google/wiki40b huggingface dataset:
Východná katolícka cirkev

Vznik východných katolíckych cirkví

Východné katolícke cirkvi vznikali väčšinou pripojením sa nekatolíckych východných cirkví alebo ich častí ku Katolíckej cirkvi, pričom prijali jej učenie vrátane primátu pápeža, ale zachovali si východný obrad a ďalšie špecifiká (napr. možnosť vysviacky ženatých mužov za kňazov). Príkladom takéhoto zjednotenia je napríklad Brest-Litovská únia z roku 1596, ktorou sa zjednotila s Katolíckou cirkvou časť pravoslávnych kresťanov na Ukrajine a v Bielorusku a ktorej vďačí za svoju existenciu napr. dnešná Ukrajinská gréckokatolícka cirkev, ktorá je najväčšou spomedzi východných katolíckych cirkví.

Hierarchické stupne východných katolíckych cirkví

Kódex kánonov východných cirkví rozoznáva štyri hierarchické stupne východných katolíckych cirkví, pričom čím vyšší je stupeň jednotlivej cirkvi, tým väčšia je jej vnútorná autonómia od Vatikánu v niektorých otázkach. Najvyšší stupeň predstavuje patriarchálna cirkev na čele s patriarchom, nasleduje väčšia arcibiskupská cirkev na čele s väčším arcibiskupom, metropolitná cirkev vlastného obradu na čele s arcibiskupom a metropolitom a napokon ostatné cirkvi vlastného obradu.
Saint-Cassien (Isère)

Poloha

Obec má rozlohu 5,67 km². Najvyšší bod je položený 424 m n. m. a najnižší bod 307 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 091 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rýchlostná cesta R6 (Slovensko)

Beluša, križovatka D1xR6 - Púchov, Východ

Daný úsek bol realizovaný v troch podúsekoch. Prvým podúsekom je časť ceste medzi diaľničnou križovatkou ciest R6 a D1 v Beluši a výjazdom Beluša, ktorý prepája cestu R6 s cestou I/61 s dĺžkou 1,2 km. Druhým podúsekom je časť cesty R6 medzi výjazdom Beluša a výjazdom Dolné Kočkovce, Za ním nasleduje tretí podúsek medzi výjazdom Dolné Kočkovce a dočasným napojením na cestu II/507, v mieste budúceho výjazdu Púchov - Východ, ktorý v rámci tejto stavby nebol realizovaný. Úsek cesty medzi Dolnými Kočkovcami a dočasným napojením nie je predbežne označený ako cesta R6, ale ako cesta I/49A, pretože v rámci úsporných opatrení sa na tomto podúseku nachádzajú úrovňové dočasné kríženia. Po dostavbe na plný profil a odstránení týchto krížení bude táto cesta prekategorizovaná na cestu R6. Celková dĺžka postaveného úseku je 7,7 km.

Púchov-Lysá pod Makytou

Ide o plánovaný úsek, výstavbou ktorého sa skompletizuje rýchlostná cesta R6. V rámci neho sa dobuduje aj predošlý úsek tak, aby spĺňal technické parametre rýchlostnej cesty v polovičnom profile. Záverečné stanovisko ministerstva životného prostredia bolo vydané v marci 2009 a odporučilo výstavbu tzv. kombinovaného variantu, ktorý vznikol kombináciou viacerých navrhovaných variantov v súlade s pripomienkami dotknutých subjektov a obcí. Dĺžka tohto úseku je 23,202 kilometra vrátane 4,866 km, ktoré je potrebné dostavať južne od Púchova. Súčasťou stavby budú aj dve jednostranné odpočívadlá, jedno pri Dohňanoch v smere do Česka a druhé pri Lysej pod Makytou v smere do Púchova. Stavať by sa podľa Národnej diaľničnej spoločnosti malo v období od septembra 2014 do júla 2018 v polovičnom profile (R11,5/80). Stavebné náklady by sa mali vyšplhať na sumu 285,815 milióna eur. Výstavbu druhého profilu bude potrebné realizovať podľa štúdií až vo vzdialenom časovom horizonte (po roku 2030). V novembri 2017 je úsek Púchov – Mestečko a Mestečko – štátna hranica v procese EIA.
Temný rytier

Zápletka

Batman sa tentokrát musí vysporiadať s nepríčetným Jokerom, ktorý rozosieva v meste hrôzu. Súbežne s Batmanovou snahou dolapiť tajuplného Jokera, sledujeme štátneho prokurátora Harveyho Denta a jeho boj s mafiou a úplatkami v polícii. Joker však nakoniec ukáže v čom je jeho sila a vytvorí aj z tak kladnej postavy ako je Harvey Dent zabijácke monštrum, ktoré si hovorí The Two Face. Ak chce Batman Jokera zastaviť, bude musieť pravdepodobne porušiť jedno zo svojich pravidiel: Nezabiješ.
Anne Hathawayová

Detstvo

Pochádza z New Yorku z Brooklynu. Je dcérou Kathleen Ann „Kate“ (rod. McCauleyovej) a Geralda Thomasa Hathawaya. Jej otec je právnik a matka je bývalá herečka, ktorá bola Anninou inšpiráciou aby išla v jej šľapajach. Kate stvárnila Fantine v prvom americkom turné divadelnej hry Bedári. Keď mala Anne 6 rokov, s rodinou sa presťahovali do Millburnu v New Jersey, kde vyrástla. Je prostredná z troch detí, má staršieho brata Michaela a mladšieho brata Thomasa. Jej matka má írske korene a jej otec má írsky, francúzsky, anglický a nemecký pôvod. Jej priezvisko je pôvodom z Anglicka.
Vianden

Poloha

Mesto má rozlohu 9,67 km². Najvyšší bod je položený 515 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Vianden má 1 692 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:

Ekonomika

S 10,01 % bola v Vianden nezamestanosť vyššia o 3,04 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Vauxhall (stanica metra)

Linky

Na Victoria Line sa stanica nachádza medzi stanicami Stockwell a Pimlico.
Filosofický časopis

Filosofický časopis je odborné periodikum, ktoré vydáva šesťkrát ročne Filozofický ústav Akadémie vied ČR. Časopis vychádza od roku 1953 a je teda najstarším dosiaľ vychádzajúcim českým časopisom, venovaný čisto filozofii.

Charakteristika

Filosofický časopis je vedecká revue, ktorá publikuje príspevky týkajúce sa ako systematickej filozofii, tak dejín filozofie. Často vychádza špecializované číslo venované jednému autorovi alebo užšie vymedzenému problému. Okrem štúdií časopis uverejňuje aj preklady, informácie, recenzie a správy. Publikuje tu väčšina popredných českých filozofov a tiež niektorí vedci z príbuzných odborov. Od roku 1990 je recenzovaným odborným periodikom a je uvádzaný v medzinárodných citačných indexoch (Scopus, ERIH, ISI, Ulrich’s).
V súčasnej dobe (júl 2014) je šéfredaktorom Filosofického časopisu Petr Dvořák.
Chata PTTK Murowaniec

Z histórie

Chatu postavili v rokoch 1921 – 1925. O jej výstavbu sa zaslúžil Stanisław Osiecki, predseda varšavskej sekcie Polskiego Towarzystwa Tatrzańskiego a vicemaršálek Sejmu. Chatu postavili vojaci poľskej armády. V rokoch 1950 – 1951 bolo dobudované západné krídlo chaty a bol zrekonštruovaný interiér. Chatu v roku 1963 čiastočne poškodil požiar. V nasledujúcom roku ju opravili, ale bez populárnej podkrovnej časti nazvanej „Trumną“. Od 1983 je chatárom Andrzej Kusion, člen záchranného tímu GOPR a TOPR, ktorý riadil prestavbu chaty.
Beaucourt-sur-l’Ancre

Poloha

Obec má rozlohu 3,51 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
SU-152

Vývoj

Na začiatku druhej svetovej vojny nemali sovietske tanky T-34 a KV-1 problém prestreliť pancier akéhokoľvek nemeckého pancierového vozidla. Problém nastal s príchodom modernej konštrukcie ťažkého tanku PzKpfw VI Tiger, ktorá bola reakciou na sovietske ťažké tanky a neskôr stredného tanku PzKpfw V Panter, ktorý bol výrazne inšpirovaný sovietskymi T-34. Sovietske 76 mm kanóny F-34 neboli schopné prestreliť predný pancier nových nemeckých tankov a bočný pancier prestrelili len zo vzdialenosti menšej ako 500 m.
Sovietske velenie si dobre uvedomovalo, že na porazenie nemeckých obrnených divízií bude potrebné nasadenie nového typu obrneného vozidla schopného vyradiť z prevádzky tanky Tiger aj Panter. Preto bolo v januári 1943 nariadené vybudovanie nového ťažkého samohybného dela. Vývojom bol poverený hlavný dizajnér Josef Kotin. Vývoj bol zahájený v továrni S. M. Kirova, kde sa v tom čase vyrábali ťažké tanky KV.
Základ nového samohybného dela tvoril podvozok ťažkého tanku KV-1s. 152 mm húfnica ML-20 bola považovaná za najlepšiu voľbu vďaka výborným výsledkom v dovtedajších bojoch a jej dostatočným zásobám v skladoch. Prvý prototyp samohybného dela bol zostrojený už po 22 dňoch a do výzbroje armády bol zaradený 14. februára 1943 pod označením SU-152. Veľkou výhodou samohybného dela SU-152 bolo používanie súčiastok z iných tankov, vďaka čomu boli nízke náklady na výrobu.

Nasadenie

Prvé stroje SU-152 dorazili do Kursku v máji 1943 a pozornosť nepriateľov začali budiť hneď od prvých bojov. Vďaka schopnosti vyradiť z prevádzky aj tie najťažšie nemecké tanky Tiger, Panter a ťažké stíhače tankov Elefant dostal tank prezývku „Zveroboj“ (zabijak zvierat). Hlavnou muníciou samohybných diel SU-152 boli vysoko explozívne náboje (HE náboje). Explózia po výbuchu bola dostatočne silná na to aby zabila posádku vo vnútri nepriateľského tanku aj v prípade, že náboj neprestrelil pancier tanku.
Stroj mal však aj svoje nevýhody - veľmi nízku rýchlosť streľby (najmä kvôli ťažkým nábojom) a malú kapacitu nesenej munície (len 20 nábojov). Predný pancier bol síce silnejší ako pri tankoch T-34 (hrúbka 65 mm a sklon 30°), ale aj tak nemali nemecké tanky Tiger a Panter problém s jeho prestrelením. Navyše sa 152 mm húfnica ukázala ako veľmi nepresná na veľké vzdialenosti. Preto sa samohybné delá SU-152 používali na rýchle prepady vo väčších skupinkách, čím bola eliminovaná výhoda nemeckých tankov pri boji na veľkú vzdialenosť a zároveň bola vyzdvihnutá schopnosť samohybných diel SU-152 vyradiť nepriateľské tanky z malej vzdialenosti jednou ranou.
Ako hlavná nevýhoda sa však nakoniec ukázala nedostatočná ventilácia. Splodiny z výfukového systému sa dostávali aj do kabíny posádky, čo predstavovalo problém najmä pri dlhých súbojoch. To bol hlavný dôvod, prečo sa začalo pracovať na vylepšení samohybného dela. Nakoniec bol podvozok z KV-1s nahradený podvozkom z nového tanku IS a nový model dostal označenie ISU-152. Samohybné delá SU-152 boli postupne nahradzované novšou verziou ISU-152 a v roku 1954 boli kompletne vyradené zo služby.
Fontenay-sous-Fouronnes

Poloha

Obec má rozlohu 12,34 km². Najvyšší bod je položený 273 m n. m. a najnižší bod 149 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 74 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kura (rieka v Ázii)

Priebeh toku

Pramení na Arménskej náhornej rovine v Turecku. Na hornom toku až k mestu Tbilisi tečie prevažne úžinami a tiesňavami (najvýznamnejšia je Boržomská úžľabina), ktoré sa striedajú s medzihorskými kotlinami a rovinami. Pod Tbilisi sa koryto miestami rozlieva na viac ramien a dolina rieky sa rozširuje. Sprava sa rozkladá Borčalinská rovina a zľava suchá Karajazská step. Pod ľavým prítokom Alazani tečie Kura uprostred suchej stepi. V Azerbajdžane v oblasti Mingačeviru preteká skalnatým valom Bozdag, nad ktorým bola vybudovaná priehradná hrádza Mingačevirskej priehrady. Nižšie vteká do Kuro-Arakskej nížiny, silne meandruje a tečie v nízkych brehoch. Koryto je miestami napriamené kanálmi. 236 km pred ústím do Kaspického mora sa do Kury vlieva najväčší prítok – Araks. Pri ústí vytvára deltu s rozlohou 100 km².

Využitie

Voda v rieke sa vyznačuje vysokým stupňom zakalenia. Na dolnom toku kolíše od 1900 g/m³ do 2325 g/m³. Celkový objem nánosov dosahuje 21 mil. ton za rok a tak sa delta rozširuje do mora o 100 m za rok. Pod Tbilisi sa voda z rieky intenzívne využíva na zavlažovanie a kanálom sa časť vody prevádza do rieky Araks na účely jej zavodnenia. Na Kure sú postavené hydroelektrárne (Čitachevi, Zahesi, Ortačala, Mingačevirská) a rad ich je tiež na prítokoch. V delte je rozšírený rybolov (jeseterov, výz, mihúľ a zubáčov). Na hornom toku sa využíva na splavovanie dreva do Tbilisi, pre vodnú dopravu je splavná od mesta Jevlach
Na rieke ležia mesta: Bordžomi, Gori, Mccheta, Tbilisi, Rustavi (Gruzínsko), Mingačevir, Jevlach, Sabirabad, Širvan, Saljany (Azerbajdžan).
Bourgueil (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 32,95 km². Najvyšší bod je položený 117 m n. m. a najnižší bod 28 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 3 872 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lučensko-košická zníženina

Charakteristika

Typická pre túto zníženinu je nepravidelná bloková depresná štruktúra, na ktorej diferenciačné tektonické pohyby a exogénne procesy spôsobili vznik viacerých otvorených kotlín oddelených mierne vyvýšenými prahmi, ktoré majú pahorkatinový až podvrcholový ráz.
Menen

Obyvateľstvo

Mesto má približne 32 530 obyvateľov (2010).
Rudyard Kipling

Životopis

Rudyard Kipling sa narodil v Bombaji ako syn maliara pracujúceho pre britskú koloniálnu správu. Jeho otec vyučoval na umeleckej škole, neskôr pôsobil ako správca múzea v Pandžábe. Detstvo prežil v Indii a už od malička bol oboznámený s hindustánskym jazykom prostredníctvom domorodých sluhov, ktorí ho obklopovali. Ako šesťročného ho poslali so sestrou Beatrice k príbuzným do Anglicka za výchovou a vzdelaním. Vojenskú kariéru mu prekazila jeho krátkozrakosť a štúdium na univerzite vyžadovalo príliš vysoké finančné zabezpečenie, takže Kipling sa v roku 1881 vrátil k rodičom do Indie. Začal pracovať ako redaktor novín v Láhaure a zároveň publikovať prvé básne.
V 80. rokoch 19. storočia sa definitívne presadil ako básnik, neskôr i ako prozaik, a podnikol cesty do Číny, Japonska a USA. Po sobáši s Američankou Caroline Balestierovou (v roku 1892) žil štyri roky vo Vermonte v USA. Do tohto obdobia spadá aj začiatok jeho tvorby pre mládež napríklad známej Knihy džungle. Často sa cítil osamelý a ani manželka ho nedokázala zbaviť tohto samotárstva. 
V Londýne, kam sa presťahoval, vydal svoje ďalšie romány a stále písal i poéziu. Vo vlasti bol oceňovaný hlavne ako básnik ospevujúci mužnosť a vlastenectvo, jeho príbehy pre mládež neboli tak vyzdvihované. Prelom storočia znamenal vrchol jeho literárnych úspechov, ktoré vyvrcholili udelením Nobelovej ceny za literatúru v roku 1907. Napriek tomu, že písal až do začiatku 30. rokov 20. storočia, nedosiahol už predošlé úspechy. Navyše ťažko niesol smrť svojho syna Johna na bojisku 1. svetovej vojny. Po spisovateľovej smrti (zomrel na mozgovú mŕtvicu) vyšla v roku 1937 jeho autobiografia Something of Myself.
Kipling ukazuje Britské impérium ešte v plnej sile a veľkosti, ako presvedčený vlastenec a humanista zobrazuje Britov vo vzťahu k Indom ako veľkých bielych bratov s povinnosťou viesť ich a učiť – tzv. „Bremeno bieleho muža“. Neskôr bol preto často označovaný za imperialistu a ohnivého zástancu kolonializmu, ale nikto mu nemohol uprieť talent veľkého rozprávača. Preslávená je najmä jeho báseň If.
Matej Cifra

Životopis

Vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, odbor učiteľ v kombinácií angličtina – slovenčina a ako učiteľ pôsobil päť rokov na gymnáziu v Bratislave. V roku 2000 začal Sajfa pracovať pre rádio B1, z ktorého sa neskôr presunul do Fun Rádia, kde pôsobí trvalo a donedávna uvádzal Rannú šou s Adelou Vinczeovou. Dnes ho počuť najmä v poobednom vysielacom čase.
Popri rádiu sa v roku 2004 začal vyskytovať aj na obrazovke. Všimla si ho moderátorka Oľga Záblacká, ktorá mu pomohla so začiatkami v kariére. Prvýkrát sa v úlohe televízneho moderátora objavil v nočnej šou VyVolení. S herečkou Michaelou Majerníkovou moderoval Hviezdy na ľade. V tom istom roku si vyskúšal prácu v relácii Hudobná horúčka. S vlastným programom Webmaster sa uchytil na TV JOJ, kde zaznamenal divácky úspech aj vďaka excentrickým hosťom.
10. septembra 2016 sa oženil s redaktorkou, moderátorkou a modelkou Veronikou Ostrihoňovou, bývajú spolu v rezidencií bytov v Horskom parku v Bratislave.
S Adelou Vinczeovou napísali knihu zo zákulisia rádia Veci, o ktorých viete pomerne málo.
Moderátor podporuje aj charitatívne projekty Úsmev ako dar či projekt Hodina deťom, pre ktorý mlčal tri dni. Vo voľnom čase rád športuje, najradšej behá.
V roku 2015 začal na YouTube vytvárať talkshow s názvom LevelLama (lvlLama), do ktorej si vždy pozve známu osobnosť / skupinu ľudí, a pritom ako sa s nimi rozpráva, hrá s nimi rôzne hry. Jeho talkshow nájdete taktiež na jeho YouTube kanále.
V novembri 2016 vyšiel jeho historicky prvý vlog, a to z New Yorku. Odvtedy sa vlogom pravidelne venuje, a tvorí ich dodnes. V júli 2017 jeho kanál na YouTube prekročil 100-tisíc odberateľov, a počet odberateľov neustále rastie.
Bylina (literatúra)

Bylina (rus. были́на) je žáner ruských epických hrdinských básni, ktoré zvyčajne opisujú hrdinské činy bohatierov (napríklad Iľja Muromec, Dobryňa Nikitič a Aľjoša Popovič).
Byliny sa delia do niekoľkých cyklov, približne podľa historického obdobia (najslávnejšie sú asi básne z cyklu o Vladimírovi I. a jeho bohatieroch, ďalšie cykly sú napr. o bohatieroch novgorodských, moskovských, o povstaní Stenka Razina, o ukrajinských kozákoch, až po tzv. petriády o Petrovi Veľkom). Ruským bylinám sú podobné ukrajinské dumy.
Byliny vznikali približne od 12. storočia, tento odhad je ale založený na zmienke v Slove o pluku Igorovom (ktoré je formou a štýlom sama v podstate bylinou), jeho autenticita ale nie je celkom jasná. Najmladšie byliny vznikli až v 19. storočí. Byliny sa šírili ústne, prednášali sa s hudobným sprievodom, takže sa pochopiteľne časom menili, prispôsobovali aktuálnym udalostiam a zmenám dobového vkusu.
Byliny majú nerýmovaný tónický verš s typickým štýlom (opakovanie prehovorov a opisov, kontrasty, antitézy, obrátený slovosled, ustálené epitetá), ktoré sa veľa ruských básnikov snažilo napodobniť, byliny sa stali inšpiráciou aj pre veľa iných umeleckých diel, niektoré boli aj sfilmované.
Byliny boli v neskoršom období folkloristami zozbierané do niekoľkých zbierok, z nich najrozsiahlejšia Polnyj svod kyjevskich bylin A. Lelčuka je k dispozici online.
Škola (anime)

Škola (angl. School) je v oblasti mangy a anime druh alebo žáner. V anime zo školského prostredia sa prevažne vyskytujú deti, alebo mladí ľudia. Takéto anime často bývajú aj romantické alebo komediálne, ale môžu sa vyskytovať aj bojové anime zo školského prostredia.
Woignarue

Poloha

Obec má rozlohu 16,51 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 817 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ringeldorf

Poloha

Obec má rozlohu 2,78 km². Najvyšší bod je položený 298 m n. m. a najnižší bod 205 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 79 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostol svätého Martina (Brašov)

Charakteristika a dejiny

Kostol svätého Martina patrí k najstarším pamiatkam Brašova. Na mieste je už v roku 1225 zdokumentovaná kaplnka zasvätená svätému Martinovi a v roku 1235 bol namiesto nej postavený súčasný kostol.
V roku 1395 sa omše v kostole účastnil uhorský král Žigmund pri jeho návšteve Brašova.
V roku 1421 bol kostol poškodený počas tureckého nájazdu, ale s pomocou dotácií od miestneho obyvateľstva bol opravený pri voch renováciách, ktoré prebehli v rokoch 1442 a 1447.
Zvon v kostole pochádza z roku 1521 a tento letopočet je aj na zvone vyrytý, rovnako ako v prípade hlavných kostolných dverí z roku 1522.
Organ v kostole je z roku 1682.
Oltár bol postavený v roku 1685 a v roku 1730 bol renovovaný. V roku 1796 prebehla aj velká renovácia kostola, ktorý bol podstatne zväčšený a odvtedy má svj terajší vzhľad.
V roku 1926 bol kostol vybavený novým organom. V roku 1962 prebehla ďalšia reštaurácia kostola, nasledovaná zatuaľ poslednou v roku 2010.
Kostol sa nachádza v historickej časti mesta na úpätí pahorku s Brašovskou pevnosťou.
Interiér kostola si zachoval svoj ranogotický výzor.
Raissac

Poloha

Obec má rozlohu 3,84 km². Najvyšší bod je položený 823 m n. m. a najnižší bod 535 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amborelotvaré

Charakteristika

Amborela novokaledónska (Amborella trichopoda) je dvojdomý, vždyzelený ker alebo nízky strom. Listy sú jednoduché, kožovité, striedavé, v dvoch radoch, bez prílistkov. Okraj listovej čepele je nezreteľne zúbkatý, žilnatina je perovitá. Kvety sú drobné, pravidelné, jednopohlavné, v súkvetiach. Prítomnosť redukovaných orgánov druhého pohlavia v kvetoch dosvedčuje, že kvety boli pôvodne obojpohlavné. Belavé okvetie pozostáva z neustáleného počtu asi 7 až 11 okvetných lístkov. Lupienkovitých tyčiniek je veľa. V samičích kvetoch sú sterilné, redukované na patyčinky. Gyneceum v samičích kvetoch je apokarpné, tvorené 5 až 6 voľnými plodolistami usporiadanými v kruhu. Semenník je vrchný. V každom piestiku je jedno vajíčko. Plodom je plodstvo kôstkovičiek.
Krahule

Polohopis

Horská obec sa nachádza v centrálnej časti Kremnických vrchov, asi 3 km severovýchodne od Kremnice. Vhodné podmienky na zimné i letné športy ju predurčujú byť významným športovým strediskom. Na pláňach nad Krahuľami bolo vybudované lyžiarske stredisko a v obci sa nachádza rekreačné stredisko „Stred Európy“ a hotel „Blaufus“. Pod Krahuľským vrchom začína bežecká trasa „Biela stopa (predtým SNP)“. Medzi Krahuľským vrchom (958,5 m n. m.) a Trnovníkom (Skala mieru; miestny nemecký názov Dornstein, 988,8 m n. m.) je Peklo. Pár kilometrov od dediny je ubytovanie (zóna Dedičné).

Dejiny

Obec vznikla počas nemeckej kolonizácie a prvá nepriama zmienka o nej je z roku 1331, kedy sa v listinách spomína mešťan Blaufuss, pravdepodobný zakladateľ obce. Obec sa po prvý raz spomína až v roku 1442 – 1443 a jej obyvatelia sa zaoberali pastierstvom a taktiež boli zamestnaní v kremnických baniach.
Cirkevne bola obec filiálkou Kremnických Baní (vtedajší názov Piargy), až do roku 1788, kedy tu bola postavená kaplnka a bola založená matrika. Samostatná fara pribudla v roku 1806, kedy bol tiež vysvätený kostol sv. Jána Nepomuckého.  Budova súčasnej školy pochádza z roku 1881, hoci inštitúcia vznikla rovnako v roku 1788. Časť obyvateľov ešte aj dnes obýva typické drevenice a obrába vysoko ležiace polia a lúky. Dobre sa tu darí čiernemu ovsu a „blaufusskému maku“, vyhľadávanému na Kremnickom trhu pre svoju kvalitu.

Občianska vybavenosť

Obec Krahule má kostol, cintorín, futbalové ihrisko, kravín, salaš s ovcami, 3 vleky, obchod (zmiešaný tovar), obecný úrad, požiarnu zbrojnicu, krčmu, 2 autobusové zástavky a poštovú schránku.

Doprava

Do obce vedú cesty z Kremnice (odbočka z cesty II/578, vedúcej na Skalku) a z Kremnických Baní. Autobusovú dopravu zabezpečuje SAD Zvolen.
Kryptomonády

Stavba tela

Povrch bunky pokrýva obal periblast, pod ktorým sú vymrštiteľné telieska - trichocysty. Trichocysty majú aj iné oddelenie; trichocysty kryptomonád sa nazývajú ejektozómy. Pod plazmatickou membránou majú bielkovinové doštičky.
Vyživujú sa fototrofne podobne ako rastliny. Niekedy je však u nich fototrofia kombinovaná s fagotrofiou alebo osmotrofiou, čiže ide o mixotrofiu. Ako všetky eukaryotické organizmy majú fotosyntetické farbivá uložené v chloroplastoch. Chloroplast je len jeden nebo dva. Obsahujú chlorofyly a + c2. Z karoteniodov je u nich najčastejší alfa-karotén, ale vyskytuje sa aj beta-karotén. Z xantofylov obsahujú alloxabtín alebo fykoerytrín či fykocyanín.
Zásobné látky sú uložené v chloroplastoch v telieskach zvaných pyrenoidy. Vzácne je vyvinutá aj červená škvrna stigma. Hlavnou zásobnou látkou je škrob.

Rozmnožovanie

Rozmnožovanie je nepohlavné, delením, pohlavné rozmnožovanie bolo zatiaľ dokázané iba u druhu Chroomonas acuta. Nepohlavné rozmnožovanie prebieha pozdĺžnym delením bunky.

Ekológia

Kryptomonády sú odolné voči chladu, z čoho vyplýva ich značný význam v potravinovom reťazci. Sú to prví jarní producenti v sladkých aj morských vodách a kvôli mäkkému povrchu ich zooplanktón dobre strávi. Žijú v rybníkoch a priehradách, antarktických jazerách pokrytých ľadom (druhy Chroomonas lacustris a Cryptomonas sp.). Nevadí im nedostatok svetla, pretože majú pigmenty, ktoré sú schopné využiť aj malé množstvo svetla. Niektoré sú tolerantné k sírovodíku. Druh Mesodinium rubrum žije v symbióze s morským nálevníkom. Niektoré kryptomonády sú pravdepodobne toxické.
Saint-Ouen-Domprot

Poloha

Obec má rozlohu 37,28 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 207 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Colmesnil-Manneville

Poloha

Obec má rozlohu 1,91 km². Najvyšší bod je položený 90 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 108 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE