google/wiki40b huggingface dataset:
Žieravina

Žieravina alebo žieravá látka alebo korozívna látka je chemická látka, ktorá môže zničiť alebo nezvratne poškodiť inú látku, s ktorou príde do styku. Žieraviny sú nebezpečné najmä pre možnosť poškodenia očí, kože alebo podkožného tkaniva, vdychovanie alebo požitie žieraviny môže poškodiť dýchacie, resp. tráviace ústrojenstvo. Expozícia žieravinou vedie k poleptaniu.
Žieraviny sa v rámci bezpečnostnej klasifikácie označujú písmenom „C“ a nasledujúcim piktogramom:
Globálny harmonizovaný systém klasifikácie a označovania chemikálií (GHS) používa pre žieraviny tento piktogram:

Termín

Pod vplyvom angličtiny sa niekedy objavuje označenie korozívna látka (pôvodom z corrosive substance). 
Žieraviny v nízkej koncentrácii sú obvykle dráždivé. Označenie látky symbolom „žieravý“ (GHS05) v Globálne harmonizovanom systéme môže byť založené ako na žieravosti pre živé tkanivá, aj pre neživé materiály (napr. kovy).
Žieraviny sa líšia od iných škodlivín tým, že sú pri styku s tkanivami bezprostredne nebezpečné, zatiaľ čo jedy majú systémový toxický účinok, ktorý potrebuje určitý čas k tomu, aby sa prejavil. Kolokviálne možno žieraviny označovať ako „jedy“, ale technicky ide o odlišné pojmy. Neexistuje nič, čo by bránilo tomu, aby žieravina bola súčasne aj jedom, teda existujú látky, ktoré sú aj žieravé aj jedovaté (napr. fenol).

Žieravosť

Typickými žieravinami sú silné kyseliny, zásady, alebo koncentrované roztoky niektorých slabých kyselín a zásad. Ich účinok na živé tkanivo je založený na acidobazickej katalýze hydrolýzy esterov a amidov. Žieravé kyseliny a zásady sú schopné odtučňovať kožu katalýzou hydrolýzy tukov, ktoré chemicky patria medzi estery. Bielkoviny sú chemicky amidy, ktoré môžu byť tiež hydrolyzované touto cestou. Silné kyseliny a zásady denaturujú bielkoviny a ľahko hydratujú. Hydratácia odstraňuje vodu z tkaniva a je významne exotermická. Napríklad koncentrovaná kyselina sírová pôsobí okrem poleptania tiež popáleniny. Silné oxidačné činidlá, napríklad koncentrovaný peroxid vodíka, môžu byť tiež žieravé pre tkaniny alebo iné materiály, aj keď je ich hodnota pH blízka neutrálnej. Príkladom silnej kyseliny, ktorá je súčasne silným oxidantom, je kyselina dusičná. Je výrazne žieravejšia, než by sa dalo očakávať podľa hodnoty pKₐ.
Existujú aj špecifickejšie žieraviny. Napríklad kyselina fluorovodíková pôsobí v nižších koncentráciách bezbolestne, ale ľahko preniká tkanivom a selektívne napadá kosti, čo robí prácu s ňou extrémne nebezpečnou. Technicky je to slabá kyselina, ale tvorí fluoridový ión (pôvodca žieravosti) potom, čo je bezbolestne vstrebaná. Roztoky chloridu zinočnatého sú normálne kyslé (podľa Brønstedovej definície), no zinkový katión špecificky napadá aj hydroxylové skupiny ako Lewisová kyselina. To vysvetľuje schopnosť chloridu zinočnatého reagovať s celulózou a poškodzovať papier a hodváb.
Dardez

Poloha

Obec má rozlohu 2,82 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 165 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beine

Poloha

Obec má rozlohu 21,57 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 499 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chiva (mesto)

Chiva alebo Chíva (po uzbecky: Xiva [vyslov: Chiva], historický názov aj Chórezm a varianty) je oázové mesto v Uzbekistane v administratívnej oblasti Chórezm; stredisko Turanskej nížiny. Má 55 568 tisíc obyvateľov. Leží pri starej Hodvábnej ceste; početné historické stavby. V minulosti hlavné mesto Chivského chanátu v Chórezme.
Hermann Gunkel

Životopis

Hermann Gunkel sa narodil 23. mája 1862 v obci Springe v rodine protestantského farára. V rokoch 1869 až 1881 navštevoval lüneburské gymnázium Johanneum. Následne študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Göttingene a Gießene. V Göttingene k jeho profesorom patrili o. i. aj Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff (1848 – 1931), Albrecht Ritschl (1822 – 1889), Paul Anton de Lagarde (1827 – 1891) a Julius Wellhausen (1844 – 1918), v Gießene to boli napr. Adolf Harnack (1851 – 1930) či Bernhard Stade (1848 – 1906).
V roku 1888 sa Gunkel habilitoval na göttingenskej univerzite v odbore biblická teológia a exegéza a začal tu pôsobiť ako súkromný docent Nového zákona. Gunkel patril k okruhu sympatizantov Alberta Eichhorna (1856 – 1926), z ktorého sa neskôr vyvinula samostatná Nábožensko-dejinná škola. Vedecko-teologické intencie tejto skupiny však boli v rozpore s deklarovaným oficiálnym smerovaním fakulty ako aj s názormi jej najvplyvnejšieho člena, profesora Albrechta Ritschla. A tak bol Gunkel napokon nútený fakultu opustiť.
Na odporúčanie vplyvného pruského politika Friedricha Althoffa (1839 – 1908) prestúpil Gunkel v roku 1889 na univerzitu v Halle an der Saale. Podmienkou však bolo, že musel opäť absolvovať habilitačné konanie, tentokrát v odbore Starý zákon.
V roku 1895 sa Gunkel stal mimoriadnym profesorom Starého zákona na univerzite v Berlíne. Aby si zlepšil svoju finančnú situáciu, bol nútený podniknúť niekoľko prednáškových turné a usporadúvať pre študentov rôzne prázdninové kurzy.
V roku 1907 bol menovaný za riadneho profesora univerzity v Gießene. Univerzita v Oslo mu v roku 1913 udelila čestný doktorát.
V roku 1920 Gunkel akceptoval návrh štátneho tajomníka pruského ministerstva kultúry, Carla Heinricha Beckera (1876 – 1933), a vrátil sa na univerzitu v Halle an der Saale, kde následne pôsobil až do svojej emeritácie v roku 1927.
Gunkel patril k najvýznamnejším predstaviteľom Nábožensko-dejinnej školy. Inšpirovaný nemeckým lekárom a psychológom Wilhelmom Wundtom (1832 – 1920), mimoriadnu pozornosť venoval o. i. aj štúdiu významu legiend, povestí a rozprávok v starozákonných textoch. Výsledky svojho bádania sa snažil sprístupniť čo najširšiemu okruhu čitateľov. Bol spoluvydavateľom knižnej edície Forschungen zur Religion und Literatur des Alten und Neuen Testaments [Štúdie k náboženstvu a literatúre Starého a Nového zákona] a lexikónu Die Religion in Geschichte und Gegenwart (RGG) [Náboženstvo v dejinách a súčasnosti (v skratke RGG)].
Hermann Gunkel zomrel 11. marca 1932 v Halle an der Saale.
Anteuil

Poloha

Obec má rozlohu 24,29 km². Najvyšší bod je položený 836 m n. m. a najnižší bod 360 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 597 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Inteligentné hodinky

Inteligentné hodinky (iné názvy: smartwatch, smart watch, smart hodinky) sú vstavaný systém v podobe náramkových hodiniek, ktorých funkcionalita prináša viac než len informácie o čase (alebo toho, čo mohli ponúknuť klasické mechanické hodinky). Z dnešného pohľadu ide o analógia smartfónu v podobe hodiniek, vrátane možnosti mobilného volania alebo aspoň upozorňovania na prichádzajúce správy a hovory (tieto zariadenia vstúpili na trh v roku 2013). Zo skoršieho pohľadu sem bolo možné zaradiť aj hodinky (vrátane mechanických) rozšírené o ďalšie elektronické zariadenia (sem patria aj napr. hodinky s kalkulačkou, populárne v 80. rokoch, aj staršie modely).
Kým prvé modely mohli ponúknuť len základné funkcionality ako kalkulačku, kalendár, preklady a jednoduché hry, tie moderné sú vlastne nositeľné počítače. Na väčšine inteligentných hodiniek bežia mobilné aplikácie, z toho u najnovšej generácie na mobilnom operačnom systéme a tiež fungujú ako prenosné multimediálne prehrávače - môžu obsahovať aj rádiový FM prijímač a prehrávať zvukové aj audiovizuálne súbory cez slúchadlá s Bluetooth. Do remienka hodiniek môže byť zabudovaný snímač pulzu alebo prenášač vibrácií ako alternatíva k zvukovému výstupu, ktorú pocíti iba nositeľ hodiniek. Zhruba od roku 2013 sa postupne formuje trh s "náramkovými telefónmi" - zariadeniami schopnými buď upozorniť na prichádzajúce hovory na mobilnom telefóne (ak je tento v dosahu Bluetooth) alebo priamo so schopnosťou cez ne uskutočňovať a prijímať hovory, písať SMS alebo využívať dátové služby ako napríklad Twitter, Instant Messaging, prehliadanie internetu a ďalšie. Takéto zariadenia väčšinou obsahujú aj Wi-Fi prijímač, digitálny fotoaparát a kameru, čítačku pamäťových kariet, teplomer, výškomer, chronograf, prijímač GPS, dotykový displej. Existuje aj špeciálny rad športových chytrých hodiniek, obsahujúca okrem iného snímač pulzu, akcelerometer, digitálny kompas a prijímač GPS a špeciálne navrhnuté aplikácie, ktoré môžu analyzovať a vyhodnocovať miesta nositeľa hodiniek, jeho telesnú záťaž atď.
Sarvástiváda

Sarvástiváda (-sanskritský kmeň; doslova: všetky veci sú skutočné) alebo sarvástivádah (-sanskritský nominatív) je raná škola hínajánového budhizmu, ktorej hlavným predstaviteľom je Vasubandhu mladší. Oddelila sa po treťom koncile v Pátaliputre okolo roku 250 pred Kr.
Nadácia pre budúcnosť

Nadácia pre budúcnosť (angl. Foundation For the Future) je americká nadácia zameraná na podporu výskumu v oblasti myslenia o budúcnosti.
Nadáciu založil Walter P. Kistlerom v roku 1996 v Bellevue v štáte Washington v USA. Podporuje výskum v oblasti faktorov, ktoré môžu mať veľký vplyv na budúcnosť ľudstva. Nadácia udeľuje prvú futurologickú cenu na svete, Kistlerovu cenu, ktorá má hodnotu 100 000 amerických dolárov. Nadácia organizuje a koordinuje projekt Humanity 3000 a vydáva zborníky zo sympózií a konferencií projektu.
Vydáva publikácie Foundation For the Future News a Humanity 3000 News.
Daniel Bursch

Životopis

Stredoškolské štúdium zakončil na Vestal Senior High School v roku 1975 a nastúpil do armády, na vojenskú školu US Naval Academy. Odbor fyziky absolvoval roku 1979, potom pokračoval na rovnakej škole postgraduálnym štúdiom, ktoré ukončil v roku 1991. Okrem toho v roku 1984 absolvoval školu a výcvik testovacích vojenských pilotov, keď už predtým pôsobil aj ako letec bombardovacích lietadiel. Potom pôsobil v armáde ako inštruktážny pilot na základni Patuxent River. V roku 1987 sa stal operačným dôstojníkom letectva a 17. januára 1990 sa zapojil do NASA. Absolvoval potrebný výcvik v Houstone a v rokoch 1993 až 2002 bol štyrikrát vo vesmíre. Je ženatý a má niekoľko detí.
Canchy (Somme)

Poloha

Obec má rozlohu 6,47 km². Najvyšší bod je položený 79 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 310 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Diagnóza

Diagnóza (skr. Dg. alebo dg.; gr. dia- = skrz, cez; gnosis = poznanie) v lekárstve znamená rozpoznanie choroby a jej pomenovanie. Diagnostika je proces určovania choroby (diagnózy). Choroby je možné rozlíšiť vďaka špecifickým príznakom - symptómom pomocou diagnostických metód. Niekedy sa názov diagnóza používa skrátene pre kód Medzinárodnej klasifikácie chorôb.
Vo všeobecnosti sa slovo diagnóza používa vo význame určenie (napríklad diagnóza problému).

Diferenciálna diagnostika

Diferenciálna diagnostika je postup, pri ktorom sa stanovuje presná diagnóza spomedzi niekoľkých, ktoré majú rovnaké alebo veľmi podobné príznaky.
Eustachova trubica

Eustachova trubica (lat. tuba pharyngotympanica) alebo sluchová trubica (tuba auditiva (eustachii)) je trubica dlhá asi 3,5 – 4,5 cm, ktorá spája dutinu stredného ucha s nosohltanom. Umožňuje vyrovnávať náhle tlakové zmeny medzi atmosférickým tlakom a tlakom v strednom uchu. Môžu cez ňu prenikať do stredného ucha zápaly (najmä v detskom veku).
Ján Zemko

Životopis

V roku 1966 absolvoval štúdium koncertného a operného spevu na VŠMU v Bratislave (J. Blaho, A. Hrušovská). Od 1966 sólista opery DJGT v Banskej Bystrici. Spočiatku sa uplatňoval v lyrickom tenorovom repertoári: Gróf Almaviva (Barbier  zo Sevilly, 1966); Števo (Jej pastorkyňa, 1967); Alfréd (Traviata, 1968); (Princ Rusalka, 1977). Postupne rozšíril svoje postavy o lyricko-dram. repertoár: Cavaradossi (Tosca, 1975); Don José (Carmen, 1976); Paolino (Tajné manželstvo, 1985) a i. Vytvoril viacero postáv aj v spevohernom repertoári, najmä v klasických operetách: René (Gróf z Luxemburgu, 1980); Camilio (Nebo na zemi, 1982); Lucas (Mlynárka z Granady, 1986) a i. Pohostinne vystupoval na viacerých našich div.   scénach.
Maurice Utrillo

Životopis

Narodil sa na 1. sviatok vianočný v parížskej štvrti Montmartre a je jeden z mála slávnych umelcov žijúcich na Montmartri, ktorý sa tu aj narodil. Utrillo bol potomkom vzťahu medzi mladučkou modelkou Suzanne Valadon, a ako sa vtedy hovorilo, mladým amatérskym umelcom menom Boissy. Utrillova matka bola modelkou, ktorá pózovala pre Renoira aj Henriho de Toulose-Lautreca, ktorý ju predstavil veľkému majstrovi Edgarovi Degasovi - ten ju naučil maľovať a povzbudzoval ju.

Trivia

Iný príbeh o otcovi Utrilla je z memoárov jedného z jeho amerických zberateľov. Ten spomína nasledovnú anekdotu: "Keď sa Maurice narodil ako nemanželské dieťa Suzanne Valandonovej, išla za Renoirom, ktorému pózovala pred 9 mesiacmi. Renoir pozrel na dieťa a povedal: „To nemôže byť moje dieťa, tá farba je hrozná“. Následne išla za Degasom, ktorému tiež pózovala a ten povedal: „To nie je moje, ten tvar je hrozný“. V kaviarni zničená Suzan stretla umelca Miguela Utrillo, ktorému sa posťažovala. Ten jej povedal, aby nazvala dieťa Utrillo: „Budem šťastný ak moje meno bude nosiť dieťa, ktoré je prácou buď Renoira, alebo Degasa!“
Mystická participácia

Mystická participácia (fr. participation mystique) je pojem, ktorý zaviedol Lucien Lévy-Bruhl v diele Myslenie prírodných národov pre mystické spojenie, mystickú účasť, v ktorej žijú primitívne národy a ktorá spočíva v ich živote pohromade s predmetmi, ktoré ich obklopujú. Podľa Lévy-Bruhla primitívovia nerozlišujú medzi sebou a predmetmi, ktoré ich obklopujú, a na rozdiel od tzv. „západnej mysle“ používajú predlogický spôsob uvažovania nepoznajúci príčinnosť a logický rozpor. Nedokážu rozlíšiť ani nadprirodzené od prirodzeného.
Lévy-Bruhlovu teóriu o primitívnej mysli a mystickej participácii kritizoval E. E. Evans-Pritchard. Primitívovia podľa neho sú schopní vysporiadať sa s logickými rozpormi, ale robia to odlišným spôsobom.
Hesse (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 12,85 km². Najvyšší bod je položený 325 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 600 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eberswalde

Eberswalde je mesto v nemeckej spolkovej krajine Brandenbursko, leží asi 50 km severovýchodne od Berlína. Má asi 41 000 obyvateľov.
Mesto obklopujú veľké lesy, býva preto často nazývané Waldstadt (nemecky doslova lesné mesto). V časoch NDR išlo o významné priemyselné centrum v zemi. V súčasnosti je to jedno z troch miest v celom Nemecku, kde sa nachádza trolejbusová sieť.
Asociácia výučby sebaobrany

História

História zoskupenia sa začala 1. septembra 2002, kedy časť českých a slovenských žiakov a inštruktorov z organizácie EWTO založila vlastné zoskupenie. Škola vychádza zo štýlu bývalého inštruktora EWTO Heinricha Pfaffa, zakladateľa Missing-Link, Martial Art Federation. Vedúcim učiteľom v Česku aj na Slovensku je Ladislav Hodač.

Štýl

Pôvodne systém výuky vychádzal z modelu wing čun EWTO. Cvičil sa systémom učiteľa Lunga Tchinga, respektíve jeho žiaka Lee Jüen Tima. Neskôr sa smer obrátil viac k európskemu pojatiu podľa Heinricha Pfaffa.
Okrem tohto smeru výuky sa AVSE venuje filipínskemu bojovému umeniu eskrima a školeniam pre civilné bezpečnostné služby.
Chrobákoveda

Chrobákoveda - entomologická kniha, ktorej autorom je slovenský entomológ a notár Jozef Laco. Pokladáme ju za jeho najzaujímavejšiu prácu. Tento súkromne vydaný spis vyšiel v Bratislave v roku 1928. Autor tu komplexne zhrnul svojich niekoľko koleopterologických prác, ktoré vznikli ešte v rozmedzí rokov 1919 – 1928. Do tohto súboru prác autor prevzal i články publikované v predchádzajúcich obdobiach. Kníh sa zachovalo iba niekoľko málo kusov, pričom o mnohých z nich sa ani nevie kde sa teraz nachádzajú. Celkove je známych niečo okolo 9 kusov týchto kníh. Niektoré sa ešte zrejme nachádzajú vo viacerých múzeách v Európe. Časť kníh je súčasťou súkromných zbierok našich i zahraničných entomológov.
Táto práca nevyšla oficiálne v tlači, ale iba v obmedzenom náklade bolo autorom litograficky (asi na tlačiarenskej blane) spublikovaných neznámy počet exemplárov, ktoré venoval niektorým inštitúciám a viacerým významným entomológom Slovenska na posúdenie. Jeden exemplár knihy daroval autor osobne i Matici slovenskej v Martine s venovaním.

Presný názov tejto knihy je

CHROBÁKOVEDA
Popis nových chrobákov.
Fauna chrobákov Slovenska,
župy Trenčianskej okolia Bratislavy
a okolia Bolešov-Piechov.
Fresnes-Tilloloy

Poloha

Obec má rozlohu 3,52 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 89 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 158 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montberon

Poloha

Obec má rozlohu 6,35 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 782 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wankelov motor

Wankelov motor je spaľovací motor s vnútorným spaľovaním s rotujúcim piestom. Pracuje na princípe rozpínania plynov a bol vyvinutý pod vedením nemeckého inžiniera Felixa Wankela.

História

V 50. rokoch 20. storočia vyvinul tím konštruktérov pod vedením Wankela rotačný motor NSU, ktorý bol predstavený v roku 1954. O tri roky neskôr bol predstavený funkčný prototyp.

Princíp

Od začiatku 20. storočia sa objavili pokusy využívať rozpínanie plynov priestorovo úspornejším mechanizmom, ako je to pri použití ojníc a kľukového hriadeľa a ktorý by bolo možné čo najviac vyvážiť. Tieto stroje pracujú na princípe otáčajúcich sa dielov, ktoré svojim pohybom vytvárajú plynulé a cyklické zväčšovanie a zmenšovanie pracovného priestoru medzi valcom a piestom. Výhodou tohto riešenia je spoločné ťažisko rotujúcich častí a vyvážený chod zásluhou vzájomnej eliminácie odstredivých síl komponentov.
Pôvodne Wankel uvažoval o rotácii piestu i valca okolo pevných osí otáčania odlišnou rýchlosťou, čo by prinieslo symetriu rotujúcich častí a ich dobré vyváženie. Toto riešenie však prinášalo problémy s rotujúcim valcom a tak bolo uprednostnené riešenie s použitím rotujúceho piesta, ktorého stred vykonáva ďalší rotačný pohyb. Vyváženie sa tu dosiahne konštrukciou motora s dvojicou piestov.

Využitie

Po predstavení Wankelovho motora verejnosti zakúpilo množstvo spoločností licenciu na jeho výrobu. Motor spočiatku splnil všetky očakávania: bol podstatne menší a ľahší než motory rovnakého výkonu, mal menej rotujúcich častí a tak sa dal takmer dokonale vyvážiť. Medzi nedostatky, s ktorými sa museli popasovať konštruktéri, bol problém s tesniacim krúžkom piesta (eliminovaný použitím keramického tesnenia) a s ním spojená vyššia spotreba oleja, alebo sťažené chladenie spaľovacej časti motora. Problematická bola i úprava spaľovacieho priestoru a tým aj kompresného pomeru.
Napriek konštrukčným nedostatkom sa stal v 60. rokoch 20. storočia vážnou konkurenciou klasickým piestovým motorom. Pokojný chod a malé celkové rozmery prevážili vyššiu spotrebu paliva a oleja, spôsobenú nekompaktným spaľovacím priestorom so zvýšenými tepelnými stratami. Zlom nastal počas ropnej krízy v 70. rokoch, kedy sa nárastom cien ropy výrazne zdražila prevádzka automobilov. Postupne sa začali sprísňovať aj ekologické normy, s ktorých plnením bol pri Wankelovom motore problém pre vyššiu spotrebu oleja. V súčasnosti sa tak konštrukcii rotačného motora venuje len automobilka Mazda, ktorá ho donedávna používala v športovom modeli Mazda RX-8.
Genéza príčiny

Genéza príčiny je vznik stavu reality, ktorý v rámci kauzálnej súvislosti nevyhnutne vyvoláva iný stav zvaný účinok.
Linselles

Poloha

Obec má rozlohu 11,71 km². Najvyšší bod je položený 52 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 333 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Považské strojárne

Považské strojárne (staršie názvy pozri nižšie) bol podnik na Slovensku so sídlom v Považskej Bystrici, počas socializmu významný strojársky podnik, od roku 2000 v konkurze. V 80. rokoch mal závody v Kolárove, Rajci a Čalove a vyrábal valivé ložiská, obrábacie a tvárniace stroje, jednoúčelové stroje, jednostopové motorové vozidlá, agregáty pre letecký priemysel, prevodové skrine pre traktory a pre poľnohospodárske, cestné a stavebné stroje. Považské strojárne zamestnávali až 15 000 pracovníkov.
PPAP (Pen-Pineapple-Apple-Pen)

Hudobné video

Hudobné video stálo 100 000 jenov (842,521757 eur). V roku 2017 sa objavil vo filme Emoji Film.
Samuel Ormis

Štúdium a život

Narodil sa v rodine Michala Ormisa a Júlie rod. Bokorovej. Navštevoval základnú školu v Revúcej, študoval na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, teológiu v Bratislave. V roku 1855 bol vysvätený za kňaza, pôsobil ako vychovávateľ v Rimavských Janovciach a v Ordássi, pôsobil ako výpomocný profesor na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, ako profesor na gymnáziu v Rožňave a Revúcej.
Počas štúdií bol aktívnym členom Jednoty bratskej mládeže slovenskej, redigoval rukopisný časopis Štiavnický zábavník (neskôr premenovaný na Sitno), v Bratislave spolupracoval s Ľudovítom Štúrom, pripravil na vydanie posledné číslo jeho Slovenských národných novín. Počas pôsobenia v Banskej Štiavnici založil nedeľnú školu pre baníkov a Spoločnosť podsitniansku na vydávanie slovenských kníh.
Bol popularizátorom moderného poľnohospodárstva, ovocinárstva, včelárstva a rozvoja remesiel a články s touto tématikou uverejňoval v periodikách ako Pešťbudínske vedomosti a Živena. Svoje pedagogické články a filozofické úvahy publikoval v časopise Cyrill a Metod, Národný hlásnik, Letopis Matice slovenskej, Cirkevné listy, Učiteľské noviny a Obzor. Vo svojom diele vychádzal z Plutarcha, J. A. Komenského, J. J. Rousseaua.
Bol zberateľ a upravovateľ ľudových povestí a rozprávok, ktoré publikoval v periodikách Orol tatránski, Slovenské pohľady, Sokol, Černokňažník a i. Bol najbližším spolupracovníkom Pavla Dobšinského. Z ľudových povestí vychádzal aj pri písaní dramatických diel, ktoré predstavujú vrchol jeho literárnej tvorby.
Praznov

Praznov je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1980. Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol Povýšenia sv. Kríža.

Demografia

Obec mala v roku 2009 616 obyvateľov.

Geografia

Rozloha katastrálneho územia obce je 8 788 418 m².

Poloha

Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 7,4 km.

Dejiny

Najstaršia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1414.

Vodstvo

Dedinou preteká Praznovský potok, ktorý sa pod obcou vlieva do Domanižanky.