google/wiki40b huggingface dataset:
Miroslav Šimonovič

Klubový hokej

Je odchovancom popradského hokeja. Debut v extralige zaznamenal v ročníku 1994/95. Pravidelne však začal v najvyššej súťaži chytať až v HC Košice (sezóna 1998/99). Ďalšie dva roky odohral znova v Poprade, potom ho angažoval český klub HC Plzeň. Prvé štyri stretnutia mu nevyšli a dostal sa do pozície tretieho brankára, ktorý ani necestoval na zápasy vonku. S vedením sa dohodol na predčasnom ukončení zmluvy a vrátil sa do Popradu, kde bol s percentuálnou úspešnosťou 93,4 oporou tímu. Po sezóne opäť podpísal kontrakt s Košicami, ďalšie dva roky pôsobil v MsHK Žilina. Ročníky 2005/06 a 2006/07 chytal za HKm Zvolen, v sezónach od roku 2007 po rok 2009 bol opäť hráčom svojho materského klubu HK Aquacity ŠKP Poprad. V sezóne 2010 - 2011 hral za HC'05 Banská Bystrica a od decembra 2011 je znova hráčom HK AutoFinance Poprad.

Reprezentácia

V slovenskej reprezentácii odchytal 37 zápasov. Zúčastnil sa MS 1999 a MS 2002 (zlato) a reprezentoval aj na zimnej olympiáde 1998 v Nagane.

2007

Tréner Július Šupler ho nominoval na Škoda Cup 2007. Po stretnutí s Nemeckom (Slovensko prehralo 2:3 po samostatných nájazdoch) bol vyhlásený za najlepšieho hráča svojho tímu, odmietol však prevziať cenu, pretože sa domnieval, že si ju nezaslúžil.
Radek Dvořák

Klubový hokej

Radek Dvořák je útočník, pravé krídlo. Je 187 cm vysoký a váži 90 kg (údaj z roku 2005). Hrá v NHL od sezóny 1995/96. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za HC České Budějovice v českej hokejovej extralige. V sezónach 2005/06 a 2006/07 hral za Edmonton Oilers v NHL. Od leta 2007 bol hráčom Florida Panthers. V sezóne 2013/2014 je hráčom Caroliny Hurricanes.

Reprezentácia

Reprezentoval Česko na majstrovstvách sveta v roku 2005.
Jabreilles-les-Bordes

Poloha

Obec má rozlohu 19,05 km². Najvyšší bod je položený 651 m n. m. a najnižší bod 354 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 272 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ryszard Kukliński

V Poľskej ľudovej armáde

Po vojne pracoval Ryszard Kukliński v Poľskej ľudovej armáde ako štábny dôstojník. Okrem iného pripravoval plány invázie Varšavskej zmluvy do Československa.
Pozícia Kuklińského v generálnom štábe Poľskej ľudovej armády a jeho rola styčného dôstojníka medzi poľskou ľudovou armádou a velením vojsk Varšavskej zmluvy mu umožňovala prístup k najtajnejším dokumentom vojenského charakteru.

Špión

V roku 1971 začal spoluprácu s CIA, ktorej dodal údajne okolo 35 000 strán prísne tajných materiálov, od technických špecifikácií najnovších ruských zbraní (T-72, Strela) po operačné plány Varšavskej zmluvy. O desať rokov neskôr, tesne pred vyhlásením tzv. vojnového stavu Jaruzelským, keď už bezprostredne hrozilo jeho prezradenie, utiekol s pomocou CIA s celou svojou rodinou z Poľska. Pod zmenenou identitou žil v USA.

Trest smrti

Poľský vojenský súd ho v neprítomnosti odsúdil na trest smrti, rozsudok bol však po páde komunizmu v Poľsku zrušený (Kukliński Poľsko znova navštívil v roku 1998).
Poľská spoločnosť je v názoroch na Kuklińského rozdelená. Časť ho považuje za národného hrdinu, pretože svojou činnosťou možno zabránil invázii ZSSR do Poľska v roku 1980, časť ho označuje za zradcu, pretože porušil vojenskú prísahu, ktorú skladal ako dôstojník dobrovoľne.
Kukliński zomrel 11. februára 2004. Jeho pozostatky previezli do Poľska, kde ho pochovali na významnom cintoríne vo varšavskej štvrti Powązki.
Hematit

Charakteristika

Kryštály hematitu bývajú tabuľkovité alebo romboédrické, niekedy však aj pyramidálne alebo prizmatické. Tabuľkovité kryštály môžu vytvárať ružice. Okrem kryštálovej podoby môže mať hematit celistvý, kompaktný, stĺpcovitý alebo obličkovitý, hroznovitý habitus. Obličkovitá forma hematitu sa označuje ako oolitická ruda. Jeho farba sa mení od hnedastej, jasnočervenej, krvavočervenej až po oceľovosivú a železnočiernu. Vryp má hnedočervený. Je to nepriehľadný minerál s kovovým až matným leskom.

Vznik

Vyskytuje sa hlavne ako hydrotermálny aj metasomatický minerál.

Poznávanie

Hematit sa stáva pri zohrievaní magnetický.

Ekonomický význam

Hematit je dôležitá ruda železa, obsahuje až 65 % železa.
Termes (Ardennes)

Poloha

Obec má rozlohu 13,98 km². Najvyšší bod je položený 223 m n. m. a najnižší bod 102 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Gramatický tvar

Gramatický tvar je formálny prostriedok na vyjadrenie gramatického významu; napr. robím je gramatický tvar vyjadrujúci 1. os. jedn. č. prít. času. Ku vzniku gramatických tvarov dochádza pri vyjadrovaní rôznych gramatických významov.
Archai

Archai (gr. mn. číslo od arché = princíp, prvopočiatok) znamená princípy, základné prvky, počíatky.
Podľa Foucaulta je archai stredná zóna alebo oblasť životného sveta, ktorá sa nachádza medzi oblasťou kódov a oblasťou reflexie a ktorú tvoria apríórne štruktúry umožňujúce nám vidieť vecný poriadok, dospievať k špeciálnovedným a filozofickým poznatkom a teoretizovať. Štruktúra týchto archai, podoba, v ktorej vstupujú do času a priestoru a sú schopné vytvoriť podklad pre prácu vied a filozofickú reflexiu, sa môže stať predmetom zvláštneho štúdia - Foucaultovej archeológie.
Labastide-du-Haut-Mont

Poloha

Obec má rozlohu 9,85 km². Najvyšší bod je položený 776 m n. m. a najnižší bod 577 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 43 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vladimír Kačka

Životopis

Narodil sa 4. februára 1908 v Ružomberku, časť Likavka, letec, ďalší z radu významných včelárov Piešťan a blízkeho okolia.
Službu v armáde začal v Prahe, odtiaľ prešiel do Prostějova, ďalej slúžil v 3. leteckom pluku gen. M. R. Štefánika v Piešťanoch, po dvoch rokoch sa vrátil do Vojenskej akadémie v Hraniciach na Morave, neskôr to bol opäť Prostějov, po ustanovení Protektorátu sa vrátil do Piešťan s určením za veliteľa 3. perute a vzápätí 38. letky. Ešte kým stačil vykonať vojenskú prísahu novému Slovenskému štátu zúčastnil sa bojov proti maďarským vojskám, ktoré [napadli východné Slovensko (tzv. Malá vojna).
Vo funkcii stotníka (kapitána) dňa 23. mája 1940 na lietadle Avia B.534 podletel Krajinský most klenúci sa nevysoko nad riekou Váh.
Ako osvedčený pilot bol vybraný za veliteľa na východný front, kde boli letky č. 11 a 13, podriadené nemeckej 17. armáde, ktorá bojovala na južnej Ukrajine. Odtiaľ sa v r. 1942 vrátil na post veliteľa letiska do Piešťan. Záverečná fáza vojny ho zastihla na ministerstve obrany, kde bol prednostom I. oddelenia.
Počas 21 rokov nalietal 4480 hodín. Patril k najlepším slovenským leteckým akrobatom a exceloval na mnohých leteckých dňoch.
Vladimír Kačka bol ako jediný spomedzi slovenských pilotov nositeľom československého strieborného pilotného odznaku s dvoma diamantmi.
Ako v mnohých iných smutných prípadoch, aj v povojnovom živote V. Kačku nastala po februárová (1948) direktívna zmena. Nikto nevzal do úvahy, že aj keď sa osobne nezúčastnil SNP, ochraňoval a podporoval vojakov, ktorí boli pre účasť v SNP v nemilosti a zabezpečil vyplácanie podpôr ich rodinám. Degradovali ho na vojaka v zálohe s určením na poľné práce.
Ako veľmi schopný človek sa síce uplatnil aj v civile, ale pocit krivdy si nosil v srdci až do roku 1990. Vtedy mu vrátili ako vojakovi hodnosť i náležitosti s tým spojené a ako človeku zaslúženú vážnosť medzi nami ostatnými.
Dňa 30. mája 2003 mu bola udelená cena mesta Piešťany. Čestné občianstvo mesta Piešťany mu bolo udelené dňa 4. júna 2003.
Sitno (vrch)

Geológia

Sitno je zvyšok utuhnutého lávového prúdu z andezitu, ktorý sa vylial v neogéne do pradoliny vytvorenej v mäkších sopečných horninách (tufy) a dnes tvorí najvyššiu časť pohoria. Vrcholová plošina Sitna je vypreparovaným sopúchom z odolnejšieho pyroxenického andezitu, ktorý sa vyznačuje  lavicovitou až doskovitou odlučnosťou.

Hrad Sitno

Hrad bol vybudovaný na jedinej prístupovej ceste z východnej strany Sitna, boli využité  staré ochranné valy, ku ktorým bola vybudovaná aj priekopa. Hrad zohral významnú úlohu pri obrane stredoslovenských miest pred tureckým nebezpečenstvom v 16. storočí. Podľa tradície boli pod hradom porazené tatárske oddiely, ktoré bojovali v tureckých vojskách. K prestavbe hradu došlo v 16. až 17. storočí, keď sa uskutočnilo aj priame pripojenie vody na hrad prípojkou z prameňa vzdialeného 600 metrov. V 17. storočí boli majiteľmi hradu Koháryovci. Hrad bol zničený kuruckými vojskami v r. 1703 - 1710.

Rozhľadňa na Sitne

Už v roku 1727 dal majiteľ kaštieľa vo Svätom Antone Andrej Jozef Koháry postaviť na Sitne filagóriu (besiedku). Ako rozhľadňa (druhá najstaršia na Slovensku) je evidovaná ako pamiatkový objekt s rokom vzniku 1736 v katastri obce Ilija.  Po vymretí rodu  Koháryovcov po praslici v roku 1826 celé panstvo prešlo do rúk rodu Coburgovcov. Rozhľadňa na Sitne po zásahu blesku vyhorela v roku 1852, no v roku 1886 bola na podnet lekára Coburgovcov Dr. Edmunda Viliama Téryho obnovená.  Slávnostné uvedenie do prevádzky sa uskutočnilo 8. septembra1852 . Na slávnosť bol pozvaný aj Dr. Téry, ktorý už pôsobil v Budapešti.

Pamätník Exnárovi

Pamätník Ladislavovi Exnárovi na Sitne, na vrchole Sitna bola okolo roku 1950 odhalená pamätná tabuľa zakladateľovi partizánskeho oddielu (skupiny) Sitno Ladislavovi Exnárovi. Na tabuli sa nachádza nápis: "Hrdina Slovenského národného povstania /LADISLAV EXNÁR/ Zakladateľ partizánskej skupiny Sitno (1942–1945). Bojoval a zomrel za našu slobodu.”

Turistika

Štiavnické vrchy a Sitno vôbec, sú považované za kolísku európskej turistiky - prvý turistický krúžok tu vznikol v roku 1860. Po roku 1880, pod vedením Dr. Téryho bolo v okolí Sitna vyznačených sto kilometrov turistických chodníkov, a stále sa budovali nové chodníky a horské studničky.  12. mája 1882 založil Téry Sitniansky spolok maďarsko-karpatskej jednoty. V roku 1885 mal turistický spolok 194 členov. V roku 1929 bola aj horáreň na Sitne prestavaná na turistickú chatu Andreja Kmeťa. Dnes sú v historickej rozhľadni inštalované expozície  archeologických nálezov z hradu (história tlmočená textom aj fotografiami) i artefakty sitnianskej fauny, flóry, minerálov ako aj skalolezectva.
Sitno poskytuje nádherný kruhový výhľad nielen na relatívne blízke Kremnické vrchy, Vtáčnik, Tribeč a Pohronský Inovec, no pri dobrej viditeľnosti aj Zobor, Chopok, Vepor, Poľanu, Stolicu či maďarskú Matru.
Klek

Klek je polostrov pri Jadranskom mori, ktorý z väčšej časti patrí Bosne a Hercegovine a z menšej časti potom Chorvátsku. Chorvátska časť, teda samotná špica polostrova, je predmetom sporu, pretože si práva na ňu nárokuje aj Bosna.
Polostrov Klek je dlhý približne 6,5 km a vo svojej prostrednej časti široký 600 m. Uzatvára malý záliv naproti Neumu, ktorý je tiež súčasťou Bosny a Hercegoviny. Okolo Kleku samotného sa nachádza veľa malých ostrovov, napríklad Veliki Skolj a Mali Skolj, ktoré pripadajú Bosne a Hercegovine, hoci ich Parlament Bosny a Hercegoviny nikdy neuznal za súčasť územia štátu. Súbežne s Klekom, za Malostonským zálivom prebieha veľký polostrov Pelješac (podobného tvaru ako Klek), ktorý už celý patrí Chorvátsku.

Administratívne určenie

Tá časť Kleku, ktorá patrí Bosne a Hercegovine, je súčasťou opčiny Neum a podľa Daytonskej dohody bola pridelená Federácii Bosny a Hercegoviny. Teraz je súčasťou Hercegovsko-neretvantského kantónu. Chorvátska časť Kleku je súčasťou Dubrovnícko-neretvianskej župy.

Dejiny

Polostrov Klek, ale aj Neum, boli celé súčasťou republiky Dubrovník až do roku 1718. Potom ich požarevackým mierom postúpil Dubrovník Osmanskej ríši. Klek, spolu s celou Bosnou a Hercegovinou, sa nakoniec stali roku 1878 súčasťou Rakúsko-Uhorska. Výbežkom Bosny a Hercegoviny v rámci Juhoslávie bol až do roku 1992 (s výnimkou druhej svetovej vojny, kedy ho obsadilo fašistické Chorvátsko) a dnes patrí k nezávislému štátu Bosny a Hercegoviny ako jedno z mála miest, kde má Bosna prístup k moru.
Drozd červenkavý

Opis

Drozd červenkavý meria 21 cm a váži 60 – 75 g.

Hlas

Spev "tire tere ťöre"
122 s., Rusko.
Ozýva dlhým vábením "cííí", ktoré najčastejšie počuť v noci z oblohy počas migrácie. Spev má dve časti, prvá časť sa skladá z opakovaných a postupne klesajúcich flautovitých tónov ako "tire tere ťöre" a druhá časť sa skladá z tichého švitorenia.

Výskyt a stav na Slovensku

Drozd červenkavý cez Slovensko migruje v menších či väčších kŕdľoch od marca do apríla a od októbra do novembra. V minulosti niekoľkokrát aj hniezdil, v súčasnosti ho považujeme za pravdepodobného hniezdiča na základe pozorovania párov v mesiacoch apríl až jún. Na Slovensku zahniezdi iba veľmi zriedkavo, z minulosti sú známe nasledujúce prípady: v roku 1927 pri Kežmarku nájdené uhynuté vylietané mláďa, v roku 1950 v Malých Karpatoch pri Sološnici krúžkované mláďatá, v roku 1960 na ostrove na Dunajci nájdené hniezdo s 5 mláďatami,  v roku 1985 v Oraviciach kŕmil rodič dve mláďatá a v roku 1989 bol neúspešné hniezdenie pri Gôtovanoch.
Na zimu ostane zriedkavo, bol zaznamenaný iba v 11 % mapovacích kvadrátov.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 – 5, zimujúcich jedincov 0 – 150. Druh je fluktujúci. Ekosozologický status v roku 1995 I – nezaradený. V roku 1998 a 2001  žiadny. V roku 2014 NA - (regionálne) nepríslušný. Drozd červenkastý je jeden z 15. nehodnotených druhov, z niektorého z nasledujúcich dôvodov: o ktorých pravidelnom hniezdení u nás existujú údaje z menej ako 10 posledných rokov, sú v štádiu rozširovania areálu, hniezdia alebo hniezdili u nás len sporadicky alebo ojedinele. Európsky ochranársky status SPEC4 – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

Biotop

Hniezdiská sú severské lesy s krovinami alebo len porasty krovín vždy v blízkosti vody. V niekoľkých prípadoch zahniezdil aj na Slovensku, v tých prípadoch išlo o ihličnatý les, bukový les a krovité porasty vŕb.

Hniezdenie

Drozd červenkavý hniezdi jedenkrát ročne. Hniezdo je postavené z listov tráv a vnútro je vymazané hlinou. Umiestňujú ho veľmi nízko nad zemou, najviac do 3 m. Znášajú 5 – 6 modrozelených vajec s červenohnedými škvrnami. Po 13-tich dňoch inkubácie, ktorej sa zúčastňujú obaja rodičia, sa vyliahnu mláďatá, ktoré kŕmia na hniezde dva týždne.

Potrava

Potrava drozd červenkavého je podobne ako u drozda plavého sčasti živočíšna (hmyz a slimáky) a sčasti rastlinná (rôzne bobule a ovocie).
Vlajka Venezuely

Vlajka Venezuely má tri vodorovné pruhy rovnakej šírky vo farbách žltej, modrej a červenej a je odvodená z vlajky Simóna Bolívara a z farieb konfederácie Veľkej Kolumbie, ku ktorej Venezuela v rokoch 1819 – 1830 spolu s Kolumbiou a Ekvádorom patrila. V strede modrého pruhu je do oblúka zoradených osem bielych päťramenných hviezd, pripomínajúcich osem provincií (ôsma hviezda, symbolizujúca provinciu Guyana bola pridaná 7. marca 2006). Hviezdy sú na vlajke (v meniacom sa zoskupení) od roku 1817. V hornom rohu štátnej vlajky je na žltom pruhu venezuelský štátny znak z roku 1930, naposledy upravený roku 2006 (názov štátu). Jeho štít je delený oblúkom na dva časti, z ktorých horná je poltená. V prvom červenom poli, je žltý snop pšenice, v druhom, žltom, sú tri skrížené venezuelské vlajky a šable, v dolnom, modrom, je na zelenej tráve biely kôň. Štít obopínajú dve ratolesti, vavrínová a palmová, ktoré dole spojuje stuha v národných farbách s textami 19 DE ABRIL DE 1810 INDEPENDENCIA, 20 DE FEBRERO DE 1859 FEDERACION, REPUBLICA BOLIVARIANA DE VENEZUELA. Nad štítom sú dva rohy hojnosti.
Vlajka pochádza z roku 1806, kedy ju vztýčil vodca oslobodeneckého hnutia Francisco de Miranda, roku 1811 sa stala vlajkou venezuelskej konfederácie, v roku 1819 až 1830 vlajkou Veľkej Kolumbie, roku 1830 samostatnej Venezuely. Oficiálne bola potvrdená roku 1854.
Žltá farba znamená nové príležitosti a možnosti pre Ameriku po oslobodení. Červená Španielsko, modrá vody Atlantického oceánu medzi oboma krajinami.
Palestínske autonómne územia

Palestínske autonómne územia sa nachádzajú na Blízkom východe medzi Stredozemným morom a riekou Jordán. Pozostávajú z viacerých, židovskými osadami od seba oddelených, exkláv na Západnom brehu Jordánu a v pásme Gazy. Sú pod kontrolou štátu Izrael, ale majú obmedzenú autonómiu. Medzinárodné spoločenstvo plánuje vznik samostatného štátu Palestína. Ten bol síce 15. novembra 1988 Organizáciou pre oslobodenie Palestíny jednostranne vyhlásený, pričom zahŕňal okrem súčasných autonómnych území aj takmer celý štát Izrael, medzinárodne však nebol uznaný.
29. novembra 2012 bol rozhodnutím valného zhromaždenia OSN štatút Palestíny v rámci OSN zmenený z "pridruženej entity" na "nečlenský pozorovateľský štát" čo je prakticky ďalší krok k palestínskej štátnosti.
Martin Vozdecký

Klubový hokej

Rodák zo Zlína, najvyššiu súťaž prvýkrát okúsil v drese Vsetína. Sezóny 2000/01 až 2003/04 odohral v Martine, okrem ročníka 2002/03, kedy pôsobil v Žiline a opäť vo Vsetíne. Od sezóny 2004/05 pôsobil štyri roky v klube slovenskej extraligy HK Dynamax Nitra, ročník 2007/08 dohral v tíme nemeckého druholigistu EV Ravensburg. Sezónu 2008/09 začal v klube HKm Zvolen, ale už po šiestich zápasoch odišiel a vrátil sa na Moravu, kde v súčasnosti pôsobí v tíme HC Havířov.

Zaujímavosti

Martin Vozdecký je slobodný. Prezývajú ho Vozďa. Ako svoj hráčsky vzor uviedol spoluhráčov Vladimíra Vlka a Jozefa Mihalika. Za jeho najväčšiu kvalitu možno označiť rýchlosť a prehľad v hre, naopak slabinou sú časté kolísavé výkony.
Juvenilná justícia

Juvenilná justícia (slov. Justícia mládeže) je pojem, ktorý začal byť predmetom verejnej medzinárodnej diskusie začiatkom 21. storočia. Obsahom tohto výrazu je výkon spravodlivosti voči neplnoletej mládeži, v užšom zmysle voči mládeži pod pätnásť rokov. Do rámca zákonov vzťahujúcich sa na neplnoletú mládež boli vnesené nové ustanovenia s najširším spoločenským záberom. Týkajú sa trestných zákonníkov, rodinného práva a predpisov sociálneho zabezpečenia. Tento zákonný rámec sa týka západného (kresťanského) zákonodarstva a jeho iniciátormi sú OSN a UNESCO, od ktorých preberajú štafetu zákonodarné orgány USA, Nórska, Commonwealthu a EÚ.
Nástrojom vykonávania okrem samotnej justície sú rôzne národné úrady sociálneho zabezpečenia, ktoré konajú podľa vykonávacích predpisov a svojich interných smerníc.

Juvenilná justícia na Slovensku

Základný dokument, na ktorom závisí juvenilná justícia na Slovensku, je Dohovor o právach dieťaťa (CRC) s OSN. Slovenská republika tento dohovor implementuje do svojich zákonov, čo zhrnula v dokumente Konsolidovaná tretia, štvrtá a piata periodická správa Slovenskej republiky o implementácii Dohovoru o právach dieťaťa.
Nantua (obec)

Polohopis

Nantua má rozlohu 12,79 km². Najvyšší bod je položený 1 125 m n. m. a najnižší bod 427 m n. m.

Obyvateľstvo

Nantua má 3639 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Philadelphia Phantoms

Philadelphia Phantoms je profesionálny hokejový klub hrajúci v AHL. Sídli v meste Philadelphia v americkom štáte Pensylvánia. Je to farma klubu NHL Philadelphia Flyers.
Phantoms získali počas svojej histórie dvakrát Calder Cup, v sezóne 1997/98 a v sezóne 2004/05.
Alexandre Kojève

Alexandre Kojève (rus. Александр Владимирович Кожевников - Alexandr Vladimirovič Koževnikov, * 28. apríl 1902, Moskva, Rusko – † 4. jún 1968, Brusel, Belgicko) bol francúzsko-ruský filozof.
Malý potok (prítok Mrzkého potoka)

Prameň

Pramení v Skorušinských vrchoch na ZSZ svahu Mnícha (1 109,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 870 m n. m., na katastrálnom území obce Oravský Biely Potok.

Opis toku

Na hornom toku tečie smerom na severozápad, na dolnom toku sa stáča viac na severoseverozápad. Pred ústím sa napokon stáča znovu na severozápad a južne od obce Oravský Biely Potok sa v nadmorskej výške cca 662 m n. m. vlieva do Mrzkého potoka. Nepriberá žiadne stále prítoky.
Dyadický zlomok

Dyadický zlomok je v matematike taký zlomok (racionálne číslo), ktorého menovateľ je mocninou čísla 2, teda ľubovoľný zlomok tvaru , kde a je celé číslo a b je prirodzené číslo.
Súčet, rozdiel a súčin dyadických zlomkov sú tiež dyadické zlomky.
Chrám svätého Sampsona

História

Chrám vznikol na počesť víťazstva ruských vojsk nad Švédmi v roku 1709 pri Poltave. Práve táto bitka sa uskutočnila v deň sviatku sv. Sampsona, ktorý je svätcom v pravoslávnej cirkvi. Ide o svätca, ktorý žil v Byzantskej ríši v 6. storočí. Chrám sa budoval podľa plánov architekta Trezziniho v rokoch 1728 až 1740 v barokovom štýle. Podľa niektorých údajov v tomto chráme sa mal uskutočniť tajný sobáš Kataríny II. a G. Potemkina. V období komunistickej diktatúry bol chrám v roku 1938 zatvorený a využívaný ako obchod s textilom a odevmi. Neskôr bol premenený na múzeum.
Saint-Loup-du-Gast

Poloha

Obec má rozlohu 9,98 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 95 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 360 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kánún

Kánún (iné názvy: kanon, kánun; arab. قانون – kánún ; tur. kanun; gr. κανων/κανωνάκι – kanon/kanonáki ) je brnkací strunový hudobný nástroj. Vyvinul sa pravdepodobne zo staroegyptskej harfy, ale na rozdiel od nej má struny rovnobežné s ozvučnicou. Používa sa na Blízkom východe, v Iráne, Turecku, Azerbajdžansku, Arménsku, Grécku alebo Albánsku.
La Vernarède

Poloha

Obec má rozlohu 5,59 km². Najvyšší bod je položený 644 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 354 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
1989 Tatry

Okolnosti objavu

Planétka sa v čase objavu nachádzala vo východnej časti súhvezdia Lev (Leo), asi 2,8° juhovýchodne od hviezdy  Leo (Chort, +3,3 mag) a v tesnej blízkosti dvojice galaxií M 65 (16' SSV) a M 66 (25' VSV). Mala zdanlivú fotografickú jasnosť +13,5 mag a bola 7. planétkou objavenou v druhej polovici marca 1955. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1955 FG, ktoré dostala krátko po objave.
Zo Skalnatého plesa bola planétka pozorovaná v 3 nociach a zmerané boli 3 pozície, neskôr zaslané do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 28. marca 1955.

Dráha

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 352 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 3,60 roku (1316 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 180 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 15 km.
Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 4071 vydanom dňa 30. marca 1977.

Pomenovanie

Planétka je pomenovaná po najvyššom pohorí vo vtedajšom Československu, Vysokých Tatrách, kde sa nachádza aj observatórium Skalnaté pleso.
Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 5183 vydanom dňa 1. februára 1980 Medzinárodnou astronomickou úniou.