google/wiki40b huggingface dataset:
Stredoamerické a karibské hry 2014

Hostiteľské mesto

Mesto Veracruz bolo vybraté 30. januára 2009 po zisku 29 hlasov v hlasovaní delegátov valného zhromaždenia CASCO pred mestami Panama City a Kingston. Rozhodnutie bolo ešte ratifikované v júli 2010. Na vybudovanie športovej a dopravnej infraštuktúry, rovnako aj na organizáciu hier vo Veracruze a ďalších 5 mestách, bolo vyčlenených 3,5 milóna mexických pesos. Štvrtýkrát v histórii hostilo stredoamerické a karibské hry mexické dejisko, trikrát predtým to bolo Mexiko City.
Maskotmi hier boli Toto, domorodec etnika Totonaca a leguán Bamba. Obaja predstavujú kultúru štátu Veracruz. Maskoti sa stali víťazmi prostedníctvom otvorenej súťaže.
Jeleň milu

Chov v ľudskej opatere

Na Slovensku ho v minulosti chovali Zoologické záhrady v Bratislave a v Košiciach. Obidve inštitúcie dosiahli aj úspešný odchov.
Mattias Norström

Klubový hokej

Hral na pozícii obrancu. Je 185 cm vysoký a váži 101 kg (údaj z roku 2005). V roku 1992 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom New York Rangers v druhom kole zo 48. miesta. Na ľad NHL sa prvýkrát dostal v sezóne 1993-1994. Odohral však za New York iba 9 zápasov, tak isto ako v ďalšej sezóne. V sezóne 1995-1996 prestúpil do Los Angeles Kings, kde sa naplno uplatnil a stal sa hráčom základného kádra. V sezóne 2004-2005 (počas lockoutu v NHL) hral za AIK Stockholm v švédskej hokejovej lige. V Los Angeles Kings nosí dres číslo 14.

Reprezentácia

Mattias Norström reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil v ôsmich zápasoch Švédska. Nosí reprezentačný dres číslo 19.
Lanhouarneau

Poloha

Obec má rozlohu 17,69 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 122 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Turská skala

Dejiny

Hoci o vrchu, známom aj ako Hrádok koluje medzi ľuďmi povesť, že tam stála drevená pevnôstka, podzemnou chodbou spojená s Lietavským hradom, archeologický prieskum tu podobnú stavbu nepotvrdil. Na úpätí sa však našli črepy z doby bronzovej a zo stredoveku. Hrádok má dobré signalizačné prepojenie s hlásnou skalou (bralo pri Rajčianke v Poluvsí), vrchom Žiar nad Kuneradom, Strážov nad Čičmanmi a tiež Žiar nad Varínom.
US Open 2005

Chlapčenská dvojhra

Ryan Sweeting vs.  Jérémy Chardy  6-4 6-4

Dievčenská dvojha

Viktorija Azarenková vs.  Alexa Glatchová  6-3 6-4

Chlapčenská štvorhra

Alex Clayton /  Donald Young vs.  Carsten Ball /  Thiemo de Bakker  7-6³ 4-6 7-5
Negatívna asercia

Negatívna asercia je asertívna komunikačná technika, ktorá umožňuje otvorené priznávanie vlastných chýb a omylov, s akceptáciou vlastnej omylnosti a bez následných nekonečných pocitov viny a ospravedlneňovania sa, či hnevu.
Negatívna asercia je jedna z metód asertívneho zvládania kritiky.
Technika vychádza z asertívneho práva "robiť chyby — a byť za ne zodpovedný" a z práva "byť sám sebe najdôležitejším sudcom". Umožňuje dospelým spôsobom prijímať svoje chyby, nepodliehať neprimeraným pocitom viny či hnevu a pokojne sa k svojim chybám a omylom prihlásiť. Negatívna asercia pomáha zlepšiť svoje sebaprijatie a otvára dvere k riešeniu problémov.
Moerbeke

Obyvateľstvo

Obec má približne 6 012 obyvateľov (2010).
Aubevoye

Poloha

Obec má rozlohu 7,63 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 670 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mérindol

Poloha

Obec má rozlohu 26,59 km². Najvyšší bod je položený 620 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 953 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Uhrovské Podhradie

Poloha

Malá podhorská obec leží v západnej časti Nitrických vrchov, v údolí Podhradského potoka. Nachádza sa asi 10 km severozápadne od Bánoviec nad Bebravou a južne od obce sa vypína pomerne zachovalá ruina Uhroveckého hradu.

Turistika

Poloha obce v lone prírody poskytuje vhodné podmienky na turistiku. Blízky Uhrovecký hrad láka nadšencov histórie, milovníci zachovalej prírody a turistiky radi využijú turistické chodníky do Nitrických vrchov. Masív Rokoša ukrýva chránené územia NPR Rokoš a prírodnej rezervácie Jedlie, relatívne dostupná je aj prírodná rezervácia Jankov vŕšok.
Émile Borel

Život

Émile Borel sa narodil v roku 1871 v rodine Honoré Borela, protestantského duchovného a syna remeselníka z Montaubenu. Borelova matka bola Emilie Teissiéová-Solierová, dcéra bohatého obchodníka s ovčou vlnou zo Saint-Affrique, ktorý nesúhlasil s jej sobášom s duchovným, v dôsledku čoho ju vydedil. Émile Borel mal dve sestry, ktoré boli od neho omnoho staršie - keď sa narodil mali šestnásť a štrnásť rokov.
Borel vyštudoval na École normale supérieure v Paríži. Doktorát získal v roku 1893 za prácu Sur quelques points de la théorie des fonctions, jeho školiteľom bol Gaston Darboux. V tom istom roku získal Borel miesto na univerzite v Lille a v roku 1896 aj na École Normale Supérieure. V rokoch 1909 až 1941 pracoval ako profesor na Sorbonne. V rokoch 1910 až 1920 bol zároveň riaditeľom École Normale Supérieure. Od roku 1921 bol členom francúzskej akadémie vied a od roku 1934 bol jej prezidentom.
V roku 1901 sa oženil s Marguerite Appellovou, dcérou matematika Paula Appella. Nemali žiadne deti, ale adoptovali jedného z Borelových synovcov, Fernanda Lebeaua.

Politik

Émile Borel aktívne pôsobil aj v politike. V rokoch 1924 až 1936 bol poslancom Francúzskeho národného zhromaždenia a v roku 1925 bol ministrom námorníctva. Počas 2. svetovej vojny bol členom Résistance, hnutia odporu voči nacistickému Nemecku, do ktorého sa zapojil po krátkom zatknutí vichystickým režimom v roku 1941.
Akomodácia (psychológia)

Akomodácia podľa  Jeana Piageta, je prispôsobovanie sa jedinca svojmu prostrediu. Akomodáciou  sa prispôsobujú schémy pod tlakom prostredia. Akomodácia je modifikácia  vlastných  pohybov  a
vlastných polôh pohybmi a polohami vonkajšími.
Akomodácia je zdrojom zmien schém činnosti  a  pripravuje  organizmus  na stupňújúce sa požiadavky prostredia.
Akomodácia  sa  objavuje hneď od začiatku povedľa asimilácie. Akomodácia a asimilácia  sa  postupne  koordinujú  a  tak  dieťa  dospieva  od chaotickej nediferencovanosti k senzomotorickej diferenciácii.  Asimiláciou  a akomodáciou sa vytvára napríklad zvyk cicania.
Sitemaps

Sitemaps je súbor, ktorý má za úlohu pomôcť internetovým vyhľadávačom spoznať štruktúru webovej lokality.
V najjednoduchšej forme býva súbor Sitemaps spravidla v XML formáte a ukladá sa do koreňového adresára. Obsahuje zoznam URL jednotlivých podstránok spolu s ich ďalšími metadátami (poslednú aktualizáciu, plánovanú frekvenciu zmien a dôležitosť adresy podstránky vo vzťahu k indexovej stránke webovej lokality). Je teda predpoklad, že podľa tohto zoznamu sa zvýši efektívnosť a radenie výsledkov práce pre vyhľadávacích robotov (webcrawlery: Googlebot, YahooSeeker, Holmes, Jyxobot...). Roboti takto dokážu lepšie triediť stránky lokality a vyčleniť stránky, ktoré k lokalite nepatria.
Aj keď aplikácia súboru Sitemaps je súčasťou operácií spojených s optimalizáciou webovej lokality má iba podpornú funkciu, ktorá má zlepšiť prehľadnosť lokality a v žiadnom prípade nie je záväzným garantom toho, že stránky budú registrované v internetových prehliadačoch.
Vespasiánov chrám

Vespasiánov chrám (iné názvy: Vespaziánov chrám, Chrám Vespaziána a Tita, Chrám Vespasiána a Tita, Vespasiánov a Titov chrám, Vespaziánov a Titov chrám; lat. Templum divi Vespasiani, tal. Tempio di Vespasiano) sa nachádza v Ríme na západnom konci Rímskeho fóra medzi chrámom Concordia a Saturnovým chrámom. Venovaný je zbožštenému Vespasiánovi a jeho synovi Titovi.
Príkaz na budovanie chrámu na počesť svojho otca vydal Titus v roku 79. Chrám bol však dokončený až za vlády jeho brata Domiciána približne okolo roku 87, ktorý ho venoval aj jemu.
Valmanya

Poloha

Obec má rozlohu 27,63 km². Najvyšší bod je položený 2 720 m n. m. a najnižší bod 692 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 38 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montireau

Poloha

Obec má rozlohu 10,1 km². Najvyšší bod je položený 282 m n. m. a najnižší bod 217 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 140 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cmentarz Zasłużonych na Pęksowym Brzyzku

Názov

Cintorín pomenovali po darcovi pozemku Janovi Penksovy. V goralskom dialekte „brzyz” („brzyzek”) znamená breh nad potokom.

História

Pęksowy Brzyzek je zvláštnym miestom v dejinách Zakopaného. Je miestom odpočinku tých, ktorí tvorili históriu mesta ako bol Tytus Chałubiński i tých, ktorí vytvárali legendy, ako bol  Jan Krzeptowski–Sabała, či úspešný lyžiar skokan a tatranský kuriér Stanisław Marusarz.
Cintorín založil v roku 1848 prvý zakopanský farár Józef Stolarczyk a bránu navrhol výtvarník a publicista  Stanisław Witkiewicz.  
Na Pęksowom Brzyzku na ploche približne 130 m dlhej a 30 m širokej je okolo 500 hrobov, medzi nimi 250 hrobov významných osobností zakopanského života. Cintorín je ohradený kamenným múrom. Takmer všetky náhrobky sú unikátnymi dielami. Sú vytvorené z dreva, kovu alebo kameňa s vysokohorskou tematikou, podhalianskými motívmi, možno tu vidieť originálne goralské kríže i náhrobky s motívmi maľovanými na skle.  Mnohé sa zrodili v dielni Władysława Hasiora (keď učil na Umeleckej škole v Zakopanom). 
Pri vchode, na pravej strane, sa nachádza symbolický hrob  Stanisława Ignacy Witkiewicza, poľského spisovateľa, maliara, filozofa, dramaturga a fotografa. O trochu ďalej je pochovaný Stanisław Marusarz a jeho manželka. Naproti, na druhej strane aleje je hrob Kazimierza Przerwy-Tetmajera a Tytusa Chałubińskeho. Odpočíva tu horský vodca Jan Krzeptowski–Sabała, Maciej Sieczka,  Witold Henryk Paryski a jeho manželka,  Józef Stolarczyk, Stanisław Witkiewicz otec Stanisława Ignacy Witkiewicza, symbolický hrob má generál Mariusz Zaruski, pochovaná je tu Helena Marusarówna, známa poľská lyžiarka a mnohí iní.
Pred cintorínom, na jeho ľavej strane stojí, kostolík Matki Boskiej Częstochowskiej – najstarší drevený kostol v Zakopanom vybudovaný v rokoch 1847 – 1852. Výzdobu kostolíka tvoria  obrazy s ľudovými motívmi a drevené postavy pochádzajúce z 19. storočia.  Na oltári je replika čenstochovskej Čiernej madony.
Od 1. júla 2013 je vstup na cintorín spoplatnený. Peniaze sú určené na konzerváciu cintorínskych pomníkov.

