google/wiki40b huggingface dataset:
Krivonos bielokrídly

Opis

Krivonos bielokrídly meria 15 - 16 cm a váži 28 - 33 g. Samec je tehlovo červený s ružovým nádychom, samica olivovo žltozelená. Na krídlach majú dva biele pásy. Mladé vtáky sa podobajú samičkám.

Výskyt a stav na Slovensku

Na územie Slovenska sa dostáva v obdobiach jeho invázie. Z obdobia mapovania pre atlas, z rokov 1980 - 1999, existujú tri pozorovania.
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov 0 - 5. Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Dégagnac

Poloha

Obec má rozlohu 37,9 km². Najvyšší bod je položený 306 m n. m. a najnižší bod 140 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 599 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kláštor Fontevraud

Kláštor Fontevraud je kláštor v obci Fontevraud-l'Abbaye neďaleko Saumuru v historickej časti Francúzska v Anjou (dnešný departement Maine-et-Loire).

Dejiny

Kráľovský ženský kláštor založil v roku 1099 pustovník Robert z Arbrisselu a prijal benediktínsku rehoľu. V roku 1106 potvrdil pápež Paschal II. nezávislosť dvojitého kláštora na akejkoľvek cirkevnej a svetskej autorite. V 12. storočí patrilo pod Fontevrault asi 100 prevorstiev v ktorých žilo na 5 000 rehoľníc a rehoľníkov.
Opátka vo Fontevrault mala titul „veľkoopátka“ a bývala ňou dcéra miestnej vysokej šľachty či dokonca dcéra kráľovská.
V rokoch 1804 - 1963 slúžil kláštorný areál ako väzenie.

Dochované architektonické pamiatky

Celý rozsiahly areál kláštora je dokonalou ukážkou stavebného umenia románskej a gotickej doby. Medzi hlavné turistické atrakcie patrí pohrebisko anglických Plantagenetovcov, refektár a spálne. Kláštorný kostol pochádza z doby románskej a sú v ňom dochované stĺpy s vyrezávanými hlavicami. Krížová chodba je renesančná rovnako ako kapitula.
Échillais

Poloha

Obec má rozlohu 14,72 km². Najvyšší bod je položený 18 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 299 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Héricy

Poloha

Obec má rozlohu 10,68 km². Najvyšší bod je položený 103 m n. m. a najnižší bod 42 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 561 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zdenka Laciková

Život

Narodila sa v roku 1969 v Topoľčanoch. Detstvo prežila v Prašiciach a na Duchonke. Študovala na Strednej knihovníckej škole a Strednej pedagogickej škole v Bratislave. Pracuje ako učiteľka v materskej škole. Autorka žije na Záhorí v obci Kopčany.

Tvorba

Zdenka Laciková, rod.Pešlová, pochádza z Prašíc. Prvý raz (ako Pešlová) publikovala svoju tvorbu v časopise Kamarát v roku 1983.   Absolvovala strednú knihovnícku školu a strednú pedagogickú školu v Bratislave. 
Pred vydaním debutu Vínopády (roku 2000) publikovala v Sme, Novom slove, Dotykoch a Gama magazíne. Jej básne a zamyslenia boli recitované v Slovenskom rozhlase a rádiu Twist, VTV. Úspešná bola v autorských súťažiach Literárne Šurany, Literárne Topoľčany, Literárna Senica a Literárny Zvolen, je laureátkou Chalupkovho Brezna, víťazkou Mělnického Pegasa a viacnásobnou víťazkou o Tachovskou renetu v Česku. 
Za svoju literárnu tvorbu získala cenu Ministerstva školstva SR, cenu Mikuláša Kováča udelenú Literárnym a hudobným múzeom pri ŠVK v Banskej Bystrici, v Česku cenu Jana Masaryka udelenú nadáciou Janua v Prahe.
Autorka je členka Spolku slovenských spisovateľov a Klubu autorov a priateľov literatúry na Záhorí.
Geologické kladivo

Geologické kladivo je kladivo používané na štiepanie a lámanie hornín, čo je potrebné pri odoberaní vzoriek a sledovaní čerstvého (nezvetraného) lomu hornín. Kladivo okrem toho slúži ako mierka pri fotografovaní a zakresľovaní terénnych schém, pri začisťovaní odkryvov. Je to bežný a užitočný, avšak nie bezpodmienečne nutný, nástroj každého geológa.
Geologické kladivo má jedno alebo dve čelá (plôšky používané na udieranie o kameň). Všeobecne sa kladivá s celkovou hmotnosťou do 0,75 kg považujú za nedostatočne ťažké a vhodné iba pre odbíjanie mäkkých hornín. Univerzálnejšie sú kladivá s celkovou hmotnosťou okolo 1 kg. Geológovia pracujúci v terénoch tvorených vyvrenými horninami, ktoré sú podstatne pevnejšie, nosia väčšinou ťažšie kladivá o hmotnosti 2 kg, alebo ak to okolnosti dovolia nosia jedno klasické a jedno ťažšie (2 - 5 kg) kladivo s oboma tupými koncami (tzv. „pucka“), s ktorým je možné odštiepiť aj kusy tých najpevnejších hornín.
V Európe sú uprednostňované kladivá s jedným plochým čelom (tupou stranou) a druhou stranou ostrou, vhodnou na sekanie.
Najlepšie sú geologické kladivá ukuté z jedného kusu kalenej ocele. Takéto kladivá sú robustné a trvácne. V súčasnosti sú rozšírené celokovové kladivá s pogumovanou alebo kožou potiahnutou rúčkou. Kladivá s drevenou násadou majú výhodu, pretože sú pružnejšie, vyžadujú však viac údržby a nie sú také trvácne. Drevo násady by malo byť tvrdé ale nie krehké, vhodné je napr. drevo drieňa, jaseňa alebo jarabiny. Niektorí geológovia uprednostňujú drevenú násadu, pretože si ju môžu upraviť podľa vlastných potrieb a kladivo s dlhou násadou potom môže slúžiť pri podopieraní pri chôdzi, čo je vhodné najmä v členitom a strmom teréne. Drevenú násadu je možné rôznym spôsobom upravovať, napr. na nej vyznačiť dieliky mierky, ktorá je využívaná pri zakresľovaní alebo fotografovaní odkryvov a hornín.
Geologické kladivo sa líši od paleontologického kladiva tvarom hlavy kladiva. Geologické kladivá majú jedno čelo (plochá strana) a jeden ostrý hrot. Paleontologické kladivo máva jednu stranu plochú a druhú tvaru dláta, čím je prakticky totožné s klasickými murárskymi kladivami. Plochý dlátovitý hrot sa používa na štiepanie bridličnatých hornín, pretože je vhodnejší ako klasický ostrý hrot geologického kladiva. Plochý hrot je tiež vhodný pri začisťovaní odkryvu alebo kopaní v mäkkších horninách.
Zvukový inžinier

Zvukový inžinier je osoba, ktorá vykonáva nahrávanie, úpravu alebo sprostredkovanie zvuku (napríklad hudby). Zvukový inžinier sa v nahrávacom štúdiu stará o nahrávanie hudby, a mnoho z nich kreatívne používa technológie na produkciu zvuku pre filmy, rozhlas, televíziu, hudbu, elektronické výrobky a počítačové hry. Alternatívne môže termín zvukový inžinier označovať vedca alebo inžiniera, ktorý vyvíja nové zvukové technológie v odvetví akustického inžinierstva.

Elektroakustika

Elektroakustika sa zameriava na dizajn slúchadiel, mikrofónov, reproduktorov, systémov na reprodukciu zvuku a nahrávacích technológií. Medzi príklady elektroakustického dizajnu patria prenosné elektronickú zariadenia (mobilné telefóny, prenosné multimediálne prehrávače alebo tablety), zvukové systémy v architektonickej akustike, priestorový zvuk v kinách a car audio.
Chepoix

Poloha

Obec má rozlohu 8,86 km². Najvyšší bod je položený 155 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 379 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Lavans-Vuillafans

Poloha

Obec má rozlohu 10,16 km². Najvyšší bod je položený 767 m n. m. a najnižší bod 570 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 218 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Medviedikovité

Medviedikovité alebo medvedíkovité (lat. Procyonidae) je čeľaď radu mäsožravce.

Charakteristika

Žijú v lesoch v Amerike, šplhajú sa po stromoch. Druh medviedik čistotný bol introdukovaný v Európe. Medviedikovité sú menšie a stredne veľké všežravé cicavce. Majú znaky kún aj medveďov. Niektoré druhy majú ohybný chvost.
Vaux-sur-Seulles

Poloha

Obec má rozlohu 6,56 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 293 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Technika datovania

Metódy založené na štúdiu prirodzenej rádioaktivity

Veľa metód určovania veku objektov je založených na princípe prirodzenej rádioaktivity. Na možnosť takéhoto merania upozornil Pierre Curie roku 1902. 
Ide o chemické metódy. Vek sa vypočítava z koncentrácie materských a dcérskych prvkov alebo izotopov. Atómy rádioaktívnych izotopov (nestabilné formy niektorých chemických prvkov) sa časom spontánne rozpadajú (atóm izotopu sa mení na atóm iného prvku a súčasne vyžiari alfa alebo beta častice – tzv. radiácia). Hodnota rozpadu izotopu je konštantná a je nazvaná polčas rozpadu, čo je vlastne čas, ktorý je potrebný na rozpad polovice atómov izotopu. Polčas rozpadu teda predstavuje akési zabudované hodiny, ktoré sú vytvorené rádioaktívnym izotopom začleneným do štruktúry objektu. Z celkového množstva asi 230 známych prírodných rádionuklidov podstatná časť rádioaktivity pochádza od rádionuklidov draslíka ⁴⁰K, uránu ²³⁸U a thória ²³²Th.
Vek sa určuje meraním pomeru množstva izotopu a jeho rozpadového produktu (táto metóda sa používa pri rádiometrickom určovaní veku hornín). Existuje viacero rádiometrických metód, najvýznamnejšie z nich sú uránovo-olovená (²³⁸U → ²⁰⁶Pb alebo ²³⁵U → ²⁰⁷Pb) a tóriovo-olovená metóda ²³²Th - ²⁰⁸Pb. Ďalšie z rádiometrických metód sú káliovo-argónová (⁴⁰K → ⁴⁰Ar), rubídium-stronciová (⁸⁷Rb → ⁸⁷Sr). Pre archológiu má najväčší význam metóda rádiouhlíková, ktorá je založená na rozpade ¹⁴C získaného premenou vzdušného dusíka na uhlík ¹⁴N → ¹⁴C.
Ďalšia metóda zahŕňa skúmanie priamych účinkov rádioaktívneho rozpadu v zrnách minerálov, tzv. metóda stôp štiepenia (fission tracks). Napríklad pri rozpade atómov izotopu uránu ²³⁸U sa vytvárajú v štruktúre nerastu poruchové stopy alebo štiepne dráhy vyžarujúce častice. Rádioaktivita sa využíva aj pri luminiscenčnej technike datovania: meria sa akumulácia „zadržaných“ elektrónov v objektoch vystavených prírodnému žiareniu.
Medzi nevýhody týchto metód, ktoré je potrebné zohľadniť pri interpretácii je najmä možné „omladenie“ veku skúmanej vzorky otvorením systému a difúziou prvkov a ich izotopov, k čomu môže dôjsť v dôsledku, tektonických, geochemických a metamorfných procesov. Presnosť rádiometrických analýz dosahuje asi 5% (chyba pri určení polčasu rozpadu asi 3%, analytická chyba asi 2%).

Paleomagnetizmus

Existujú však aj metódy, ktoré sa principiálne neopierajú o rádioaktivitu. Patrí k nim archeomagnetometrické, častejšie označované ako paleomagnetické určovnie veku, ktoré je založené na občasných zmenách v zemskom magnetickom poli. Pomocou týchto metód možno približne datovať niektoré udalosti v pliocéne a kvartéri.
Ďalšou z magnetických metód je tzv. magnetostratigrafia, ktorá sa zameriava na štúdium stupníc založených na zmenách polarity zemského magnetizmu. Táto metóda však podáva iba výsledky relatívnych vekov. Magnetostratigrafická škála však už bola kalibrovaná aj rádiometrickými metódami a možno ju za priaznivých okolností používať napríklad na datovanie kontinentálnych sedimentov, ktoré nie je možné inak datovať biostratigrafickými metódami pre chýbanie vhodných fosílií.
Saint-Laurent-de-Cuves

Poloha

Obec má rozlohu 14,8 km². Najvyšší bod je položený 226 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 484 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Crespin (Aveyron)

Poloha

Obec má rozlohu 18,35 km². Najvyšší bod je položený 521 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 261 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nemecké národné hokejbalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Nemecké družstvo sa zúčastnilo deviatich turnajov majstrovstiev sveta, prvýkrát v roku 1996. Najlepšie umiestnenie dosiahlo práve na prvom turnaji v Bratislave, na ktorom sa dostalo do semifinále. V ňom v stretnutí so Slovenskom prehralo a obsadilo celkové 4. miesto. Po rozdelení družstiev do A a B divízie turnaja MS v roku 2005 súťažilo prvé turnaje v B divízii. Rovnako aj turnaj v roku 2007, ktorý organizoval nemecký Ratingen. Na ňom však skončilo domáce družstvo najhoršie – jedenáste. V rokoch 2011 a 2013 bolo nasadené do skupín A divízie a na turnaji obsadilo zhodne 8. miesto
Družstvo sa tiež zúčastnilo dvoch turnajov majstrovstiev Európy, na ktorých dokazálo v rokoch 1996 získať bronzovú medailu. O štyri roky neskôr sa zúčastnilo turnaja v českom Moste, na ktorom obsadilo 5. miesto.
Kója (vrch)

Dejiny

Tento kláštorný komplex založil v roku 816 mních Kúkai (774-835) známy pod menom Kóbó Daiši. V období Edo (1600-1868) mal komplex vyše tisíc chrámových budov, no z dôvodu tajfúnov a požiarov ich dnes zostalo iba 123.

Kongóbudži

Hlavným chrámom na Kója-san je Kongóbudži, ktorý dal v roku 1592 postaviť Tojotomi Hidejoši. Pozornosť si zaslúžia aj rododendrony a posuvné dvere vo vnútorných sálach, ktoré sú krásne maľované - práca umelcov školy Kanó v 16. storočí.

Dandžogaran

V komplexe Dandžogaran sa nachádza budova Fudodó, najstaršia budova na vrchu Kója z roku 1197. Rovnako sa v komplexe nachádza aj dvojposchodová pagoda Kompon Daitó, ktorá bola v roku 1937 opäť postavená a považuje sa za symbol vrchu Kója.

Reihókan

Reihókan je pokladnica vrchu Kója, v ktorej sa nachádza vyše 5000 obrazov, sôch a mandál, ktoré sa nachádzajú v dvoch budovách.

Daimon

Daimon - Veľká brána je vstup do komplexu na vrchu Kója. Návštevníci odtiaľ majú výhľad na okolité vrchy a niekedy aj na ostrov Šikoku.

Cintorín a Okunoin

Na vrchu Kója sa nachádza cintorín s vyše 200 000 náhrobkami. V strede cintorínu sa nachádza Okunoin, mauzóleum mnícha Kúkai. Kedysi bola česť byť pochovaný na vrchu Kója. Na cintoríne sú pochovaní najvyšší panovníci, ale aj bežný ľud. Pri mauzóleu Okunoin sa nachádza Tóródó - Sieň lampášov. Cez deň a v noci je tam rozsvietených 11 000 lampášov, vrátane dvoch, o ktorých sa traduje že svietia už od 11. storočia.
Politická strana

Dejiny

Politické strany vznikali pôvodne ako záujmové skupiny v rámci mocenskej elity, ktoré začali vytvárať lokálne skupiny (politické kluby) a postupne sa organizovali do politických strán.
Na Slovensku sa napríklad už pre 15. či 16. storočie hovorí o stranách v uhorskom sneme (Zápoľskovská strana a pod.), ktoré spĺňali mnohé z hore uvedených bodov. Za prvé moderné politické strany sa však
považujú až whigovia a toryovia v anglickom parlamente (od 17. stor.), ďalej girondisti a jakobíni vo francúzskom parlamente v čase francúzskej revolúcie (koniec 18. stor.) a napokon celý rad politických strán, ktoré vznikali v Európe v 19. stor. - na Slovensku Slovenská národná strana a Ľudová strana.
V 19. storočí vzniklo tradičné rozdelenie na ľavicu, stred a pravicu (pôvodne podľa zasadacieho poriadku vo francúzskom parlamente).
Hnilická Kýčera

Výstup

Z obce Rajecká Lesná cez Rajeckolesniansku dolinu po  turistickej značke do sedla pod Úplazom (988 m n. m.), odtiaľ po  značke cez Sedlo pod Hnilickou Kýčerou strmo na vrchol. Doba výstupu je cca 8 a pol hodiny.
Saint-Sauveur-la-Sagne

Poloha

Obec má rozlohu 7,74 km². Najvyšší bod je položený 964 m n. m. a najnižší bod 689 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Egypťan Sinuhe

Egypťan Sinuhe je román fínskeho spisovateľa M. Waltariho.
Podobne ako jeho menovec (pozri Sinuhetov vlastný životopis) aj tento Sinuhet opisuje svoj životný príbeh, ale vieme, že prostredníctvom neho k nám rozpráva fínsky spisovateľ Mika Waltari (1908 – 1979). Dej sa odohráva v Egypte koncom 18. dynastie, za vlády Amenhotepa III., Achnatona, Smenchkareho, Tutanchamona, Aja a Haremheba. Hlavnou postavou je Sinuhe, ktorého život sledujeme od detstva, počas štúdia lekárstva a na cudzokrajných cestách, až po jeho zúčastnenie sa búrlivých udalostí Achnatonovej reformy a nakoniec jeho starobu počas obnovy predreformných pomerov. Je približne rovnako starý ako Achnaton, čo nám umožňuje presnejšie datovanie obdobia, kedy sa fiktívny dej odohráva. Je to v približne v rokoch 1370 – 1300 pred Kr., t. j. 600 rokov po osudoch jeho menovca. Príbeh je zachytený v pätnástich knihách Sinuheho, opisujúcich roky 1390 až 1335 pred Kr. Ide o formu pamätí, ktorých cieľom je ospravedlnenie vlastných skutkov pred svojim svedomím.
Cabanac-et-Villagrains

Poloha

Obec má rozlohu 69 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 118 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Miro Kern

Život

Vyštudoval politológiu a sociológiu. V roku 1999 začal pracovať ako zahraničný spravodajca Českej tlačovej kancelária na Slovensku a v Rakúsku. Od decembra 2005 do konca roka 2014 pôsobil v redakcii denníka SME, odkiaľ odišiel po oznámení, že finančná skupina Penta v októbri 2014 získala podiel vo vydavateľstve Petit Press. Od januára 2015 je členom redakcie Denníka N. Vo svojej novinárskej tvorbe sa zameriava najmä na domáce politické témy.
V roku 2013 získal Cenu Slovenského syndikátu novinárov Mercurius veridicus ex Slovakia v kategórii novinársky čin roka za články o kauze údajných podvodov s majetkom Vojenskej spravodajskej služby (VSS), na ktoré upozornil bývalý zástupca veliteľa VSS plk. Vladimír Suchodolinský.
Je manželom novinárky Miroslavy Kernovej, ktorá pôsobila v redakcii denníka SME a spravodajského portálu Mediálne.sk vydavateľstva Trend Holding a od roku 2012 prevádzkuje vlastný spravodajský portál O médiách.com.
Organizovaný zločin

Organizovaný zločin je taktické označenie špecifickej skupiny trestných činov, ktoré sú, alebo boli, spáchané členmi zločineckých skupín. Možno zaň tiež považovať páchanie obzvlášť závažného zločinu, alebo opakované páchanie viacerých úmyselných trestných činov po dlhšiu, či neurčitú dobu. Toto konanie sa vyznačuje plánovitosťou jeho páchateľov so snahou vytvárať čo najväčší nelegálny zisk, alebo je spojené s motiváciou získania faktickej moci na určitom teritóriu.
Z pohľadu trestného zákona ide o činnosť zločineckej skupiny, ktorá pôsobí dlhodobo, má určitú hierarchickú štruktúru, charakterizuje ju deľba úloh medzi jej členmi a používanie násilia alebo iných prostriedkov vhodných k zastrašeniu, alebo ovplyvňovaniu politiky, ekonomiky, masmédií, štátnej a verejnej správy.
Mijazaki (prefektúra)

Mijazaki (jap. 宮崎県 – Mijazaki-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Mijazaki.
Prefektúra má rozlohu 7 734,67 km² a k 12. marcu 2007 mala 1 148 414 obyvateľov.
Scenár

Scénosled

Scénosled slúži ako predpríprava na písanie scenára. Upresňuje, čo všetko by malo byť a nemalo byť v scenári. V scénoslede sa rozpráva príbeh po vetách od začiatku až do konca. Príbeh je rozdelený do jednotlivých sekvencií. Scénosled je dôležitý hlavne pri dlhších časových úsekoch, aby sa režisér mal čoho počas nakrúcania pridŕžať. V našom prípade hoci sa dlhšie časové úseky v scenári nenachádzajú, sme napísali krátky scénosled.

Forma, štruktúra a text scenára

Z historického hľadiska sa štruktúra scenára výrazne menila. Prešla premenami od schematických línií, cez veršové formy, filmové poviedky a dramatické dialógy so scénickými poznámkami až po zohľadnenie možností filmového zobrazenia a zachovanie literárnych hodnôt. Základom, ktorý bol a aj zostane pre všetky scenárové formy, určovanie obsahu. Scenár vyjadruje akúsi makroštruktúru budúceho filmového diela. V scenári je slovesnosťou vyjadrený ideovo- umelecký zámer a naprogramovaná obrazová výstavba filmového diela. Spočiatku to boli iba jednoduché popisy, ba dokonca sa stretávame aj s dielami, ktoré popis na papieri vôbec nevyžadovali. Tento popis sa vyvinul neskôr z divadelných popisov, ktoré prešli aj do filmového priemyslu. Scenár sa uplatnil hlavne v melodrámach a žánroch nadväzujúcich na pantomímu. Najrozšírenejšou formou v tomto nemom období bolo protokolárne vyčíslenie objektov v jednotlivých záberoch. Nazýval sa železným scenárom, ktorý síce mal dobrý literárny základ, ale spájali sa v ňom dve protichodné myslenia: filmové a literárne. Časom sa film obohatil o zvuk a teda aj forma scenára sa pod týmto vplyvom zmenila. Vzrástol význam slova, hudby a dialógu. Kostrou scenára sa stal dialóg a vznikli nové pozície – tvorcovia dialógov. V tridsiatych rokoch 20storočia vznikol teda scenár ako svojbytná literárna forma. Interpretoval text ako výsledný filmový artefakt, ktorý sa zo znakovej podoby transponuje do podoby fotofonografickej. Jazyk (text) sa zhmotňuje a realizuje sa všetko to, čo bolo pomenované alebo opísané. Scenár je rozdelený na dve časti – na pravú a ľavú stranu. Ľavá strana scenára je dôležitá hlavne preto, lebo je nositeľkou rozprávania, epického princípu a inštrukcií pre kameru. Na pravej strane sa nachádzajú technické komentáre ku natáčaniu. Ide hlavne o kameru, svetlo, zvuk a pod. Podľa nich sa riadia hlavne kameramani a osvetľovači, prípadne aj sám režisér. Okrem toho sa scenár rozčleňuje na niekoľko epizód (sekvencií), ktoré sa vždy skladajú z istého počtu scén (obrazov). Obrazy sú tvorené zo záberov, ktoré sú tvorené z plánov a tie zo znakov.
Kľačianska Magura

Národná prírodná rezervácia Kľačianska Magura

NPR bola vyhlásená v roku 1976 s celkovou výmerou chráneného územia 204,47 ha. Nachádza sa v katastrálnom území obcí Turčianske Kľačany, Sučany a Lipovec. Predmetom ochrany sú smrečinové porasty pralesovitého chatakteru v hrebeňových polohách Krivánskej Malej Fatry.
Nuits-Saint-Georges

Poloha

Obec má rozlohu 20,5 km². Najvyšší bod je položený 516 m n. m. a najnižší bod 224 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 618 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Národný park Torres del Paine

Národný park Torres del Paine je čilský národný park, ktorý bol v roku 1978 vyhlásený za biosférickú rezerváciu UNESCO. Nachádza sa v najjužnejšom čilskom regióne XII Región de Magallanes y de la Antártica Chilena, asi 130 km severne od mesta Puerto Natales. Z hlavného mesta Santiaga je vzdialený asi 2 500 km vzdušnou čiarou. Park je otvorený celoročne, každý rok ho navštívi skoro 100 000 turistov. S rozlohou 242 242 hektárov je to jeden z najväčších národných parkov Čile a aj údajne jeden z najkrajších. Na veľa desiatkach kilometrov ciest v nadmorských výškach od 50 do 3 000 metrov možno vidieť pštrosy nandu, lamy huanako či majestátne kondory.
17. februára 2005 v parku spôsobil český turista svojou neopatrnosťou pri manipulácii s plynovým varičom rozsiahly požiar. Zasiahnutých bolo skoro 6 % chráneného územia, muselo byť evakuovaných približne 100 osôb.
Nižná Zubrica

História

Nižná Zubrica do konca prvej svetovej vojny patrila Rakúsko-Uhorsku. Do roku 1923 prechodne patrila Česko-Slovensku, následne však pripadla Poľsku. V rokoch 1939 až 1945 v čase nemeckej okupácie (počas druhej svetovej vojny) patrila Slovenskej republike, no po druhej svetovej vojne prešla opätovne pod správu Poľska - bola anektovaná, pretože tunajšie obyvateľstvo vyjadrilo vôľu zostať žiť v Česko-Slovensku.
Tábor (Česko)

Poloha

Mesto leží na rieke Lužnici vo výške 437 m nad morom, asi 80 km južne od Prahy a 60 km severne od Českých Budějovic. Z geologického hľadiska leží Tábor v Táborskej pahorkatine, ktorá sa nachádza na rozhraní Třeboňskej panvy a Vlašimskej vrchoviny.
Réallon

Poloha

Réallon má rozlohu 71,4 km². Najvyšší bod je položený 2 990 m n. m. a najnižší bod 1 000 m n. m.

Obyvateľstvo

Réallon má 245 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Daniel Masník

Životopis

Bol synom Mikuláša Masníka, uhrovského farára. Bol otcom Tobiáša Masníka a starým otcom Daniela Krmana. Evanjelický kňaz a rektor v Banskej Bystrici-Radvani. Autor duchovných piesní zaradených do Tranovského a Klejchovho kancionála.
Villars-les-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 8,6 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 257 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE