google/wiki40b huggingface dataset:
Šarišská župa (Uhorsko)

Geografia

Šarišská župa susedila na severe s Poľskom (resp. v rokoch 1772 – 1918 s rakúskou provinciou Halič), so Spišskou župou na západe (Levočské vrchy), so Zemplínskou na východe a s Abovsko-turnianskou na juhu.

Centrum

Administratívnym centrom stolice bol Šarišský hrad, potom rôzne sídla v závislosti od župana a od roku 1647 Prešov.

Rody vládnucich županov

Na poste županov sa striedali príslušníci viacerých rodov. V 17. storočí to boli najmä Rákociovci (Rákóczi).

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov od r. 1787 (143 112 obyvateľov) do r. 1841 (206 600 obyvateľov) stúpal, v polovici 19. storočia nastal pokles. Populačné pomery v 2. polovici 19. storočia nepriaznivo ovplyvňovalo hromadné vysťahovalectvo (najintenzívnejšie bolo v oblasti Čergova a Nízkych Beskýd), takže do roku 1900 (172 706 obyvateľov) sa nedosiahol ani stav z roku 1827 (191 516 obyvateľov). 
Prevažná časť obyvateľstvo bola slovenskej národnosti; podľa sčítania obyvateľov 1900 v Šariši žilo 114 132 Slovákov (66,1 %), 33 937 Rusínov (19,7 %), 10 607 Nemcov (6,1 %) a 10 571 Maďarov (6,1 %).
Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom a chovom dobytka. Koncom 19. storočia sa najviac pestoval ovos, zemiaky, jarný jačmeň, ozimná raž, ozimná pšenica, ľan a konope.

Priemysel

Bardejov a Prešov patrili už v stredoveku medzi hlavné strediská remeselnej výroby na Slovensku. Významný bol aj Sabinov. Bardejov bol známy výrobou plátna a kovolejárstvom.
V novoveku remeselná výroba v Bardejove upadla a do popredia sa dostal Prešov. Z mestečiek boli významnejšie Lipany, Kurima a Zborov. Staré tradície má ťažba soli v Solivare, dnes jedna z časti Prešova.
Šariš koncom 19. storočia bol málo rozvinutý. K významnejším podnikom patril iba parný mlyn (najväčší na Slovensku) vo Veľkom Šariši.
Šariš má bohaté odbojné tradície proti feudalizmu. V 50 rokoch 15. storočia bol dejiskom vystúpenia bratríkov (V Chmeľovej mali opevnený tábor.). Roku 1632 zachvátilo Šariš roľnícke povstanie, ktorá sa rozšírilo z Potisia. Poddaný ľud sa zúčastnil aj na Východoslovenskom roľníckom povstaní v 1831 (pomník na vrchu Furča pri Haniske, časti Prešova).

Teritoriálne začlenenie územia

V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa Šariš stal súčasťou Česko-Slovenska.
Šarišská župa sa takmer celá 1. januára 1923 stala súčasťou Košickej (veľ) župy, ktorá bola roku 1928 zrušená.
Za krajinského zriadenia 1928 – 38 do tohto historického územia patrili obce okr. Bardejov, Giraltovce, Košice-vidiek, Prešov, Sabinov a Stropkov.
V rokoch 1949 – 1960 patril do Prešovského kraja.
Od 1. júla 1960 do Východoslovenského kraja, do okr. Stará Ľubovňa, Prešov, Bardejov, Svidník, Košice – vidiek a Vranov nad Topľou.
V súčasnosti je územie Šariša súčasťou Prešovského kraja.

Národnosti

Šariš bol prevažne slovenskou stolicou, od 15. storočia po valašskej kolonizácii na severe pribudlo ukrajinské a rusínske etnikum. V súčasnosti je sever Šariša silne asimilovaný, rusínske obyvateľstvo tento kraj tiež masívne opúšťa a sťahuje sa do miest.
Základná škola (Močenok, Školská 1699/23)

História školy

Predpokladá sa, že prvá škola v Močenku bola založená po roku 1560. Vývoj školstva dospel do školského roku 1961/1962, keď sa 6. - 9. ročník práve vzniknutej Základnej deväťročnej školy mohol učiť v novovybudovaných priestoroch. V roku 1963 bola výstavba ukončená. Školu tvorili dva pavilóny a telocvičňa a tak sa do nej mohol presunúť i 3., 4. a 5. ročník. Žiaci 1. a 2. ročníka sa ešte učili v starej škole, tzv. Orlovňa. Ďalší nový pavilón školy s deviatimi triedami pribudol v roku 1980 a presunul sa i 1. a 2. ročník. V roku 1985 sa škola rozšírila o ďalšiu novú budovu, postavenú pre kuchyňu, školskú jedáleň a družinu. Od 1. 4. 2002 má škola právnu subjektivitu. V roku 2009 sa uskutočnila rekonštrukcia Základnej školy.

Areál školy

Areál školy je v súčasnosti zložený z piatich budov. V troch budovách prebieha vyučovanie. Okrem bežných tried sú tu 2 jazykové učebne, 2 počítačové učebne, 2 knižnice, učebňa fyziky a chémie, dieľňa a učebňa na hudobnú výchovu. Štvrtou budovou je telocvičňa. V piatej budove sa nachádza kuchyňa so školskou jedálňou a Školský klub detí. Areál školy je upravený peknou zeleňou.
Análny pohlavný styk

Análny pohlavný styk alebo análny sex je sexuálna aktivita, pri ktorej sa análny otvor stimuluje pomocou stoporeného penisu, erotických pomôcok, alebo iných častí ľudského tela. Pretože konečník na rozdiel od vagíny nie je vlhký, sa análny sex praktizuje obzvlášť opatrne, používa sa pri ňom lubrikačný gél a/alebo masť proti bolesti (umŕtvovacia masť). Pasívne osoby pred análnym sexom vykonávajú stolicu alebo si obsah konečníka vyprázdňujú (špeciálnym) klystírom. Rozkoš z análneho sexu pramení z veľkého množstva nervových zakončení v oblasti análneho otvoru.
Análny sex vykonávajú heterosexuáli a homosexuáli. Análny sex prináša sexuálne uspokojenie obom stranám. Pre aktívneho partnera predstavuje tesnejší, užší a potenciálne pružnejší análny otvor intenzívnejšiu stimuláciu ako pri vaginálnom styku. U žien sú dodatočné príjemné pocity spôsobené tým, že konečník a pošva tesne susedia čím pošva popri nervových zakončeniach análneho otvoru tiež stimulovaná. Pri homosexuálnych pároch, pasívny, teda análne stimulovaný muž, popri penetrácii citlivých nervových zakončení análneho otvoru dodatočne prežíva uspokojenie vďaka stimulácii prostaty. Lesbické páry análny sex praktizujú pomocou jednostranných alebo obojstranných sexuálnych pomôcok.
Ako aktívna sa pri análnom sexe označuje tá osoba, ktorá penis zavádza (inzertívny análny styk), ako pasívna, alebo anoreceptívna, tá osoba, pri ktorej sa penis zavádza (receptívny pohlavný styk).
Ochridské jazero

Vodný režim

Voda priteká do jazera podzemnou riekou cez krasové dutiny v pohorí Galičica z vyššie položeného Prespanského jazera. Pri meste Struga vyteká z jazera rieka Čierny Drin do Jadranského mora. K vzostupu hladiny dochádza vždy na jar a na jeseň.
Voda v jazere je priezračne čistá (viditeľnosť až do 22 m hĺbky). Teplota vody v lete dosahuje 18 až 24 °С.

Fauna

Na jazere je rozšírené rybárstvo. Žije v ňom viac ako 200 endemických druhov. Žijú tu kapre, pstruhy (endemické druhy letnica a belvica), úhory.

Osídlenie pobrežia

Na macedónskom pobreží ležia v smere zo severozápadu na juh postupne dediny Radožda, Kališta, známe mestá Struga a Ochrid, dediny Peštani, Sveta Bogorodica, Sveti Zaum, Lubanište a Sveti Naum. Na albánskom brehu sú to z juhu na sever mesto Pogradec a dediny Hodoništa a Lini. Na jazere je rozvinutá miestna lodná doprava.
Arbent

Polohopis

Arbent má rozlohu 23,49 km². Najvyšší bod je položený 1 100 m n. m. a najnižší bod 435 m n. m.

Obyvateľstvo

Arbent má 3493 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Biblický pás

Biblický pás (anglicky Bible Belt) je neformálny termín pre oblasť USA v ktorej je sociálne konzervatívny evanjelikálny protestantizmus významnou súčásťou kultúry.
Termín vytvoril okolo roku 1925 americký novinár Henry Louis Mencken.

