Paestum

Vzhľad mesta

Paestum leží na rovine a dodnes je obohnané mohutnými hradbami z vápencových blokov, ktoré majú obvod takmer päť kilometrov. Postavili ich v 4. stor. pred Kr. a do mesta sa cez ne vchádzalo štyrmi monumentálnymi bránami.
Urbanistická štruktúra mesta spočívala v sieti pravouhlých ulíc. V centrálnej časti najstaršieho osídlenia boli v rokoch 540 – 450 pred Kr. postavené tri dórske chrámy, ktoré boli objaviteľmi spočiatku nazvané Bazilika, Chrám Neptúna a Chrám Ceres.
Zo 4. stor. pred Kr. postavili budovu zv. buleutérion, slúžiacu na zhromaždenie mestskej rady alebo rady starších, a amfiteáter. Na základoch starších stavieb z gréckych čias bola postavená väčšina mestských obytných stavieb, ktorých pozostatky je tu možné vidieť dodnes.
Severne od Paesta medzi rokmi 570 – 500 pred Kr. vznikol posvätný okrsok zasvätený najvyššej bohyni Hére s dvoma chrámami a niekoľkými malými stavbami zv. tezaureion, slúžiacimi zrejme na ukladanie votívnych darov.

Grécke chrámy

Najvýznamnejšími stavbami v Paeste boli bezpochyby tri dórske chrámy, ktorých vznik bol datovaný do obdobia rokov 540 – 450 pred Kr. Ide o jediné dodnes stojace grécke chrámy na území Talianska.
Dva chrámy zasvätené Hére stoja v blízkosti hradieb vedľa seba. Dnes označovaný Hérin chrám I (v minulosti známy pod menom Bazilika), je zo všetkých najstarší; pochádza z rokov 540 – 530 pred Kr. Je postavený z blokov z miestneho vápenca a týči sa na podnoží s rozmermi 25 x 55 metrov. Na kratších stranách obsahuje deväť a na dlhších stranách osemnásť stĺpov. Stĺpy podopierajú po celom obvode architráv, ktorý je ozdobený metópami.
Poseidónov chrám (pôvodne označovaný ako Hérin chrám II) je zo všetkých chrámov najväčší. Dodnes sa stavba, považovaná za jeden z najdokonalejších príkladov dórskeho štýlu v antickom svete, zachovala vo vynikajúcom stave. Pochádza z rokov 460 – 450 pred Kr. a predpokladá sa, že ako predloha pri výstavbe tohto chrámu slúžil Diov chrám v Olympii. Je však dlhší, pretože má šesť stĺpov na kratších stranách a štrnásť na dlhších. Základňa, na ktorej stojí má rozmery 24 x 60 metrov. Svätyňa je rozdelená na tri lode. Architráv je zdobený sériou metóp.
Aténin chrám, ktorý sa predtým volal Chrám Ceres, sa nachádza severnejšie od oboch predchádzajúcich a dodnes je zo všetkých troch chrámov najzachovalejší. To, že chrám bol v skutočnosti zasvätený Athéne, bohyni múdrosti a umenia, dokladá nález viacerých votívnych sošiek tejto bohyne ako aj fakt, že stojí na najvyššom mieste v meste, kde i v iných gréckych mestách stávali chrámy vždy zasvätené patrónke Atén. Pochádza z rokov 510 – 500 pred Kr. a vidieť na ňom zmes stavebných šýlov – stĺpy átria sú iónske, tridsaťštyri stĺpov peristylu s rozmermi 13 x 31,50 m je dórskych. Všetky stĺpy rovnako ako architráv sú zachovalé.

Chrámy mimo mesta

Severne od mestských hradieb v roapätí rokov 570 – 500 pred Kr. vznikol Héraion, posvätný okrsok so svätyňou, ktorú podľa legendy založil bájny hrdina Argonautov Iáson. Do okrsku patrili tzv. Malý chrám (z rokov 570 – 560 pred Kr.) a Veľký chrám a s nimi susediace malé stavby, určené pravdepodobne na ukladanie votívnych predmetov. Stavby boli zdobené metópami zachytávajúcimi Heraklove hrdinské činy, trójsky cyklus a iné. Veľký chrám, pochádzajúci z obdobia okolo roku 500 pred Kr. ozdobený metópami s výjavmi zobrazujúcicmi posvätné tance.
Komplex časom stratil svoj význam a keď ho poškodilo zemetrasenie v roku 62 po Kr., celkom spustol. K jeho objaveniu prišlo v roku 1933 dvojicou archeológov Paolom Zancanim Montuorom a  Umbertom Zanottim Biancom. Dnes sa nachádza v stave ruín, ktoré neumožňujú detailne identifikovať jeho funkciu.

Paestum ako archeologická lokalita

Paestum postihol osud, podobný väčšine grécko-rímskych miest v Itálii: plienenie zborených stavieb a ich postupne vzkriesenie z ruín. Ako prvá padla prastará svätyňa bohyne Héry, ktorej materiál bol použitý na stavbu katedrály San Matteo v Salerne a dóm v Amalfi. Chrámové stĺpy v Paeste zarástli krovím.
Mesto bolo objavené až v 18. storočí, kedy bourbonský kráľ Karol III. dal postaviť cestu, ktorá pretínala miestny amfiteáter.
K významnému posunu v odkrývaní mesta prispeli výsledky výskumu Nemeckého archeologického ústavu od roku 1932 a potom od roku 1967. K významným objavom prišlo v roku 1954 (odkrytie tzv. Malého chrámu v okrsku Héraion zo 6. stor. pred Kr.) a v 60-tych rokoch kedy boli objavené maľované hrobky. V predpolí mestských hradieb objavili veľkú vodnú priekopu postavenú Lukáncami.
V súčasnosti je Paestum opäť odkryté. Stoja tu takmer päťkilomestrové hradby 5 až 7 m hrubé s mestskými bránami a vežami, fórum, zvyšky mnohých budov, radnica, pokladnica, thermy a niekoľko chrámov. Nad tým všetkým sa hrdo týčia tri veľké dórske chrámy, vážne a vznešené.
V roku 1988 bola archeologická lokalita Paestum ako súčasť súboru Národné parky Cilento a Vallo di Diano s archeologickými náleziskami Paestum, Velia a kláštorom Certosa di Padula (angl. Cilento and Vallo di Diano National Park with the Archaeological sites of Paestum and Velia, and the Certosa di Padula) zapísaná do Zoznamu Svetového dedičstva UNESCO.