google/wiki40b huggingface dataset:
Lisa Nowaková

Životopis

Jej rodina pochádza z Talianska. Nowaková sama je členkou Národnej organizácie taliansko-amerických žien. V roku 1988 sa vydala za Richarda Nowaka. Je matkou troch detí. Syn sa narodil v roku 1992 a dcéry-dvojičky v roku 2001. V januári 2007 sa jej manželstvo ocitlo v troskách. 5. februára 2007 bola v Orlande na Floride zatknutá. Polícia ju obvinila z pokusu o vraždu svojej sokyne v láske Colleen Shipmanovej. Nowaková bola prepustená na kauciu. V novembri 2009 ju odsúdili na podmienečný trest jedného roka. 19. augusta 2010 bola prepustená z námorníctva so zníženou hodnosťou na veliteľ.
Sarremezan

Poloha

Obec má rozlohu 4,25 km². Najvyšší bod je položený 427 m n. m. a najnižší bod 299 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 93 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tornado Alley

Tornado Alley (doslova Aleja tornád) je hovorové označenie pre časť Spojených štátov, v ktorej sa najčastejšie vyskytujú tornáda. Aj keď táto oblasť nie je oficiálne definovaná, väčšinou sa pojem spája s územím medzi Skalnatými a Apalačskými vrchmi.
Tornado Alley býva definovaná rôzne. Podľa výskytu intenzívnych tornád zahŕňa severný Texas, Oklahomu, Kansas, Nebrasku, časť Južnej Dakoty a Colorada. Podľa počtu tornád navyše zahŕňa aj nížiny pri riekach Mississippi a Ohio a juhovýchod Spojených štátov až po Floridu.
Plassay

Poloha

Obec má rozlohu 16,87 km². Najvyšší bod je položený 64 m n. m. a najnižší bod 9 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 684 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Virginy

Poloha

Obec má rozlohu 12,28 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 122 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 85 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beurville

Poloha

Obec má rozlohu 22,92 km². Najvyšší bod je položený 336 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 102 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Landebaëron

Poloha

Obec má rozlohu 6,44 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sváko Ragan

Dej

Komediálna miniséria z roku 1976 je majstrovským dielom režiséra Martina Ťapáka, ktorá vznikla na motívy poviedok Ela Šándora. Neopakovateľný Jozef Króner stvárnil postavu Sváka Ragana ako predstaviteľa tradičnej vidieckej obce, zobrazenej už v sérii Slovácko sa nesúdi. Vtipné príhody sú prezentované brezovským a myjavským nárečím a okamžite si získali priazeň divákov. Okrem dobrej zábavy séria približuje život na myjavských kopaniciach s mnohými rázovitými zvykmi. Vynachádzavosť garbiara Sváka Ragana pri riešení rôznych situácii rozveselí tak účinkujúcich, ako aj divákov. Jeho meno bolo známe v širokom okolí, kde navštevoval jarmoky a predával svoje výrobky. Nie všetky kšefty dopadnú podľa očakávania, to však obchodného ducha starého majstra nijak neodradí...
Špecializovaný trestný súd

Špecializovaný trestný súd patrí do sústavy súdov Slovenskej republiky. Koná a rozhoduje v trestnoprávnych veciach a v iných veciach, o ktorých to ustanovuje Trestný poriadok. Je prvostupňovým súdom a má postavenie krajského súdu. Pôsobnosť Špecializovaného trestného súdu je upravená v zákone č. 291/2009 o Špecializovanom trestnom súde a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Sídli v Pezinku na adrese Suvorovova č. 5/A, pracovisko má aj v Banskej Bystrici na adrese Skuteckého 10.

Špeciálny súd

Od 1. septembra 2004 bol zákonom č. 458/2003 Z.z. o zriadení Špeciálneho súdu a Úradu špeciálnej prokuratúry a o zmene a doplnení niektorých zákonov, zriadený Špeciálny súd a Úrad špeciálnej prokuratúry. Účelom právnej úpravy bolo vytvoriť špecializované orgány na odhaľovanie, vyšetrovanie a trestné stíhanie korupcie, organizovaného zločinu a trestných činov ústavných činiteľov. Vytvoril sa Úrad špeciálnej prokuratúry ako osobitná súčasť Generálnej prokuratúry SR a Špeciálny súd, ktorý uskutočňoval v týchto veciach súdne konanie. Špeciálny súd mal miestnu pôsobnosť pre celé územie Slovenskej republiky. Cieľom bola lepšia špecializácia sudcov a zároveň ochrana a v prípade korupčných trestných činov prelomenie miestnych väzieb, ktoré mohli ovplyvniť odhaľovanie, vyšetrovanie a prípadne aj samotné súdne konanie v týchto prípadoch. Do právomoci Špeciálneho súdu patrili trestné činy organizovaného zločinu, korupcie a najzávažnejšie trestné činy finančnej a majetkovej kriminality.

Špecializovaný trestný súd

Dňom 17. júla 2009 bol Špeciálny súd zrušený z dôvodu nálezu Ústavného súdu SR. V tento deň bol publikovaný nález protiústavnosti Špeciálneho súdu v zbierke zákonov. Zároveň v tento deň vznikol Špecializovaný trestný súd, ktorý prebral jeho nedoriešenú agendu, zamestnancov aj sudcov. Špecializovaný trestný súd bol zriadený zákonom č. 291/2009 Z. z. o Špecializovanom trestnom súde a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Postavenie Špecializovaného trestného súdu je však iné ako bývalého Špeciálneho súdu SR.
Tourailles

Poloha

Obec má rozlohu 7,46 km². Najvyšší bod je položený 134 m n. m. a najnižší bod 117 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Protipovodňová bariéra v Benátkach

Protipovodňová bariéra v Benátkach je súbor opatrení na zabezpečenie protipovodňovej ochrany Benátok.

Prirodzená bariéra

Prirodzenú bariéru Benátok tvoria úzke ostrovčeky oddelujúce Benátsku lagúnu od Jadranského mora. V poslednej dobe hladina mora výrazne stúpla. Postupné zaplavovanie Benátok spôsobuje morská voda prúdiaca cez prielivy medzi ostrovčekmi do Benátskej lagúny. Okrem toho pôda na ktorej sú Benátky postavené pomaly klesá.
Najhoršia zaznamenaná povodeň bola v roku 1966. Silný vietor zadržal vodu z jedného prílivu v lagúne a potom prišiel druhý príliv. Voda dosiahla výšku dva metre.

Vlnolamy

Riešenie časti problému spočíva vo výstavbe ochranných vlnolamov pred prielivmi medzi ostrovčekmi. Výstavba vlnolamov nezabráni prúdeniu vody do lagúny, ale spomalí jej tok a tým čiastočne zníži stúpanie hladiny v lagúne pri prílive. Z konštrukčného hľadiska sú vlnolamy steny siahajúce od morského dna štyri metre nad hladinu. Dlhé sú približne 1 kilometer a široké 30 metrov. Jadro tvoria kamenné bloky a obložené sú betónovými dielcami, tzv. akropodmi. Akropody sú 15 tonové betónové bloky zapadajúce do seba, aby dokázali odolávať vlnobitiu, odlievané sú z betónu s prímesami odolávajúcimi agresívnej morskej vode. Systém vlnolamov by mal znížiť príliv v lagúne o päť centimetrov.

Projekt MOSE

Ďalším projektom na ochranu Benátok je projekt MOSE (akronym tal. Modulo Sperimentale Elettromeccanico) (aj tal. Mose – Mojžiš). Ide o systém vrát inštalovaných v ústiach všetkých troch prielivov spájajúcich lagúnu a Jadranské more. Požiadavky hygienikov a pamiatkárov boli prísne: Benátska lagúna a Jadranské more musia byť prepojené a zároveň panoráma morskej hladiny musí zostať nenarušená. Projektanti tieto požiadavky splnili návrhom 78-ich ponorných vrát. V pokojovom stave by vráta spočívali na dne prielivov. Vráta sú duté a pri dne by ich držala voda. V prípade potreby by sa do nich napustil natlakovaný vzduch, ktorý by ich vyzdvihol nad hladinu. Vráta nutne nemusia dosiahnuť 90 stupňový uhol voči dnu. Stačí ak by dosiahli výšku zabraňujúcu nadmernému prietoku vody do lagúny. Vztýčenie bariér by malo trvať cca 30 minút.
Tento projekt bol často kritizovaný.
Kuchynská hornatina

Polohopis

Hornatina sa nachádza v strednej časti Malých Karpát a zaberá západný okraj podcelkou Pezinské Karpaty. Tvorí hornaté územie, ktoré dosahuje na Čertovom kopci výšku 752 m n. m. Rozkladá sa od Perneka na juhu, po obec Kuchyňa na severe. Severným smerom ležia Biele hory, východne a južne nadväzujú Homoľské Karpaty, obe geomorfologické časti Pezinských Karpát. Západný okraj vymedzuje Podmalokarpatská zníženina, geomorfologický podcelok Borskej nížiny. 
Západná časť Pezinských Karpát odvádza vodu do Borskej nížiny, ktorá patrí do povodia Moravy. Prevažnú časť Kuchynskej hornatiny odvodňujú prítoky riečky Malina, z nich najvýznamnejšie sú Pernecký potok, Kostolný potok, Furtský jarok a Javorinka. Východnú časť hornatiny odvodňujú prítoky Blatiny, ktorá patrí do povodia Malého Dunaja. Obcami na západnom okraji územia prechádza cesta II/501 (Lozorno – Plavecký Mikuláš – Jablonica), južnou časťou vedie cesta II/503 (Malacky – Pernek – Pezinská Baba).

Chránené územia

Celá táto časť Malých Karpát je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. Osobitne chránené územia sa tu nevyskytujú žiadne.

Turizmus

Mimo výrazných vrchov je turisticky najatraktívnejšou časťou tejto oblasti horské sedlo Pezinská Baba s rovnomenným lyžiarskym strediskom. Významný horský prechod Malých Karpát je však vďaka dostupnosti vyhľadávaný turistami celoročne. Disponuje ubytovacími kapacitami a sedlom vedú značené turistické chodníky. Frekventovaná je najmä  červeno značená Štefánikova magistrála. V blízkosti obce Kuchyňa je v okolí vodnej nádrže vybudovaný „Camping Park Karpaty“, v blízkosti Perneka sa nachádza chatová oblasť.
Le Fouilloux

Poloha

Obec má rozlohu 29,55 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 724 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maranello

Maranello je mesto v provincii Modena v severnom Taliansku.
Oberbronn

Poloha

Obec má rozlohu 21,15 km². Najvyšší bod je položený 537 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 512 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
U hájenky

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených spoločenstiev rastlín a živočíchov v biotope mokrých lúk.
Jediná lokalita všivca močiarneho (Pedicularis palustris) v okrese Třebíč.
Sion-les-Mines

Poloha

Obec má rozlohu 54,71 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 627 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mesmay

Poloha

Obec má rozlohu 3,11 km². Najvyšší bod je položený 436 m n. m. a najnižší bod 253 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 71 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Paderborn

Dejiny a kultúra

Prvá písomná zmienka o osídlení v mieste prameňa je z roku 777, teda z čias Karola Veľkého, ktorý sem niekoľkokrát zvolal ríšsky snem. Už od roku 799, kedy sa tu Karol Veľký stretol s pápežom Levom III. (ten ho na ďalší rok korunoval za cisára), tu sídli biskupstvo. Roku 1930 povýšene na arcibiskupstvo, pod ktoré spadajú tiež diecézy Erfurt, Fulda a Magdeburg. Roku 1028 je Paderborn prvýkrát zmienený ako mesto, roku 1254 už ako hanzové.
Súčasne so založením biskupstva začala stavba tunajšieho dómu Paderborner Dom. Jeho dominantou je 93 m vysoká západná veža v románskom slohu zo začiatku 13. storočia. V krypte sú uložené ostatky miestneho patróna sv. Libora, prinesené roku 836 z Le Mans. Zaujímavosťou je neskoro gotické okno zo začiatku 16. storočia, tzv. Dreihasenfenster, ktoré zobrazuje trojicu zajacov spojených ušami tak, že z troch uší tvoriacich trojuholník náležia každému zajacovi dve. Výjav zrejme symbolizuje nedeliteľnosť svätej Trojice, hoci ide zrejme o prastarý symbol. Medzi ďalšie pamiatky patrí renesančná radnica a moderné Diecézne múzeum.

Doprava

Paderborn leží na železničnej trati Hamm – Kassel, mimo trasy rýchlovlakov ICE.

Školstvo

Roku 1614 bola v Paderborne založená prvá univerzita vo Vestfálsku, dnes fungujúca len ako teologická fakulta; univerzita bola znovuzaložená až roku 1972.
Atalanté (dcéra Iasióna)

Atalanté alebo Atalanta alebo Atalante (starogr. Ἀταλάντη – Atalanté, lat. Atalanta) je v gréckej mytológii dcéra arkádskeho kráľa Iasióna.
Kalydónsky kráľ Oineus po bohatej úrode obetoval všetkým bohom, ale zabudol na bohyňu lovu Artemidu. Bohyňa preto za trest poslala na Kalydón strašného diviaka, ktorý narobil v krajine veľké škody. Kráľov syn Meleagros preto na lov diviaka zvolal najstatočnejších mužov z celého Grécka.
Na nebezpečnom love sa zúčastnila ako jediná žena aj Atalanta z Arkádie. Obrovský diviak stačil jednému lovcovi dokaličiť nohu, hrdinu Ankaia, syna arkádskeho kráľa Lykourga zabiť, až kým ho Atalanta zasiahla svojím šípom. Muži sa nechceli nechať ženou zahanbiť, ale dlho sa im nedarilo, až sa Meleagrovi nakoniec predsa len pošťastilo zviera doraziť. Hoci o jeho kožu mali záujem všetci, Meleagros svoju korisť daroval Atalante, čo sa ostatným lovcom nepáčilo a trofej Atalante vzali. Meleagra to však tak nahnevalo, že v hádke zabil dvoch svojich ujcov.
Atalanta sa neskôr vydala za Meilanióna a mala s ním syna Parthenopaia, ktorý zahynul vo vojne Siedmi proti Tébam.
V starších mýtoch o Atalante išlo o dve osoby rovnakého mena, jednej z Arkádie, druhej z Boiótie, ktoré nespájali spoločné príhody. Postupne sa však tieto mýty a postavy začali prekrývať, až splynuli. Ako sa zdá, prvý ich spojil v druhom storočí pred Kr. autor Apollodoros.
Recepčný zákon (1918)

Zákon zo dňa 28. októbra 1918 o zriadení samostatného štátu česko-slovenského (v češtine Zákon ze dne 28. října 1918 o zřízení samostatného státu československého) bol prvý zákon vydaný Národným výborom československým v deň vzniku prvého česko-slovenského štátu. Autorom pôvodného textu zákona je JUDr. Alois Rašín.
Zákonom (úvodným vyhlásením) bol proklamovaný česko-slovenský štát: Samostatný stát československý vstoupil v život.
Zákonom bol dočasne recipovaný (prevzatý) rakúsko-uhorský právny poriadok. Národný výbor bol označený za orgán vôle národa a vykonávateľa zvrchovanosti, vykonával moc zákonodarnú aj výkonnú.
Zákon bol vyhlásený v Zbierke zákonov ako zákon č. 11/1918 Zb. zákonov a nariadení.
La Colombe (Loir-et-Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 18,36 km². Najvyšší bod je položený 153 m n. m. a najnižší bod 118 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 205 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Frasier Crane

Frasier Winslow Crane, M.D., Ph.D., Ed.D., A.P.A. je fiktívny americký psychiater, postava amerických televíznych sitkomov Na zdravie a Frasier, ktorú stvárnil americký herec Kelsey Grammer. Grammer za stvárnenie Frasiera vyhral päť cien Emmy, pričom ako prvý televízny herec získal viacero nominácií na cenu Emmy za stvárnenie tej istej postavy v troch rôznych seriáloch (2x za účinkovanie v Na zdravie, raz ako hosť v sitkome Wings (1992) a deväťkrát za účinkovanie v sitkome Frasier).
R-37

Vznik a vývoj

V prvej polovici osemdesiatych rokov 20. storočia boli zahájené práce na modernizácii lietadla MiG-31, ktoré dostalo označenie MiG-31M. Vývoj tohto výrazne modifikovaného variantu síce nebol v dôsledku zmeny politickej situácie ukončený, ale umožnil vznik novej protilietadlovej strely dlhého dosahu, ktorá bola vyvinutá na báze rakety R-33. MiG-31M totiž mal byť vybavený okrem modernejšej avioniky aj novou raketou typu vzduch-vzduch s dlhším doletom.
Projekt vývoja rakety nazvanej K-37 (Výrobok 610) bol zahájený v konštrukčnej kancelárii Vympel dňa 8. apríla 1983. Prvá fáza testovania novej rakety sa začala v roku 1988, pričom najskôr išlo len o niekoľko skúšobných výstrelov bez riadiaceho systému. O rok neskôr už boli otestované prvé dve rakety s navádzacím systémom a v apríli 1994 K-37 úspešne zasiahla vzdušný cieľ na rekordnú vzdialenosť 304 km. Testovanie strely pokračovalo až do roku 1997, v ktorom došlo k zásadnému zlomu, keď sa naštrbila spolupráca s ukrajinskými dodávateľskými podnikmi. Tie boli významným faktorom pri vzniku rakety, keďže sa podieľali na vývoji jej navádzacieho systému. Preto bolo prijaté rozhodnutie, že navádzací systém bude vlastnej produkcie a bude pozostávať iba z ruských komponentov. Takto modifikovaná raketa dostala označenie K-37M (Výrobok 610M) a bola integrovaná do zbraňových systémov novej verzie MiG-31BM. Pod označením RVV-BD bola raketa prezentovaná na niekoľkých výstavách vojenskej techniky a jej sériová výroba bola spustená v roku 2014.

Konštrukcia a vlastnosti

R-37M má na dnešnú dobu už klasické usporiadanie. V prednej časti sa nachádza aktívna rádiolokačná navádzacia hlavica 9b-1103M-350 vyvinutá Výskumným ústavom "AGAT", za ktorou je bezkontaktný rádiový, ale aj kontaktný elektromechanický zapaľovač. Nasleduje vysoko výbušná bojová hlavica s hmotnosťou 60 kg. V zadnej časti je pohonná jednotka na pevné palivo. Raketa je dlhá 4,06 m a váži 510 kg. Za dlhými nosnými plochami v polovici trupu nasledujú štyri ovládacie plochy v zadnej časti rakety, ktoré sú sklopné kvôli lepšiemu umiestneniu pod trupom lietadla. Trup strely má priemer 38 cm a rozpätie zadných ovládacích plôch je 1,02 m.
Strela je schopná ničiť nepriateľské lietadlá manévrujúce s preťažením 8 g. Bola vyvinutá pre lietadlo MiG-31BM/BSM, ktoré môže niesť na závesníkoch AKU-410-1 (CRA-620) až 4 rakety tohto typu. MiG-31 dokáže navádzať tieto strely súčasne na 4 ciele nachádzajúce sa v rôznych výškach. RVV-BD je schopná zasahovať jednak nízkoletiace ciele od výšok 15 m nad zemou, ale aj ciele vo vysokých letových hladinách až do nadmorskej výšky 25 000 m. Raketa má maximálnu rýchlosť Mach 6.
V počiatočnej fáze letu približne je navedenie inerciálne s povelovou korekciou pomocou datalinku, v záverečnej fáze je raketa navádzaná aktívnym radarovým systémom.
Uvádzaná životnosť rakety je 8 rokov.

Používatelia

Rusko
Gýmeš

Dejiny

Hrad dal postaviť pravdepodobne v r. 1253 – 1270 na mieste starého hradiska Ivankov syn Ondrej, účastník bitky pri Slanej. 
Najstaršie jadro hradu vymedzoval hradobný múr ranogotického opevnenia, ktoré uzatváralo trojuholníkové nádvorie. Na južnej strane, na vyvýšenine bola hranolová veža s obytnou a obrannou funkciou. Koncom 13. storočia pristavali ďalšiu vežu. Medzi veže postavili potom paláce v spoločnom opevnení. 
V tejto podobe poznal hrad Matúš Čák Trenčiansky a takto stál až do 15. storočia. Vtedy, za panstva Forgáchovcov, sa začína rozsiahla výstavba, budujú sa nové paláce a rozsiahle opevnenie. Práce na obranných zariadeniach pokračovali aj v 16. storočí, keď pri vstupe do hradu postavili veľkú vežu lichobežníkového pôdorysu a valcovitú vežu.
Zvýšené roboty, poplatky a dane vyústili v roku 1610 do roľníckej vzbury poddaných, ktorú panstvo kruto potlačilo. Pri obnove hradu, zničeného Turkami po páde Nových Zámkov na jeseň 1663, postavili na južnej, najviac ohrozenej strane nové opevnenie s delovými baštami. 
Gýmeš bol jedným z mála hradov, kde prebiehali stavebné práce ešte v 18. storočí. Do tohto obdobia sa datuje premena gotického paláca na rodovú kryptu Forgáčovcov s kaplnkou. Až v polovici 19. storočia panstvo hrad definitívne opustilo a začal sa rozpadávať.

Súčasný stav

Horizontálne pôsobiacu siluetu stredovekého hradu modelujú tvary zachovaných častí obvodového muriva a konštrukcií hradných budov a opevnení. Otvory okien a vstupov si zachovali na viacerých miestach kamenné obruby; neskorobaroková architektúra kaplnky je čitateľná najmä členením stien zdvojenými pilastrami a profilovanými rímsami, ktoré kedysi niesli klenbu priestoru.
Draslík

Výskyt v prírode

Vďaka svojej vysokej reaktivite sa v prírode draslík vyskytuje len vo forme zlúčenín. Vo všetkých svojich zlúčeninách sa vyskytuje v mocenstve K⁺.
Draslík je bohato zastúpený na Zemi i vo vesmíre. Predpokladá sa, že zemská kôra obsahuje 2,0 – 2,4 % draslíka. Priemerný obsah v morskej vode činí približne 380 mg/l K. Vo vesmíre sa predpokladá výskyt jedného atómu draslíka na približne 10 miliónov atómov vodíka. Okrem významného podielu draslíka v morskej soli sa nachádza aj takmer vo všetkých podzemných minerálnych vodách.
Z minerálov draslíka obsiahnutých v zemskej kôre je najznámejší sylvín, chemicky chlorid draselný, KCl. Významný je tiež dusičnan draselný KNO₃, nazývaný aj liadok draselný. 
Draslík spolu so sodíkom patrí medzi biogénne prvky a pomer ich koncentrácií v bunkových tekutinách je významným faktorom pre zdravý vývoj organizmu. Zvyčajne sa zdôrazňuje významná úloha draslíka, naopak vysoká konzumácia sodných solí sa považuje za zdravie ohrozujúcu.
Elementárny draslík sa priemyselne vyrába elektrolýzou roztaveného chloridu alebo hydroxidu draselného. Materiálom katódy je bežne železo, anóda je grafitová Ďalším produktom elektrolýzy je plynný chlór, ktorý sa zvyčajne ihneď ďalej použije na chemickú syntézu. 
Vzhľadom na svoju mimoriadnu nestálosť a reaktivitu sa čistý kovový draslík prakticky využíva iba minimálne. Vo výnimočných prípadoch sa používa pri redukčných reakciách v organickej syntéze alebo analytickej chémii.
Saint-Remy (Haute-Saône)

Poloha

Obec má rozlohu 9,08 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 226 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 622 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Horka (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany je zachovalý prirodzený biotop stepného charakteru s chránenými rastlinami, napr.: poniklec veľkokvetý, jagavka konáristá, zvonček sibírský, kozinec vičencovitý, leopoldia tenkokvetá, hadomor rakúsky.
Antagnac

Poloha

Obec má rozlohu 9,31 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Červená Skala – Margecany

Dejiny

Trať, ktorá je súčasťou tzv. stredoslovenskej transverzály mala prepojiť Košicko-bohumínsku železnicu s dôležitým dopravným uzlom Zvolen údolím Hnilca. K budovaniu sa pristúpilo v medzivojnovom období, kedy existujúca (vtedy stále zväčša jednokoľajná) Košicko-bohumínska železnica už kapacitne nepostačovala.

Predchodca trate

V úseku Margecany – Gelnica – Mníšek nad Hnilcom bola vybudovaná a 31. decembra 1884 sprevádzkovaná železnica, ktorá končila v Smolníckej Hute. Pôvodne plánovaná úzkorozchodná (rozchod 1 000 mm) trať bola vybudovaná len v úseku Gelnica – Smolnícka Huta (25,510 km), úsek Margecany – Gelnica (7,529 km) mal normálny rozchod.

Výstavba trate

Napriek tomu, že výber trasy a rozhodnutie o budovaní spojenia prebehli v rokoch 1919 a 1920, prepojenie Červenej Skaly a Margecian sa začalo budovať až 31. mája 1931. Práce boli poznačené svetovou hospodárskou krízou, čo predlžovalo čas výstavby. Po dokončení prepojenia Handlovej a Hornej Štubne sa technika i pracovníci mohli presunúť na stavbu novej trate. V existujúcom úseku s normálnym rozchodom boli vykonané len potrebné úpravy, pôvodne úzkorozchodný úsek Gelnica – Mníšek nad Hnilcom bol prestavaný a zvyšná časť po Červenú Skalu sa budovala úplne. 
Výstavba trate v úzkom údolí bola náročná a vyžiadala si vybudovanie množstva zárezov, násypov i 6 mostov s rozpätím viac ako 10 m. Práve na neexistujúcom úseku v okolí Telgártu bolo nutné vybudovať najnáročnejšie stavby, vrátane 281 mostných objektov (najväčším je viadukt pri Telgárte s hlavným oblúkom s rozpätím 32 m) a 9 tunelov s celkovou dĺžkou 3 800 m. Technicky zaujímavá je tzv. Telgártska slučka – špirálový tunel o polomere 400 m s dĺžkou 1 239 m, ktorý rieši nárast výšky o 31 m v stúpaní do sedla Besník.
Ventúrska ulica

Významné objekty

Na Ventúrskej sa nachádza veľa významných historických budov, napríklad Erdődyho palác z konca 18. storočia, Pálffyho palác, Palác Leopolda de Pauli alebo Zičiho palác. V dome na Ventúrskej 5 sa kedysi tlačili noviny Preßburger Zeitung. V kúriovom dome na tejto ulici sa v roku 1833 narodil veľkovojvoda Jozef Karol Ľudovít Habsburský. V dome č. 7 sídlila v 15. storočí mestská mincovňa, keďže Bratislava získala v roku 1430 právo raziť mince. Počas vlády Mateja Korvína v budove sídlila Academia Istropolitana, založená v roku 1465 Jánom Vitézom, ktorá svoju činnosť začala v roku 1467 po schválení pápežom Pavlom II.
Tuzaguet

Poloha

Obec má rozlohu 7,72 km². Najvyšší bod je položený 574 m n. m. a najnižší bod 480 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 459 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE