google/wiki40b huggingface dataset:
Manažérska choroba

Manažérska choroba alebo manažérsky syndróm je staršie označenie pre (klinicky nie presne vymedzený) komplex psychosomatických symptómov ako dôsledok dlhodobého telesného a psychického prepínania u mužov stredného veku (medzi 40 až 60 rokom života) v riadiacich funkciách. Prejavuje sa poklesom výkonnosti, znížením koncentrácie, podráždenosťou, popudlivosťou, ochabujúcou iniciatívou, depresívnymi náladami, poruchami spánku, potencie a.i. a najmä sklonom ku koronárnej chorobe srdca (srdcovému infarktu).
Pojem je kalkom nemeckého pojmu "Managerkrankheit" (alebo "Managersyndrom"), ktorý vznikol v Nemecku v 50. rokoch 20. storočia, keď tam bol pozorovaný vysoký výskyt úmrtí na srdcové infarkty u ľudí pracujúcich vo vyšších, zodpovedných pozíciách. V anglicky hovoriacich krajinách takýto pojem nikdy neexistoval (hoci etymologicky je prvé slovo anglické) a ak tak len ako kalk nemeckého názvu. Správnosť takéhoto pojmu kvôli nejasnému vymedzeniu bola od začiatku sporná, v 70. rokov (prvýkrát v roku 1974) ho prevažne nahradil širší pojem syndróm vyhorenia (ktorý sa okrem iného vzťahuje na všetky vrstvy obyvateľstva), ale niektorí autori pojem manažérska choroba používajú dodnes.
Neskoršie výskumy spochybnili aj pôvodný dôvod vzniku pojmu, teda pozorovanie, že u riadicich pracovníkov mužského pohlavia je vyššie riziko infarktu. Ukázali totiž, že v skutočnosti je riziko infarktu výrazne vyššie práve u ľudí z "najnižších" povolaní než u riadiacich pracovníkov. Takisto sa ukázalo, že riziko nie je vyššie u mužov. Tieto zistenia niektorí autori vykladajú ako zmenu situácie v spoločnosti v posledných desaťročiach, iní zas tak, že v 50. rokov došlo k štatistickému omylu spočívajúcemu v zameraní sa len na istú skupinu obyvateľstva (t. j. riadiacich pracovníkov), ktorá je relatívne najviac na očiach.
Škoda 29 T

Konštrukcia

Konštrukčne vychádza z typu 26 T pre maďarský Miškovec. Ide o päť článkovú jednosmernú električku, ktorá je z 87 % nízkopodlažná. Disponuje piatimi dverami a štyrmi podvozkami, predný a zadný sú plno otočné.
Zostavy mužstiev na Majstrovstvách sveta vo futbale 2006

Tento článok obsahuje zoznamy potvrdených zostáv mužstiev na záverečnom turnaji Majstrovstiev sveta vo futbale 2006, ktoré sa konali v Nemecku od 9. júna do 9. júla 2006. Pred oznámením konečných zostáv, viacerí tréneri zverejnili provizórne zostavy s hráčmi, ktorí sa nakoniec na turnaj nedostali. Na týchto provizórnych zostavách bol od 23 do 33 hráčov, ale každá konečná zostava obsahuje mená iba 23 hráčov. Všetci ostatní museli byť do 15. mája 2006 zo zostavy vyškrtnutí. Zranení hráči mohli byť nahradení najneskôr do 24 hodín pred prvým zápasom mužstva. Hráči označení (c) boli určení ako kapitáni svojich národných mužstiev. Informácie o kluboch sú z oficiálnej stránky FIFA. Hráči, ktorým sa zmenili informácie sú označení poznámkami.
Gisela Dulková

Pohár Federácie (FED Cup)

Gisela Dulková odohrala 16 zápasov Pohára federácie za tím Argentíny s bilanciou 14 : 7 v dvojhre a 4 : 4 vo štvorhre.
Dardenac

Poloha

Obec má rozlohu 1,5 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anne Conwayová

Život

Narodila sa do rodiny grófa Fincha. Veľký intelektuálny vplyv mal na ňu jej nevlastný brat John Finch, ktorý študoval na Christ´s College Cambridge University. Zoznámil ju s vedúcou postavou vtedajšieho vplyvného filozofického kruhu cambridgeských platonikov, Henry Moorom. Ten sa venoval jej štúdiu – keďže ženy mali v 17. storočí prístup na univerzitné štúdiá zakázaný – prostredníctvom listov. V roku 1651 sa vydala za vikomta Edwarda Conwaya. Jej manžel ju v jej intelektuálnom úsilí podporoval. Od detstva trpela silnými bolesťami hlavy – akiste aj tento fakt mal vplyv na jej názor, že duša a telo nie sú oddelené substancie. Bola v kontakte s významnými vedcami Kráľovskej spoločnosti. Krátko pred smrťou konvertovala na kvakerstvo.

Dielo

Svoju filozofickú náuku opisuje aj v korešpondencii s Henry Moorom. Jej hlavným a jediným dielom bola práca The Principles of the Most Ancient and Modern Philosophy. Posmrtne vyšla v angličtine v roku 1692, jej latinský preklad vyšiel v roku 1690 pod názvom Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae de Deo, Christo et Creatura id est de materia et spiritu in genere (anglický originál sa stratil). V nej vysvetľuje svoj trojstupňový metafyzický systém, postupujúci od Boha, cez Krista k Stvorenstvu (Creature). Na konci života sa zoznámila s Van Helmontom, ktorý jej dielo sprostredkoval Gottfriedovi Willhelmovi Leibnizovi. Pojem monády uviedla do filozofie práve Anne Conway, Leibniz náuku o monádach rozpracoval v Monadológii.
Hoci jej dielo vyšlo tlačou, nadlho – podobne ako viaceré ďalšie filozofky v histórii – upadla do zabudnutia. A to aj napriek tomu, že svojimi súčasníkmi bola považovaná za ženu „učenú na svoje pohlavie nevídane“. Predmetom sústredného záujmu historičiek a historikov filozofie sa stala len v období posledných dvadsiatich rokov, keď vychádza jej korešpondencia s Moorom, Princípy i jej intelektuálna biografia.
Zámok Humprecht

Humprecht, predtým aj Humprechtsberg, je zámok s výraznou oválnou stavebnou dispozíciou ležiaci na návrší pri meste Sobotka. Postavený bol v rokoch 1666 – 1668.

Dejiny

Humprecht je lovecký zámoček a bol letným sídlom Humprechta Jana Černína z Chudenic, cisárskeho veľvyslanca v Benátkach. Návrh vytvoril Carlo Lurago v štýle manierizmu, s prvkami neskorej renesancie a raného baroka, pravdepodobne ako parafrázu Galatskej veže v Istanbule. Stavbu prebiehajúcu v rokoch 1666 – 1668 viedol Francesco Ceresola, ktorý tiež zámok po požiari v roku 1678 opravil a zvýšil o jedno poschodie. Tým však boli preťažené základy, takže museli byť zbúrané prízemné hospodárske budovy a základy spevnené kvádrami z pieskovca. Zlatý polmesiac bol na vrchol umiestnený v roku 1829 namiesto pôvodného zhrdzaveného slovanského kríža na základe povestí o tom, že Humprecht Černín bol väznený v Turecku.
Po Černínovcoch zámok kúpila v roku 1738 rodina Netolických (Václav Kasimir Netolický z Eisenberga), ale pomaly chátral. V rokoch 1937 – 1939 bol rekonštruovaný. Za druhej svetovej vojny o ňom Nemci uvažovali ako o možnej leteckej pozorovateľni. V 70. rokoch 20. storočia bol zámok dôkladne opravený.

Stavba a interiér

Lovecký zámok s oválnym pôdorysom je umiestnený na čadičovom návrší nad mestom. Nad prvou strechou je umiestnená menšia oválna vežička zakončená špicatou kužeľovitou strechou, na ktorej sú umiestnené štyri komíny, a ktorá je zakončená polmesiacom. V hornej časti spodného poschodia sa nachádza drevená ochodza umiestnená na kamenných krakorcoch. V zámku je 27 miestností, uprostred stavby sa nachádza šestnásť metrov vysoká osová hodovná sieň s výbornou akustikou, kde sa často konajú koncerty. Na jej strope je namaľovaný znak Černínovcov od Rudolfa Beneša, v dolnej časti maľby al secco od R. Wiesnera vzťahujúca sa k životu Jana Humprechta. V miestnostiach rozostavaných do kruhu je umiestnená zámocká expozícia a v miestnostiach druhého poschodia expozícia Múzea mesta Sobotky – napr. Mánesov Prapor Národní gardy z roku 1848. Tzv. „myšou dierou“ možno vystúpiť na vežu, odkiaľ je pekná vyhliadka na celý miestny kraj.
Okolo zámku je obora na jelene, neskôr premenená na bažantnicu.
David Henrie

Detstvo

Henrie sa narodil v Mission Viejo, v Kalifornii, ako syn Lindy (rod. Finocchiaro), talentovej manažérky a Jamesa Wilsona Henrieho, ktorý pôvodne pracoval v oblasti s nehnuteľnosťami. David je starším bratom herca, Lorenza Jamesa Henrieho. Jeho starí rodičia z matkinej strany boli Taliani. Henrie vyrastal ako rímsky katolík a vo video chate priznal, že je kresťan a vždy bude. Vyrastal vo Phoenixe v Arizone.

Kariéra

Keď mal 13 rokov získal svoju prvú prelomovú rolu Peteyho Pitta v sitkome The Pitts. Neskôr úlohu vo filme Monster Makers s Lindou Blairovou a Georgeom Kennedym, a vo filme Dead Hollywood Moms Society. Tiež si zahral úlohu Skylara Blaforda v sitkome stanice Fox, Method & Red. 
Henrie mal hosťovské roly v množstve televíznych seriálov ako Providence, Without a Trace, The Mullets, Judging Amy, The D.A., Jack & Bobby, NCIS: Námorný vyšetrovací úrad, Dr. House či Odložený prípad. Pred svojou rolou v seriáli Kúzelníci z Waverly mal vedľajšou rolu v That's So Raven, kde stvárnil Coryho, Larryho kamaráta. Tiež si zahral v Ako som spoznal vašu mamu, kde zahral postavu Tedovho budúceho syna.
Vo svojich 18 rokoch získal rolu Justina Russoa v seriáli Disney Channel, Kúzelníci z Waverly, ktorý mal premiéru 12. októbra 2007. Tiež sa objavil v Kúzelníci z Waverly – Film, ako súčasť obsadenia seriálu. Henrie napísal dve epizódy: „Alex's Logo“ a špeciál „Meet the Werewolves“. Počas svojej spolupráce s Disney Channel, Henrie v roku 2008 súťažil v Disney Channel Games. Bol kapitánom Zeleného tímu, tiež známeho ako Cyclones. Mal hlavnú rolu vo filme Otec v pasci, v ktorom si zahral po boku Emily Osmentovej. Tiež sa objavil v roli samého seba v 2 epizódach seriálu Jonas. Podľa Reuters, bol Henrie oficiálne menovaný Grand Marshalom Toyota Pro/Celebrity Race 2009.
V roku 2010 si zahral vo webovom seriáli, Easy to Assemble. V roku 2012 nadaboval postavu Shawna vo filme The secret World of Arrietty. Henrie tiež režíroval krátky film s názvom „Boo!“ a iný s názvom „Catch“, ktoré debutovali v lete 2014.
Henrie sa objavil v Dospeláci 2 (2013) po boku Taylora Lautnera a Adama Sandlera. V roku 2014 hral hlavnú rolu v 1000 to 1: The Cory Weissman Story, a neskôr v tom istom roku v seriáli stanice ABC, Mind Games.
V roku 2015 hral v pokračovaní Paul Blart: Mall Cop 2, v dráme Little Boy a Walt Before Mickey. Henrie sa objavil tiež vo filmoch Cardboard Boxer a Warrior Road. V januári 2015 bol súčasťou obsadenia v nadchádzajúcom filme Reagan.

Osobný život

V októbri sa zasnúbil s bývalou Miss Delaware, Mariou Cahill. Vzali sa 21. apríla 2017.
Saint-Pierre-d’Autils

Poloha

Obec má rozlohu 7,09 km². Najvyšší bod je položený 139 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 989 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Taizé (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 3,16 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zlá diera

Jaskyňa Zlá Diera (známa aj ako Lipovecká jaskyňa, alebo jaskyňa Zla džura) je prírodný útvar, vzdialený cca 1 km severne od obce Lipovce, približne 30 km západne od mesta Prešov. Ide o jedinú sprístupnenú jaskyňu na území Prešovského okresu.

História

Jaskyňa bola sprístupnená prvý raz v roku 1999. Vznikla v masíve vrchu Buče, na pomedzí pohorí Bachureň a Branisko, na dolomitovej a vápencovej vrstve.
Boussais

Poloha

Obec má rozlohu 19,72 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 90 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 426 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Olne

Obyvateľstvo

Olne má približne 3 819 obyvateľov (2010).
Daniel Libeskind

Životopis

Narodil sa v židovskej rodine v meste Lodž v Poľsku. V roku 1965 sa stal občanom USA. Študoval hru na harmoniku v New Yorku, Bronxe, v Izraeli hru na klavír. Hudbu však zanechal, aby sa mohol venovať štúdiu architektúry. Vysokoškolský titul mu bol udelený v roku 1970 v Cooper Union for the Advancement of Science and Art v New Yorku. V roku 1972 ukončil postgraduálne štúdium v odbore Dejiny a teória achitektúry na School of Comparative Studies na Essex University vo Veľkej Británii. Od roku 1989 žije v Berlíne s manželkou a tromi deťmi.
Libeskind prednáša na mnohých univerzitách po celom svete. Je profesorom Hochschule für Gestaltung v Karlsruhe v Nemecku, na University of Pennsylvania, na katedre Lousia Kahna na Yale University.
Bol ocenený viacerými cenami vrátane Hiroshima Art Prize v roku 2001, ceny, ktorá sa udeľuje umelcom v oblasti medzinárodného mieru a dovtedy nebola udelená architektovi. V roku 1999 získal Deutsche Architekturpreis (Nemecká cena za architektúru) za Židovské múzeum v Berlíne, taktiež v roku 2000 Goetheho medailu za kultúrny prínos, v roku 1996 cenu americkej akadémie pre umenie a vzdelanie, v roku 1997 čestný doktorát na Humboldt Universität, v roku 1999 čestný doktorát na College of Arts and Humanities na Essex University vo Veľkej Británii, v roku 2002 čestné doktoráty na University of Edinburgh a Depaul University v Chicagu. Naposledy mu bol udelený čestný doktorát na University of Toronto v roku 2004.
Dve z jeho významných diel získali cenu RIBA: London Metropolitan University Graduate Centre a Imperial War Museum North. Imperial War Museum bolo nominované na Stirlingovu cenu. V roku 2004 bol vymenovaný za kultúrneho vyslanca pre architektúru v rámci programu CutureConnect.
Jametz

Poloha

Obec má rozlohu 17,44 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 259 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Jean-de-Cornies

Poloha

Obec má rozlohu 3,11 km². Najvyšší bod je položený 106 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 678 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Caprais-de-Blaye

Poloha

Obec má rozlohu 5,17 km². Najvyšší bod je položený 59 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 535 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Estourmel

Poloha

Obec má rozlohu 5,45 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 59 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 449 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bledavka Boucheova

Vzhľad

Bledavka Boucheova je asi 20 – 50 cm vysoká trvalka s vajcovitou podzemnou cibuľou s priemerom 3,5 cm.
Listy vyrastajú tesne nad zemou do tvaru ružice. Obyčajne z jednej cibuľky vyrastajú 3 – 4 listy. Čepele listov majú viditeľné žilky, sú úzke a sviežozelené.
Nápadné kvety rastú v súkvetiach, ktoré obsahujú 10 – 20 kvetov. Kvety majú bielo-zelenkasto-sivú farbu, 6 okvetných lístkov a sú 15 – 20 mm veľké. Tyčiniek je 6. Kvitne v apríli a máji.
Plodom bledavky je tobolka.

Rozšírenie

Bledavka Boucheova je rozšírená prevažne v juhovýchodnej Európe s miernym presahom do južnej časti strednej Európy. Na východe zasahuje do západnej Ázie a Anatólie.
Na Slovensku je pomerne bežná napríklad v lužnom lese v okolí Bielej vody pri Ivanke pri Dunaji.
Štyridsaťštyri

Charakteristika

Po neveľmi úspešne hodnotených veselohrách Piatok trinásteho (1953), Rohy (1955) a Nie je Adam ako Adam (1956) sa Paľo Bielik v roku 1957 rozhodol vrátiť k vojnovej tematike, k veľkolepému hrdinskému príbehu, ktorý mu, nielen podľa filmových kritikov, „sedel“ najlepšie. Námetom filmu bola historická udalosť z konca prvej svetovej vojny. Išlo o vzburu slovenských vojakov 71. pešieho pluku v srbskom Kragujevaci.

Dej filmu

Vojaci, nasiaknutí revolučnými myšlienkami, unavení dlhým odlúčením od rodín, strávenom v zákopoch na fronte a vyburcovaní zlým zaobchádzaním zo strany svojich nadriadených, sa vzbúrili proti nezmyselnému pokračovaniu vojny. Za svoju revoltu boli štyridsiati štyria vojaci odsúdení na trest smrti. Film je rámcovaný popravou. Začína sa koncom – čiže pochodom odsúdencov na popravisko. O predchádzajúcich udalostiach sa divák dozvedá prostredníctvom rozprávania hlavného hrdinu Viktora Kolibca.
Kragujevskej vzbure predchádzajú vo filme epizódy zo života Viktora Kubilca. Po zoznámení sa so svojou milou Julkou, prichádza povolanie na vojnu (tesne po tom ako mu Julka oznámi, že bude otcom) a na tú dobu pôsobivo natočené zábery z frontu, kde spolu so svojim priateľom Tónom prežívajú krutosť vojnového vraždenia. Z ruského zajatia sa vracia ranený, iba na krátko sa stretáva so svojou rodinou a opäť ho posielajú na front. Na rozdiel od Tóna, ktorý sa vždy zmieri so svojou situáciou a snaží sa prežiť ako sa dá, vo Viktorovi každou epizódou vzrastá čoraz silnejší odpor voči vojne.
Kragujevackej vzbure sa teda venuje až druhá polovica filmu, v ktorej Bielik tieto historické udalosti štylizoval, aby tak dosiahol svoj umelecký zámer. Niektoré scény a  rečnícky prejav Viktora pôsobia dnes miestami príliš idealisticky a naivne. Najmä jeho záverečný monológ: „Po tejto vojne nebude viac vojny. Ľudia zmúdrejú, nájdu ľudskú reč. Zastane človek pri človeku a povie prosto: Načo nám je vojna?“

Ohlasy

Celkovo pozitívne bolo vnímané herecké obsadenie, ktoré prinieslo do slovenského filmu nové neznáme tváre, medzi nimi aj hlavného hrdinu v podaní Juraja Sarvaša. Prevažne kladne bola hodnotená aj plastickosť a nečiernobielosť charakterov, aj keď sa, podľa Bočeka, objavujú aj postavy, ktoré nie zámerne, ale svojim uskutočnením pôsobia schematicky: „Malý písař Pagáč svým vzezřením a hrou príliš napovídá, jakou má úlohu v ději.“ 
Napriek rôznym výhradám sa všetci súdobí recenzenti zhodli, že klady filmu jednoznačne prevyšujú jeho zápory. Hovoria o jeho vysokej umeleckej kvalite a označujú film Štyridsaťštyri za vrcholné povojnové dielo slovenskej kinematografie.
"Bielik sa ukázal majstrom v koncipovaní epizód a mnoho z nich sa vryje do pamäti, najmä preto, že majú spoločného významového menovateľa. Najmä silná je scéna popravy nováčika, ktorý sa z frontovej hrôzy zbláznil."
"Bielikov film Štyridsaťštyri je umelecký čin, ktorý, žiaľ, zostáva v slovenskej kinematografii týchto rokov osamotený. Je ako oáza na púšti. Ako rád by som takto vítal každý slovenský film!"
Ostrý (geomorfologická časť)

Polohopis

Územie zaberá okrajovú juhozápadnú časť podcelku Trenčianska vrchovina i celých Strážovských vrchov. Severným a východným smerom pokračuje pohorie časťou Teplická vrchovina, juhovýchodným smerom krajina prechádza do zvlnenej Bánovskej pahorkatiny (časť Podunajskej pahorkatiny). Juhozápadná hranica, oddeľujúca Vysoký Inovec (podcelok Považského Inovca) vedie Jastrabským sedlom a západným smerom susedí Trenčianska kotlina, patriaca do Považského podolia.  
Západné svahy odvádzajú vody prítokmi do rieky Váh, z východnej a južnej časti tečie prebytková voda prítokmi do Bebravy, patriacej do povodia Nitry. Rozvodie medzi povodím Váhu a povodím Nitry vedie Jastrabským sedlom, ktorým zároveň vedú komunikácie nadregionálneho významu. Ide najmä o cestu E 572 v trase cesty I/9 (Drietoma – Nováky), železničnú dopravu zabezpečuje trať Trenčín – Chynorany.

Ochrana územia

Táto časť Strážovských vrchov leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti, no na jej území sa nachádzajú osobitne chránené prírodné rezervácie Bindárka, Trubárka a Ostrý vrch, okrajovo aj prírodná pamiatka Potok Machnáč.

Turizmus

Okrajová časť Strážovských vrchov patrí medzi obľúbené a vyhľadávané oblasti najmä z dôvodu blízkosti k mestu Trenčín. Aj pre pomerne ľahkú dostupnosť a sieť turistických chodníkov je obľúbeným cieľom turistov.
La Châtre (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 6,06 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 416 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Krokomer

Krokomer alebo pedometer je prenosný, elektrický, elektromechanický alebo čisto mechanický prístroj, ktorý na základe monitorovania pohybu používateľa mechanickým senzorom odhaduje počet krokov vykonaných počas chôdze.

Princíp fungovania

Moderné krokomery využívajú akcelerometer, gyroskop, prípadne kombináciu viacerých inerciálnych senzorov na princípe MEMS (Micro-Electro-Mechanical Systems). Softvér v prístroji na základe výstupov z uvedených senzorov zaznamenáva počet krokov, ktoré používateľ prejde. Na základe telesnej výšky používateľa mnoho krokomerov odhaduje dĺžku kroku a tým aj celkovú prejdenú vzdialenosť a energetický výdaj (v kJ, resp. kcal) počas používania krokomera. Krokomery používateľ nosí podobne ako náramkové hodinky na zápästí, prípadne zavesené na krku alebo pripevnené k opasku či inej časti odevu.

Použiteľnosť

Používanie krokomera je motivačným faktorom pre zvýšenie fyzickej aktivity používateľa prístroja. Stanovenie denného cieľa prejdených krokov motivuje používateľa k dosiahnutiu tejto méty. Na základe viacerých vedeckých štúdii sa odporúča, aby dospelý človek prešiel každý deň 10 000 krokov, čo by malo dopomôcť k väčšej kontrole nad hmotnosťou jedinca. Zvýšený energetický výdaj v kombinácii s monitorovaným energetickým príjmom môže viesť k zníženiu, resp. udržaniu telesnej hmotnosti. Vedecké štúdie potvrdili, že používanie krokomera vedie k zníženiu hmotnosti u obéznych pacientov.
Kay Hooper

Životopis

Študovala Isothermal Community College, kde zo štúdia obchodu prešla na dejiny a literatúru. KV roku 1980 jej vyšla prvá kniha, v tej dobe ešte čistá harlekýnka. Od tej doby napísala viac než 60 románov. Tie sa často spájajú s ucelenejšími trilógiami, kde sa čitatelia väčšinou stretávajú s krutými vraždami a hrdinami, disponujúcimi paranormálnymi schopnosťami, ktoré im pomáhajú v ceste za spravodlivosťou.
Je najstaršia z troch súrodencov. Brat s otcom vedú stavebnú firmu, sestra je jej manažérka, koordinátorka a má hlavný podiel na vzniku Kay Hooper Foundation – nadácie, usilujúcej o vznik útulkov pre opustené zvieratá.
Kay Hooper žije v Severnej Karolíne, je slobodná, s jedenástimi mačkami a dvomi psami.
Metz-Robert

Poloha

Obec má rozlohu 4,26 km². Najvyšší bod je položený 176 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 54 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chieulles

Poloha

Obec má rozlohu 2,61 km². Najvyšší bod je položený 223 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 399 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Baguer-Morvan

Poloha

Obec má rozlohu 23,11 km². Najvyšší bod je položený 87 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 541 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Wulfila

Wulfila (meno je zdrobneninou gótskeho slova wulf (vlk))(* asi 311 na dolnom Dunaji – † 383 Carihrad) bol biskup východorímskej cirkvi, misionár u germánskych Gótov.
Úspešne šíril východnú podobu kresťanského vyznania (tzv. arianizmus) medzi západnými Gótmi.
Z gréckych, latinských a runových znakov vytvoril písmo a preložil do gótčiny bibliu. Časť prekladu sa zachovala v skvostnom rukopise zo 6. storočia v takzvanom Codex argenteus. Vznikol v Taliansku, v rudolfínskej dobe ho prechovávali v Prahe, dnes je uložený v Uppsale. Je hlavným zdrojom znalostí o najstaršom štádiu germánskych jazykov.
Po prvý raz bol vydaný v rokoch 1843-1846, vedecké vydanie zabezpečil Wilhelm Streitberg, Die gotische Bibel (5. vyd. 1965).