Peptický vred

Peptický vred je vred niektorej časti tráviacej rúry kde je zvyčajne kyslé prostredie. Bežne sa používa všeobecnejší termín vredová choroba. Väčšina vredov je spojená s infekciou Helicobacter pylori, špirálovite stočenou baktériou, ktorá prežíva v kyslom prostredí žalúdka. Vredy môžu byť tiež spôsobené liekmi ako acylpyrín a iné nesteroidné antiflogistiká. V protiklade so všeobecnou predstavou viac vredov vzniká v dvanástniku (prvý úsek tenkého čreva, hneď za žalúdkom), ako v samotnom žalúdku. Asi 4% žalúdočných vredov sú spôsobené malígnym tumorom preto je nutných viacero biopsií kým sa táto diagnóza potvrdí alebo vyvráti. Dvanástnikové vredy sú spravidla benígne.

Patofyziológia

Fajčenie, krvná skupina, korenenie a iné faktory boli podozrivé príčiny vredov až do neskorého dvadsiateho storčia. V skutočnosti majú len malý vplyv pre rozvoj peptického vredu. 
Významný kauzálny faktor (60% žalúdočných a 90% dvanástnikových vredov) je chronický zápal spôsobený infekciou Helicobacter pylori, ktorý má špirálovitý tvar, ale nie je spirochéta, ale bacil, ktorý kolonizuje (t. j. usádza sa tam po vstupe do organizmu) sliznicu v okolí vrátnika. Imunitný systém nie je schopný odstrániť infekciu aj napriek tomu, že vyvinie protilátky. Baktéria preto môže vyvolať chronickú aktívnu gastritídu (gastritídu typu B), čo spôsobí poruchu v regulácii tvorby gastrínu v zasiahnutej časti žalúdka a jeho produkcia sa tu zvýši. Gastrín stimuluje vylučovanie žalúdočnej kyseliny parietálnymi bunkami. Žalúdočná kyselina potom porušuje sliznicu a spôsobí vred.
Ďalšou významnou príčinou je užívanie nesteroidných antiflogistík (pozri hore). Žalúdočná sliznica sa chráni pred žalúdočnou kyselinou vrstvou hlienu, ktorého produkcia je podporovaná určitými prostaglandínmi. Nesteroidné antiflogistiká blokujú funkciu cyklooxygenázy 1 (cox-1), ktorá je vitálna pre produkciu týchto prostaglandínov. Novšie inhibítory cyklooxygenázy (celecoxib, rofecoxib) inhibujú iba cox-2, ktorá nie je natoľko kritická pre žalúdočnú sliznicu a znižujú riziko ulcerácie žalúdka v súvislosti s nest. antiflogistikami zhruba o polovicu.
Glukokortikoidy spôsobujú atrofiu všetkých epiteliálnych tkanív. Ich rola pri vzniku vredov je pomerne malá.
Stres v psychologickom význame nebol preukázaný ako faktor ovplyvňujúci vznik peptických vredov  Popáleniny a poranenie hlavy, však môžu viesť k "stresovým vredom" a vyskytujú sa aj u pacientov s umelým dýchaním.
Fajčenie spôsobuje aterosklerózu a kŕče ciev, čím spôsobuje nedokrvenie a podporuje vznik vredov ischémiou.
Rodinná anamnéza je bežne prítomná pri dvanástnikových vredoch, najmä ak má pacient krvnú skupinu 0. Dedičnosť sa nezdá byť dôležitým faktorom pre žalúdočné vredy.
Gastrinómy (Zollinger-Ellisonov syndróm), sú zriedkavé gastrín produkujúce tumory, ktoré spôsobujú početné a ťažko sa hojace vredy.

Makroskopický vzhľad

Žalúdočný vred ja najčastejšie umiestnený na malom zakrivení žalúdka. Je to kruhové až oválné porušenie ("diera") s priemerom 2 až 4 cm s hladkým stredom a kolmými stenami. Tieto steny nie sú vydvihnuté alebo nepravidelné, ako pri rakovine žalúdka vredového typu. Okolitá sliznica môže vytvárať radiálne (do stredu smerujúce) vrásky ako dôsledok jazvenia steny žalúdka.

Mikroskopický vzhľad

Žalúdočný peptický vred vzniká erodovaním muscularis mucosae a muscularis propria, pôsobením kyseliny a pepsínu. Okraje vredu sú kolmé a chronicky zapálené. Počas aktívnej fázy vykazuje stred 4 zóny: zápal s exsudáciou, fibrinoidná nekróza, granulačné tkanivo a fibrózne tkanivo. Fibrózny stred vredu môže obsahovať cievy so zhrubnutými stenami alebo trombózou. 1

Terapia

Mladší pacienti s príznakmi podobnými vredu sú liečení antacidami alebo H2 antagonistami skôr ako sú vyšetrení EGD. Zlúčeniny bizmutu môžu znížiť alebo dokonca odstrániť mikroorganizmy.
Pacientom, ktorí berú nesteroidné antiflogistiká môžu byť predpísané analógy prostaglandínov (misoprostol) na prevenciu peptických vredov.
Keď je prítomná infekcia H. pylori, najefektívnejšou terapiou je kombinácia dvoch antibiotík (napr. Erytromycín, Ampicilín, Amoxicilín, Tetracyklíny, Metronidazol) a jeden inhibítor protónovej pumpy (IPP). Účinná kombinácia je napríklad Amoxicilín, Metronidazol a Pantoprazol (IPP). Ak nie je prítomný H. pylori, bežne sú dlhodobo podávané vyššie dávky IPP.
Liečba H. pylori väčšinou vedie k odstráneniu infekcie, zlepšeniu prejavov a nakoniec k zahojeniu vredov. Infekcia sa môže vrátiť a ďalšia eradikácia môže byť nutná, podľa potreby s inými antibiotikami. Rozšírením využívania IPP v devädesiatych rokoch spravila chirurgické zákroky (ako selektívnu vagotómiu) pre nekomplikované vredy obsoletnými.
Perforovaný (prederavený) vred vyžaduje chirurgickú pohotovosť, je nutná chirurgická oprava perforácie. Väčšina krvácajúcich vredov nutne vyžaduje endoskopiu na zastavenie krvácania kauterizáciou alebo injekciou.

Epidemiológia

V západných krajinách výskyt ľudí s infekciou Helicobacter pylori zhruba sleduje vek (t. j. 20% u 20-ročných, 30% u 30 ročných, 80% u 80-ročných atď.). V krajinách tretieho sveta je výskyt vyšší. Prenáša sa potravou, kontaktom medzi ľuďmi, používaním spoločného príboru a i.
Menšia časť prípadov infekcie Helicobacter pylori vedie neskôr k rakovine a väčšina pocíti rôzne nepríjemné príznaky ako bolesť brucha alebo gastritídu (zápal žalúdka).