google/wiki40b huggingface dataset:
Lok

Polohopis

Obec leží na východných svahoch Pohronskej pahorkatiny a na terasách Hrona. Nadmorská výška stredu obce je 196 m, chotár je vo výške od 160 do 225 m. Rovinný až pahorkatinný povrch odlesneného chotára tvoria treťohorné uloženiny s pokrovom spraše a sprašových hlín. Má hnedozemné a černozemné pôdy.

Dejiny

Obec sa spomína v roku 1286. Od 1388 patrila hradnému panstvu Levice. V roku 1601 mala 41 domov, roku 1828 už 89 domov a 589 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom. Pri požiari v roku 1904 zhorelo 104 domov. 
Za I. ČSR pracovali obyvatelia väčšinou ako poľnohospodárski robotníci na veľkostatku Scholler. V rokoch 1938 – 1945 bola obec pripojená k Maďarsku. V roku 1947 sa uskutočnilo presídľovanie občanov maďarskej a slovenskej národnosti. 1948 bol v obci založený ŠM a 1950 JRD.

Občianska vybavenosť

V Loku je novopostavená základná škola s materskou škôlkou. Obec má aj veľký kultúrny dom a vlastné zdravotné stredisko. Účelom športu slúži obecné futbalové ihrisko. 
V súčasnosti sa v Loku postavili tri štvorbytové nájomné byty a uskutočnila sa generálna oprava verejných komunikácií.
Marcillé-la-Ville

Poloha

Obec má rozlohu 26,96 km². Najvyšší bod je položený 327 m n. m. a najnižší bod 124 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 802 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bretonvillers

Poloha

Obec má rozlohu 13,66 km². Najvyšší bod je položený 922 m n. m. a najnižší bod 445 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 220 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jahňací štít

Okolie štítu

Zo štítu je výhľad na Belianske Tatry, okolité doliny, Lomnický štít, Pieniny. Výhľad patrí medzi najkrajšie vo Vysokých Tatrách.

Prístup

Jahňací štít je prístupný po žltom značkovanom chodníku od Chaty pri Zelenom plese cez Červenú dolinu . Pred výstupom na štít, pri prechode cez Kolový priechod, je chodník náročnejší, vedú ním reťaze. Od chaty trvá výstup 2 a pol hodiny, k chate sa dá dostať buď zo Skalnatého plesa cez Veľkú Svišťovku alebo Dolinou Kežmarskej Bielej vody z Kežmarských Žľabov.

Prvovýstupy

Prvý známy výstup na štít uskutočnil anglický cestovateľ Robert Townson so sprievodcom Hansom Grossom v auguste 1793 pri svojej návšteve Uhorska, pred ním však na štít pravdepodobne vyšli pastieri a pytliaci z okolia a tiež baníci ťažiaci v 18. storočí v okolí štítu meď. V roku 1911 boli na štíte prví horolezci počas zimy.
Saint-Martin-en-Gâtinois

Poloha

Obec má rozlohu 7,29 km². Najvyšší bod je položený 200 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 117 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mikušovce (okres Lučenec)

Polohopis

Obec leží v Lučenskej kotline na nive rieky Ipeľ.

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci (Miksi) je z roku 1460, ale už od 14. storočia bolo tunajšie sídlisko majetkom panstva z Haliče. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom. V roku 1896 polovica obce zhorela. Mikušovce v roku 1966 pričlenili k Lučencu, osamostatnili sa v roku 1992.
Oľka (okres Medzilaborce)

Polohopis

Priemerný stred obce sa nachádza 223 m nad úrovňou mora, v chotári 210 – 460 m. Oľka je lokalizovaná na juhozápade Laboreckej vrchoviny (Nízke Beskydy). Cez Oľku preteká rieka Oľka s prítokmi

Politika

Starostom je Vladimír Ščerba.

Parky

Park v centre obce

Šport

V obci pôsobí futbalový oddiel TJ Družstevník Oľka. Posobia v ObFZ Humenné, je tu družstvo dospelých, dorastencov a žiakov.
Saint-Martial-sur-Né

Poloha

Obec má rozlohu 11,6 km². Najvyšší bod je položený 68 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 421 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hodrušit

Vznik

Žilný minerál vystupujúci spolu s ďalšími Bi-sulfosolami ako zriedkavá akcesória v rudách výlučne v najhlbšej medenej paragenetickej zóne. Vo vyšších paragenetických zónach chýba, všetok bizmut v ridách sa viaže izomorfne v sulfidoch, najmä v galenite.
Vystupuje v asociácii spolu s kremeňom, hematitom a chalkopyritom na žile Rozália v Hodruši-Hámroch.

Vlastnosti

Tvorí drobné ihličky a zrná, vzácne ryhované alebo stĺpcovité až 5 mm dlhé kryštály. Farba hodrušitu je oceľovošedá, nabieha do hnedobronzova; lesk je kovový.
Etrúrske kráľovstvo

Vznik kráľovstva

Kráľovstvo vzniklo na základe Aranjuezskej zmluvy uzavretej dňa 21. marca 1801. Dohodu uzavrelo napoleonské Francúzsko a Španielsko na jednej strane a parmskí Bourbonovci na strane druhej. Bourbonovcom tak bola nahradená strata ich území v severnom Taliansku, ktoré od roku 1796 okupovali francúzske vojská. Podľa dohody sa Ferdinand Parmský vzdal všetkých nárokov na trón v Parmskom vojvodstve a následne jeho syn Ľudovít získal Etrúrske kráľovstvo, ktoré vzniklo zo starého Toskánskeho vojvodstva.

Panovníci

Prvý kráľ Ľudovít I. zomrel veľmi mladý v roku 1803 a na trón nastúpil jeho neplnoletý syn Karol Ľudovít, ktorý vládol pod menom Ľudovít II.. Jeho matka, Mária Lujza vládla za neho ako regentka.

Začlenenie do Francúzska

V roku 1807 Napoleon kráľovstvo zrušil a začlenil ho do Francúzska. Vytvoril z neho tri francúzske kolónie - Arno, Méditerranée a Ombrone.
Teraz už bývalému etrúrskemu kráľovi a jeho matke prisľúbil nové kráľovstvo nachádzajúce sa v severnom Portugalsku - Kráľovstvo severnej Luzitánie, no tento plán sa nikdy neuskutočnil z dôvodu zániku spojenectva medzi Napoleonom a španielskymi Bourbonovcami v roku 1808.
Po Napoleonovom páde v roku 1814 bolo Toskánsko obnovené ako habsburské veľkovojvodstvo. V roku 1815 bolo Vojvodstvo Lucca vyčlenené z Toskánska a malo slúžiť ako dočasná náhrada pre parmských Bourbonovcov. Existovalo až do roku 1847, kedy Bourbonovci znovu získali vládu v Parme.
Roľnícke hlasy

Roľnícke hlasy bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku v 20-ych rokoch 20. storočia.
Noviny vychádzali v Trnave, potom v Bratislave raz týždenne. Noviny mali prílohu Praktický hospodár.
Beaulieu (Haute-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 22,27 km². Najvyšší bod je položený 948 m n. m. a najnižší bod 543 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 916 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Beuvraignes

Poloha

Obec má rozlohu 14,45 km². Najvyšší bod je položený 104 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 805 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Humanizmus (ľudomilnosť)

Humanizmus je filozoficko-etické stanovisko, ktorým sa ústredné miesto prisudzuje človeku, jeho blahu, potrebám a záujmom, a ktoré spravidla odmieta náboženstvo a zdôrazňuje racionalizmus. Je to aktívny prístup k životu sústreďujúci sa na ľudské riešenia pre ľudské otázky cez racionálne argumenty bez utiekania sa k bohovi, bohom, svätým textom alebo náboženskej viere. 
Definícia podľa filitu:
filozoficko-etické stanovisko, ktorým sa ústredné miesto prisudzuje človeku, jeho blahu, potrebám a záujmom… Humanizmus je orientácia na hodnotu človeka, jeho práva na šťastie, slobodu, osobný rozvoj a uplatnenie; širšie láska k človeku.
Nasleduje niekoľko definícií humanizmu z anglických slovníkov:
"...hľadanie, bez náboženstva, toho najlepšieho v ľuďoch a pre ľudí." (Chambers Pocket Dictionary)
"... doktrína, postoj alebo spôsob života, zameraný na ľudské záujmy a hodnoty, predovšetkým filozofia, ktorá spravidla odmieta vieru v nadprirodzeno a zdôrazňuje dôstojnosť jednotlivca, ako aj hodnotu a schopnosť sebarealizácie človeka na základe vlastného rozumu." (Merriam Webster Dictionary)
"...nenáboženská filozofia, založená na liberálnych ľudských hodnotách." (Little Oxford Dictionary)
"... obracanie sa na rozum, a nie na zjavenie či náboženskú autoritu, ako prostriedok poznávania prírodného sveta a osudu človeka, ako aj vytvorenia základov morálnosti. Humanistická etika sa odlišuje tým, že cieľ morálnej akcie vidí skôr v blahu ľudstva ako v naplnení božej vôle." (Oxford Companion to Philosophy)
"...odmietnutie náboženstva v prospech pokroku ľudstva vlastným úsilím." (Collins Concise Dictionary)
"...to, čo je charakteristicky ľudské a nie nadprirodzené, čo patrí človeku a nie vonkajšej prírode, čo pozdvihuje človeka na vrchol jeho výšok alebo mu ako človeku dáva najväčšie uspokojenie." (Encyclopedia of the Social Sciences)
"...je to morálne zameraný štýl intelektuálneho ateizmu, ku ktorému sa hlásia ľudia na celom Západe." (Oxford Companion to the Mind)
Ivo Nesrovnal

Kariéra

Profesionálnu dráhu začal v Slovenskej akadémii vied. Ako interný ašpirant sa venoval právu ochrany životného prostredia. Ochrana životného prostredia bola aj témou semináru, ktorý viedol na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského.
V deväťdesiatych rokoch pracoval v kancelárii prezidenta Václava Havla v Prahe ako právnik so zameraním na ochranu ľudských práv.
Pred vstupom do politiky spoluviedol trinásť rokov (1992 – 2005) pobočku renomovanej medzinárodnej advokátskej kancelárie Gleiss Lutz Rechtsanwälte pre Česko a Slovensko, ktorá sa špecializuje na medzinárodné transakcie, prevzatia, fúzie a akvizície, právo Európskej únie, ochranu hospodárskej súťaže, bankovníctvo, cenné papiere, nehnuteľnosti, projekty na „zelenej lúke“ a duševné vlastníctvo.

Komunálna politika

Od roku 2009 pôsobil ako poslanec zastupiteľstva Hlavného mesta Bratislavy, ako poslanec zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja /BSK/ a paralelne ako podpredseda BSK za stranu SDKÚ-DS. Bol predsedom komisie finančnej stratégie a pre nakladanie s majetkom mesta a predsedom grémia predsedov poslaneckých klubov pri mestskom zastupiteľstve Hlavného mesta Bratislavy. Zároveň pôsobil aj ako predseda Krajskej organizácie cestovného ruchu v rámci Bratislavského samosprávneho kraja.
V auguste 2014 vystúpil zo strany SDKÚ-DS a rozhodol sa ako nezávislý kandidát kandidovať na post primátora Bratislavy. V komunálnych voľbách 2014 získal 50 630 hlasov, o vyše 10 000 hlasov predbehol bývalého primátora Milana Ftáčnika a bol zvolený, za primátora Hlavného mesta SR Bratislavy. Post primátora opätovne obhajoval aj v komunálnych voľbách 2018, ako nezávislý, v ktorých neuspel, usadil sa na 3. mieste s 18.4% a prenechá kreslo novozvolenému primátorovi Matúšovi Vallovi.
Ambronay

Polohopis

Ambronay má rozlohu 33,55 km². Najvyšší bod je položený 765 m n. m. a najnižší bod 225 m n. m.

Obyvateľstvo

Ambronay má 2328 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Michio Kaku

Mladosť a vzdelanie

Narodil sa v San José v Kalifornii japonským imigrantom. Aj jeho otec sa narodil v Kalifornii, ale vzdelanie získal v Japonsku, takže hovoril iba trochu po anglicky. Kaku promoval s vyznamenaním na Harvarde. Neskôr navštevoval kalifornskú univerzitu v Berkeley, kde v roku 1972 získal titul Ph.D. V roku 1973 získal miesto učiteľa v Princetone. Počas vojny vo Vietname Kaku dokončil vojenský výcvik v armáde.

Akademická kariéra

Kaku v súčasnosti pôsobí ako profesor teoretickej fyziky na City University of New York, kde prednáša vyše 30 rokov. Angažuje sa hlavne v hľadaní Teórie všetkého, ktorá chce zjednotiť všetky 4 základne sily vo vesmíre - silná interakcia hmotných objektov, slabá jadrová sila, gravitácia a elektromagnetizmus. Bol hosťujúcim profesorom na Inštitúte pre pokročilé vzdelávanie v Princetone a na Newyorskej univerzite. Je členom American Physical Society.  
Od roku 1969 intenzívne publikuje články o teórii superstrún. V roku 1974 spolu s prof. K. Kikkawom napísal prvý článok o strunovej teórii poľa. Je tiež autorom mnohých ďalších článkov, kde sa prvýkrát zmieňuje o mnohoslučkových amplitúdach v teórii superstrún, divergencii týchto amplitúd alebo o zrútení supersymetrie pri vysokých teplotách v ranom vesmíre. Odkedy sa pustil do výskumu teórie superstrún, mnohé myšlienky preskúmal ako prvý. Jeho súčasný výskum sa zameriava na zložitý problém odhaľujúci základnú povahu M-teórie a teórie superstún, o ktorej verí, že nie je v konečnej forme. 
Kaku je autorom niekoľkých vedeckých kníh o teórii superstrún a publikoval 170 článkov v odborných časopisoch na témy supergravitácia, supersymetria a hadrónova fyzika. Je tiež autorom vedecko-populárnych kníh - Hyperpriestor, Einsteinov vesmír a Paralelné Svety. 
Jeho posledná kniha, Fyzika nemožného, objasňuje princípy neviditeľnosti, teleportácie, hviezdnych lodí, pohonu na antihmotu alebo cestovania v čase. Hovorí o nich ako o veciach, ktoré v súčasnosti nie sú možné, ale v budúcnosti by sa možno mohli stať skutočnosťou. V marci 2008 sa táto kniha dostala do zoznamu best-sellerov New York Times, a zotrvala tam 5 týždňov.

Mediálna činnosť

Michio Kaku je veľkým popularizátorom vedy. Objavuje sa v mnohých televíznych programoch, dokumentoch, rozhlasových staniciach a podobne. Vydáva populárno-vedecké knihy zaoberajúce sa teoretickou fyzikou.
Sebaobrana Poľskej republiky

Sebaobrana Poľskej republiky (poľ. 'Samoobrona Rzeczpospolitej Polskiej' alebo len Samoobrona) je poľská politická strana založená v roku 1992 z rovnomennej odborovej organizácie. Založenie strany inicioval Andrzej Lepper, ktorý bol jej predsedom až do svojej tragickej smrti 5. augusta 2011. Do roku 2000 pôsobila pod názvom Przymierze Samoobrona. Považuje sa za populistickú stranu. Organizovala protestné akcie, ktorých súčasťou bolo napríklad vysypávanie obilia na koľajnice alebo diaľnice.
Roku 2001 dostala od voličov 10% hlasov a v roku 2005 12%. Zo začiatku len ticho podporovala menšinovú vládu PiS, ale od konca apríla 2006 je vo vláde s PiS a Ligou poľských rodín. Získala 3 ministerstvá (poľnohospodárstvo, práce a sociálnych veci a budovania). Okrem ministra poľnohospodárstva sa Andrzej Lepper stal aj vicepremiérom. Pritom pred rokom 2006 bola Samoobrona vnímaná ako izolovaná strana.
Sebaobrana žiada väčšiu podporu poľnohospodárstva a zvyšovanie sociálnych výdajov. Peniaze chce získať predovšetkým zavedením dane z obratu, likvidáciou časti zbytočných agentúr a fondov, ktoré sú financované zo štátneho rozpočtu. Chce tiež znížiť finančné prostriedky určené na splácanie štátnych dlhov a uvoľniť bankové rezervy. Argumentuje tým, že „vo väčšine štátov EU verejný dlh prekračuje 60 % HDP a v niektorých krajinách (Taliansko, Belgicko) prekračuje 100 % HDP.“
Podľa Sebaobrany by hlavnými sektormi poľskej ekonomiky mali byť poľnohospodárstvo, stavebníctvo, malé a stredné podniky. Je proti veľkým zahraničným investíciám do Poľska. Bola proti vstupu Poľska do EÚ. Často sa pokladá za stranu, ktorá sa chce viac orientovať na Rusko.
Je proti eutanázii, interrupciám, rovnej dani, legalizácii tzv. mäkkých drog, odluke cirkvi od štátu, registrácii homosexuálnych partnerstiev. Žiada obnovenie trestu smrti, okamžité stiahnutie poľských jednotiek z Iraku, zachovanie bezplatného vzdelania a zdravotníctva a zverejnenie aktov poľských komunistických tajných služieb.
Hry o život (trilógia)

Hry o život (angl. The Hunger Games) je románová trilógia pre mládež, ktorú napísala americká spisovateľka Suzanne Collinsová. Prvý diel Hier o život bol vydaný v septembri 2008 v nakladateľstve Scholastic a predstavil šestnásťročnú hrdinku Katniss Everdeenovú, žijúcu v postapokalyptickom svete, ktorému vládne mocný Kapitol. Hry o život (doslova Hry hladu) je každoročne usporiadaná reality show, v ktorej v priamom televíznom prenose na život a na smrť bojujú náhodne vybraní chlapci a dievčatá zo všetkých dvanástich krajov. Druhý diel Skúška ohňom (angl. Catching Fire) vyšiel v roku 2009 a v auguste 2010 záverečný diel Drozdajka (angl. Mockingjay).

Inšpirácia a vznik trilógie

Podľa autorky sa idea diela zrodila vo chvíli, keď prepínala televízne programy medzi súťažnými reality show a vojenským spravodajstvom z bojiska. Odkazuje tiež na grécky mýtus o Théseovi a Minotaurovi, podľa ktorého bolo mesto Atény nútené poslať na Krétu jedného muža a jednu ženu, aby uspokojili potreby Minotaura. Rovnako je tomu v krajine Panem v trilógii Hry o život. Ihneď po dokončení prvej knihy dostala Suzanne Collinsová od vydavateľstva Scholastic zmluvu na šesťcifernú sumu na celú trilógiu. Už počas prvého roka sa predalo len v severnej Amerike cez 1,5 milióna výtlačkov. Licencia na preklad už je predaná do viac ako 37 krajín sveta.

Knihy

Trilógia Hry o život je zasadená do bližšie neupresneného času v budúcnosti. Severná Amerika bola vo vojne zničená. Novo vzniknutá krajina Panem pozostáva z bohatého Kapitolu a trinástich okolitých krajov, o poznanie chudobnejších. Ako trest za predošlé rebélie proti Kapitolu bol trinásty kraj zničený, a každoročne v zvyšných krajoch žrebom vybrané jedno dievča a jeden chlapec vo veku od 12 do 18 rokov sa zúčastňujú Hier o život. V priamom prenose potom títo súťažiaci, alebo skôr obete, bojujú na život a na smrť v nebezpečnej vonkajšej aréne, kým nezostane len jediný živý víťaz. Príbeh sleduje osud šestnásťročnej Katniss Everdeenovej, dievčaťa z dvanásteho kraja, ktorá sa do Hier o život prihlási namiesto svojej mladšej sestry, na ktorú padol žreb.
Brives-sur-Charente

Poloha

Obec má rozlohu 5,94 km². Najvyšší bod je položený 37 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 223 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
La Redorte

Poloha

Obec má rozlohu 13,49 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 39 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1117 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Edward Steichen

Životopis

Narodil s v Bivange v Luxembursku. V roku 1881 jeho rodina Luxembursko opustila a usadili sa v Hancocku v Michigane, neskôr v Milwaukee vo Wisconsine. Tu sa v roku 1895 začal zaoberať fotografiou. O štyri roky neskôr po prvýkrát vystavoval na fotografickom salóne vo Philadelphii.
Študoval výtvarné umenie v Milwaukee, Londýne a v Paríži, kde sa stýkal s umeleckou avantgardou. Rovnako ako fotografia ho však lákalo aj maliarstvo. Pre fotografiu sa definitívne rozhodol až po 1. svetovej vojne.
Medzi tým sa zoznámil s americkým fotografom Alfredom Stieglitzom a spolupracoval s ním. V roku 1905 zorganizoval s A. Stieglitzom vytvorenie Galérie 291 v New Yorku, kde pripravoval súbory moderného európskeho umenia. Obaja významne ovplyvnili pohľad na moderné umenie v Spojených štátoch.
V prvom období tvorby sa venoval širokej palete motívov v duchu secesnej a symbolistické poetiky od krajín po portréty a výjavy zo spoločnosti. Po roku 1919 zdokonaľoval techniku čistej fotografie, v tvorbe sa prejavili vplyvy glamouru, novej vecnosti a konštruktivizmu. V rokoch 1917 – 1919 stál v čele fotografického prieskumu americkej armády vo Francúzsku, v rovnakej funkci pracoval aj v námornictve v Pacifiku.
V období medzi svetovými vojnami pracoval najmä pre časopisy Vogue a Vanity Fair, venoval sa móde a portrétom slávnych osobností (Greta Garbo, Winston Churchill, Charlie Chaplin). 
V rokoch 1923 – 1938 mal v New Yorku štúdio pre reklamnú a ilustračnú fotografiu. V rokoch 1947 až 1962 bol kurátorom fotografického oddelenia Múzea moderného umenia v New Yorku. V priebehu štrnástich rokov tu usporiadal 65 výstav. Najväčšia z nich bola usporiadaná v roku 1955 s názvom The Family of Man. Bola predstavená v 40 krajinách a ako uvádzajú oficiálne stránky múzea v Clervaux (Luxembursko) ju navštívilo viac než 9 miliónov osôb.
Jeho posledná výstava mu priniesla slávu a ocenenie Presidential medal of freedom, ktoré mu odovzdal 6. decembra 1963 americký prezident Lyndon Johnson.
Jeho fotografia The Pond-Moonlight (1904), bola predaná za 2.928.000.-USD vo februári 2006 v aukcii Sotheby's New York. Fotografia patrí k raným piktorialistickým dielam. Ide o jednu z prvých skutočne farebých fotografií vytvorených ušľachtilou gumotlačou. Na svete existujú iba tri známe kópie tejto fotografie. V zozname najdrahších fotografií obsadilo toto dielo druhé miesto .
Termodynamická účinnosť

účinnosť Carnotovho cyklu

Carnotov cyklus je najúčinnejší možný tepelný cyklus pracujúci medzi dvoma tepelnými zásobníkmi s teplotami Tₚ a Tₒ. Tento špeciálny cyklus je tvorený adiabatickou kompresiou a expanziou a izotermickým prívodom a odvodom tepla.
ηₖ =  1 -
Regnévelle

Poloha

Obec má rozlohu 8,62 km². Najvyšší bod je položený 366 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 139 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cirey

Poloha

Obec má rozlohu 13,09 km². Najvyšší bod je položený 329 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 349 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Samson (Calvados)

Poloha

Obec má rozlohu 3,66 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 337 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrám svätého Jána Krstiteľa (Nesebar)

Charakteristika

Chrám svätého Jána Krstiteľa leží v centrálnej časti historického centra Nesebaru. Je jednou z najlepšie zachovaných chrámových budov v meste.
Jedná sa o trojloďovú budovu so štyrmi murovanými stĺpmi v interiéri podopierajúcimi kupolu chrámu. Pôdorys budovy je štvoruholníkový s rozmermi 14 x 10 metrov. Východná zadná časť chrámu je zakončená tromi polkruhovými apsidami. Budova nemá narthex. Západná, južná a severná fasáda budovy je na vrchu zakončená vysokou slepou arkádou. Okolo okien a dverí sa zachovali zvyšky ornamentálnej výzdoby, ktorá bola zhotovená z tehál.
Interiér budovy je omietnutý a vyzdobený freskami. Medzi najvýznamnejšie patrí ktitorský (donátorský) portrér zo 14. storočia na južnej stene chrámu, alebo scéna s vyobrazením svätej Maríny zo 17. storočia na juhozápadnom stĺpe. Najstaršie zachované fragmenty fresiek v chráme pochádzajú z 13. storočia.
Budova je predstaviteľom prechodného typu stavby medzi skrátenou bazilikou a krížovo-kupolovitým chrámom.
Ako materiál na výstavbu bol použitý lámaný kameň, pričom ako spojovací materiál bola použitá malta.

Dejiny

V roku 2013 sa pri archeologickom výzkume, ktorý prebiehal v rámci reštaurácie budovy zistilo, že súčasná budova bola postavaná na základoch staršieho ranokresťanského chrámu. Jednalo sa o neskoroantickú trojloďovú baziliku s jednou polkruhovou apsidou na zadnej východnej strane chrámu a pravdepodobne aj s dvoma menšími polkruhovými apsidami na južnej a severnej fasáde. Predpokladá sa, že táto budova bola postavaná v 6. storočí.
Súčasná budova bola postavaná v období stredoveku v 10. storočí.
Budova chrámu bola reštaurovaná v rokoch 2010 - 2014. V dnešnej dobe budova funguje ako múzeum. V rámci expozície sú tu vystavené ikony pochádzajúce z Nesebaru.
Fest Anča

Fest Anča je medzinárodný festival animácie, jediný slovenský multimediálny festival zameraný na animovaný film predovšetkým pre dospelého diváka.
Cieľom Fest Anče je zvyšovať povedomie o animovanom filme ako o plnohodnotnej umeleckej forme a vzdelávať o rôznych podobách animácie. Hlavný program festivalu zahŕňa výber tých najdôležitejších animovaných filmov za posledné dva roky a predstavuje umelecky, produkčne, či historicky významné diela súčasnosti a histórie animovaného filmu. Okrem medzinárodnej súťaže, tematických a špeciálnych fokusov ponúka prednášky, výstavy, workshopy, koncerty, premietania pre deti a ďalšie sprievodné akcie. 
Fest Anča sa každoročne koná v Žiline, v kultúrnom centre Stanica Žilina-Záriečie, v Novej Synagóge a ďalších kultúrnych priestoroch mesta. Využíva ich unikátne, neformálne prostredie, čím presahuje zaužívaný koncept filmového festivalu a zároveň búra pomyselné bariéry medzi divákom, organizátormi a festivalovými hosťami.
Aktuálnou (údaj z roku 2016) riaditeľkou festivalu je Žofia Bosáková, programovým riaditeľom Maroš Brojo. V priebehu roka sa organizujú projekcie filmov a besedy s tvorcami pod názvom Kino Fest Anča a distribuujú víťazné filmy Medzinárodného festivalu animácie Fest Anča pod názvom Best of Fest Anča.