Breznica (okres Stropkov)

Poloha obce

Obec Breznica leží v geografickom celku Ondavskej vrchoviny južne od Stropkova. Je vybudovaná po oboch stranách potoka Vojtovec pri jeho sútoku s riekou Ondava v nadmorskej výške 176 m. Najvyšším vrchom chotára je Baranov (348 m n. m.). Chotár s rozlohou 991 ha leží východne od rieky Ondavy. Orná pôda zaberá rozlohu 329 ha, ostatná pôda je lesná a poľnohospodárska.Obec s pôdorysom v tvare kríža je v smere sever - juh dlha 1,8 km, v smere východ - západ 1 km. Má 2 autobusové zastávky. V roku 1921 bola autobusovou dopravou prepojená s mestami Prešov, Vranov a Stropkov.

História obce

Prvá uznaná písomná zmienka o obci pochádza z roku 1404. Obec patrila k hradnému panstvu Stropkov, kde v tom čase vládli ,,Perenyiovci”, od roku 1567 ,,Pethovci” a od 18. storočia rodina ,,Hadik Barkoczymu”. Vystriedala niekoľko názvov: r.1404 ,,Wrezniche”, r. 1408 ,,Breza”, r.1430 ,,Antiguabriza”, r. 1454 ,,Nagbriza”, r. 1773 ,,Welka Breznicza” a od r.1927 ,,Breznica”. 
Obec bola postavená a žila na slovenskom poddanskom práve a podľa toho platila najvyššie dane a poplatky. Kým v roku 1454 mala 5,5 usadlostí, 12 sedliakov a 5 žedliarov, v roku 1715 tu žilo len 7 sedliakov a 4 žedliari. V roku 1767 sa počet usadlostí zvýšil na 21. V roku 1787 mala obec 462 obyvateľov, v roku 1828 555 obyvateľov, v roku 1900 459 obyvateľov, v roku 1991 705 obyvateľov, v súčasnosti 774 obyvateľov.
V 15. storočí bol v obci postavený drevený Kostol sv. mučeníkov Kozmu a Damiána so samostatnou zvonicou a jedným zvonom. Ten však v polovici 18. storočia vyhorel. Dnešný murovaný kostol zasvätený sv. Jozefovi bol vybudovaný v r. 1763. V 15.- 16. storočí bola obec farnosťou. Dôvod zániku farnosti nie je známy. Od r. 1997 je znova farnosťou s filiálkou Sitníky a N. Olšava. V prvej matrike sa v obci BREZNICA nachádzali najčastejšie tieto priezviská - Mihalenko, Novotňak, Ribar, Vaško, Brendza, Varga, Mandula, Mudry, Krajnik.

Výstavba

V 15. storočí bol postavený umelý rybník s rozlohou cca 1,5 ha a vodný mlyn na 3 kamene, v 16. storočí stará farská budova, v 2. polovici 18. storočia panský majer a budova pre správcu majetku (kaštieľ).
V roku 1903 pribudla budova štátnej ľudovej školy (učilo sa maďarsky). V rámci povojnovej obnovy v rokoch 1947-1949 bolo postavených 18 domov, v roku 1957 ďalších 7, väčšinou svojpomocne. 28. 10. 1950 bola obec elektrifikovaná a bol napojený miestny rozhlas. V roku 1959 bol postavený kultúrny dom, v roku 1960 boli upravené cesty, postavené 2 mosty na miestnom potoku a predajňa OD, roku 1976 požiarna zbrojnica, cesta na cintorín, vodovod, roku 1981 daná do užívania Materská kola, v roku 1994 bola obec plynofikovaná, v roku 1997 bol postavený Dom nádeje a začalo sa s výstavbou kanalizácie, v roku 2003 bol obnovený obecný rozhlas a v roku 2004 bola dokončená a skolaudovaná stavba šatní a tribúny TJ.

Kultúra

Do 22. 6. 1888 sa vyučovalo v cirkevnej škole v bývalej farskej budove. Vyučovali cirkevní pracovníci alebo ľudia nimi poverení. Posledným učiteľom bol p. G. Duplinský s manželkou. V rokoch 1903-1918 v novej budove školy vyučovala Ema Keyvari v maďarčine. V rokoch 1920-1923 učiteľ Kaszay zaviedol pravidelnú školskú dochádzku s vyučovacím jazykom slovenským.
V rokoch 1937-1963 v obci pôsobilo ochotnícke divadlo, v roku 1960 bolo otvorené stále kino, kde sa premietalo 3-krát týždenne.
V obci sa nachádzajú tenisový kurt s antukovým povrchom, futbalové a multifunkčné ihrisko.

Príroda

Chotár obce tvoria 2 hlavné časti: rovinatá a väčšia svahovitá, kde prevládajú sprašové hliny. V lesoch prevláda buk, hrab, breza, osika, borovica. Zo zvierat tu žije jeleň, diviak, v menšom počte jazvec, zajac, vlk, líška, kuna, rys. Vtáctvo je zastúpené rôznymi druhmi, ktoré tu zimujú, ale aj priletujú na hniezdenie.