google/wiki40b huggingface dataset:
Věstonická vodná nádrž

Pobrežie

Na východe ju hrádza, po ktorej je vedená cesta II/420 v úseku Strachotín – Dolní Věstonice, oddeľuje od Novomlynskej nádrže. Na severovýchode ju potom len hrádza s miestnou komunikáciou oddeľuje od Strachotínskeho rybníka. Na západe ju hrádza, po ktorej je vedená cesta I/52 v úseku Pohořelice – Mikulov, oddeľuje od Mušovskej nádrže.

Ostrovy

Nádrž zatopila obec Mušov, z ktorej zostal zachovaný len kostol svätého Leonarda. Ten stál na kopčeku nad dedinou, teraz sa nachádza uprostred nádrže na ostrovčeku.

Vodný režim

Do nádrže ústia rieky Jihlava a Svratka.

Využitie

Celá Věstonická nádrž je rovnomennou prírodnou rezerváciou, ktorá bola vyhlásená v roku 1994 a má rozlohu 1 016,9 ha. V roku 2005 bola nádrž vyhlásená vtáčou oblasťou sústavy Natura 2000, pretože je významným hniezdiskom mnohých vtáčích druhov.
Keffenach

Poloha

Obec má rozlohu 2,39 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 153 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 208 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
L’Île-Saint-Denis

Poloha

Obec má rozlohu 1,77 km². Najvyšší bod je položený 33 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 017 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Germain-la-Chambotte

Poloha

Obec má rozlohu 9,64 km². Najvyšší bod je položený 847 m n. m. a najnižší bod 229 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 446 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Viozan

Poloha

Obec má rozlohu 6,76 km². Najvyšší bod je položený 285 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Longueville (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 6,54 km². Najvyšší bod je položený 50 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Savennes (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 6,93 km². Najvyšší bod je položený 664 m n. m. a najnižší bod 497 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 219 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remilitarizácia Porýnia

Remilitarizácia Porýnia nemeckou armádou sa udiala 7. marca 1936, keď nemecké vojenské sily vstúpili do Porýnia. To bola významná udalosť, pretože Nemecko porušilo podmienky Versaillskej zmluvy a Locarnských dohôd. Remilitarizácia zmenila rovnováhu síl v Európe v prospech Nemecka a v neprospech Francúzska. Umožnila Nemecku vykonávať politiku agresie vo východnej Európe.

Pozadie

Po prvej svetovej vojne sa rozhodla Spoločnosť národov, že ľavý breh Rýna bude obsadený jednotkami západných mocností. V 20. rokoch sa vojská stiahli pod podmienkou, že prebehne demilitarizácia oblasti. Po prevzatí moci nacistami v roku 1933 sa Hitler rozhodol obsadiť Porýnie. Akcia prebehla v roku 1936, hoci v tom čase nebola nemecká armáda dostatočne pripravená na prípadný konflikt. Nacistami proklamovaný dôvod tohto porušenia článku 42, 43 a 44 Versaillskej zmluvy bolo francúzsko-sovietske spojenectvo z mája 1935, lebo ním vraj Francúzi podľa nemeckého ministra zahraničných vecí von Neuratha porušili podmienky Locarnských dohôd. Západné mocnosti proti tomuto aktu nič nevykonali.
Licenciát kánonického práva

Licenciát kánonického práva (skratka ICLic., písaná pred menom je odvodená z latinského iuris canonici licentiatus) je akademický titul, udeľovaný na niektorých európskych a amerických vysokých školách. Získanie tohto titulu je predpokladom pre udelenie úradu súdneho vikára a jeho zástupcu, sudcu cirkevného súdu, promótora spravodlivosti a obhajcu zväzku. Podľa Zákona o vysokých školách nie je v súčasnosti udeľovaný ani jednou vysokou školou na Slovensku. Z teologických titulov sa na slovenských vysokých školách udeľuje Licenciát teológie (skratka ThLic.), Doktor teológie (skratka ThDr.) a Doktor kanonického práva (ICDr.).
Saint-Aubin (Essonne)

Poloha

Obec má rozlohu 3,57 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 686 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Arnold Rimmer

Arnold Rimmer (celým menom Arnold Judas Rimmer ) je jednou z hlavných postáv britského sitcomu Červený trpaslík (Red Dwarf). Arnolda Rimmera hrá v seriáli britský herec Chris Barrie. Je ľahko identifikovateľný vďaka písmenu H na jeho čele, ktoré označuje hologram. Podľa Rimmera to znamená aj hidiot a hovädo.

Charakteristika postavy

Rimmer je neschopný opravár automatov na slepačí vývar na palube vesmírnej lode Jupiterskej ťažiarskej Spoločnost (Jupiter Mining Corporation) Červený Trpaslík. Dôstojníci majú porekadlo: "ak má nejaká práca zmysel, má zmysel urobiť ju dobre, ak zmysel nemá, dajte ju Rimmerovi". Túži po úspechu, no neustále prepadá pri dôstojníckych skúškach (astronavigačné skúšky robil 11-krát), za svoje neúspechy obviňuje rodičov a Davida Listera, ktorý bol Rimmerovým podriadeným a mal zopár svojských zlozvykov (miešanie čaju šrobovákom, trhanie chlpov z nosa kuchyskými kliešťami, hranie na gitaru a pod.) Lister prepašuje na palubu mačku, za čo si dostane 18 mesiacov "stáze" teda niečoho, vďaka čomu pre vás prestane existovať čas. Rimmer zatial nedostatočne opraví tepelný štít, následkom čoho zomrie celá posádka vrátane Rimmera samotného. Ale aj tak nezomreli Lister a jeho kotná mačka. Keď klesne rádioaktivita prepustí palubný počítač Holly Listera zo stáze a aby sa nezbláznil vytvorí mu hologram Rimmera.
V 2. časti 7.série sa stretne so svojim alternatívnym ja, ktorý je považovaný za hrdinu vesmíru - volá sa Eso.Eso umiera a potrebuje nájsť svojho nástupcu, ktorým sa má stať neschopný a bojazlivý Rimmer.
Chris Barrie odišiel zo seriálu a účinkoval v ňom len príležitosne.Na nátlak divákov sa však Rimmer vráti do 8.série. Listerovi sa podarí oživiť celú posátku vrátane Rimmera. Dej 8. série sa odohráva vo väzení.
Commelle

Poloha

Obec má rozlohu 14,04 km². Najvyšší bod je položený 587 m n. m. a najnižší bod 396 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 775 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belau Air

Belau Air je aerolínia Palau, ktorá má svoje sídlo v meste Koror. Je jediným leteckým dopravcom a hlavná aerolínia v celom ostrovnom štáte Palau. Bola založená v roku 1989. Hlavné letisko je medzinárodné letisko Roman Tmetuchl v štáte Airai. Spoločnosť vlastní len jedno lietadlo – Cessna 206, ktoré unesie 5 pasažierov. Lietadlo sa používa aj na turistiku a ponúka výlety po celom ostrove Palau. Belau Air vlastní aj helikoptéru Robinson R44. Letecká spoločnosť nelieta do zahraničia a iné letecké spoločnosti sa používajú na cestu do Palau a odtiaľ. Na prepravu cestujúcich z medzinárodného letiska Roman Tmetuchl v Airai do Kororu je zabezpečená kyvadlová doprava.
Omex

Poloha

Obec má rozlohu 5,53 km². Najvyšší bod je položený 1 133 m n. m. a najnižší bod 409 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 243 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Roeser

Poloha

Obec má rozlohu 23,8 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Roeser má 5269 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 5.18% bolo v Roeser nezamestanosť nižšia o 1.79 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Eolophus

Opis

Kakadu ružový má telo tmavoružovo sfarbené, horná polovica hlavy je svetlejšia až biela. Horná časť krídel a kostrč je svetlošedá, dlhé chvostové perá a letky sú tmavosivé.
Zobák má rohovinové sfarbenie, dúhovka očí samca je tmavohnedá, samica má ružovočervenú dúhovku. Nohy tohto rodu papagája sú sivej farby.
Chochol má tento kakadu menší a je podobne ako u ostatných kakaduorodých papagájov pohyblivý podľa momentálnej nálady tohto vtáka.
Celková dĺžka papagája kakadu ružového je okolo 34 cm, krídlo má dlhé okolo 25 cm a chvost kakadu ružového je asi 15 cm dlhý. Hmotnosť tohto papgája je 300 až 400 gramov.

Výskyt

Kakadu ružový vo veľkých, až niekoľkotisícových kŕdľoch migruje po savanových lesoch, poliach a otvorenej krajine celom vnútrozemí štátov austrálskeho kontinentu až do nadmorských výšok 1 250 m. Nevyskytuje sa iba na najsuchších miestach Austrálie, je bežným vtákom v metropolách ako sú Perth a Melbourne.
Zmeny, ktoré sa stali na kontinente po osídlení Európanmi a znižovanie populácií niektorých austrálskych endemických druhov boli v prospech pre kakadu ružového, ktorý ich začína postupne nahrádzať. Obrovské kŕdle týchto vtákov spolu s kakadu naholícim ničením úrody spôsobujú veľké straty na poliach austrálskych farmárov. Austrálske zákony farmárom povoľujú ich hromadnú likvidáciu, no na druhej strane to isté zákonodarstvo zakázalo komerčný vývoz týchto pre chovateľov atraktívnych vtáčich druhov z kontinentu.

Klasifikácia

Klasifikácia kakadu ružového je obťažná. Je zaradený do osobitného rodu Eolophus, no jeho vzťahy s ostatnými rodmi papagájov kakadu nie sú celkom jasné. Určitá morfologická podobnosť medzi týmito papagájmi a papagájmi rodu Cacatua spôsobila, že pôvodné vedecké pomenovanie kakadu ružového bolo Cacatua roseicapilla. Už prvé testy DNA potvrdili príbuzenstvo a vedci sa zhodli na tom, že tento kakadu je druhom, príbuzným, i keď nie vzhľadom úplne podobným rodu Cacatua a za jeho najbližšieho príbuzného je niektroými zdrojmi považovaný jediný člen podrodu Lophochroa, kakadu inka/ kakadu trojfarebný (Cacatua leadbeateri).
V Sydney sa podarilo odchovať niekoľko krížencov kakadu ružového a kakadu inka. Ďalším medzidruhovým krížencom tohto kakadu je potomok s korelou chocholatou

Potrava

Hlavnou potravinovou zložkou kakadu ružového sú plody a semená rastlín.

Rozmnožovanie

Kakadu ružový tak ako väčšina kakaduovitých má silné partnerské putá so svojim párovým druhom. Hniezdi v dutinách stromov, kde samica znáša 2-5 vajec. Mláďatá sa vyliahnu za 28 dní a hniezdo opustia po 5-6 týžddňoch.

Domáci miláčik

Papgáje ružové sú silne sociálne. Samci aj samičky sú dobrými imitátormi zvukov. Jednotlivo chované jedince si dokážu vytvoriť silný vzťah so svojim vlastníkom a môžu sa stať rodinným miláčikom podobne ako aj iné druhy papagájov, či bežnejšie chovaných domácich zvierat ako sú psy mačky a iné. Vyžadujú si ale väčšiu pozornosť a tak ako všetky kakaduovitých dokážu by poriadne hlučné.
Voulpaix

Názov obce

Z roku 1065 je doložený názov miesta Altare, o storočie neskôr zmenený na Vulpasium. Existujú domnienky, že pomenovanie pochádza z latinského slova vulpes – líška.

Geografia

Voulpaix má rozlohu 11,55 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.
Susedné obce: La Vallée-au-Blé, Laigny, Haution, Lemé, Fontaine-lès-Vervins, Saint-Pierre-lès-Franqueville a Gercy.
Územím obce preteká riečka Beaurepaire.

Obyvateľstvo

Voulpaix má 399 obyvateľov (2009).
Vývoj počtu obyvateľov
Nábrežie A. Hlinku

Nábrežie Andreja Hlinku je ulica v Hlohovci, ktorá vedie popri Váhu. Je to jedna z najfrekventovanejších a najdlhších ulíc v meste. Spája mestskú časť Sihoť s centrom mesta. Pomenovaná je podľa katolíckeho kňaza a politika Andreja Hlinku.
Terézia Brunšviková

Životopis

Narodila sa v rodine grófa Antona Brunšvika a jeho manželky Alžbety, rodenej barónky Wankel von Seeberg. Rodina udržiavala blízke kontakty so skladateľom Ludwigom van Beethovenom, ktorý sa viackrát zdržiaval v ich kaštieli v Dolnej Krupej a vyučoval Teréziu a jej súrodencov hru na klavír. V roku 1809 jej venoval Sonátu č. 24 Fis dur op. 78 pre klavír. Niektorými autormi bola považovaná za adresátku známeho Beethovenovho listu „nesmrteľnej milenke“.
Pri svojom pobyte vo Švajčiarsku v roku 1808 sa v meste Yverdon stretla so švajčiarskym pedagógom Pestalozzim, ktorý ju výrazne ovplyvnil.
V roku 1828 v Budíne založila prvú materskú školu v Uhorsku s názvom Angyalkert (Anjelská záhrada). Jej pričinením vznikla 1829 prvá detská opatrovňa na území Slovenska v Banskej Bystrici a v roku 1830 dve materské školy v Bratislave (na Vydrici a na Valónskej ulici). Jej zásluhou vznikali detské opatrovne aj na iných miestach monarchie, zakladala a propagovala ženské dobročinné spolky. Založila prvú dievčenskú priemyselnú školu v Uhorsku a propagovala polytechnickú výchovu žien. Rozvinula zásady, obsah a metódy predškolskej výchovy škótskeho pedagóga Samuela Wilderspina. Vydávala výzvy, informačné letáky, plagáty a stanovy spolkov propagujúcich zakladanie materských škôl. V 20. storočí vyšli ďalšie práce čerpajúce z jej pozostalosti.
Terézia zomrela 21. septembra 1861. V literatúre sa uvádzajú rôzne miesta úmrtia, napr. Budín, Duka, Drážďany. V úmrtnom oznámení, ktoré vydali jej súrodenci, je uvedené ako miesto úmrtia obec Duka a miesto pochovania rodinná hrobka v meste Martonvásár.
Trasochvost žltý

Výskyt a stav na Slovensku

Trasochvost žltý je sťahovavý, prilieta od polovice marca do polovice apríla, jesenná migrácia prebieha od polovice augusta a v septembri. Na Slovensku hniezdi v nižších nadmorských výškach do 300 m n. m. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 2 500 - 4 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Saint-Barthélemy (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 13,46 km². Najvyšší bod je položený 708 m n. m. a najnižší bod 324 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 151 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Père-en-Retz

Poloha

Obec má rozlohu 62,72 km². Najvyšší bod je položený 62 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 113 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavel Wavrek

Životopis

Výtvarník Pavel Wavrek sa narodil 25. septembra 1955 v Liptovskom Mikuláši. Žije a tvorí ako umelec v slobodnom povolaní v Kežmarku. Ako sám o sebe tvrdí, je osamelým bežcom v škále námetov, ktoré vytvára. Blízkosť kaštieľa v Strážkach, kde žil maliar Ladislav Medňanský veľmi silno ovplyvnila jeho tvorbu. Paralela jeho techniky a techniky maľby Medňanského je až nápadne veľmi blízka. Vyhľadáva zákutia, kde lúče slnka začínajú alebo ukončujú deň. Hmlou zahalené údolia a temné lesy prezrádzajú jeho úzku spätosť s prírodou. Stará architektúra spišských miest a hradov ožíva dávnou minulosťou na jeho obrazoch. Vo svojom ateliéri vytvoril za viac, ako 20 rokov práce, diela, ktoré sú roztrúsené u zberateľov po celej Európe, ale aj v súkromných galériách v USA. Hra svetla v jeho dielach navodzuje atmosféru pokoja. Ako ilustrátor používa techniku monotypie a perokresby. Návrhy pohľadníc, ktorých je autorom reprezentovali Slovensko a Podtatranský kraj na medzinárodnej propagačnej výstave v Paríži. V roku 1995 navrhol a zrealizoval propagačnú listinu pre štát Izrael prevedenú vodotlačou, ktorá sa do dnes používa aj ako dopisný papier. Táto práca bola zároveň aj absolutóriom, po ktorom sa rozhodol pre profesionálnu dráhu umelca. Má za sebou 26 samostatných výstav doma aj v zahraničí. V roku 2002 mu bola udelená cena mesta Kežmarok za výtvarnú činnosť a propagáciu doma aj v zahraničí. V kompletnom dejepise Slovenskej a Poľskej podtatranskej oblasti je uvedený ako maliar komorných a historických námetov. Ilustroval zbierku básni „Túžba“ a „Soví ľudia“ od Dr. Vladíka. Navrhol 20 pohľadníc spišského kraja.
Chevilly-Larue

Poloha

Obec má rozlohu 4,22 km². Najvyšší bod je položený 94 m n. m. a najnižší bod 83 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 18 707 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rovienková kotlina

Názov

Kotlinu týmto menom nazval Arno Puškáš. Názov dedukoval z polohy pod Rovienkovou vežou, ale v geografickom okruhu Veľkej Studenej doliny názov, podľa Ivana Bohuša, pôsobí dezorientujúco: „lebo hlavná skupina ďalších odvodených názvov sa viaže zásadne k polohám na sever od línie hlavného hrebeňa Vysokých Tatier. Správnejší je obsah mladších poľských názvov Pusta Kotlina pre juhozápadnú a Graniasta kotlina pre severovýchodnú časť Rovienkovej kotliny“.
Metro (podzemná železnica)

Metro alebo podzemná (rýchlo)železnica je súprava ľahkých vozidiel (podobných električkám) prevádzkovaná v mestskej hromadnej doprave pre rýchlu prepravu cestujúcich v mestách. Súpravy sú napájané z koľajníc, alebo z trolejového vedenia. Metro zabezpečuje rýchlu a plynulú prepravu, pretože väčšinu trás jazdí pod zemou a je úplne nezávislé od ostatnej dopravy. Jazdí v tuneloch a na špeciálne upravených dráhach. Metro má zriadené nástupišťa v ktorých sa nachádzajú automaty na lístky, kávu a odpadkové koše, často sa stretneme aj s bezpečnostnými kamerami alebo varovaniami pred vstupom na koľajnice, pokiaľ sú z nich súpravy napájané. Vývoj a výstavba metra stále ide dopredu a tak v sa mnohých mestách stanice stavajú, alebo prerábajú na moderné miesta na ktorých sa prejavuje moderná architektúra ku ktorým neodmysliteľne patria aj moderné súpravy. 
Prvé metro bolo spojazdnené v roku 1863 v Londýne.
V Česku v Prahe sa metro prevádzkuje od roku 1974. Na Slovensku metro nepremáva, aj keď sa o tom uvažovalo v Bratislave a v roku 1989 sa aj začalo stavať, nikdy sa však nezrealizovalo.
Rýchlosť metra je cca 80 km/h.
Pražský vozidlový park je zložený zo súprav R1, M1, 81-71, 81-71M a Ečs. Ich výrobu a vývoj uskutočňovali české závody Ečs, ČKD a Škoda. Väčšina z nich bola dodaná v 70. rokoch. V Prahe je metro nosným systémom MHD a po električkách je najpoužívanejšie. Metro k rýchlemu pohybu využíva vzhľadom na veľké dĺžky súprav množstvo elektromotorov, tie sú riadené tyristorovou výzbrojou.
Saint-Michel-sur-Savasse

Poloha

Obec má rozlohu 11,11 km². Najvyšší bod je položený 502 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 536 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sainte-Foy (Landes)

Poloha

Obec má rozlohu 9,1 km². Najvyšší bod je položený 102 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 242 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mourenx

Poloha

Obec má rozlohu 6,34 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 237 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cár

Cár bol oficiálny titul panovníka v Rusku a Bulharsku, ktorý pochádza z latinského slova caesar, cisár.

Rusko

V Rusku začal ako prvý používať titul cár neoficiálne veľké knieža moskovské Ivan III., ale iba v diplomatickom styku s menej významnými štátmi, napríklad s Livónskom. Roku 1514 použil jeho nástupca Vasilij III. titul „cár a vládca celej Rusi“ („car i gosudar vseja Rusii“) v návrhu rusko-habsburskej spojeneckej zmluvy, ktorú v tejto podobe potvrdil cisár Maxmilián I. Habsburský. (To neskôr využil Peter I. Veľký, ktorý sa snažil oddôvodniť starobylý nárok ruských cárov na cisársku hodnosť). Oficiálne sa za ruského cára dal korunovať ako prvý v roku 1547 Rurikovec Ivan IV. Hrozný.
Titul cár sa používal do roku 1721 (Peter Veľký), kedy bol nahradený titulom imperátor ("Z milosti božej, MENO, všeruský Imperátor/Imperátorka a Samovládca/Samovládkyňa"). Neoficiálne bol ruský imperátor označovaný ako „cár“ až do pádu monarchie v roku 1917. Posledným ruským imperátorom bol Mikuláš II. z romanovskej, respektíve holštajnsko-gottorpskej dynastie, zosadený v roku 1917.

Bulharsko

V Bulharsku prijal ako prvý titul cára (basilea) Bulharov knieža Simeon I. v roku 917 v snahe vyrovnať sa, potom ako dosiahol víťazstvo nad byzantským vojskom pri Anchiale, konštantínopolskému panovníkovi. V roku 1018 prvé bulharské kráľovstvo zaniklo a Bulharsko sa stalo súčasťou Byzantskej ríše. Ku vzniku druhej bulharskej ríše došlo v roku 1186 pod vládou cárov z dynastie Asenovcov. Ani tá však nemala dlhé trvanie. Rozpadla sa koncom 14. storočia pod náporom osmanských Turkov. Samostatný bulharský štát bol obnovený ako kniežatstvo koncom 19. storočia. V roku 1908 prijal jeho vládca Ferdinand I. z Sasko-cobursko-gothajskej dynastie cársky titul. Posledným bulharským cárom bol v rokoch 1943–1946 neplnoletý Simeon II. Po návrate z exilu bol roku 2001 zvolený za predsedu bulharskej vlády.
Akamas (syn Anténora)

Akamas (starogr. Ἀκάμας – Akamas, lat. Acamas) je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano.
Akamas bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Akamanta a jeho bratov pre ich statočnosť v boji. 
Po únose Heleny trójskym princom Paridom, Trójania aj napriek početným vyslancom, ktorých jej manžel spartský kráľ Menelaos poslal za trójskym kráľom Priamom, odmietli vrátiť najkrajšiu z pomedzi žien. Preto museli byť kráľova česť i manželka vrátené pomocou ohňa a krvi. Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe ohromné achájske vojsko vylodilo a zaútočilo na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónon a hrdinom Achilleom sa v desiatom roku vojny podarilo Trójanom posilneným spojencami za pomoci bohov dobyť achájsku hradbu. Podľa Homérovej Iliady, Akamas prevzal velenie jednej z piatich „divízií“ trójskej armády, spolu so svojim bratom Archelochom a Aineiom.
Achájci útok Trójanov odrazili, ale trójskemu princovi Hektorovi sa za božskej pomoci Dia opäť vrátila stratená sila, vrhol sa do víru bitky a dostal sa až k achájskym lodiam. V šestnástom speve Iliady sa však priebeh bitky znova obrátil v prospech Achájcov, keď sa do bitky zapojil Patroklos odetý v zbroji svojho priateľa Achillea. Pri pohľade na neho sa Trójania zarazili a po chvíli sa pustili na bezhlavý útek a mnohí pri tom zahynuli. Medzi mŕtvymi telami ležal aj Akamas, ktorého pri naskakovaní na bojový voz dostihol Kréťan Mériones, bodol ho do pravého pleca a Akamas držiac opraty v rukách padol k zemi a oči mu zakryla čierna temnota.
Na tom mieste...

Obsah

Román Na tom mieste... je príkladom morálnej biedy, do ktorej padne človek so slabým charakterom v túžbe po bohatstve. Je to obžaloba amerického spôsobu života a kapitalistického systému. príbeh vykresľuje neradostný osud ľudí, ktorí prišli do USA v túžbe za bohatstvom, s vidinou ľahko zarobených dolárov a vo viere, že ľahko nájdu šťastie. Odohráva sa v podsvetí medzi bandou gangstrov - priekupníkov s liehovinami. Na nelegálnom obchodovaní s alkoholom sa v čase prohibície v USA dalo získať veľké bohatstvo. Medzi magnátmi podsvetia sa vedie neúprosný konkurenčný boj, účty sa vyrovnávajú krvavo, zväčša guľkou do hlavy. Prohibícia, ktorá mala svojho času dvíhať morálnu úroveň Američanov, sa stala pôdou pre rôzne kriminálne skupiny. Hlavná postava románu Tony Perelli alias Veľký šéf sa na čele svojej zločineckej organizácie drží iba bezohľadným a surovým násilím. Zo začiatku románu sa síce zdá, že v tom chlapovi je kus srdca, ale čoskoro sa prejavuje ako morálna ruina a pravý bezcharakterný podliak. Bohatstvo je pre neho všetkým. Za peniaze si Perelli môže dovoliť tých najlepších právnikov, polícia je bezmocná. Charakteristický je osud študenta Jimmyho McGratha. Krásna Minn Lee umiera, nakoľko sa nevie vyrovnať s podlosťou a zradou tohto sveta. Hrôza, ktorú Perelli okolo seba šíri, má predsa svoj koniec a spravodlivosť zvíťazí; Perelli - Veľký šéf zomiera vlastnou zbraňou. Inšpektor Kelly uzavrie svoj ďalší vážny chicagsky kriminálny prípad.
Estissac (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 25,66 km². Najvyšší bod je položený 235 m n. m. a najnižší bod 129 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1804 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chaillé-sous-les-Ormeaux

Poloha

Obec má rozlohu 17,5 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 6 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 244 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE