google/wiki40b huggingface dataset:
Spoločnosť s ručením obmedzeným

Spoločnosť s ručením obmedzeným (skratka s. r. o. alebo spol. s r. o.) je druh obchodnej spoločnosti v strednej Európe. Jej základné imanie tvoria vopred určené vklady spoločníkov.

Slovensko

Na území Slovenska bola spoločnosť s ručením obmedzeným zavedená roku 1920 rozšírením pôsobnosti rakúskeho (českého) Zákona o spoločnostiach s ručením obmedzeným z roku 1906. Medzi rokmi 1950 – 1990 spoločnosť s ručením obmedzeným v česko-slovenskom práve neexistovala. Právnu úpravu obsahuje § 105 – § 153 zákona č. 513/1991 Zb. – Obchodného zákonníka.
V roku 2012 bolo Finančnou správou SR evidovaných 201 085 spoločností s ručením obmedzeným.
Spoločnosť s ručením obmedzeným môže založiť jeden alebo viacero (najviac 50) spoločníkov. Všetci spoločníci ručia za záväzky spoločnosti obmedzene, t. j. iba do výšky svojho nesplateného kapitálového vkladu. Tento vklad musia zložiť vopred (pred podaním návrhu na zápis najmenej vo výške 30 %, v plnej výške pri jednoosobovej spoločnosti) a musí byť spolu minimálne 5 000 eur (staršie 200 000 Sk, pôvodne 100 000 Kčs), pričom vklad každého zo spoločníkov musí byť aspoň 750 eur.
Najvyšším orgánom je valné zhromaždenie, ktoré tvoria spoločníci. Môže sa tiež ustanoviť dozorná rada, ktorej úlohou je kontrolná činnosť. Štatutárnym zástupcom (osobou oprávnenou konať v mene spoločnosti) je konateľ, ktorý môže byť buď jeden alebo viacerí. Ak je konateľov viac, spoločenská zmluva ustanovuje spôsob konania (samostatne alebo spoločne) v mene spoločnosti. Konateľ môže, ale nemusí byť spoločník spoločnosti.
Saint-Luperce

Poloha

Obec má rozlohu 14,35 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 148 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 871 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courdemanche (Sarthe)

Poloha

Obec má rozlohu 24,02 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 641 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Gajdoš

Klubový hokej

Odchovanec košického hokeja. Za tento klub hral v mládežníckej kategórii v sezóne 2004/05 odohral prvý zápas v seniorskej kategórii za tím HK VTJ Trebišov v 1. lige. Ďalšiu sezónu začal síce v juniorke HC Košice, ale skončil ju v Humennom. V sezóne 2008/09 si odohral svoju extraligovú premiéru v klube HK Ardo Nitra. V sezóne 2009/10 dostal šancu v A mužstve Košíc.
Ján Gallas

Životopis

Teologické študium si doplnil v Banskej Bystrici. Redaktor časopisu Apoštolát. Ľudový misionár, pedagóg, profesor homiletiky a katechetiky na Teologickom inštitúte sv. Alojza v Banskej Bystrici (1941). Správca katedrálneho Kostola sv. Františka Xaverského v Banskej Bystrici (1944).
Agel

Poloha

Obec má rozlohu 12,54 km². Najvyšší bod je položený 257 m n. m. a najnižší bod 70 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fleys

Poloha

Obec má rozlohu 8,17 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 146 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 182 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ochlofóbia

Ochlofóbia je chorobný strach z davu a preľudnených miest.
Prejavy : Pocit úzkosti
návaly tepla a chladu
celková nevoľnosť
trasenie rúk i celého tela
Kombi

Kombi alebo combi je typ karosérie osobných automobilov, ktorého strešná línia je predĺžená smerom dozadu, ponad celé auto a batožinový priestor, ku ktorému je prístup zozadu cez takmer vertikálne tretie alebo piate dvere batožinového priestoru. Tento typ karosérie obsahuje okrem stĺpikov A, B a C, tiež aj D stĺpik. Pri typoch kombi je možné flexibilne reorganizovať priestor interiéru, prostredníctvom sklápacích zadných sedadiel podľa priority počtu cetujúcich alebo objemu nákladu.
Ivry-le-Temple

Poloha

Obec má rozlohu 12,47 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 72 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 656 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wolverhampton Science Park

Charakteristika

Vďaka svojej polohe blízko University of Wolverhampton a centra mesta je West Midlands jeden z najprestížnejších inkubátorov zameriavajúcich sa na podporu nových podnikov. Wolverhampton Science Park otvoril svoje dvere v januári 2004 s poslaním udržať a podporiť tvorivý talent v oblasti, ale aj pre prilákanie investícií do Wolverhampton a West Midlands. Tento park bol financovaný Európskym fondom pre regionálny rozvoj a Advantage West Midlands s cieľom udržať tvorivé talenty a podporovať podnikateľského ducha v tomto regióne.
Rouy-le-Petit

Poloha

Obec má rozlohu 3,27 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 52 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 128 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Carsix

Poloha

Obec má rozlohu 6,57 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 254 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thymilos z Aspendu

Thymilos (starogr. Θυμίλος) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Thymilos z pamfýlskeho Aspendu bol na 151. olympijských hrách v roku 176 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Thymila uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (starogr. Παντοδαπὴ Ἱστορία – Pantodapé Historia). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Balli Marzecová

Základné informácie

Vyštudovala Polytechnickú univerzitu v Moskve. Od roku 1997 žije v Poľsku, kde získala aj občianstvo. Vedie neziskové združenie Wspólnota Kazachska. Zúčastnila sa televíznej show Europa da się lubić, v ktorej vystupujú známi cudzinci žijúci v Poľsku. V roku 2015 ohlásila kandidatúru na prezidenta Poľska, nezískala však potrebných 100 000 podpisov. Je aktívnou kritičkou prezidenta Kazachstanu Nursultana Nazarbajeva. Poukazuje na porušovanie demokracie v Kazachstane a uvádza, že napriek bohatým zásobám ropy v krajine zomierajú ľudia od hladu.

Zadržanie v Bratislave

21. novembra 2007 protestovala počas štátnej návštevy Nazarbajeva pred Prezidentským palácom na Hodžovom námestí v Bratislave. Polícia ju (napriek povoleniu jej protestu zo strany úradov) zadržala, pričom Marzecová kládla aktívny odpor. Podľa polície vykopla dvere služobného vozidla a napadla člena hliadky a z tohto dôvodu boli použité donucovacie prostriedky. Marzecová tvrdí, že v aute dostala úder do brucha, polícia priznáva len úder do tváre. Po tom, ako začala na policajnej stanici krvácať (oblasť ženských orgánov), bola prevezená do Ružinovskej nemocnice, kde absolvovala vyšetrenie. Marta Šimečková, ktorá ju sprevádzala, tvrdí, že o výsledkoch bola informovaná len polícia, čo hovorkyňa nemocnice poprela. Podľa Šimečkovej chceli byť policajti prítomní aj pri vyšetrení, Marzecová si ale napokon presadila, aby tam neboli. Po návrate do Poľska bola 23. novembra operovaná vo varšavskej nemocnici.
Minister vnútra Robert Kaliňák uznal, že išlo o nedorozumenie, zastavil Marzecovej trestné stíhanie, avšak zastal sa policajtov, ktorí podľa neho nevedeli o tom, že mala na protestnú demonštráciu povolenie. Neskôr jej ponúkol pobyt v Tatrách, ktorý odmietla. 26. novembra usporiadala OKS pred Prezidentským palácom protestný míting proti zásahu, zúčastnilo sa ho len približne 20 ľudí.
Ekosídlisko

Realizované príklady

Realizovaných príkladov ekosídlisk a ekologických stavieb je v súčasnosti veľké množstvo a to hlavne z európskych krajín v Rakúsku, Nemecku, Švajčiarsku, v Škandinávii, vo Veľkej Británii, krajinách Beneluxu , takéto stavby sa ale stavajú aj mimo Európy a to v USA a aj v Austrálii. V blízkosti Slovenska je to práve Rakúsko ktoré sa môže pýšiť mnohými realizáciami takýchto objektov. Zaujímavé je Rakúsko, práve pre svoje klimatické, kultúrno-historické podmienky, ktoré sú podobné so Slovenskými.
Slovenský pohár v basketbale mužov

Štruktúra súťaže

Pohár sa hrá turnajovým spôsobom, pred ktorým sa hrá najprv kvalifikácia. Samotný turnaj (final eight) prebieha vyraďovacím systémom, keď v každom kole proti sebe dva tímy odohrajú zápas o postup do ďalšieho kola alebo zápasov o konečné umiestnenie.
Parliament Square

Parliament Square je významné námestie nachádzajúce sa pri severozápadnej časti Westminsterského paláca v londýnskom mestskom obvode City of Westminster.
Na námestie ústia ulice Whitehall, Victoria Street, Millbank a most Westminster Bridge.

Opis námestia

Okrem Westminsterského paláca, sídla parlamentu Spojeného kráľovstva sa na námestí nachádzajú ďalšie významné budovy. Okrem iného je to Westminsterské opátstvo a kostol St Margarets, budova Middlesex Guildhall (od roku 2009 sídlo Najvyššieho súdu Spojeného kráľovstva). Na rohu námestia a Parliament Street sa nachádza budova HM Treasury, HM Revenue and Customs a Porticulis House. Okrem iného má na námestí svoje východy aj stanica metra Westminster.
Z námestia vybieha niekoľko ulíc. Sú to: St Margaret Street (ktorá voľne prechádza v Abingdon Street a Millbank), Broad Sanctuary (ktorá prechádza do Victoria Street), Great George Street (z ktorej sa stáva Birdcage Walk), Parliament Street (ktorá prechádza do Whitehall) a Bridge Street, ktorá ústi na Westminster Bridge.

História

Parliament Square bolo vybudované v roku 1868 z dôvodou otvorenia priestranstva okolo Wesminsterského paláca a pre zlepšenie plynulosti dopravy. Autorom projektu bol architekt Charles Barry. Jeho pôvodný návrh obsahoval aj fontánu Buxton Memorial Fountain, ktorá bola v roku 1940 odstránená v roku 1957 premiestnená do neďalekého parku Victoria Tower Gardens. Po druhej svetovej vojne bol poverený rekonštrukciou námestia George Grey Wornum.
Námestie býva častým dejiskom rôznych protestov a demonštrácií.
Sula modronohá

Sula modronohá (lat. Sula nebouxii) je druh vtáka z čeľade sulovité.
Je to charakteristický morský vták s nápadne modrými nohami. Je jedným s desiatich druhov veslonožcov, ktoré tvoria čeľaď sulovitých. Podobne ako príbuzné druhy, aj sula modronohá má štíhle telo, adaptované na lov ponáraním zo strmhlavého letu, ako i úzke krídla, ktoré pred nárazom na hladinu natiahne dozadu. Samec je trochu menší a ľahší ako samica, výborne loví v plytkých príbrežných vodách. Niekedy sa za potravou ponárajú malé skupiny. Ich najčastejšou korisťou sú ryby, predovšetkým lietajúce, rôzne druhy sardiniek a tichomorských makrel, ale aj hlavonožce. Sula modronohá je jedným zo vzácnejších druhov s pomerne malým areálom rozšírenia. Dosť malé sú aj jej presuny, napríklad populácia z Galapág prelieta nanajvýš k Ekvádoru.
Klaksvík

História

Prvé osídlenie sa datuje ešte do Vikingskej doby. Pôvodne tvorili Klaksvik len štyri farmy. Neskôr sa z nich stali  dediny Vágur, Myrkjanoyri a Gerðar Uppsalar, ktoré nakoniec vytvorili v roku 1938 mesto Klaksvík. Jeho rozvoj začal po založení centrálneho skladu pre všetky severné Faerské ostrovy. Postupne sa stalo z Klaksviku moderné mesto a kultúrne a obchodné centrum pre severné ostrovy a Faerské ostrovy ako celok.

Pivovar

Pivovar Föroya Bjoren Klaksvík na Faerských ostrovoch je rodinný pivovar, založený v roku 1888. Od jeho začiatku je jeho symbolom baran. Od augusta 2007, kedy spoločnosť Restorffs Bryggjarí skrachovala, je Föroya Bjoren jediným výrobcom piva a nealkoholických nápojov na ostrovoch.

Kostol

Christianskirkjan bol postavený v roku 1963. Je to prvý kresťanský kostol v Škandinávii postavený v staronórskom štýle. Kostol má najlepšiu akustiku na Faerských ostrovoch vďaka otvorenej strešnej konštrukcii. Je zasvätený pamiatke námorníkov, ktorí prišli o život počas druhej svetovej vojny.

Kultúra

V Klaksvíku sa koná Summarfestivalurin, najväčší hudobný festival na Faerských ostrovoch.
Zvonica Ivana Veľkého

Zvonica Ivana Veľkého (rus. Колокольня Ивана Великого) patrí medzi najimpozantnejšie pamiatky Moskvy. Až do stavby Chrámu Krista Spasiteľa bola považovaná za najvyššiu stavbu v Moskve. Nachádza sa na Chrámovom námestí moskovského Kremľa.

História

Prvá zvonica stála na tomto mieste už v roku 1329. Ivan III. sa rozhodol starú zvonicu zbúrať a na jej mieste postaviť novú impozantnú zvonicu, ktorá svojou výškou mala symbolizovať moc cára a pravoslávnej viery. Zvonica sa začala budovať podľa plánov architekta talianskeho pôvodu Bona Frjazinana na osemhrannom základe. Budovala sa v rokoch 1505 až 1600. Dokončená bola za vlády Borisa Godunova. Z týchto čias pochádza aj zlatý nápis pod kupolou o dokončení zvonice. Svojou výškou 81 metrov je najvyššou stavbou v meste. Poškodená bola počas vpádu napoleonských vojsk v roku 1812 a od roku 1917 bola pre návštevníkov Moskvy zatvorená.

Súčasnosť

Zvonica v súčasnosti opäť plní svoju funkciu pre blízke pravoslávne chrámy na Chrámovom námestí v Kremli. Mnohí ju označujú prezývkou „horiaca svieca“, pretože svojou štíhlosťou a zlatou kupolou ju mnohým pripomína. Pred zvonicou turisti môžu obdivovať ďalšie dve pamätihodnosti. Prvou z nich je najťažší zvon na svete Car-kolokol (rus. Царь–колокол) z roku 1735 na žulovom podstavci. Paradoxom je, že nikdy neslúžil k svojmu účelu. Druhou pamiatkou je najväčšie delo na svete Car-puška, (odliate v roku 1586), z ktorého ale nebolo nikdy vystrelené.
Lazio

Geografia

25 % územia zaberajú vrchy, podhorie Severných Apenín (napríklad Albánske vrchy pri Ríme). Kým sever a juh Lazia sú úrodné (vulkanická pôda), stred je neúrodný, pretože tu kedysi boli močiare (Pontské močiare).

Hospodárstvo

Lazio je, s výnimkou priemyselného Ríma, poľnohospodárska oblasť, najmä na juhovýchod a východ od Ríma (pšenica, kukurica, olivy, vinič, ovocné stromy, zelenina).

Dejiny a pamiatky

Meno je odvodené od starorímskej provincie Latium, jadra Rímskej ríše. Po celom kraji možno dodnes nájsť stopy dávnych národov a kultúr, žili tu Etruskovia, Latinovia, Hernikovia a Volskovia, vojenské výpravy sem priviedli Vizigótov, Kartágincov, Vandalov, Ostrogótov, Byzantíncov aj Longobardov.
Možno tu naraziť na nespočetný rad pamiatok. Z etruských si zaslúži pozornosť pohrebisko v Cerveteri a Tarquinii, ďalej Véio, Vulci, Bolsena a iné, typické rímske pamiatky je možné nájsť v Palestrine, Tivoli, Cori, v Ostii, Anziu, Formiu.
Pyraichmes (Paionia)

Pyraichmes alebo Pyraichmés (starogr. Πυραίχμης – Pyraichmes/iný prepis:Pyraichmés) je v gréckej mytológii syn riečneho boha Axia. Bol vodca Paionov v trójskej vojne.
Pyraichmes bol spolu s Asteropaiom vodcom Paionov bojujúcich v trójskej vojne na strane Trójanov. V druhom speve Iliady, v tzv. katalógu lodí, epický básnik Homér o Pyraichmenovi zaznamenal: „Paionských lukostrelcov zas Pýraichmés zďaleka viedol, od mesta Amydón, kde široký Axios prúdi, od Axia, z plynúcich riek najnádhernejšej na svete."
Pyraichmes v Iliade zohráva menšiu úlohu v porovnaní so svojim slávnejším rodákom Asteropaiom. Do bojov sa zapojil až v deviatom roku vojny. Na rozdiel od Asteropaia, Homér neuvádza jeho rodokmeň. (v diele Dictys Cretensis sa uvádza, že jeho otec bol Axios.) Pyraichmes sa v trójskej vojne stáva obeťou achájskeho hrdinu Patrokla. Keď urazený Achilles odmietol bojovať, jeho priateľ Patroklos si od neho požičal zbroj, aby Trójanov, ktorí už nebezpečne ohrozovali achájske lode oklamal. Trójania sa následne v domnienke, že sa proti nim ženie sám Achilles dali na útek. Rozohnený Patroklos hodil oštep priamo do stredu nepriateľa, kde sa nachádzalo najviac vojakov a jeho oštep smrteľne zranil Pyraichma, ktorý zaúpel bôľom a klesol na prašnú zem.
Kotlina

Kotlina je výrazne vhĺbená forma reliéfu, tektonického alebo erózneho pôvodu, obklopená vyšším reliéfom.
Typickým príkladom na Slovensku je napríklad Turčianska, Handlovská alebo Žiarska kotlina.
Autofonos

Autofonos (starogr. Αὐτόφονος – Autofonos) je v gréckej mytológii otec Polyfonta z Téb.
Autofonos je postavou Homérovej Iliady. Jeho meno však zaznie len v štvtom speve, kde je uvedený ako otec Polyfonta. Mykénsky vládca Agamemnón tam pripomína Diomédovi slávne skutky jeho otca Tydea. V Agamemnónovom príbehu, bol Tydeus spojencom Polyneika. Keď vstúpil do Téb, napadol a porazil tébskych vodcov. Eteokles potom poslal Polyfonta a Haimónovho syna Maióna s päťdesiatimi mužmi, aby prepadli vracajúceho sa Tydea, ale Tydeus ich okrem Maióna zabil všetkých.
Lavans-lès-Saint-Claude

Poloha

Obec má rozlohu 11,65 km². Najvyšší bod je položený 936 m n. m. a najnižší bod 356 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 880 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Robert Mulliken

Životopis

R. S. Mulliken študoval na technike v Massachusetts a na chicagskej univerzite, kde tiež promoval. Profesoroval na univerzitách v Chicagu, v New Yorku a Cambridgi. Na chicagskej univerzite sa stal dokonca riaditeľom laboratória pre výskum molekulových štruktúr a spektier.

Jeho výskum

Problémami molekulových spektier a štruktúr sa začal zaoberať Mulliken roku 1923, kedy skúmal zvláštny typ chemickej väzby, ktorej sa zúčastňujú dva atómy majúce spoločný pár elektrónov. Vďaka spoločnému páru elektrónov pribúda k ich existujúcemu kmitaniu nová oscilácia a elektróny vďaka tomu vytvárajú spoločné elektrónové vlnenie. Mulliken študoval tiež štruktúru a funkciu mikromolekúl. Závery Mullikenovho skúmania prehĺbili naše vedomosti o chemických väzbách prvkov, a tým obohatili celú oblasť chémie.
Antikomunizmus

Antikomunizmus, zriedkavo antimarxizmus alebo antiboľševizmus je odmietanie komunizmu, odpor k nemu; smer nepriateľský komunizmu, bojujúci proti nemu; hnutie proti komunizmu; protikomunistická politika a ideológia.
Zemplínska župa (Uhorsko)

Uhorský komitát/župa/stolica

Zemplínska župa na severe susedila s Poľskom, neskôr s Haličom - rakúskou provinciou, dnes súčasť Poľska a Ukrajiny, ďalej s Abovskou stolicou (neskôr Abovsko-turnianskou), Boršodskou, Sabolčskou, Šarišskou a Užskou župou. 
Územím Zemplína pretekajú rieky Bodrog, Hornád, Laborec, Latorica, Ondava, Tisa, Topľa. Rozloha župy v roku 1910 bola 6269 km².

Centrum

Administratívnym centrom Zemplína bol Zemplínsky hrad. V 13. a prvej polovici 14. storočia aj Blatný Potok. V 14. storočí sa centrom stalo mesto Zemplín. V rokoch 1470 – 1490 zasadala sedria v Sečovciach. Od roku 1748 bolo centrom stolice/župy Nové Mesto pod Šiatrom (Sátoraljaújhely) v súčasnom Maďarsku.

Dejiny

Zemplínsky komitát vznikol ako jeden z prvých v Uhorsku. Súčasťou Uhorska (nie celé územie) sa možno stal okolo roku 1018 za panovania kráľa Štefana I.. Severné hranice Uhorska sa posúvali čoraz viac na sever, až kým na konci 12. storočia sa hranica medzi Poľskom a Uhorskom neustálila na hrebeni Karpát tak, ako ju poznáme dodnes. Popri Zemplínskom hrade bol významným centrom aj Blatný Potok (Sárospatak), samotný komitát bol v 13. a 14. storočí známy ako Potocký komitát (comitatus de Potok). Na juhu Zemplínskeho komitátu existoval Serenčský komitát, ktorý splynul so Zemplínskym komitátom najneskôr koncom 14. storočia, no ešte koncom 16. storočia sa jeho územie rozlišovalo ako Dolnozemplínska stolica. 
V 13. storočí sa aj Zemplínsky komitát zmenil na zemiansku (šľachtickú) stolicu. 
Počas tureckých výbojov v strednej Európe sa územie Zemplína nikdy nestalo súčasťou Osmanskej ríše.
V roku 1622 (Mikulovský mier) sa stolica stala súčasťou Sedmohradského kniežatstva, no po smrti Gabriela Bethlena sa opäť vrátila Uhorsku. Roku 1645 opäť pripadla Sedmohradsku (Linecký mier), no po smrti Juraja I. Rákociho sa opäť stala súčasťou Uhorska.
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa územie Zemplína rozdelilo medzi Česko-Slovensko a Maďarsko. Zemplínska župa sa na Slovensku spojila so slovenskou časťou Užskej župy. Súčasťou Užskej župy na Slovensku bol takmer celý okres Sobrance a východná polovica okresu Michalovce. V súčasnosti sa teda aj toto územie bývalej Užskej župy pokladá za súčasť Zemplína a  označuje sa niekedy ako mikororegión Sobrance.

Národnosti

Do 15. storočia žili na území stolice prevažne Slováci a Maďari, neskôr počas valašskej kolonizácie k nim pribudli Rusíni, Lemkovia a Huculi, obývajúci hlavne sever a severovýchod stolice. Maďari obývali prevažne juh stolice; aj v súčasnosti tvoria na juhu Trebišovského okresu v niektorých oblastiach väčšinu.
Pino (Haute-Corse)

Poloha

Obec má rozlohu 7,04 km². Najvyšší bod je položený 836 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 157 (1. január 2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dravec (predátor)

Dravec alebo predátor alebo epizit je živočích, ktorý usmrcuje iné živočíchy a živí sa nimi. Často stojí na vrchole potravinového reťazca. Konzumovaný živočích sa nazýva korisť. Predátori lovia korisť buď priamo (napr. mačkovité), alebo do pascí (napr. križiakovité).
Medzi predátorov sa nezaraďujú saprofyty (rozkladače), ktoré síce môžu konzumovať iné živočíchy, ale nezabili ich - uhynuli z iného dôvodu.
Predátory majú nezastúpiteľnú úlohu v ekosystémoch, pretože regulujú početnosť populácie svojej koristi. Bez ich prítomnosti by sa korisť premnožila, následkom čoho by úplne vyčerpala svoj potravinový zdroj (napr. pri vyhynutí vlka by sa jeho korisť - bylinožravé srny natoľko premnožili, že by úplne zlikvidovali lesnú vegetáciu). Predátori sú málokedy špecializované na jeden druh koristi.

Charakteristika a rozdiely medzi inými potravinovými stratégiami

Predátor je charakteristický tým, že je zvyčajne väčší alebo veľkosťou porovnateľný so svojou korisťou a usmrcuje ju okamžite. Pokiaľ je jeho korisť menšia, takmer vždy ju loví v lovných societách: svorkách. Na rozdiel od neho parazit je naopak malý a svojho hostiteľa zabíja postupne, prípadne ho nezabije vôbec. Medzi predáciou a inými druhmi výživy, napríklad parazitizmom, však neexistujú ostré hranice. Kruhoústnice napríklad vytrhávajú rybám kusy mäsa z tela a pri opakovaných útokoch môžu rybu až usmrtiť, napriek tomu sa kruhoústnice niekedy označujú ako paraziti. Iné organizmy zase nie sú vyslovenými predátormi, ale sú omnivorné, čiže sa živia aj rastlinnou potravou alebo nájdenými uhynutými organizmami a sami lovia len príležitostne.
Špeciálny prechod medzi predáciou a parazitizmom sa nazýva parazitoidizmus. Je známy u hmyzu, ktorý nakladie vajíčka do iného živočícha a používa ich ako živý inkubátor pre svoje larvy. Tie postupne vyžierajú telo hostiteľa zvnútra, až ho napokon usmrtia. Tento spôsob využívajú napríklad bystruše (Tachinidae).
V potravinových reťazcoch rozlišujeme predátorov 1. rádu (živia sa len bylinožravcami), predátorov 2. rádu, prípadne vyšších rádov. Predátor len zriedkavo skonzumuje celú korisť, pretože niektoré jej časti (napr. kosti, perie a iné) môžu byť pre neho nepožívateľné. Pomerne zriedkavým javom je ukladanie si neskonzumovaných častí koristi do zásoby. Robí to napríklad leopard škvrnitý (Panthera pardus).
Predátori môžu loviť korisť žijúcu v rovnakom prostredí (napríklad krt loví dážďovky, pričom oba druhy sú zemné živočíchy), alebo v odlišnom (morské vtáky živiace sa rybami, dravé vtáky poľujúce na zemné cicavce a podobne).
Martigny (Aisne)

Poloha

Obec má rozlohu 16,96 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 452 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE