickej spoločnosti objavená 3. najväčšia, resp. najvýznamnejšia jaskyňa Jasovskej planiny pomenovaná objaviteľmi Debraďská priepasť. Jaskyňa predstavuje speleogeneticky i morfologicky komplikovanú jaskynnú štruktúru, ktorá je pravdepodobne súčasťou rozsiahlejšej jaskynnej sústavy. Morfologicky ide o sústavu šiacht, dómov, chodieb a siení/dómov. Vstupná šachta hlboká cca 55 m sa fľašovito rozširuje smerom dolu. Príkro uklonenou chodbou je spojená s dómom, v ktorého stene vo výške cca 5 m pokračuje inaktívna freatická chodba do vzdialenosti cca 50 m. V jej závere sa nachádza mohutný zával. 21.7.2019 bola v závale po výkope a rozšírení objavnej úžiny jaskyniarmi Slovenskej speleologickej spoločnosti objavená cca 15 m hlboká šachta ústiaca do tzv. Medvedieho dómu  v hĺbke cca 80 m pod povrchom. Na jeho dne sa nachádza ďalšia, cca 7 m hlboká šachta fluviokrasovo modelovaná, korá končí sifónom. V dóme pod vstupnou šachtou sa nachádza okrem sezónne hydrologicky aktívnej chodby s kostrami niekoľkých hadov aj zvislý skalný stupeň (-8 m), ktorý vyúsťuje do ďalšej dómovitej siene, resp. mohutnej, príkro uklonenej jaskynnej chodby ukončenej dvomi sifónmi v hĺbke cca 90 m. Východný sifón sa podarilo obísť 21.7.2019, obchádzka však končí závalom. Hydrologicky je pravdepodobne viazaná na Vyvieračku Svätého Jána, resp. na Vyvieračku Redník. Oba krasové pramene sa nachádzajú v doline potoka Drienovec (Sór). V súčasnosti je odhadovaná polygónová dĺžka jaskyne cca 600 m. Hĺbka jaskyne bola odhadom zatiaľ stanovená na 90 m. Prevýšenie dna jaskyne voči Vyvieračke Svätého Jána činí 34 m. To znamená, že pokiaľ jaskyňa nepokračuje zaplavenými freatickými "kolenami", mali by sa presadiť predovšetkým takmer horizontálne jaskynné priestory. V jaskyni sa nachádza množstvo jaskynných komínov, ktoré postupne zdolávajú jaskyniari Slovenskej speleologickej spoločnosti špeciálnou lezeckou technikou.
Touffreville (Eure)

Poloha

Obec má rozlohu 10,68 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 49 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 335 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kekrops I.

Kekrops (starogr. Κέκροψ – Kekrops, latinsky Cecrops) je v gréckej mytológii zakladateľ Atén a prvý aténsky kráľ.
Kekrops sa narodil bez rodičov zo zeme. Bol bytosťou, ktorá bola napoly človekom a napoly hadom, hornú časť tela mal ľudskú, nohy mal však zrastené v podobe hada. V mýtoch figuruje ako zakladateľ mesta Atény.
Keď Kekrops mesto zakladal, vznikol medzi bohom Poseidónom a bohyňou Aténou spor o vládu nad týmto krajom. Bohovia aby tento problém vyriešili zišli sa na Akropole. Najvyšší boh Zeus pozval aj Kekropa a vyhlásil, že vládu dostane ten z bohov, ktorý dá mestu cennejší dar. O tom, ktorý dar je cennejší mal rozhodnúť Kekrops. Poseidón zapichol trojzubec do skaly a v tom okamihu z neho vytryskla morská voda. Aténa vrazila do zeme oštep s ktorého vyrástla oliva. Kekrops sa rozhodol pre dar bohyne Atény, lebo jej dar bol užitočnejší, mohol totiž budúcim Aténčanom poskytnúť plody olív prinášajúce bohatstvo. Po prehratom spore bol Poseidón taký nahnevaný, že nechal morskými vlnami zaplaviť planinu pred Aténami. Aby bol Poseidónov hnev zmierený, boli budúce aténske ženy zbavené práva voliť a mužom bolo zakázané nosiť meno svojej matky.
Kekrops dal krátko nato víťaznej Aténe postaviť na Akropole chrám, kde sa jeho tri dcéry – Aglauros, Hersé a Pandrosos stali jeho prvými kňažkami. Jeho dcéram zverila bohyňa Aténa do opatery malého Erichthonia, ktorého pôvod bol nejasný a jeho údajný otec boh Hefaistos sa k nemu nehlásil. Malý Erichtónios mal totiž namiesto nôh hadí chvost, takže bola rozšírená tá domnienka, že Kekrops je jeho otcom.
Aténa dieťa uložila do posvätného košíka a trom dcéram Kekropa prísne nariadila košík neotvárať. Najstaršia Aglauros však nezvládla svoju zvedavosť a košík otvorila. Keď dievčatá videli dieťa s hadím chvostom, navyše vedľa neho ležal veľký had, vydesili sa k smrti a z panickej hrôzy sa vrhli z Akropole do priepasti. Erichtónios sa stal neskôr aténskym kráľom.
Kekrops dal pri Areopágu, malom pahorku boha vojny Area zriadiť prvý súdny orgán, nazývaný Areopág. Miesto bolo zvolené preto, že tu Ares zabil zvodcu svojej dcéry a potom bol omilostený. Mýty hovoria, že Kekrops prispel ku skultúrneniu Aténčanov tým, že nariadil skoncovať s prinášaním ľudských obetí bohom.
Aténčania zasvätili Kekropovi na Akropole posvätný okrsok tzv. Kekropion, kde sa údajne mal nachádzať jeho hrob. V blízkosti tohto miesta zasadila Kekropova dcéra Pandrosos olivu Aténinu olivu, ktorá rastie dodnes. (naposledy ju zasadili v roku 1917)
Saint-Denis-du-Maine

Poloha

Obec má rozlohu 14,55 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bay (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 4,87 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Metod Olympský

Dielo

Z diel svätého Metoda z Olympie sa v úplnej podobe zachovala Hostina desiatich panien (lat. Convivium decem virginum, gr. Symposion he peri hagneias), rozhovor desiatich panien o hlavných témach kresťanskej viery. Dej je situovaný do záhrady Cnosti (Areté), dcéry Filozofie, kde desať panien v priebehu hostiny hovorí o ideálnom spôsobe života, ktorý si zvolili. Každá panna vysloví jednu úvahu. Patristický text bol výrazne ovplyvnený Bibliou. V deviatom rozhovore sa pri hájení viery vo vzkriesenie tela Metod prejavuje ako zástanca milenarizmu.
Z väčšej časti zachované sú aj Metodove spisy O slobodnej vôli (Peri tou autexousiou) a O vzkriesení (Aglaophon he peri tes anastaseos), ktoré boli napísané vo forme dialógu. V spise O slobodnej vôli útočí na gnostické učenie o pôvode zla a slobodnej vôli. Dielo je písané formou dialógu. V traktáte O vzkriesení sa Metod stavia proti Origenovej náuke o vzkriesení tela a jeho identite s pozemským telom.
Z ďalších dialektických diel sa zachovali staroslovienske zlomky O živote (lat. De vita), kde sa Metod zaoberá otázkou života a rozumného správania sa, O jedlách (lat. De cibis), kde popisuje rozlišovanie jedál u Židov, O malomocenstve (lat. De lepra) a O pijaviciach (lat. De sanguisuga).
Z nezachovaných diel sa vie o existencii traktátu proti novoplatonikovi Porfyriovi z Tyru, o spise Pythonissa proti Órigenovi, o komentároch na Genesis a Pieseň piesní, o spise O mučeníkoch a o dialógu Xenón.
La Chapelle-Montabourlet

Poloha

Obec má rozlohu 5,77 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 65 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Canoe polo

Canoe polo alebo kayak polo je kolektívny šport a loptová hra, ktorá sa hrá na kajakoch. Je jednou z oficiálnych disciplín Medzinárodnej kanoistickej federácie. Cieľom hry je nastrieľať čo najviac gólov do súperovej bránky, ktorá je zavesená nad vodou. V tíme hrá 5 hráčov.
Christian Friedrich Freyer

Biografia

Christian Friedrich Freyer sa narodil v roku 1794 v nemeckom Wassertrüdingene. V roku 1820 sa presťahoval z rodiska do Augsburgu. Tu sa venoval hlavne svojej faunistickej práci a cca po ôsmich rokoch začína publikovať svoje významné práce. V roku 1846 zakladá Freyer Naturhistorischen Vereins in Augsburg (dnes Naturwissenschaftlichen Vereins für Schwaben).

Entomologické aktivity Ch. F. Freyera

Už ako dieťa sa zaujímal o motýle. Počas svojho života popísal ako prvý na svete cca 245 druhov motýľov. Z tohto počtu bolo asi 193 druhov, ktoré priraďujeme k nočným motýľom (Heterocera) a 52 druhov denných motýľov. Tieto popisy boli publikované prevažne v jeho práci: Neuere Beiträge zur Schmetterlingskunde. Napísal aj svoje ďalšie významné faunistické dielo: Die Falter um Augsburg. Tu zistil a uviedol cca 1091 druhov motýľov. Freyerov význam ako entomológa je medzinárodný a jednoznačne patrí k najvýznamnejším svetovým entomológom 19. storočia, lebo jeho práca a entomologické výsledky sú platné i v dnešnej dobe. Jeho zbierky motýľov sa nachádzajú v Senckenbergovom múzeu.
Oktálový strom

Oktálový strom, známy aj pod anglickým názvom octree, je údajová štruktúra používaná predovšetkým v počítačovej grafike na efektívnu reprezentáciu voxelových údajov.

Voxely

Jednou z možných reprezentácií trojrozmerných objektov sú tzv. voxely, ktoré sú trojrozmernou analógiou pixelov. Sú to elementárne častice objemu, ktoré možno chápať ako dostatočne malé kocky. Priamočiara voxelová reprezentácia trojrozmerných objektov pomocou trojrozmerného poľa je však značne pamäťovo náročná. Jednou z pamäťovo efektívnejších možností takejto reprezentácie 3D objektov sú oktálové stromy.
Novozámecké louky

Ochrana

Predmet ochrany predstavovali aluviálne lúky v nive Moravy s významnými spoločenstvami a vzácnymi druhmi.
Prírodná rezervácia Novozámecké louky bola zrušená k 1. júnu 2010, kedy došlo k jej zlúčeniu so susednou prírodnou rezerváciou Templ a vznikla nová prírodná pamiatka Pod Templem.