Fantóm opery (muzikál)

Textári

Ako textára pre nový muzikál Webber oslovil Jima Steinmana. Vyhovovala mu Steinmanova posadnutosť temnými témami, no Jim spoluprácu odmietol, lebo mal v tomto čase záväzky pri výrobe nového albumu speváčky Bonnie Tyler. Ďalším osloveným textárom bol Alan Jay Lerner. Alan hneď na začiatku spolupráce vážne ochorel a bol nútený odstúpiť. Lerner má nevýrazný podiel na texte skladby „Masquerade“. Ďalším textárom, ktorý sa zapojil do spolupráce na Fantómovi bol Richard Stilgoe, ktorý predtým Webberovi otextoval muzikál Starlight Express. Väčšinu textov pre Fantóma opery nakoniec prepracoval a upravil vrátane kompletného textu k piesni „Think of Me“ vtedy neznámy, mladý textár Charles Hart. Charlesove verzie textov sú na predstaveniach Fantóma opery používané najčastejšie.

Výsledok

Výsledné dielo je čiastočne inšpirované verziou muzikálu Phantom of the Opera, ktorý v roku 1976 realizoval Ken Hill, Verzia od Webbera je vzhľadom na opernú tému ovplyvnená operným štýlom, no významnejšie sa od muzikálového prevedenia neodkláňa. 
Plnohodnotné operné pasáže sú vyhradené najmä pre vedľajšie postavy, ako sú Andre a Firmin, Carlotta a Piangi. Tieto postavy sú použité na prezentáciu fiktívnych operných vystúpení „Hannibal“, „Il Muto“ a Fantómovým vrcholným dielom s názvom „Don Juan Triumphant“. V ňom Webber kombinuje rôzne štýly veľkých opier od Meyerbeera po Mozarta aj Gilberta a Sullivana (Coveney, 1999). Tieto kúsky sú často prezentované ako hudba spájaná s dialógmi, či akčnými scénami, v ktorých sa jasne definuje muzikálový formát prezentujúci „show spojené so show“. Hudobné úryvky zo skladby „Don Juan Triumphant“ na neskorších vystúpeniach sú disharmonické a natoľko moderne pôsobiace, že sa dá konštatovať, že Fantóm opery umelecky predbehol svoju dobu (Snelson, 2004).

Kostýmový a výtvarný dizajn a choreografia

Kostýmovou výtvarníčkou projektu bola Maria Björnson, ktorá navrhla viac ako 200 kostýmov vrátane prepracovanej časti v sekvencii „Masquerade“. Je aj autorkou scénických návrhov vrátane lustra, podzemných lanoviek, rozkladacieho schodiska... vytvorila tým výnimočný štandard scény, ktorý jej vyniesol mnohé ocenenia. 
Režisérom projektu bol Hal Prince, ktorý režíroval muzikály ako Cabaret, Candide, Follies a Webberovu Evitu. Choreografiu Fantóma opery mala na starosti Gillian Lynne, ktorá predtým spolupracovala s Webberom aj na choreografii v muzikáli Cats.

Dej

Mladé dievča Christine Daaé tancuje v baletnom súbore v opere Opera Populaire, keď sa odrazu primadona opery rozhodne, že nebude účinkovať v opere, ktorú ovláda Fantóm. Fantóm totiž predložil majiteľom opery podmienky, za ktorých sa bude jeho opera riadiť: od peňazí až po uvoľnení lóže č 5. Nešťastní majitelia nevedia, čo majú po odchode primadony robiť. Rozhodnú sa vyskúšať Christine, ktorá sa prejaví svojim krásnym spevom a už za pár hodín spieva pred vypredaným hľadiskom. Po predstavení je vo svojej izbe, kde k nej príde Fantóm (pre ňu je to Anjel Hudby, ktorý ju naučil spievať) a ona s ním odchádza do podzemia, kde sa má stať jeho ženou.
Christine však nechce a vracia sa späť na povrch, kde sa zamiluje do svojho priateľa z detstva vikomta Raoula de Chagny, nového patróna opery. Fantóm medzitým zloží novú operu s názvom Don Juan, v ktorej má Christine hrať hlavnú úlohu. O tú ju ale pripraví primadona, ktorá sa medzitým vrátila, a divadlo čaká séria nešťastí: od strateného hlasu primadony cez obesenie kulisára až po spadnutie lustra a následné vyhorenie divadla. 
Fantómovi sa zároveň nepáči „priateľstvo“ Christine a Raoula a snaží sa Raoula zabiť. To sa mu nepodarí a Raoult sa dozvedá o jeho minulosti. Dozvedia sa tiež, kde Fantóm prebýva a rozhodne sa ho vyhľadať. To sa mu podarí, bohužiaľ ale mu padne priamo do rúk Fantómovi a ten dá Christine na výber: buď si ho vezme a alebo on Raoula zabije. Christine sa rozhodne pre Fantóma, aby Raoula zachránila, Fantóm však pochopí ich lásku, nechá ich spolu a sám utečie rýchlejšie, než ho jeho prenasledovatelia – zamestnanci opery, ktorí mu prišli na stopu – stačí lapiť a zabiť.

Nahrávky muzikálu

Nahrávka pôvodného londýnskeho projektu bola vydaná vydavateľstvom Polydor v roku 1987. Vyšla v dvoch verziách: na jednom nosiči ako Highlights From The Phantom of the Opera a aj ako dvojalbum Phantom of the Opera. 
Obidve verzie dosiahli v Spojených štátoch certifikáciu ako štvornásobne platinové. V Spojenom kráľovstve bol dvojalbum platinovo certifikovaný trikrát, v Kanade bol tento dvojalbum dvojnásobne platinový, v Švajčiarsku je dvojablum trojnásobne a „Higlights“ verzia je dvojnásobne platinová.  Nahrávky z vystúpení vo Viedni a v Hamburgu boli certifikované zlatom a trojnásobnou platinou v Nemecku.

Plagiátorstvo

Už od začiatku od premiéry muzikálu vznikli niektoré pochybnosti o jeho originalite. Vo viacerých dielach Lloyda Webbera sa nachádzajú časti, ktoré sú predmetom sporov majúcich súdne dohry. 
V roku 1987 dedičia Giacoma Pucciniho súdne napadli Webera, že v skladbe „Music of the Night“ je zhodná veta so sekvenciou „Quello che tacete“ z Pucciniho opery Dievča zo západu. Výsledkom sporu bolo mimosúdne vyrovnanie v nezverejnenej čiastke.
V roku 1990 skladateľ Ray Repp z Baltimoru podal súdne obvinenie, že titulná pieseň z Fantóma je založená ja jeho songu „Till You“. Po ôsmich rokoch sporov aj po neúspešnej intervencii Lloyda Webera, že „Till You“ je vlastne plagiátom piesne „Close Every Door“ z jeho muzikálu Jozef a jeho zázračný farebný plášť (z roku 1968) Porota ale nakoniec aj tak rozhodla v prospech Webbera.
Plagiátorstvo vo Fantómovi opery patrí aj medzi obľúbené témy interview s Rogerom Watersom, nakoľko sa hlavný motív titulnej piesne tohto muzikálu nápadne podobá na hlavný motív skladby „Echoes“ z albumu Meddle, ktorý vyšiel skupine Pink Floyd v roku 1971. Roger nikdy s Weberom neviedol súdny spor, no v závere jeho skladby „It's a Miracle“ z albumu Amused to Death (1992) sa v texte nachádza táto sekvencia: „We cower in our shelters/ With our hands over our ears/ Lloyd Webber's awful stuff/ Runs for years and years and years/ An earthquake hits the theatre/ But the operetta lingers/ Then the piano lid comes down/ And breaks his fucking fingers./ It's a miracle!“.