google/wiki40b huggingface dataset:
Sionizmus

Sionizmus je politické ideové hnutie presadzujúce založenie a udržiavanie židovského štátu v Palestíne. Bolo založené koncom 19. storočia Theodorom Herzlom, rakúsko-uhorským novinárom židovského pôvodu, ktorý v roku 1896 okrem iného pod dojmom tzv. Dreyfusovej aféry napísal dielo Židovský štát (Der Judenstaat), v ktorom ako jediné východisko pre Židov ak sa chcú vyhnúť antisemitizmu našiel založenie si vlastného štátu. Názov je odvodený od pahorku Sion v Jeruzaleme, na ktorom biblickí proroci očakávajú príchod Hospodina.
V rámci sionizmu sa rozlišuje viacero prúdov. Od vzniku hnutia koncom 19. storočia až do začiatku 30. rokov 20. storočia bol dominantným prúdom všeobecný resp. liberálny sionizmus, založený na trhovej ekonomike, demokratických a ľudskoprávnych princípoch. Tento smer si naďalej udržiava silný vplyv v súčasnom Izraeli. Vo východnej Európe sa sformoval robotnícky resp. socialistický sionizmus, ktorý je inšpirovaný socialistickými myšlienkami a vyznačoval sa najmä zakladaním kibucov. Tento prúd mal dominantné postavenie pri vzniku Izraela až do parlamentných volieb v roku 1977. V 20. a 30. rokoch 20. storočia sa sformovala nacionalistická vetva sionizmu označovaná ako revizionistický sionizmus. Časť zástancov tohto prúdu sa uchýlila k teroristickým akciám proti britským cieľom v mandátnej Palestíne, v snahe urýchliť založenie židovského štátu. Náboženský sionizmus je kombináciou sionizmu a ortodoxného judaizmu a stavia sionizmus na princípoch Tóry. Medzi súčasné prúdy patrí tiež zelený sionizmus, ktorý sa zameriava na environmentálne otázky. S oslabením (etnického) nacionalizmu v Izraeli v poslednej štvrtine 20. storočia došlo k nástupu postsionizmu, ktorý presadzuje opustenie koncepcie budovania Izraela ako štátu Židov (tzn. ide nanajvýš o formu občianskeho nacionalizmu).

Rezolúcia OSN č. 3379

V roku 1975 Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov schválilo rezolúciu č. 3379, ktorá sionizmus označila za formu rasizmu. Vznik štátu Izrael bol pritom súčasťou tzv. Plánu OSN pre rozdelenie Palestíny (Rezolúcie VZ OSN č. 181) z roku 1947. K prijatiu rezolúcie prispela sovietska protiizraelská propaganda po Šesťdňovej vojne v roku 1968 a arabský ropný bojkot po Jomkipurskej vojne v roku 1973. Rezolúcia č. 3379 bola v roku 1991 anulovaná.

Sionizmus v dnešnom Izraeli

Na ideách sionizmu sú založené tie prúdy politického života v Izraeli, ktoré podporujú napr. osídľovanie okupovaných území (Západného brehu Jordánu a východného Jeruzalema) židovskými osadníkmi a stavbu kontroverzného ochranného múra na palestínskom území.
Michal Bodický

Životopis

Študoval na evanjelickej teologickej fakulte vo Viedni, v Erlangene a ako evanjelický kňaz pôsobil v rokoch 1878-1895 v Pondelku a potom v Krajnom v rokoch 1895-1920. Na krajnianskej fare aj v ťažkých vojnových časoch Michal Bodický pomáhal udržiavať bohatý národný život (ako kapláni tu pôsobili počas vojny  napr. Vladimír Roy 1915 a po ňom Štefan Krčméry 1916). Roku 1918 sa Michal Bodický stal členom Slovenskej národnej rady. Od roku 1920 bol vysokoškolským profesorom a prvým slovenským dekanom (1920-1926 a 1927-1929) na evanjelickej teologickej fakulte v Bratislave (dnešná Evanjelická bohoslovecká fakulta Univerzity Komenského). Autor krátkych próz, prekladov z nemčiny. Vynikol biografickými článkami, nekrológmi o slovenských spisovateľoch a dejateľoch. Jeho pramenné bohaté rozpomienky Štyridsať rokov v službe cirkvi vyšli v Slovenských pohľadoch a po prepracovaní aj samostatne (Rozpomienky, Matica Slovenska 1933). Pre cirkevné dejiny sú významné najmä jeho memoárové diela, ako i biografie národno-cirkevných dejateľov. Je autorom množstva teologických, literárnohistorických a kritických statí. Časopisecky i samostatne vydal kázne a úvahy.
Châtas

Poloha

Obec má rozlohu 5,55 km². Najvyšší bod je položený 806 m n. m. a najnižší bod 463 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 57 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Morionvilliers

Poloha

Obec má rozlohu 6,88 km². Najvyšší bod je položený 415 m n. m. a najnižší bod 344 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 29 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gjance

Gjance (ang. Gyantse, občas Gyangtse či Gyangdzê; tibetsky རྒྱལ་རྩེ་, Wylie rgyal rtse; čínsky 江孜镇) je mesto v Tibetskej autonómnej oblasti, štvrté najväčšie mesto v Tibete vôbec (po Lhase, Žikace a Čhamdu).
Mesto má približne 8000 obyvateľov a leží v nadmorskej výške približne 4 000 m n. m. Nachádza sa asi 254 km juhozápadne od Lhasy na ceste spájajúcej Káthmandu, Nepál a Lhasu. Dominantu mesta tvorí pevnosť, ktorá bola postavená v roku 1390. Počas Younghusbandovej expedície (1903–1904) pevnosť obsadili Briti a potom, čo Tibet podpísal s Britmi zmluvu, bola v Gjance zriadená britská obchodná kancelária.
Mesto bolo značne poškodené v dobe kultúrnej revolúcie.
Saint-Remy-sous-Broyes

Poloha

Obec má rozlohu 7,75 km². Najvyšší bod je položený 142 m n. m. a najnižší bod 98 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pouligney-Lusans

Poloha

Obec má rozlohu 11,6 km². Najvyšší bod je položený 453 m n. m. a najnižší bod 257 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 788 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Monako

Štátne zriadenie

Podľa ústavy z roku 1962 je Monako dedičnou konštitučnou monarchiou. Hlavou štátu je knieža, ako poradné orgány má k dispozícii korunnú radu (11 členov) a štátnu radu (12 členov). Výkonnú moc má pod autoritou kniežaťa jeden štátny minister s troma vládnymi radami. Legislatívu vykonáva knieža spolu s parlamentom, Národnou radou s 18 volenými poslancami. V zahraničných vzťahoch zastupuje Monako Francúzsko. Taktiež právny systém je vybudovaný podľa francúzskeho vzoru.
Volebné kvórum

Volebné kvórum alebo (volebná) klauzula (uzatváracia klauzula alebo prirodzená klauzula) je minimálny počet hlasov, ktorý musí politická strana získať vo voľbách, aby sa dostala do parlamentu resp. obdobného orgánu. 
Napríklad na Slovensku je to 5% pre jednu stranu, u koalície zloženej z dvoch alebo troch politických strán je to 7 %, u koalície zloženej zo 4 a viac politických strán je to 10 %. V prípade, že ani jeden politický subjekt túto hranicu nedosiahol, zníži sa hranica z 5 % na 4 %, zo 7 % na 6 % a z 10 % na 9. V Česku je to 5% pre stranu, v koalícii sa tento počet násobí, čo vedie k absencii koalícií. 
Účinkom volebného kvóra je isté znižovanie reprezentatívnosti, pretože hlasy strán, ktoré nedosiahli určitú percentuálnu hranicu, prepadnú, resp. prerozdelia sa medzi úspešnejšie strany. Tento trend sa do istej miery znižuje pokiaľ uzatváracia klauzula platí pre celú krajinu ako jediný obvod, ako je tomu napríklad v Česku alebo pokiaľ sa to rieši ako v Maďarsku. Tam, hoci sa kvórum uplatňuje v každom obvode samostatne, hlasy strán, ktoré ju nedosiahli neprepadávajú. V prípade, že strana dosiahla 5 percent hlasov v celoštátnom meradle, prechádzajú k prerozdeleniu medzi kompenzačné mandáty. 
Volebné kvórum obmedzuje možnosť atomizácie straníckeho systému, pretože nedovolí množstvu malých strán dostať sa do legislatívy/exekutívy. Volebné Kvórum zároveň ovplyvňuje aj voličov, pretože tí si rozmyslia či budú podporovať svoju obľúbenú stranu, ktorá však nemá šancu prekročiť povinné kvórum alebo pôjdu cestou druhého najlepšieho, aby ich hlasy neprepadli pre niekoho koho chcú ešte menej.
Rekurzia (informatika)

Rekurzia je z pohľadu informatiky definícia funkcie alebo metódy pomocou samej seba. Rekurzívne vyjadrenia sú všeobecne kratšie a ľahšie zrozumiteľné ako iné vyjadrenia, pretože zvýrazňujú charakteristické vlastnosti funkcie.
Armaucourt

Poloha

Obec má rozlohu 3,72 km². Najvyšší bod je položený 222 m n. m. a najnižší bod 192 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guainville

Poloha

Obec má rozlohu 14,12 km². Najvyšší bod je položený 145 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 682 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ivan Ignatievič Jakubovskij

Životopis

Od apríla 1960 do januára 1965, s prestávkou medzi augustom 1961 a aprílom 1962, bol veliteľom Skupiny sovietskych vojsk v Nemecku. Maršalom Sovietskeho zväzu sa stal v apríli 1967.
Saint-Pardoux-le-Neuf (Creuse)

Poloha

Obec má rozlohu 7,51 km². Najvyšší bod je položený 645 m n. m. a najnižší bod 498 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 175 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hanriot HD.1

Vznik a vývoj

Pred prvou svetovou vojnou vyrobila spoločnosť Hanriot niekoľko pokrokových jednoplošníkov, avšak neskôr sa zamerala na sériovú výrobu, a to hlavne typu Sopwith 1½ Strutter, až dokiaľ v roku 1916 nevyrobila prvý HD.1. Išlo o klasickú stíhačku s vlastnosťami lietadiel firmy Sopwith, s ľahkou avšak odolnou konštrukciou a krídlom s malým plošným zaťažením. Poháňal ho motor Le Rhône s výkonom 110 hp, ktorý mu neumožňoval dosiahnuť príliš vysokú rýchlosť, avšak lietadlo s ním bolo mimoriadne obratné a obľúbené medzi pilotmi. Aby bola udržaná dostatočná stúpavosť a výkony vo výškach, bola výzbroj obmedzená na jeden synchronizovaný guľomet Vickers, aj keď existovala možnosť niesť 2 tieto guľomety, avšak bola využívaná len zriedka. Guľomety boli osadené na bokoch trupu a boli prístupné pilotovi a tak v prípade havárie nehrozilo pilotovi poranenie pažbami zbraní. Lietadlo bolo vyrábané firmou Nieuport-Macchi z Varese v Taliansku, ktorá medzi rokmi 1917 a 1919 vyrobila takmer 900 ks, čo bolo viac než materská firma.

Operačné nasadenie

Nové lietadlo bolo zavedené do výroby ako možný nástupca Nieuportu 17, avšak nakoniec sa stalo nadbytočným po tom, čo bolo rozhodnuté nahradiť Nieuport 17 vo francúzskych vzdušných silách stíhačkou SPAD S.7. Niekoľko bolo dodaných francúzskemu námorníctvu, z ktorých niekoľko sa dostalo do U.S. Navy, kde obdržali plaváky a zväčšené chvostové plochy. Veľká časť počiatočnej série však bola odpredaná Belgicku, ktorí boli známi tým, že lietali na strojoch ktoré Spojenci nechceli. Napriek tomu však belgické letky stroj HD.1 nasadzovali úspešne a tak zostal štandardnou belgickou stíhačkou až do konca prvej svetovej vojny. Najúspešnejším pilotom stíhačky HD.1 sa stal Belgičan Willy Coppens. HD.1 bol taktiež v malom počte dodaný do Talianska, kde ho vyrábali vo veľkých množstvách a nahrádzali ním nielen Nieuporty ale aj stíhačky SPAD. Taliani ho považovali dokonca za lepší než SPAD S.XIII a stala sa z neho štandardná talianska stíhačka, tvoriaca v novembri 1918 výzbroj 16 z 18 operujúcich talianskych letiek. Prebytočné HD.1 talianskej výroby boli po vojne používané viacerými štátmi, vrátane Švajčiarska. Letecká továreň námorníctva USA vyrobila alebo upravila po vojne 10 ks stíhačiek HD.1. Boli prevažne používané ako cvičné lietadlá, aj keď sa zúčastnili experimentálnych štartov z bojových lodí vybavených vzletovou plochou, pričom boli osadené dvojitými guľometmi.
Kruhová dráha

Kruhová dráha je obežná dráha s pevnou vzdialenosťou okolo barycentra, teda má tvar kružnice.   
V tomto prípade je nielen vzdialenosť, ale aj rýchlosť, uhlová rýchlosť, potenciálna a kinetická energia konštantná.  Neexistuje žiadny periapsis alebo apoapis.
Heľpianske podolie

Vymedzenie

Zaberá jeho východnú časť a siaha od západného okraja obce Bacúch po obec Telgárt. Podolie vytvára rozšírenú dolinu horného toku Hrona, klinovito zarezanú medzi Nízke Tatry na severe, Spišsko-gemerský kras a Veporské vrchy na juhu. Susedné podcelky sú na severe Kráľovohoľské Tatry, na východe Slovenský raj a na juhu je to východnejšie položená Muránska planina a západnejšie ležiaca Fabova hoľa. Na západe nadväzujú podcelky Horehronského podolia, Breznianska kotlina v okolí Hrona a Bystrianske podhorie v hornatejšej severozápadnej časti.

Prírodné pomery

Z geomorfologických útvarov sú pozoruhodné najmä Meandre Hrona, jaskyne Šumiackeho krasu (jaskyňa v Dudlavej skale s nálezom štvrtohorných skamenelín mäkkýšov, Márnikova jaskyňa), ďalej jaskyňa pri obci Závadka nad Hronom a vrchovisko pri Pohorelej (rašeliniskové spoločenstvá). Vyvierajú tu minerálne pramene, v Pohorelej Pohorelský medokýš a v Bacúchu Prameň Boženy Němcovej.
Cournon-d’Auvergne (mesto)

Poloha

Mesto má rozlohu 18,58 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 314 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 19 063 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Laas (Loiret)

Poloha

Obec má rozlohu 6,6 km². Najvyšší bod je položený 119 m n. m. a najnižší bod 112 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Logelheim

Poloha

Obec má rozlohu 4,33 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 193 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 830 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Radosav Stojanović

Život

Narodil sa 1. novembra 1950 v Parunovci, neďaleko mesta Kruševac. Vyrastal v Mlačišti, v obci Crna Trava. Navštevoval školy v Mlačišti, v Crnej Trave (obec), v Niši a v Prištine. Absolvoval odbor srbo-chorvátsky jazyk a juhoslovanská literatúra na Univerzite v Prištine, kde neskôr aj žil, až do bombardovania Srbska ozbrojenými silami NATO v roku 1999.
Radosav Stojanovič prednášal na Gymnáziu «Иво Лола Рибар» v Prištine, pracoval ako žurnalista, redaktor, šéfredaktor a zodpovedný redaktor (1990 – 1993) denníka “Jednota” (srb.  Jeдинство), a taktiež ako riaditeľ Krajského národného divadla (srb.  Покрајинско народно позориште ) (1993 – 2004) v Prištine.
Bol stálym kronikárom a vedúcim rubriky belehradskej “Spisovnej reči” (srb.  Књижeвна реч ) z Kosova a Metohije (1985 – 1988), bol predsedom Spolku spisovateľov Kosova a Metohije (srb. Друштво књижевника Косова и Метохије ) (1990 – 1992). Pôsobil ako redaktor časopisu „Úsilia“ (srb.  Стремљења ) a ako šéfredaktor a zodpovedný redaktor časopisu „Srbský juh“ ((srb. Српски југ) (2004 – 2006) v Niši. Je taktiež členom Spolku spisovateľov Srbska (srb. Удружење књижевника Србије ) od roku 1985 a členom Syndikátu novinárov Srbska (srb. Удружење новинара Србије ) od roku 1979.
Jeho diela sú zaradené v antológiách a výberoch zo srbskej poézie i prózy v Srbsku aj v zahraničí. Boli preložené do viacerých cudzích jazykov. 
Z Kosova a Metohije bol vyhnaný v júni roku 1999. Žije v Niši.
Deltoid

Deltoid je geometrický útvar – štvoruholník, v ktorom majú dve dvojice vzájomne priliehajúcich strán rovnakú veľkosť.
Marta Kusá-Krňanová

Životopis

R. 1931 štud. na konzervatóriu v Prahe, 1931 – 1932 hru na klavír v majstrovskej triede u J. Heřmana. Koncertná klaviristka v Bratislave, účinkovala na verejných koncertoch a v rozhlase s takmer všetkými dielami súvekých slovenských  skladateľov a vrcholmi klasickej svetovej hudobnej tvorby.
Vombat dlhouchý

Vombat dlhouchý (lat. Lasiorhinus latifrons) je jedným z troch známych druhov vombatov. Tento druh je stavaný a má kratšie nohy ako vombat medveďovitý. Žije v kolóniách, skupiny pozostávajú z 5 - 10 jedincov. Vyskytuje sa v Južnej Austrálii.
Historické administratívne členenie Bratislavy

Toto je prehľad historických obvodov a okresov Bratislavy.

1930 – 1945

V rokoch 1930 – 1945 bola Bratislava rozdelená na 9 okresov, ktoré boli číslované (I., II., III.,... IX.)
Fontanes-du-Causse

Poloha

Obec má rozlohu 15,01 km². Najvyšší bod je položený 442 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 73 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dammartin-Marpain

Poloha

Obec má rozlohu 11,32 km². Najvyšší bod je položený 241 m n. m. a najnižší bod 191 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ján Hrušovský

Životopis

Narodil sa v rodine advokáta a vzdelanie získaval v Martine a Revúcej. Pracoval v Slovenskej banke v Novom Sade a ako účtovník. Počas 1. svetovej vojny sa nachádzal takmer celý čas na fronte, po ukončení vojny pracoval v redakcii Slovenského Východu v Košiciach, neskôr v Národných novinách v Martine. V roku 1920 odišiel na ročný študijný pobyt do Talianska, kde pôsobil na veľvyslanectve v Ríme. Po návrate domov pokračoval v práci pre tlač – bol redaktorom Slovenského denníka v Bratislave a neskôr bol tiež jeho šéfredaktorom. Počas 2. svetovej vojny pracoval na Úrade propagandy slovenského štátu, po oslobodení nastúpil v roku 1946 do redakcie časopisu Sloboda, kde pracoval až do roku 1956, kedy odišiel do dôchodku.

Tvorba

Svoju literárnu kariéru začínal publikovaním fejtónov, poviedok a žánrových obrázkov v rôznych periodikách. Písal poviedky, romány, prozaické diela s autobiografickými prvkami, ale tiež kratšie prozaické útvary. Vo svojich dielach sa vracia k obom svetovým vojnám a potreby vyrovnať sa s ich následkami tak po psychickej, ako i morálnej a citovej stránke. Venoval sa i dobrodružným, no hlavne historickým románom, v ktorých sa vracal k známym osobnostiam, viažucim sa svojou činnosťou či životom k Slovensku, a tieto diela vydával najprv na pokračovanie v rôznych časopisoch, kým vyšli aj knižne ako ucelené diela – často prepracované a pod inými názvami. Bol jedným zo slávnejších spisovateľov.
Guignicourt-sur-Vence

Poloha

Obec má rozlohu 9,44 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 297 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
La Roche-Clermault

Poloha

Obec má rozlohu 18,03 km². Najvyšší bod je položený 112 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 484 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Boisse

Poloha

Obec má rozlohu 16,58 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 84 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 241 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trnavská univerzita (historická)

Dejiny

Trnavskú univerzitu založil 12. mája roku 1635 kardinál Peter Pázmaň ostrihomský arcibiskup, ktorého kapitula sídlila od dobytia Ostrihomu Osmanmi v Trnave. Panovník Ferdinand II. Habsburský založenie univerzity schválil bulou z 18. októbra 1635.
Založenie univerzity, tzv. studium generale, bolo vyvrcholením snáh Petra Pázmaňa o podporu katolíckeho školstva v jeho sídle. Založeniu univerzity predchádzalo založenie šľachtického konviktu na Kapitulskej ulici a seminára pre duchovných na Halenárskej ulici. Cieľom nemalo byť len šírenie vzdelania, ale najmä posilnenie katolíckej viery v Uhorsku. V čase rozvoja zaberala komplex budov vyhlásených za národnú kultúrnu pamiatku ako Univerzitné budovy historickej Trnavskej univerzity v roku 1990. Na univerzite učili príslušníci jezuitského rádu. Vzorom Trnavskej univerzity bola jezuitská univerzita v rakúskom meste Graz. Prvým rektorom sa stal Juraj Dobronoki.
Finančné náklady boli hradené najmä zo štedrého príspevku kardinála Pázmaňa, ktorý venoval univerzite hotovosť 60 000 zlatých. Tie však boli deponované v meste Augsburg, ktorý z nich vyplácal vedeniu univerzity ročne 6 %, teda 3 600 zlatých.
Slávnostne otvorená bola Trnavská univerzita 13. novembra, s vyučovaním sa začalo o deň neskôr, 14. novembra 1635. Vyučovanie prebiehalo spočiatku na dvoch fakultách: filozofickej (dobovo nazývanej artistická) a teologickej. Dekanom filozofickej fakulty sa stal Tigáz Jászberényi. Spočiatku mala univerzita iba 10 – 12 profesorov. Štúdium na filozofickej fakulte trvalo tri roky, na teologickej štyri. Na filozofickej fakulte sa vyučovala najmä logika, fyzika, metafyzika, matematika a etika.
V roku 1667 pribudla právnická fakulta, na ktorú v testamente prispel ostrihomský arcibiskup Juraj Lipai (Lippay) sumou 15 000 zlatých. V roku 1769 bolo rozhodnuté otvoriť aj lekársku fakultu, na ktorej sa začalo učiť v roku 1770.
Univerzita sa stala známou aj vďaka observatóriu (hvezdárni), ktoré bolo zriadené v roku 1753 vtedajším rektorom Františkom Borgiom Kérim (* 1702 – † 1768). Pri univerzite fungovala bohatá univerzitná knižnica, botanická záhrada a divadlo, v ktorom hrali hry študenti univerzity.
Trnavská univerzita fungovala do roku 1777, kedy bola v súvislosti so školskými reformami premiestnená do Budína. 10. februára 1777 panovníčka Mária Terézia poskytla pre univerzitu kráľovský palác v Budíne. Dekrét o preložení univerzity panovníčka vydala 6. marca 1777. Prednášky sa na univerzite skončili dňom 24. augusta 1777.
Právnym nástupcom historickej Trnavskej univerzity je súčasná Univerzita Loránda Eötvösa v Budapešti, nie novodobá slovenská Trnavská univerzita v Trnave.
Saint-Eustache (Haute-Savoie)

Poloha

Obec má rozlohu 10,54 km². Najvyšší bod je položený 1 680 m n. m. a najnižší bod 600 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 480 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Downhill

Downhill alebo zjazd je časová disciplína v horskej cyklistike zaraďovaná medzi extrémne športy. Downhill sa koná na tratiach so stálym klesaním. Ako názov napovedá, downhill sa koná na strmých svahoch, ktoré ponúkajú vysoké rýchlosti a takisto množstvo skokov a prekážok. Trať je stanovená po každej strane páskami a väčšina z nich sa dá prejsť za dve až päť minút.
Pavol Vásárhelyi

Životopis

Narodil sa v Spišských Vlachoch. Svoje vyššie štúdiá začal na evanjelickom lýceu v Prešove, neskôr študoval na Institutum geometricum v Pešti, kde získal inžiniersky diplom.
Patril k najvýznamnejším odborníkom v oblasti geodézie a hydromeliorácie v Uhorsku v prvej polovici 19. storočia, od r. 1835 bol členom korešpondentom, od 1838 riadnym členom Uhorskej akadémie vied. Vyvíjal mimoriadne rozsiahlu inžiniersko-zememeračskú činnosť pri mapovacích a vymeriavacích prácach na Dunaji, Tise, Körösi a na ďalších riekach v Uhorsku, z ktorých osobitne významné sú jeho hydrografické mapy Dunaja a plány na reguláciu Tisy, ktoré sa realizovali až po jeho smrti. Hoci v oblasti matematických vied nepublikoval žiadnu prácu, vo viacerých svojich dielach riešil matematickými prostriedkami aj teoretické problémy, súvisiace napr. s trianguláciou a inými meraniami. Pozoruhodná bola jeho práca, v ktorej skúmal závislosť prietokovej rýchlosti vody od polohy v prierezovom profile rieky.
Zomrel 8. apríla 1846 v Pešti.
Kevin P. Chilton

Štúdium a zamestnanie

V roku 1972 zdarne ukončil strednú školu St. Bernard High School v meste Playa del Ray a potom pokračoval ďalším štúdiom na United States Air Force Academy. Po skončení štúdia na vojenskej akadémii pokračoval v štúdiu roku 1976 na Columbia University, ďalej potom na iných, vojenských školách. Zostal potom u armády, pôsobil tu ako letec na rôznych základniach USA a Japonska.
V rokoch 1987 až 1988 absolvoval výcvik v NASA, od roku 1988 bol zaradený do jednotky kozmonautov. Zostal v nej 10 rokov, potom sa vrátil do armády v rôznych veliteľských funkciách.
Oženil sa, s manželkou Cathy, rodenou Dreyerovou, má tri dcéry. Má prezývku Chilli.
Beaurieux (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 7,39 km². Najvyšší bod je položený 243 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Antonín Bajaja

Životopis

Narodil sa v lekárskej rodine. Vyštudoval Vysokú školu poľnohospodársku v Brne, potom pracoval v odbore: v rokoch 1965 – 1973 ako zootechnik v JRD v Želechovice nad Dřevnicí, neskôr ako zamestnanec poľnohospodárskeho laboratória.
V roku 1991 sa stal redaktorom brnianskej redakcie Československého rozhlasu, od roku 1992 pôsobil v denníku Prostor, neskôr v časopise Týden a zároveň bol redaktorom Slobodnej Európy. Od roku 2011 je členom Rady Českej televízie.
Od roku 1996 viedol semináre tvorivého písania na Univerzite Palackého v Olomouci a na Univerzite Tomáša Baťu v Zlíne. Je spoluzakladateľom časopisu pre kultúru a spoločenské dianie Zlínskeho kraja Zvuk a bol tiež pri vzniku speváckeho spolku Wlastenci pri Českom centre Medzinárodného PEN klubu.