Ján Murín

Mladosť a vysokoškolské štúdium

Narodil sa v Sečovciach ako ôsme (predposledné) dieťa v rodine gréckokatolíckeho remeselníka-kolesára, neskoršieho člena Slovenskej ľudovej strany. V rokoch 1919 – 1924 študoval (päť tried) na miestnej ľudovej škole. Následne pokračoval v štúdiu na Československom štátnom reálnom gymnáziu v Košiciach, ale po založení Československého štátneho reálneho gymnázia v Michalovciach prestúpil práve sem (1925 – 1933). Angažoval sa v skautskom hnutí a po maturite pracoval ako učiteľ na ľudovej škole (1933 – 1934), aby tak získal finančné prostriedky na štúdium teológie.
V roku 1934 nastúpil do gréckokatolíckeho seminára v Užhorode na Podkarpatskej Rusi, kde získal štipendium na štúdium na Cyrilo-metodskú bohosloveckú fakultu v Olomouci. Tu v roku 1938 spromoval a získal tak titul doktora teológie. 12. novembra 1939 sa zosobášil s Magdou Mihalovičovou, s ktorou mal neskôr tri deti. 21. novembra 1939 bol vo farnosti v Štefurove pri Prešove vysvätený za kňaza. Ešte po návrate z Olomouca mu riaditeľ gymnázia v Michalovciach ponúkol prácu katechéta náboženstva, čo prijal a do zamestnania nastúpil 1. decembra 1939.

Aktivity počas Pražskej jari a normalizácie

Čiastočná demokratizácia a liberalizácia režimu v roku 1968, v rámci obdobia Pražskej jari, vytvorila predpoklady aj na zmeny vo vzťahu štátu k cirkvi, čo sa u gréckokatolíkov prejavilo iniciovaním obnovenia a rehabilitácie gréckokatolíckej cirkvi. J. Murín patril k popredným činiteľom tohto hnutia. Začiatkom apríla 1968 bol ustanovený Prípravný akčný výbor Gréckokatolíckej cirkvi, ktorý 10. apríla 1968 zorganizoval v Košiciach poradu gréckokatolíckych duchovných, na ktorej 134 kňazov a 66 laikov zvolilo Akčný výbor gréckokatolíckej cirkvi s biskupom Vasiľom Hopkom ako čestným predsedom a J. Murínom ako výkonným predsedom. Úlohou Akčného výboru bolo zastupovať záujmy gréckokatolíckej cirkvi vo vzťahu k štátu, kým sa neuskutoční rehabilitácia cirkvi a nezriadi ordinariát. Preto hneď po svojom vzniku vydal rezolúciu požadujúca rehabilitáciu cirkvi.
Gréckokatolícka cirkev sa oficiálne obnovila (avšak nebola rehabilitovaná) vládnym uznesením č. 205/1968 o povolení gréckokatolíckej cirkvi z 13. júna 1968, ktoré ale neschválil Ústredný výbor (ÚV) KSČ a ÚV KSS. Začal sa proces znovuvytvárania jej organizačnej štruktúry. 17. júla 1968 bol v Košiciach zriadený biskupský úrad. Riaditeľom biskupskej kancelárie sa stal Andrej Zima, tajomníkom J. Murín a tretím spolupracovníkom bol Štefan Ujhelyi. Pápež Pavol VI. menoval za ordinára gréckokatolíckej cirkvi v ČSSR Jána Hirku, čo štátna moc potvrdila 2. apríla 1969. J. Hirka sa ujal úradu 23. apríla 1969, kedy bol tiež rozpustený Akčný výbor a biskupský úrad sa následne preniesol z Košíc do Prešova.
Normalizácia zastavila zmenu cirkevnej politiky nastavenú Pražskou jarou. Legalizácia gréckokatolíckej cirkvi síce prežila normalizačný proces, hoci sa istý čas uvažovalo aj o jej opätovnom zrušení, no štátna moc ju podrobovala jemnejším formám útlaku a obmedzovala pastoračnú činnosť jej klerikov. To sa prejavilo aj u J. Murína, ktorý od 1. októbra 1968 pôsobil ako tajomník gréckokatolíckeho ordinariátu v Košiciach. V roku 1970 mu bol odobratý štátny súhlas na výkon kňazského povolania, bol vylúčený z verejného života a odvtedy žil v Bratislave na nútenom odpočinku.

Úmrtie

Zomrel 17. novembra 1990 v Bratislave, teda krátko po tom, čo v dôsledku pádu komunistického režimu došlo k úplnej rehabilitácii gréckokatolíckej cirkvi. Je pochovaný na Martinskom cintoríne v bratislavskej mestskej časti Ružinov.

Pamiatka

Pri príležitosti 100. výročia narodenia J. Murína, 15. marca 2013, bola otvorená pamätná izba v jeho rodnom dome (dnes Klub dôchodcov). Sú v nej vystavené fotografie, rukopisy a niektoré listiny dokumentujúce život a činnosť J. Murína. Na jeho priečelí sa nachádza pamätná tabuľa odhalená v júli 2009.