Odkaz

Cmentarz Zasłużonych na Pęksowym Brzyzku, po poľsky
Les Angles (Pyrénées-Orientales)

Poloha

Obec má rozlohu 43,2 km². Najvyšší bod je položený 2 808 m n. m. a najnižší bod 1 531 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 564 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dobročský prales

Poloha

Nachádza v nadmorskej výške od cca 750 do 1 005 m n. m. severovýchodne od obcí Sihla a Drábsko vo Veporských vrchoch. Celková výmera chráneného územia 5. stupňa ochrany je 103,85 ha a výmera ochranného pásma 4. stupňa ochrany je 100,44 ha.

Ochrana

Patrí medzi najstaršie chránené územie na Slovensku. Jeho ochrana začala v roku 1913 a posledná novelizácia 1993. Od roku 1996 je vstup verejnosti do pralesa zakázaný. Vstup je povolený len s odborným dohľadom a iba na chodníku, ktorý je na hranici lesa. V roku 1998 ocenil výbor ministrov Rady Európy udelením Európskeho diplomu. Prales patrí medzi národné prírodné rezervácie na Slovensku a medzi sústavu území európskeho významu NATURA 2000. Dobročský prales nie je súčasťou žiadneho vyššieho chráneného útvaru. NPR tak spravuje CHKO Poľana.
Dôvodom ochrany je „zachovanie pralesa vyznačujúceho sa rozmanitými, veľmi premenlivými formami štruktúry, čo umožňuje sledovať celý vývojový cyklus, od vzniku náletu až do zániku prestárnutých jedincov.“

Flóra

Rastie tu jedľa, smrek, dub a menej javor horský, jaseň štíhly a brest horský. Niektoré jedince sú staré stovky rokov. V roku 1964 vietor zlomil Dobročskú jedľu, ktorá patrila medzi najmohutnejšie v Európe a mala vek cca 450 – 500 rokov.
Arlempdes

Poloha

Obec má rozlohu 13,74 km². Najvyšší bod je položený 1 166 m n. m. a najnižší bod 769 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 131 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anton Buranovský

Životopis

Roku 1957 absolvoval štúdium dirigovania na VŠMU v Bratislave. Ťažisko jeho činnosti bolo v opere DJGT v Banskej Bystrici, kde v rokoch 1964-1975 pôsobil ako šéfdirigent a začas aj umelecký šéf opery a kde naštudoval aj rad náročných titulov. Pohostinsky dirigoval na viacerých českých operných scénach aj v zahraničí. V Prešove a v Banskej Bystrici usporadúval symfonické koncerty.
Štefan Winkler

Životopis

Základnú školu navštevoval v Podbrezovej, študoval v Banskej Bystrici a na Učiteľskom ústave v Lučenci. Učiteľ v Snine, potom v Petržalke, 1940-1955 člen operety a činohry Novej scény SND, od 1956 televízny režisér, 1960-1970 výtvarník v časopise Zdravie ľudu v Bratislave. Umecké nadanie realizoval popri učiteľskom povolaní v ochotníckom divadle ako herec, režisér i scénograf. Roku 1939 začal spolupracovať s Rozhlasovou držinou, potom sa herectvu začal venovať profesionálne. Na Novej scéne SND (1940-1955) vytvoril desiatky väčších i menších postáv. Spieval v operetách, hral v činohrách. Od 1956 režisér hudobných a zábavných programov súčasne v rozhlase a v televízii. Ako hudobník ovládal hru na husliach i na klavíri, príležitostný skladateľ zábavných melódií.
Višvanátan Ánand

Kariéra

V roku 1983 vyhral juniorské majstrovstvá Indie do 16 a 19 rokov, o rok neskôr bol štvrtý na majstrovstvách Indie dospelých. V roku 1987 vyhral majstrovstvá sveta juniorov do 20 rokov a stal sa veľmajstrom.
Na medzipásmovom turnaji v Manile v roku 1990 sa kvalifikoval do turnaja kandidátov. V rodnom Madrase v roku 1991 vyhral zápas proti Alexejovi Drejevovi 4,5:1,5 (+4, -1, =1) a vo štvrťfinále prehral s Karpovom tesne 3,5:4,5 (+1, -2, =5). V roku 1992 vyhral superturnaje v Reggio Emilia a v Moskve a s Elom cez 2700 sa prebojoval do neoficiálného kruhu superveľmajstrov. V roku 1994 prehral v kandidátskom turnaji FIDE v polofinále s Gatom Kamským. V PCA cykle prehral až vo finále s Kasparovom v roku 1995 v zápase hranom vo World Trade Center v New Yorku 7,5:10,5 (+1, -4, =13). V roku 1998 hral o titul majstra sveta v cykle FIDE v Lausanne proti Karpovovi, zápas sa skončil 3:3, v súboji so skráteným časovým limitom vyhral Karpov.
V roku 2000 získal titul majstra sveta v cykle FIDE, vo finálovom zápase porazil Alexeja Širova v Teheráne 3,5:0,5. V roku 2001 stratil titul, v polofinále ho porazil Vasilij Ivančuk 1,5:2,5. V turnaji o majstra sveta v argentínskom San Luis sa delil o druhé miesto. Na aprílovej listen FIDE v roku 2006 sa dostal prvýkrát cez hranicu 2800 bodov. Anand získal titul majstra sveta na turnaji v hlavnom meste Mexika, kde skončil prvý a stal sa po Steinitzovi 15. majstrom sveta. V októbri 2008 obhájil titul víťazstvom 6,5:4,5 v zápase s Kramnikom. Titul majstra sveta stratil s Magnusom Carlsenom v roku 2013 v zápase v Chenai v pomere 6,5-3,5.
Anand patrí medzi výnimočných hráčov svetového šachu. Napriek svojemu veku sa dlhodobo udržuje vo svetovej desiatke a pravidelne dosahuje popredné priečky v TOP šachových súťažiach. Vďaka prekvapivému víťazstvu v súťaži kandidátov v Khanty-Mansijsk sa mu podarilo získať právo stať sa vyzývateľom Carlsena v zápase o majstra sveta. Napriek vyrovnanému priebehu a viacerým šanciam tento zápas prehral v pomere 6,5-4,5.
Anand hrá rýchlo, je aj špecialistom na rýchly šach, v rokoch 1997, 1998, 2004, 2005 a 2007 získal šachového Oscara. Od roku 1996 je ženatý s Arunou (* 1975). Jeho prvé meno je patronym po otcovi.
Kubický kilometer

Použitie

Jednotka sa používa najmä v geológii a hydrológii, kde by si použitie menších jednotiek (kubický meter) vyžadovalo prácu s veľkými hodnotami; napr. určovanie objemu jazier, morí, ľadovcov, ale aj planétok.
Religion in Geschichte und Gegenwart

Religion in Geschichte und Gegenwart (dosl.: Náboženstvo v dejinách a v súčasnosti, skratka: RGG) je nemecká teologická a religionistická encyklopédia, ktorú vydalo tübingenské nakladateľstvo Mohr-Siebeck.
Ťažisko jej obsahu spočíva v (evanjelickom) kresťanstve, obsahuje však mnoho tém z iných náboženstiev, filozofie, etiky, politológie, ekonómie, psychológie, sociológie a literatúry. Prevládajú v nej pritom liberálne teologické názory. Najaktuálnejšie je osemzväzkové štvrté vydanie (RGG⁴), register by mal vyjsť roku 2007.

Vydania

Prvé vydanie (vyd. Friedrich Michael Schiele a Leopold Zscharnack) vyšlo v rokoch 1909 – 1913. Predstavovalo zhrnutie teologického skúmania až do 19. storočia. Vyvinulo sa z liberálnej religionisticko-teologickej edície Heften für Religion in Geschichte und Gegenwart.
Druhé, úplne prepracované vydanie (vyd. Hermann Gunkel a Leopold Zscharnack) vyšlo v rokoch 1927 – 1931. Výraznejším spôsobom sa v nej prepojilo náboženstvo s kultúrou a zohľadnili sa nekresťanské náboženstvá. Vo jednotlivých článkoch sa odzkadľuje aj teologický posun po prvej svetovej vojne.
Tretie vydanie (vyd. Kurt Galling) vyšlo v rokoch 1957 – 1962. Reflektovalo teologickú situáciu po druhej svetovej vojne a rozvoj ekumenickej spolupráce.
Štvrté vydanie (vyd. Hans Dieter Betz a kol., skratka: RGG⁴) vyšlo v rokoch 1998 – 2005. Snaží sa vyrovnať s novou teologickou situáciou na začiatku 21. storočia. Články sa zaoberajú súčasným stavom poznania, problematikou metodológie a novými oblasťami bádania. Do lexikónu prispelo takmer 4 000 autorov zo 74 krajín.
Arcey (Côte-d’Or)

Poloha

Obec má rozlohu 3,47 km². Najvyšší bod je položený 542 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 48 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mnéstra

Mnéstra (starogr. Μνήστρα – Mnéstra) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie.
Mnéstra bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Mnéstre za manžela vybrali Aigia, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Plesnoy

Poloha

Obec má rozlohu 9,03 km². Najvyšší bod je položený 451 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beton-Bazoches

Poloha

Obec má rozlohu 18,32 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 128 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 812 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courset

Poloha

Obec má rozlohu 10,24 km². Najvyšší bod je položený 209 m n. m. a najnižší bod 121 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 461 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Francúzsky (1661 – 1711)

Životopis

Ľudovít sa narodil ako prvé dieťa Ľudovíta XIV. a Márie Terézie Habsburskej. Ako ich jediné dieťa sa dožil dospelosti, ale na trón nikdy nenastúpil, zomrel skôr ako jeho otec.
Prezývku Grand Dauphin mal oprávnene, lebo bol skutočne fyzicky veľký. Otec pre neho od roku 1670 písal politické memoáre a jeho vzdelanie zveril najlepším učiteľom, medzi inými aj Bossuetovi. Dauphin však nejavil žiadny záujem o politiku, kvôli čomu ho Ľudovít XIV. považoval za neschopného.
Ľudovít bol verný a poslušný syn, nikdy otcovi neodporoval, ani neprotirečil. Keď už bol vo veku vhodnom účasti na zasadnutí kráľovskej štátnej rady, bol vždy prítomný, ale len dva razy dostal slovo.
Napriek tomu bol dauphin dobrosrdečný, ochotný a šarmantný človek, obľúbený na dvore i medzi ľudom. S otcom zdieľal vášeň pre dobré jedlo a poľovačku.
7. marca 1680 sa oženil s bavorskou princeznou Máriou Annou. Po jej smrti sa v roku 1695 tajne oženil so svojou metresou Mademoiselle de Choin (* 1670 – † 1732). Počas Deväťročnej vojny sa prejavil ako statočný a šikovný veliteľ.
Dauphin Ľudovít zomrel v roku 1711 na kiahne, čo ťažko zasiahlo jeho otca i francúzsky ľud.

Genealógia

Rodokmeň Ľudovíta v štyroch generáciách:
Povedz, kto ťa zabil

Dej

Seriál je nakrútený v štýle rozprávky. Dejom sprevádza rozprávač. Ned už od narodenia môže oživovať mŕtvych. Tí však nesmú byť živí viac ako 60 sekúnd, lebo namiesto nich zomrie niekto iný. Zabitie "náhradnej" osoby závisí od vzdialenosti od oživenej osoby. Oživil aj svoju matku, no namiesto nej zomrel otec Nedovej priateľky Chuck. Keď Chuck zabili pre pár sošiek zo zlata, Ned ju oživil tiež. Namiesto nej zomrel majiteľ pohrebníctva. Ned pracuje ako cukrár v The Pie Hole, no pomáha partnerovi Emersonovi v riešení vrážd. Keď si polícia nevie rady, vypíše odmenu za dolapenie vraha a vtedy Ned oživuje mŕtvych, aby im povedali, kto ich zabil. Po oživení Chuck sa k nim pridala aj ona.
Rue Legendre

Poloha

Ulica začína na námestí Place du Général-Catroux pri križovatke s Avenue de Villiers a končí na križovatke s Avenue de Saint-Ouen a Rue Guy-Môquet. Je orientovaná z juhozápadu na severovýchod.

Dejiny

Pôvodne išlo o dve ulice Rue d'Orléans a Chemin de Monceau v bývalej obci Batignolles. Ulica bola zahrnutá do mesta Paríž v roku 1863. Úsek medzi Avenue de Clichy a Avenue de Saint-Ouen bol otvorený v roku 1867. V roku 1912 bola časť medzi Boulevard de Courcelles a Place du Général-Catroux vyčlenená ako samostatná Rue Georges-Berger.
Michaëlla Krajiceková

Tenisová kariéra

V roku 2004 sa stala juniorskou svetovou jednotkou. V máji 2005 dosiahla finále vo štvorhre na turnaji WTA (Estoril) spolu so Slovenkou Henrietou Nagyovou. O mesiac neskôr obdržala ako mimoriadny talent až tri divoké karty na Wimbledon. Rozhodla sa hrať v ženskej dvojhre a zmiešanej štvorhre so svojím bratom. Žiaľ, týždeň pred začiatkom sa zranila a odhlásila sa.

2005

9. októbra 2005 vyhrala v uzbeckom Taškente svoj prvý titul na okruhu WTA, keď vo finále zdolala domácu Akgul Amanduradovovú.

2006

V úvode roku 2006 sa úspešne predstavila na Hopmanovom pohári v austrálskom Perthe, keď sa spolu s Petrom Wesselsom z kvalifikácie prebojovali až do finále, v ktorom po veľmi tuhom boji podľahli favorizovanému americkému páru, ktoré tvorili Taylor Dent a Lindsay Davenportová. Michaella si svojím tenisovým prejavom získala v Austrálii mnoho fanúšikov. Na tomto turnaji vyhrala 3 z jej 5 zápasov v dvojhre, porazila Lisu Raymondovú, Giselu Dulkovú a Annu-Lenu Groenefeldovú, prehrala so Samathou Stosurovou a Šuaj Pengovou. V zmiešanej štvorhre zaznamenala bilanciu 3-2 (pomohla poraziť páry Reid/Stosurová, Peng/Sunová, Groenefeldová/Kiefer prehrala s Raymondová/Dent, Dulková/Gaudio).
Skvelú formu potvrdila na turnaji v tasmánskom Hobarte, kde získala svoj druhý titul, vo finále zmietla Ivetu Benešovú 6:2 6:1
Na Australian Open 2006 dosiahla tretie kolo (jej najväčší úspech na grandslame) V prvom kole zdolala Portoričanku Kristinu Brandiovú, v druhom mladú Indku Saniu Mirzovú. Žiaľ, v treťom kole vzdala s Amélie Mauresmovou za stavu 2:6 kvôli úpalu.
Tretí titul získala 24. júna 2006 na domácej tráve (Hertogenbosch), keď vo finále zdolala mierne favorizovanú Rusku Dinaru Safinovú s prehľadom 6:3 6:4.
Vo Wimbledone 2006 vypadla s Austrálčankou Samanthou Stosurovou po prehre 5:7 3:6 už v prvom kole.
Joe Quimby

Joe Quimby vlastným menom Joseph Fitzgerald O'Malley Fitzpatrick O'Donnell The Edge "Joe" Quimby, prezývaný tiež "Diamantový Joe" je fiktívna postava v seriáli Simpsonovci. Je starostom v meste Springfield. V originálnom znení jeho postavu nahovoril Dan Castellaneta. Jeho manželkou je Martha Quimby. Je skorumpovaný a záletný, svoju manželku pravidelne podvádza so svojimi asistentkami, Miss Springfield či vlastnou neterou. Je členom Demokratickej strany. V budúcnosti bude pracovať ako taxikár pod menom Mohammed Djafal.