Politický a kultúrny kontext

Termín "biblický pás" je používaný neformálne novinármi a jeho odporcami, ktorí naznačujú, že pobožní ľudia môžu ovplyvniť politikov, vedu a vzdelanie.
Vodné dielo

Vodné dielo je stavebné a strojové zariadenie slúžiace na využitie vodnej energie. Obsahuje zariadenie na prívod vody k turbíne, turbínu a zariadenie na odvod vody do riečiska. Podľa veľkosti spádu rozlišujeme nízkotlakové, strednotlakové a vysokotlakové vodné dielo.

Nízkotlakové vodné dielo

Spád diela je do približne 10 metrov. Hladina rieky je zdvihnutá haťou. Voda preteká cez systém hrablíc na zadržiavanie nečistôt k turbíne kde odovzdáva svoju energiu a vracia sa do riečiska. Hriadeľ turbíny je spojený s hriadeľom generátora do jedného mechanizmu – turbogenerátora. Vodné elektrárne takýchto diel sú priebežnými elektrárňami, pretože celý tok neustále preteká turbínou. Pracujú zvyčajne nepretržite a pokrývajú stálu základnú spotrebu elektrickej energie.

Strednotlakové vodné dielo

Je údolnou priehradou so spádom medzi 10 a 50 metrami. Prívodné potrubie obvykle prechádza hrádzou. Vstup vody do potrubia je chránený hrablicami. Na začiatku potrubia sa nachádza rýchlouzáver slúžiaci v prípade poruchy. Na spustenie turbíny slúži hlavný uzáver pri konci potrubia. Vodné elektrárne takýchto diel môžu pracovať ako priebežné alebo ako špičkové, dodávajúce energiu len v čase jej najväčšej spotreby. Ak je inštalovaných viacero turbín môžu pracovať v kombinovanom režime. Neďaleko hrádze špičkových elektrární je vedľajšia nádrž vyrovnávajúca nepravidelný odtok, taktiež zadržuje prívalové vody a zadržuje zásobu pre obdobie sucha, čiže v rieke pod hrádzou preteká stále rovnaké množstvo vody.

Vysokotlakové vodné dielo

Spád diela je väčší ako 50 metrov. Voda sa privádza potrubím z vrchnej nádrže, spravidla vedeným po povrchu. Turbogenerátory môžu pracovať priebežne aj špičkovo. Elektráreň vysokotlakového diela sa niekedy buduje ako prečerpávacia elektráreň. Vtedy sa v jej strojovni nachádzajú turbíny aj čerpadlá. Turbíny sa využívajú pri zvýšenom odbere a v čase zníženej spotreby sa voda zo spodnej nádrže prečerpáva do vrchnej nádrže, čím sa vyrovnáva nerovnomerný odber elektrickej energie.
Holázne

Polohopis

Územie zaberá centrálnu časť podcelku Trenčianska vrchovina a susedí len s jej časťami. Západným smerom susedí rozsiahla Teplická vrchovina, východným smerom Holázne vymedzuje výrazná Porubská brázda.  
Vodné toky, prameniace v tejto časti pohoria, odvádzajú nadbytočnú vodu západným smerom do rieky Váh. Ide o menšie potoky, napr. Ilavka, Prejtský potok a Dubnický potok, časť prítokov priberá južne tečúca Teplička a severným okrajom vedúci Porubský potok.

Ochrana územia

Táto časť Strážovských vrchov leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti. V juhozápadnej časti sa nachádza osobitne chránená prírodná rezervácia Omšenská Baba, zaberajúca celý masív 668 m n. m. vysokého vrchu nad obcou Omšenie.

Turizmus

Centrálna časť Trenčianskej vrchoviny patrí medzi obľúbené a vyhľadávané oblasti pohoria. Vysoké vrchy s bralnatými časťami poskytujú jedinečné prostredie na turistiku, lezenie i výhľady.
Ask.fm

Ask.fm je lotyšská sociálna sieť ktorá bola založená 16. júna 2011 na ktorej si užívatelia môžu anonymne alebo neanonymne písať otázky na stene registrovaných užívateľov a tí na ne môžu podľa vlastnej vôle odpovedať alebo otázku zmazať. Ask.fm je veľmi populárny v Poľsku, Nemecku, Taliansku, Česku, Slovensku a v Spojenom kráľovstve.

Dejiny

Ask.fm bol založený 16. júna 2011. Web nabral vysokú popularitu až po 3 rokoch od jeho založenia v roku 2013. Teraz má Ask.fm 21 (4. marca, každý deň sa zaregistruje 200 000 nových ľudí) miliónov registrovaných užívateľov, ktorí každý deň napíšu 30 miliónov otázok.
Ask.fm patrí medzi 200 najnavštevovanejších webov sveta.

Služby

V apríli 2011 boli na Ask.fm umožnené videoodpovede na otázky cez webovú kameru. V máji 2011 Ask umožnil ďalšiu novinku a to označenie ostatných užívateľov v otázkach pomocou @ napríklad @askfm (odkazuje na profil užívateľa http://ask.fm/askfm). V decembri 2011 bolo v nastavení súkromia umožnené vypnutie anonymných otázok na profile daného užívateľa. Mesiac po tom sa táto zmena v nastaveniach stala veľmi užívaná. V júni 2013 bola vytvorená oficiálna aplikácia pre iPhone a Android. V marci roku 2014 Ask.fm povolil funkciu nahrávať k odpovediam GIFy.

Problémy

V rokoch 2012 a 2014 sa táto stránka stala veľkým zdrojom šírenia šikany hlavne medzi mladistvými. Noviny The Sun, BT a Specsavers požadovali zrušenie tohto webu z dôvodu počtu samovrážd, kvôli anonymným nadávkam. Medzi tragické prípady spojené s Ask.fm patrí kauza Rebeccy Ann Sedvickovej, ktorá v roku 2013 spáchala samovraždu.
Dubovce

Polohopis

Obcou preteká rieka Chvojnica, ktorá tvorí hranicu medzi obcou a Radošovským a Močidlianskym chotárom, 2 potoky v obci s vydláždeným korytom, rybník na Vidovanskom potoku, umelá vodná nádrž (nefunkčná) na Vlčkovanskom potoku, pri ktorom prameni je Vratišov.

Dejiny

Dubovce vznikli zlúčením dvoch samostatných obcí Vlčkovany a Vidovany v roku 1954. Najstarší záznam pochádza z roku 1392 zo Žigmundovej donačnej listiny (ŠÚA Bratislava. Riaditeľstvo cisárskych majetkov vo Viedni – Coborovské písomnosti Nr. 1.). Obec vznikla pri starom keltskom hradisku Zámčisko. Zaniknutá osada (asi ešte pred 14. storočím) Vratišov, názov je podľa zachovaného mikrotoponyma.

Názov

Názov Dubovce vznikol podľa toponymických objektov Dubina (les) a Dubník (vrch). Prípona -ovce je analogická podľa vedľajšej obce Radošovce.
Názov Vlčkovian je motivovaný apelatívom vlk. Názov Vidovany podľa M. Jozefoviča je motivovaný menom sv. Víta (potok pretekajúci cez obec pramení pod kopcom s kaplnkou sv. Víta), podľa Krajčoviča ide o majiteľa Vida (Vidov dvor). Vlčkovany – Farkashely; Vidovany – Vidovány oba pomaďarčené názvy napr. z katastrálnej mapy z roku 1911 a 1913.
Scholastická metóda

Scholastická metóda je forma učenia praktikovaná scholastikou v jej školskej činnosti a literárna forma, ktorá sa rozvíjala a používala analogicky s touto formou učenia. V hlavných črtách rozpracoval scholastickú metódu Pierre Abélard.
Základné prvky scholastickej metódy ako formy učenia sú: je čítanie (lectio) je komentovanie čítania na základe cirkevných autorít (biblie, cirkevných mysliteľov, najmä cirkevnych otcov) je polemika k vyjasneniu sporných otázok s vynikajúcim použitím sylogistického usudzovania
Scholastická metoda ako literárna forma spočíva v tom, že sa proti sebe kladú argumenty pro et contra a sic et non. Výklad podľa spôsobu scholastickej metódy sa člení na je otázky (quaestiones) ako vychodisko je rozvedenie mienenia autorít (sentantiae auctorum) je uvedenie námietok pohanských autorov a v danom prípade odporujúcich mieneniu autorít je zodpovedanie otázok na základe mienenia autorít – riešenie problému (solutio)
V scholastickej metóde išlo o to, aby sa celé tradované a novoprichádzajúce vedenie zabudovalo do jedného všeobsiahleho teologicko-filozofického systému (summa), ktorého základom i výsledkom boli nemenné cirkevné dogmy. Scholastická metoda bola metódou potvrdzovania pravdy (rozumej cirkevných dogiem).
Scholastická metóda sa nazývala aj metódou konkordancie (concordantia catholica) – metóda vyrovnávania (zmierenia) rozporného.
Dedičstvo alebo Kurvahošigutntag

Dej

Hlavným hrdinom príbehu je starý mládenec Bohuš (Bolek Polívka), žijúci jednoduchým životom lesníka v rozpadajúcej sa chalupe v malej dedinke. Pokojný život, pozostávajúci z popíjania a poflakovania sa, naruší príchod advokáta Ulricha (Miroslav Donutil), ktorý Bohušovi oznámi, že otec, ktorého nikdy nepoznal mu zanechal obrovský majetok. Šokovaný Bohuš sa hneď vypravuje pozrieť svoj nový majetok do Brna, kde sa ihneď stáva stredobodom pozornosti. Do času vybavenia formalít všetko financuje advokát - kolotoč pre deti, koňa, plynovod pre obec, bazén, no i neustále pitky.
Situácia sa zauzľuje zistením, že Bohuš je nevlastným synom boháča a na dedený majetok tak nemá nárok. Od nešťastného mladíka utekajú všetci „priatelia“, profitujúci z jeho dobráckej povahy a situácie. Osamotenému a zadlženému zúfalcovi sa zjaví právnik Strážny s ďalšou neuveriteľnou správou.
Pensylvánska nemčina

Pensylvánska nemčina alebo nesprávne pensylvánska holandčina je variant nemčiny (jedno zo stredonemeckých nárečí), ktorý používa v Severnej Amerike asi 200 000 ľudí. Je to jazyk potomkov po nemecky hovoriacich imigrantov, ktorí prišli do Pensylvánie začiatkom 18. storočia.
Hovorí sa ním v štátoch Pensylvánia, Ohio, Indiana a Ontário. V súčasnosti tvoria väčšinu hovoriacich Amiši a Mennoniti.
Nesprávne označenie pensylvánska holandčina pochádza z anglického Pennsylvania Dutch, kde slovo Dutch pôvodne do 16. storočia označovalo všetky západogermánske jazyky v Európe (dnes označuje len holandčinu). Anglické „Dutch“ je príbuzné s nemeckým „Deutsch“, holandským „Duits“ a pensylvánskonemeckým „Deitsch“, čo všetko znamená „nemecký“.
Kanaán (biblické územie)

Kanaán (iné názvy pozri nižšie) je historický názov oblasti, ktorá zhruba zodpovedá územiu dnešného Izraela a Palestíny, vrátane západného brehu Jordánu južnej a pobrežnej Sýrie a Libanonu, siahajúcemu až k hraniciam Turecka. Zaberalo plochu asi 480 kilometrov dlhú a 80 kilometrov širokú.

Charakteristika

Obyvatelia tohto územia boli všeobecne známi ako Kanaánci, ale ich krajina pozostávala z celej série mestských štátov. Tie svojou organizáciou trochu pripomínali neskoršie grécke mestské štáty, ktorých obyvatelia sa pokladali za Aténčanov, Trójanov, Sparťanov a Korinťanov. Obyvateľov lepšie prosperujúcich kanaánskych námorných mestských štátov v severnejších častiach stredomorského pobrežia vonkajší svet poznal ako Feničanov. Toto slovo má grécky pôvod a robí narážky na tyrské purpurové farbivo, ktoré títo východní Kanaánci extrahovali z mäkkýšov a využívali ho pri ručnej výrobe kráľovských rób. Feničania, v doslovnom význame „ purpuroví ľudia“, sa začali dívať sami na seba ako na odlišných a nadradených nad ostatnými Kanaáncami. Podliehali však tým istým raným vplyvom a zhruba dodržiavali podobné náboženské tradície ako obyvatelia vnútrozemských štátov, ako boli Jebuzejci (pôvodní obyvatelia Jeruzalema). Všetci obyvatelia Kanaánu teda patria ku Kanaáncom, pričom ďalšie termíny ako Jebuzejci alebo Feničania iba podrobnejšie opisujú, z ktorej časti Kanaánu pochádzajú.
Viaceré kanaánske mestá boli archeologicky preskúmané, najmä Ugarit, ktorý bol znovuobjavený v roku 1928. Väčšina súčasných vedomostí o Kanaáncoch pochádza práve z vykopávok v tejto oblasti.
Aristokracia a stredná trieda pobrežného Kanaánu ovládali výhodný medzinárodný obchod. Tieto blahobytné pobrežné mestá nepotrebovali veľa pracovných síl; peniaze zarábali v zahraničí a všetok potrebný tovar dovážali. Stratili kontakt s roľníckou vrstvou, ktorú v podstate nepotrebovali. Vznikli tak dve odlišné vrstvy kanaánskej spoločnosti: obyvatelia miest, ako bol Byblos a Tyros, a vidiecka spodina. Obyvatelia miest sa lepšie vyznali vo vede, filozofii a teológii. Tešili sa svojej kultúre a tradíciám, kým ostatní sa mohli pýšiť iba spleťou svojich starých mýtov. Zreorganizovali však svoje mýty do podoby náboženského dedičstva monoteizmu.Obyvatelia kanaánskych miest na čele s Melchisedekom v Jeruzaleme a Chíramom v Tyre uctievali Slnko a Venušu, rozumeli astronómii a praktizovali tajné korunovačné rituály, kým vidiecka spodina vyznávala menej zložité roľnícke náboženstvo, kde boh a jeho syn zomieral na konci každej sezóny, aby sa na jar opäť narodil.
Herbitzheim

Poloha

Obec má rozlohu 21,73 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 203 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 912 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carcagny

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 292 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jacques Paul Migne

Latinská a grécka patrológia

Jeho najvýznamnejším a dodnes platným počinom však bolo vydanie gréckych a latinských patristických textov pod názvom Patrologiae cursus completus („Úplný rad patrológie“). Má dve série: latinskú (221 zväzkov, vyd. v r. 1844 – 1855, indexy v r. 1862 – 65) a grécku (161 zväzkov, vyd. v r. 1857 – 1866), pričom jej prvých 85 zväzkov vyšlo v latinčine, ďalšie v gréčtine s latinským prekladom.
Latinský rad obsahuje patristické spisy od Tertulliana po Inocenta III. (teda roky 200 – 1216), grécky rad obsahuje spisy od Listu Barnabášovho po Florentský koncil (teda roky 120 – 1438). Ku gréckej sérii patrí ešte 81 zväzkov iba s latinskými textami gréckych Otcov (samotný grécky rad obsahuje grécky text, aj latinský preklad).
Toto Migneho vydanie gréckej a latinskej patristiky sa dodnes cituje a používa sa – aj keď to nie je kritické vydanie v dnešnom zmysle (Migne a jeho spolupracovníci opravovali text, kde bol poškodený) – ako hlavná referenčná orientácia v textoch.
Kobylie pliesko

Názov

Názov jazierka je pastierskeho pôvodu. V tejto lokalite voľakedy pásavali kone.

Rozmery

Leží v nadmorskej výške 1 737 m n. m.. Rozloha 0,30 ha, rozmery 85x62 m, hĺbka 1 m.
Peter Ševčovič

Životopis

Začal študovať medicínu na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, no v roku 1958 bol z politických dôvodov vylúčený zo štúdia. Neskôr v rokoch 1962 – 1967 študoval diaľkovo dramaturgiu na Akadémii muzických umení v Prahe. V rokoch 1965 – 1996 pracoval v Slovenskej televízii ako dramaturg a hlavný dramaturg, v rokoch 1981 – 1992 prednášal externe na VŠMU, od roku 1996 bol v dôchodku. V roku 1992 mu bol udelený titul doktora medicíny honoris causa.

Tvorba

Venoval sa písaniu noviel, románov, ale tiež písal televízne hry a seriály a divadelné hry. Námety pre jeho hry sú rôznorodé – od robotníckeho hnutia cez 2. svetovú vojnu a život v neúplných rodinách, až po aktuálne spoločenské problémy. Písal diela tak pre dospelých, ako aj pre deti a mládež.
Sainte-Eulalie-d’Olt

Poloha

Obec má rozlohu 17,48 km². Najvyšší bod je položený 876 m n. m. a najnižší bod 400 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 355 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Distoechurus

Distoechurus, po slovensky vakoplch, je rod z čeľade vakoplchovité s jediným druhom vakoplch lietavý vakoplch pásikavý (Distoechurus pennatus).

Zaujímavosti

Dá sa spoznať podľa štyroch čiernych pásikov na hlave a veslovito splošteného chvosta s ovíjavou špičkou. Tento vakoplch žije v dvoj- až trojčlenných skupinkách, samica nosí vo svojom vaku a neskôr na chrbte v blízkosti hniezda 1 - 2 mláďatá.
Mende (Lozère)

Poloha

Obec má rozlohu 36,56 km². Najvyšší bod je položený 1 236 m n. m. a najnižší bod 691 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12 163 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE