google/wiki40b huggingface dataset:
Jan Hála (maliar)

Jan Antonín Hála (* 19. január 1890, Blatná - † 17. máj 1959 Važec) bol český maliar, kresliar, ilustrátor a dokumentarista folklóru, žijúci väčšinu života na Slovensku.

Životopis

Narodil sa v rodine pekárskeho majstra Jana Hálu a Rozálie, rod. Černochovej v Blatnej na námestí č. 81. Rodný dom bol zbúraný, na jeho mieste stojí sporiteľňa, na ktorej je pamätná doska.  Ľudovú školu vychodil v Blatnej v roku 1905, potom študoval na gymnáziu v Českých Budějoviciach a v roku 1909 na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, odbor história. 
Maliarstvo študoval najskôr v súkromnej maliarskej škole Ferdinanda Engelmüllera a v rokoch 1910-15 na Akadémii výtvarných umení v Prahe v ateliéri pre figurálnu maľbu Maxa Pirnera.
Od roku 1918 žil v Blatnej, Moste a od augusta 1923 až do svojej smrti vo Važci. Výnimku tvoria roky 1939-40, keď prechodne býval vo svojom rodisku a rok 1929, keď sa v Myšenci neďaleko Protivína oženil s Mariou Chlupsovou, s ktorou mal tri deti. Najmladší syn Jan Mikuláš Hála (*1937) je tiež maliarom - reštaurátorom a pracuje v Lažánkach pri Blatnej. 
Obdivoval dielo Mikoláša Aleša, sympatizoval s hnutím českej sociálnej maľby. Objavenú skutočnosť v podtatranskej obci Važec stvárňoval ako etnograf-dokumentarista, písal esejistické reportáže do Lidových novín. Po celý život vo svojej tvorbe čerpal námety zo života obyvateľov Važca. Od roku 1925 sa stáva členom Spolku slovenských umelcov, v roku 1928 Umeleckej besedy slovenskej, od roku 1948 Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Za účasť v SNP bol vyznamenaný Zlatou hviezdou partizánskeho oddielu Vysoké Tatry.

Tvorba

Vytvoril stovky kresieb, olejomalieb, ilustrácií, ilustrácií kníh. Výber:
Royaucourt-et-Chailvet

Poloha

Royaucourt-et-Chailvet má rozlohu 3,04 km². Najvyšší bod je položený 162 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Royaucourt-et-Chailvet má 194 obyvateľov (2009).

Chailvet a templári

V 1162 Templári predali léno kapitule v Laone, záležitosť bola vybavená cez strážcu pokladne Gautiera, synovca Gautiera de Mortagne, laonského biskupa, profesora teológie, ktorý prijal v roku 1163 Thomasa Becketa - arcibiskupa z Canterbury v Laone. Kostol v Laone má vežu, ktorá dodnes nesie meno Thomasa Becketa. Pokladnica katedrály v Laone zostala vo vlastníctve tohto kraja počas 500 rokov. Akt predaja templármi v 1163 sa nachádza v archívoch departementu Aisne, časť G171.
Nicolas Španielsky, ktorý bol v ráde Templu, mu daroval všetko čo vlastnil v obci Chailvet (Calleviacum) pred rokom 1148 ako je uvedené v charte o prijatí biskupa z Laonu Barthélémy de Joux alebo de Jur, datovanej v 1148. (Arch. Nat. S4948 Suppl. n° 66)

Ďalšie predaje

Neskôr sa ocitlo léno v majetku Ľudovíta I. Orleánskeho, ktorý v roku 1406 zomrel.
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Thyreus (mytológia)

Thyreus (starogr. Θυρεύς – Thyreus, lat. Thyreus) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea a jeho manželky Althaie.
Thyreus, syn Oinea a Althaie, je známy len z písomného záznamu antického autora Apollodora z Atén, ktorý ešte uvádza, že mal bratov Meleagra,Toxea a Klymena a sestry Gorgu a Déianeiru.
Baons-le-Comte

Poloha

Obec má rozlohu 5,38 km². Najvyšší bod je položený 154 m n. m. a najnižší bod 131 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 351 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kadovský viklan

Vznik a ochrana pamiatky

Predmetom ochrany je granodioritový kývavec, jeden z najväčších v Česku.

Zásahy človeka

Kadovský viklan neznámy vandal vyvalil už v roku 1893 z jeho pôvodného miesta. Šesť ľudí na čele s Pavlom Pavlom vybavených iba drevenými pákami a klinmi tento necelých 30 ton vážiaci viklan opäť vztýčilo až v roku 1983 a presunulo do pôvodnej polohy. Avšak aj následne bol viklan ešte niekoľkokrát zo svojho lôžka zhodený a opätovne umiestnený späť. Posledné usadenie prebehlo v roku 2003.
Radničné námestie (Bardejov)

Radničné námestie v Bardejove tvorí centrálnu historickú mestskú zónu tohto okresného mesta v Prešovskom kraji.
Bardejovské centrálne námestie je významným dokladom uplatňovania stavebných slohov (počnúc gotickým) a predstavuje ucelený urbanistický súbor stavieb charakteristických pre stredoveké mesto.

Vznik centrálneho priestoru

Vznik centrálneho námestia súvisel so spoločensko-hospodárskou funkciou tohto priestranstva. Rast počtu obyvateľov a narastajúca prosperita mesta viedli k potrebe vytvorenia ústredného spoločenského priestoru. Tak v strede historického mesta vzniklo námestie, obkolesené zo všetkých strán budovami.
Najväčšia hustota zástavby je sústredená na troch stranách – južnej, západnej a východnej, ktoré tvorí súvislý rad viacpodlažných meštianskych a remeselníckych domov, stojacich na úzkych gotických parcelách. Svojími priečeliami sú domy obrátené do námestia. Severné ohraničenie námestia zaberá najmonumentálnejšia stavba – farský kostol sv. Egídia.
Ústredný bod celého priestoru predstavuje jedinečná budova goticko-renesančnej mestskej radnice.
Do námestia ústia všetky významné ulice historického jadra mesta.

Vývin námestia

Po počiatočnej spontánnej výstavbe mesta sa základná urbanistika zmenila od polovice 14. storočia. V roku 1352 v súvislosti s možným ohrozením kráľovských miest prikázal kráľ Ľudovít I. Veľký z Anjou obohnať mesto hradbami. Súčasne s ich výstavbou tak vznikala plánovitá sieť ulíc, ústiacich na centrálnom mestskom priestranstve. Od nepamäti na ňom prebiehal takmer všetok spoločenský a hospodársky život.
Už v roku 1320 dostal Bardejov od kráľa Karola I. Róberta privilégium, podľa ktorého sa v meste mohol konať osemdňový jarmok. Kráľ Žigmund Luxemburský predĺžil v roku 1403 čas jeho trvania na šestnásť dní a roku 1427 povolil konať ďalší jarmok. Miestom konania jarmokov bývalo priestranstvo centrálneho mestského námestia.

Bardejovský meštiansky dom

Stojí na obdĺžnikovom pôdoryse s hlavným priečelím obráteným do námestia. Celou dĺžkou zástavby prechádza vstupná chodba, ktorá je prejazdná a pôvodne slúžila pre povozy prechádzajúce na dvor. Slúžila zároveň ako prístupná časť do ostatných priestorov domu. V prejazde bolo niekoľko portálov, z ktorých čelný býval najdôležitejší a jeho stvárňovaniu sa venovala najväčšia pozornosť.
Domy sú väčšinou poschodové, dvojtraktové. Predný trakt mal obchodnú (prízemie domu) a obytnú funkciu (poschodie), zadný slúžil ako hospodárska základňa domu (bývali tu dielne alebo sklady). Za pozornosť stoja i pivnice domov so zachovanou stredovekou dispozíciou, ktoré sa rozprestierajú zvyčajne pod celou stavbou.
Zástavba Radničného námestia predstavuje takmer všetky slohové obdobia – od gotiky cez renesanciu, barok až po secesiu. V závislosti od doby svojho vzniku majú domy na fasádach, portáloch, oblokoch a klenbách umeleckú výzdobu.

Významné stavby

Najcharakteristický obraz Radničného námestia vytvára ucelený rad štyridsiatichšiestich domov, ktoré ohraničujú jeho tri strany. Viaceré z nich sú samé významnými historickými pamiatkami dokumentujúcimi vývoj staviteľstva na území Slovenska.
Beštiny

Polohopis

Podcelok leží juhozápadne od centrálnej časti Bielych Karpát a severozápadnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí len s podcelkami vlastného pohoria: na východe nadväzuje Lopenícka hornatina, južným smerom ležia Bošácke bradlá a západným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Javorinská hornatina.

Doprava

Juhozápadným okrajom územia vedie významná cestná komunikácia na Moravu, cesta I/54 (Nové Mesto nad Váhom – Veselí nad Moravou).
Ľudovít Medvecký

Životopis

Narodil sa v rodine Dr. Samuela Medveckého a jeho manželky Márie rodenej Matúškovej. Pred rokom 1918 sa podieľal na ekonomickom a bankovom podnikaní na území dnešného Slovenska. V rokoch 1912 – 1913 spoluzakladateľom Ústredného družstva pre hospodárstvo a obchod v Budapešti, kde pôsobil ako člen predstavenstva pre Zvolenskú župu. V rokoch 1919 – 1921 pôsobil ako predseda predstavenstva Ústredného družstva v Bratislave. Bol spoluzakladateľom Zvolenskej ľudovej banky, v ktorej v rokoch 1904 – 1912 zastával post člena predstavenstva. V roku 1912 založil Roľnícku banku v Hliníku. V rokoch 1909 – 1913 bol členom správnej rady Ústrednej banky v Budapešti. Pred rokom 1918 bol členom Muzeálnej slovenskej spoločnosti.

Politické pôsobenie

V rokoch 1918 – 1920 člen Revolučného národného zhromaždenia pre slovenský klub (slovenskí členov Revolučného národného zhromaždenia sa ešte nedelili do straníckych frakcií). Do parlamentu zasadol hneď na jeho prvej schôdzi. Je uvádzaný advokát. V parlamentných voľbách v roku 1920 získal kreslo za Slovenskú národnú a roľnícku stranu v Národnom zhromaždení. Podľa údajov za rok 1920 bol povolaním vlády úradník v Bratislave. Slovenská národná a roľnícka strana sa v roku 1922 zlúčila do Republikánskej strany poľnohospodárskeho a roľníckeho ľudu.
Po roku 1919, zastával vedúce pozície v Bankovom výbore na ministerstve financií, kde mal obhajovať záujmy Slovenska v oblasti menovej a úverovej oblasti. Rozhodoval o personálnom obsadení úradníkov. Od roku 1926 zasadal v bankovej rade Československej Národnej banky.
Medzinárodné združenie pre rozvoj nádychového potápania

Medzinárodné združenie pre rozvoj nádychového potápania (ang. International Association for the Development of Freediving, AIDA) je svetová federácia športových zväzov nádychového potápania.
AIDA bola založená v roku 1992. Vykonáva registráciu oficiálnych rekordov, rozhodcov, organizuje súťaže a stanovuje štandardy pri výcviku nádychového potápania.
Cesta II. triedy 512 (Slovensko)

Priebeh

II/512 sa začína v Trenčianskom kraji v okrese Partizánske pri obci Oslany na križovatke s I/64, prechádza do okresu Prievidza, kde sa v Hornej Vsi križuje s III/1795. Ďalej pokračuje II/512 v Banskobystrickom kraji, kde sa v okrese Žarnovica najskôr križuje s III/1622, III/2513 a III/2523 a končí sa v Žarnovici na križovatke s II/428.
Hebron

Dejiny

Mesto patrí medzi najstaršie osídlenia v oblasti Blízkeho východu. V biblických dobách tu žili Chetiti, medzi ktorými žil praotec Abrahám. Za panovania kráľa Dávida bol Hebron hlavným mestom izraelského kráľovstva, až po dobytie Jeruzalema. Po zániku Júdskeho kráľovstva a babylonskom zajatí bol Hebron pod vládou Idumejcov. Ich vládca Herodes nechal nad jaskyňou patriarchov postaviť mauzóleum (dočasne kostol a dnes mešita), ktoré existuje dodnes. Následne mesto spravovala Rímska a po nej Byzantská ríša a v roku 638 ho dobyli Arabi. V roku 1099 Hebron dobyli križiaci a svätyňa sa stala opäť kostolom a od roku 1168 na krátky čas i katedrálou hebronského biskupstva. Od roku 1187 patrilo mesto opäť moslimom, ktorí v roku 1267 zakázali vstup do svätyne Židom i kresťanom, trvajúci 700 rokov (do 1967). Od roku 1517 bolo mesto súčasťou Osmanskej ríše, od roku 1917 pod britskou okupáciou.
Na etnicky a nábožensky zmiešanom území dochádzalo často k nepokojom a násilnostiam. V roku 1929 hebronskí Arabi zabili 67 a zranili 60 Židov. Ostatní obyvatelia židovského pôvodu opustili mesto, no v roku 1931 sa časť z nich vrátila. Britská správa ich však v snahe predísť násilnostiam vysťahovala.
Počas prvej arabsko-izraelskej vojny Hebron obsadila Arabská légia a v rokoch 1948 – 1967 sa stal súčasťou Jordánska. Od šesťdňovej vojny v júli 1967 kontrolovalo mesto izraelská armáda a bola tu obnovená židovská komunita. V súčasnosti patrí do oblasti palestínskej autonómnej správy. Vo februári 1994 radikálny izraelský rabín Baruch Goldstein streľbou usmrtil vo svätyni 29 prítomných moslimov a 125 ich zranil.
Aulnay-l’Aître

Poloha

Obec má rozlohu 8,36 km². Najvyšší bod je položený 182 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 137 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vaudrecourt

Poloha

Obec má rozlohu 2,6 km². Najvyšší bod je položený 477 m n. m. a najnižší bod 315 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 34 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Éloyes

Poloha

Obec má rozlohu 12,51 km². Najvyšší bod je položený 781 m n. m. a najnižší bod 361 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 288 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Hilaire-Fontaine

Poloha

Obec má rozlohu 23,37 km². Najvyšší bod je položený 247 m n. m. a najnižší bod 195 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 194 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dave Bailey

Život

Študoval hru na bicie na Music Center Conservatory v New Yorku a následne počas druhej svetovej vojny odišiel do armády. V rokoch 1951 až 1953 hral s Herbiem Jonesom. V roku 1969 sa prestal venovať hudbe a začal pracovať ako letecký inštruktor. V roku 1973 sa opäť k hudbe vrátil. Počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými hudobníkmi, medzi ktorých patria napríklad Lou Donaldson, Gerry Mulligan, Lucky Thompson, Lalo Schifrin alebo Ben Webster.
Fontaine-au-Pire

Poloha

Obec má rozlohu 7,57 km². Najvyšší bod je položený 129 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 194 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plouharnel

Poloha

Obec má rozlohu 18,32 km². Najvyšší bod je položený 33 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 000 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štefan Repka

Životopis

Robotník, majster Okresného stavebného podniku V Banskej Bystrici (1949 – 1962). Organizátor triednych bojov a ilegálnej práce KSS. Účastník protifašistického odboja. Funkcionár miestnych a okresných orgánov KSČ a spoločenských organizácií v Banskej Bystrici. Nositeľ vyznamenaní.
Ján Turňa

Život

Narodil sa v Podbrezovej v okrese Brezno.
Od roku 1978 pôsobí na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1997 sa stal vedúcim Katedry molekulárnej biológie. Skupina pod jeho vedením sa zaoberá molekulárnou biológiou prokaryotov (štúdium regulácie expresie génov, identifikáciu mikroorganizmov pomocou DNA typizačných metód, prípravu nových klonovacích systémov, rekombinatných proteínov a biologicky aktívnych látok s ich využitím v oblasti farmaceutických a potravinárskych biotechnológií).
Od roku 2007 zastáva post riaditeľa Centra vedecko-technických informácií Slovenskej republiky. Je predsedom výboru Slovenskej spoločnosti pre biochémiu a molekulárnu biológiu, členom Národného komitétu pre biochémiu a molekulárnu biológiu, bol členom Vedeckej rady SAV. V roku 2010 kandidoval na pozíciu dekana Prírodovedeckej fakulty UK. Od roku 2015 je riaditeľom Vedeckého parku Univerzity Komenského.
Kartová hra

Vynášacie kartové hry

Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vynáša jednu alebo viac kariet. Hra končí, keď jeden alebo všetci hráči nemajú v ruke ani jednu kartu.

Zdvihové hry

Účelom je získať buď čo najväčší počet zdvihov, najmenší počet zdvihov alebo dopredu deklarovaný počet zdvihov, všetky zdvihy, žiadne zdvihy, alebo v zdvihoch získať nejaké špeciálne karty napr. v mariáši esá, desiatky a posledný zdvih, v sedme esá a desiatky, v lóre nezískať srdcia a zeleného a žaludného výšnika...

Vymieňacie kartové hry

Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vymieňa si kartu alebo karty s iným hráčom alebo berie karty z kôpky s kartami lícom nadol alebo nahor. Účelom hry je zozbierať určitú kolekciu kariet.

Porovnávacie kartové hry

V porovnávacích hrách sa po skončení hry porovnajú karty jednotlivých hráčov navzájom alebo jednotlivých hráčov s kartami bankára a vyhráva ten, kto má podľa pravidiel hodnotnejšie karty.

Pasiansy

Pasiansy sú väčšinou hry pre jedného hráča, ale existujú i pasiansy pre dvoch, či viacerých hráčov. V pasiansoch väčšinou ide o odstránenie všetkých kariet z hracej plochy podľa stanovených pravidiel. Za druh pasiansu možno pokladať i hru mahjong.
Ménoire

Poloha

Obec má rozlohu 6,43 km². Najvyšší bod je položený 590 m n. m. a najnižší bod 398 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 91 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Eduard Adamčík

Život

Adamčík patril k blízkym spolupracovníkom Radoslava Procházku, ktorého podporoval pri založení občianskeho združenia ALFA Slovensko ako názorovej platformy v rámci Kresťanskodemokratického hnutia, aj počas Procházkovej kampane k voľbe prezidenta SR v roku 2014. Prirodzene sa tak podieľal na zakladaní Procházkovej strany SIEŤ (od 24. septembra 2015 názov #SIEŤ), v ktorej získal funkciu podpredsedu. Strane na kampaň k voľbách do NR SR v roku 2016 poskytol pôžičku vo výške 70 000 eur. V samotných voľbách získal 6 449 platných prednostných hlasov, čím sa umiestnil na 7. výslednom mieste spomedzi kandidátov strany (na kandidátnej listine mal poradové číslo 6, predbehla ho Alena Bašistová, ktorá kandidovala z 9. miesta a získala o 2 144 hlasov viac).

Vnútrostranícka kríza v #SIETi

Po voľbách došlo v strane #SIEŤ ku kríze, ktorá viedla k faktickému zániku strany. Predseda strany Prochádzka v rozpore so svojimi predvolebnými sľubmi rokoval s predsedom SMERu – sociálnej demokracie Robertom Ficomo vzájomnej spolupráci resp. vytvorení vlády, z čoho napokon vzišla tretia Ficova vláda. Zo #SIETe vzápätí odišli poslanci Miroslav Beblavý, Katarína Macháčková a Simona Petrík. V júni 2016 Procházka odvolal z funkcie podpredsedu strany Andreja Hrnčiara a z funkcie člena predsedníctva Martina Fedora, čo zdôvodnil tým, že Hrnčiar bez poverenia od orgánov strany informoval o dohode s Ficom. Hrnčiara a Fedora v spore s Procházkom podporili poslanci Katarína Cséfalvayová, Igor Janckulík a – napriek tomu, že patril k Procházkovým blízkym spolupracovníkom – aj Adamčík. Táto pätica vytvorila platformu Za zodpovednú politiku a spolu vyslovili nedôveru predsedovi strany Procházkovi, ktorý následne zvolal mimoriadny snem strany na 13. augusta 2016. Adamčík ohlásil kandidatúru na funkciu predsedu strany, ešte pred hlasovaním na schôdzi snemu navrhol, aby delegáti najskôr zrušili Procházkovo rozhodnutie o pozbavení funkcií Hrnčiara a ďalších kritikov, čo však nebolo schválené (57 za, 64 proti, traja sa zdržali) a preto následne spolu s Hrnčiarom, Fedorom, Janckulíkom a Cséfalvayovou schôdzu opustil (za nového predsedu strany bol zvolený Roman Brecely). 16. augusta 2016 sa táto pätica poslancov vzdala členstva v strane #SIEŤ a po rokovaniach s vedením MOSTu – HÍD sa stala členmi poslaneckého klubu tejto strany. Vnútorstranícka kríza sa však nepremietla do vládnej krízy, keďže títo poslanci naďalej pokračovali v podpore vládnej politiky. V NR SR pôsobí ako člen výboru pre nezlučiteľnosť funkcií a člen výboru pre financie a rozpočet.
Savojsko (historické územie)

Dejiny

Približne v 5. storočí pred Kr. bolo územie Savojska obývané keltským kmeňom Allobrogov. V roku 121 pred Kr. sa stalo súčasťou Rímskej ríše. V 5. storočí ho obsadili Burgundi, ktorí ho pripojili k svojmu kráľovstvu. Spolu s kráľovstvom Burgundov sa Savojsko v roku 534 stalo súčasťou Franskej ríše.

Súčasť sardínskeho kráľovstva

Keď v roku 1714 získal vojvoda Viktor Amadeus II. Sicílske kráľovstvo, stal sa titul a s ním aj územie Savojského vojvodstva de facto druhoradý. V roku 1720 vymenilo Rakúsko (pod dohľadom Francúzska a Anglicka) so savojským vojvodom Sardínske kráľovstvo za Sicílske kráľovstvo. Aj keď tým savojský vojvoda získal územie s kráľovským titulom bližšie k samotnému Savojsku, stratil nádej na možnú taliansku kráľovskú korunu, ktorá bola o poznanie bližšie skôr práve vďaka Sicilskému kráľovstvu, než zrovna vďaka okrajovému Sardínskemu kráľovstvu. Územie dostalo (znovu) názov Sardínske kráľovstvo, aj keď mu vládla savojská dynastia a jeho centrom bol Piemont a hlavné mesto Turín.
V rokoch 1792 – 1814 bolo Savojsko a neskôr od roku 1802 aj Piemont okupované vojskami revolučného Francúzska. Táto okupácia trvala celkom 23 rokov a zahynulo pri nej 18% savojských obyvateľov. V roku 1815 bolo obnovené pôvodné územie a pripadla mu aj bývalá Janovská republika.
V roku 1860 bolo pôvodné územie Savojska odstúpené spolu s Nice Francúzsku, za záruku bezpečnosti a uznanie zjednoteného Talianska. Obyvatelia Savojska následne potvrdili 99,8%, že im nevadí pripojenie k Francúzsku.

Savojsko ako súčasť Francúzska

V súčasnosti je časť patriaca Francúzsku rozdelená na 2 departementy, a to Savojsko a Horné Savojsko (oba patria do regiónu Rhône-Alpes).
Na území Savojska dnes existuje separatistické hnutie usilujúce o odtrhnutie od Francúzska.
Esterháziho palác (Námestie Ľudovíta Štúra)

Charakteristika

V koncepcii pôdorysného usporiadania do tvaru U je na ňom viditeľný vplyv viedenského architektra J. E. Fischera z Erlachu. Za autora štvorposchodového priečelia sa pokladá A. Huter. Priečelie s kamenným vstupným portálom je ozdobené atlantami, ktorí nesú širokú rímsu zvinutú do volút. Na vrchole je mušľa a po stranách vázy.
V súčasnosti tu sídli Slovenská národná galéria a reštauračné zariadenie.
Dušan Jamriška

Životopis

V roku 1916-1920 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1924-1926 na vojenskej akadémii v Hraniciach, 1926-1927 na delostreleckom učilišti v Olomouci, 1940-1942 na Vysokej vojenskej škole. Od roku 1926 dôstojník čs. armády na rozličných miestach. Príslušník antifašisticky orientovanej časti dôstojníctva slov. armády, po vypuknutí SNP veliteľ povstaleckej posádky v Dolnom Kubíne, od 13. septembra 1944 samostatnej vojenskej skupiny Orava. V roku 1951 ako plk. gen. štábu preradený do zálohy.
Alexander Rybak

Detstvo

Štvorročný Alexander sa spolu s rodičmi presťahoval do Nórska, kde jeho otec dostal pracovnú ponuku. Ako päťročný začal hrať na husliach a piane. Ako šesťročný sa vrátil do Minska, začal študovať na hudobnej škole v Bieloruskej štátnej hudobnej akadémii. Po návrate do Nórska vyštudoval konzervatórium v Osle (Norwegian Academy of Music).

Hudobná kariéra

Spolu so svojím otcom Alexander účinkoval ako hudobník v nórskom muzikáli "Morten Haketa". Hudobné turné pôsobilo v Európe, Amerike a Číne. V roku 2006 vyhral nórsku súťaž mladých talentov Kjempesjansen skladbou „Foolin'“. 
Koncertoval spolu s najznámejším nórskym mládežníckym symfonickým orchestrom Ung Symfoni. Ako svoje hudobné idoly označuje spevák Mozarta, The Beatles a Stinga. Získal cenu Andersa Yahresa v oblasti kultúry. S folkovou piesňou „Fairytale“ - Rozprávka, ktorú Rybak sám napísal, získal v nórskom národnom turné Eurovision-2009 700 tisíc hlasov od divákov. 16. mája 2009 sa v Moskve stal víťazom Eurovision-2009 s 387 bodmi. Získal o 169 bodov viac, ako druhý v poradí (Yohanna so skladbou Is It True z Islandu). Zvíťazil s najvyšším skóre aké kedy bolo na Eurovision Song Contest dosiahnuté. Jeho počet fanúšikov každým dňom narastá, dôkazom nie je len jeho oficiálna stránka na Facebooku, ale aj na jeho kanál AlexanderRybakVideo za ktorý dostal v roku 2014  od YouTube strieborný play button za 100 000 odoberateľov.
Radim (prírodná rezervácia)

Ochrana

Predmetom ochrany je zvyšok jedľobučiny s autochtónnym jeseníckym smrekovcom na sutiach.
Fontaine-Milon

Poloha

Obec má rozlohu 8,46 km². Najvyšší bod je položený 88 m n. m. a najnižší bod 31 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 527 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Berneuil (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 25,45 km². Najvyšší bod je položený 72 m n. m. a najnižší bod 5 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 053 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Rutín

Rutín je flavonoid rastlinného pôvodu, pomáha k zníženiu nadmernej priepustnosti krvných kapilár pri vysokom krvnom tlaku a má antioxidačný účinnok.

Prejav nedostatku

Praskanie ciev, drobné krvácania pod kožu, krvácanie z nosa.

Účinky

Priaznivo ovplyvňuje priepustnosť stien kapilár a tým zmenšuje možnosť tvorby opuchov, má antioxidačné vlastnosti - chráni vitamín C pred oxidáciou a zvyšuje jeho efektivitu. Je vhodný pri častých krvácaniach z ďasien a nosa.