google/wiki40b huggingface dataset:
Drevo

Drevo sú kmene, konáre a korene stromov a krov bez povrchových pletív (a spravidla bez drene). Z botanického hľadiska to zodpovedá časti cievnych zväzkov (pevnému pletivu) rastlín, ktoré majú drevnatú stonku. Rastliny s drevnatými stonkami sú kry, korunaté stromy alebo ihlancovité stromy. Taktiež drevnatie stržeň ( stržeň -biologický stred stromu) buku. 
Prírastky dreva za jedno ročné obdobie tvoria ročné kruhy.

Stržeň

Stržeň je biologický stred (nie vždy aj geometrický), pozostatok primárneho predlžovacieho rastu stromu. Priemer 2 – 5 mm na priečnom reze. Považujeme ho za chybu dreva. Tvary: kruhový (brest), trojhranný (buk), hviezdicový (dub), laločnatý (borovica), päťhranný (topoľ).

Stržňové lúče

V priečnom reze stromu vytvárajú vejárovito uložené čiary od stredu kolmo k obvodu kmeňa. Ich úlohou je rozvádzať asimiláty, vodu, zásobné látky a minerálne látky v priečnom smere kmeňa stromu. Plnia funkciu vodivú a zásobnú. Sú farebne odlišné od okolitého dreva a vytvárajú na radiálnom reze lesklejšie plôšky. Na tangenciálnom reze sú makroskopicky viditeľné v podobe jemných zvislých čiarok, farebne odlišných od okolitého dreva.

Stržňové škvrny

Sú dôsledkom poškodenia kambia (vrstva medzi lykom a drevom) larvami múch rodu Agromyza, ktoré tam kladú vajíčka. Potom, ako sa larva vyliahne a prehryzie von, sa táto rana zacelí a je v dreve rozoznateľná podľa tmavého sfarbenia.

Zosychanie dreva

Schopnosti dreva zmenšovať pri vysychaní svoje rozmery hovoríme zosychanie. Zosychanie neprebieha v dreve po celú dobu vyparovania vody, ale len od okamihu kedy sa vyparí všetká voľná kapilárna voda a začne sa vyparovať voda hygroskopická (z bunkových stien) t. j. od okamihu, kedy vlhkosť dreva odpovedá bodu nasýtenia vlákien (20 – 30 %). Ako ukázali výskumné práce, jednotlivé prvky dreva sa pri zosychaní správajú rôznym spôsobom. Priemery ciev a parenchymatické bunky sa obyčajne zmenšujú v tangenciálnom smere a nepatrne sa zväčšujú v radiálnom smere. Drevné vlákna usychajú rovnako v terciálnom aj radiálnom smere. Dreňové lúče v smere šírky vysychajú viac než v pozdĺžnom smere. Preto nie je zosychanie dreva vo všetkých smeroch rovnaké. Najmenšie zosychanie pozorujeme v smere dĺžky vlákien a najväčšie v tangenciálnom smere.
Zbraslav (Praha)

Zbraslav je mestská štvrť a katastrálne územie na juhu Prahy, bývalé mesto. Takmer celé územie štvrte sa rozkladá medzi ľavým brehom Vltavy a pravým brehom Berounky, malá časť (tzv. Závist) však zasahuje aj na pravý breh Vltavy, kde je aj železničná stanica Praha-Zbraslav. Rozloha katastrálneho územia je 7,8209 km² a tvorí väčšinu územia mestskej časti Praha-Zbraslav. Súčasťou územia Zbraslava sú aj odľahlejšie osady, napríklad Žabovřesky, Baně, Záběhlice a Strnady. Pri ceste na Baně pri odbočke na Lipence je vybudované Sídlisko Zbraslav. Niekedy pred rokom 1653 bol Zbraslav povýšený na mestečko, v rokoch 1967 – 1974 to bolo mesto.
Praha-Zbraslav je od roku 1990 mestská časť tvorená katastrálnymi územiami Zbraslav a Lahovice. Rozloha celej mestskej časti je 984,86 ha. Mestská časť je súčasťou mestského obvodu Praha 5. Rozšírenú prenesenú pôsobnosť preň vykonáva susedná mestská časť Praha 16 (Radotín) v rámci rovnomenného správneho obvodu.
Erráta

Erráta je zoznam chýb a ich opráv zistených po vytlačení dokumentu.
Erráta ma zvyčajne formu samostatného lístka voľne vloženého do publikácie. Obsahuje chybný a správny text a miesto (číslo strany), kde sa chyba vyskytla.
Niels Aagaard

Život

Bratia Niels a Christen boli synovia kazateľa z Viborg. Po ukončení štúdia na univerzite v Kodani rozširoval Aagaard svoje znalosti cestovaním po európskych štátoch. Po návrate do Dánska pôsobil ako protestantský pastor a dočasne ako rektor jednej školy. Od roku 1647 bol profesorom rečníctva a od roku 1650 tiež knihovníkom na Akadémii v Sorø. Napísal mnoho latinských a gréckych básní rovnako tak ako krátke filologické pojednania napríklad na tému Tacitus, Ammianus Marcellinus a o štýle Nového zákona. Okrem toho spracoval politický spis De Optima regendae reipublicae forma (Sorø 1653).
Michael Beran

Život

Jeho otec je gitarista, aj zvyšok jeho rodiny je hudobne založený. V detstve chodil do dramatického krúžku. Prvýkrát sa objavil pred kamerou v konkurze prvej série seriálu Četnické humoresky. K filmovaniu sa dostal cez Mestské divadlo v Brne (Všechno je v zahradě, West Side Story, Arkádie, Bouře, Marná lásky snaha, Vlasy).
Berville-la-Campagne

Poloha

Obec má rozlohu 8,68 km². Najvyšší bod je položený 159 m n. m. a najnižší bod 141 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 146 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Estrées (Nord)

Poloha

Obec má rozlohu 5,82 km². Najvyšší bod je položený 63 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 981 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sarry (Yonne)

Poloha

Obec má rozlohu 25,64 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 163 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Coutant-le-Grand

Poloha

Obec má rozlohu 12,8 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 357 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Babia hora

Poloha

Nachádza sa v CHKO Horná Orava a v Babiogorskom Parku Narodowom na poľskej strane. Je najvyšším vrchom Beskýd. Jej masív má tvar písmena „V“ a pozostáva z vrcholov Malej Babej hory, Babej hory (Diablak), ktorými prechádza poľsko-slovenská hranica a považuje sa za najsevernejší bod Slovenska. Na poľskej strane sa ešte nachádzajú vrcholy Glowniak, Kepa a Sokolica. Babia hora je hranicou aj medzi dvoma rozvodiami. Vodné toky zo severnej (poľskej) strany odvodňuje rieka Visla, ktorá patrí do úmoria Baltského mora. Z južnej (slovenskej) strany ju odvodňuje rieka Orava (Biela Orava), ktorá je súčasťou povodia Váhu a patrí do úmoria Čierneho mora.

Geologické podmienky

Babia hora patrí do sústavy Vonkajších Západných Karpát. Z geologického hľadiska je tvorená z odolnejších pieskovcov, ktoré tvoria jej najvyššie partie a karpatského flyšu, čo je zmes pieskovca a ílovca. Charakter tohto materiálu vytvára na jej úpätí mnoho močiarov a rašelínisk, ktoré sú charakteristické pre celú oblasť Oravských Beskýd. Okrem spomínaných močiarov sa na Babej hore vyskytuje väčšie množstvo prameňov, čo svedčí o bohatých zásobárňach vody udržiavaných v jej odolnom podloží. Na poľskej strane sa nachádzajú početné menšie plieska (po poľsky stawky). Erózna činnosť vzduchu (vetra) zanechala na vrchole množstvo dominantných výčnelkov v podobe menších skalných stien a previsov. Dôkazom eróznej činnosti vody sú depresie na úpätí a pieskovcová jaskyňa v Babej hore.

Poveternostné podmienky

Spomínaná poloha Babej hory ako severného okraja karpatského oblúka, zachytáva veterné prúdy od Atlantického oceánu. To má za následok chladné a vlhké podnebie. Prejavom tohto sú časté hmly a zrážky, ktoré vytvárajú už spomínané bohaté zásoby vody. Typickým poveternostným javom, vyplývajúcim zo spomínanej skutočnosti sú početné náhle zmeny počasia, ktoré majú na svedomí mnoho ľudských obetí, najčastejšie nepripravených turistov.

Flóra

Flóra Babej hory je typická pre pieskovcové a flyšové podložie, čo sa prejavuje v mnohých rašeliniskách na jej úpätí. Tu sa vyskytuje flóra charakteristická pre mierne až chladné pásmo Karpát. V stredných a vyšších polohách dominuje pôvodný hustý prales, ktorý nebol poznačený extrémnou ťažbou práve z dôvodu nepriaznivých poveternostných podmienok. Je tvorený prevažne ihličnatými drevinami ako smrek, borovica, ale možno tu badať výskyt listnatých drevín, kde je najpočetnejšie zastúpený buk lesný. Na okraji alpínskeho stupňa sa nachádza hustá kosodrevina. Nad kosodrevinou sa vyskytujú odolné rastlinné spoločenstvá, ktorých výskyt je veľmi riedky.

Pamätné tabule

V období komunizmu bola na vrchole Babej hory umiestnená pamätná tabuľa, ktorá mala pripomínať údajný výstup Vladimíra Lenina z roku 1912. V 90. rokoch bola tabuľa demontovaná a roku 1996 nahradená pamätnou tabuľou na viaceré výstupy pápeža Jána Pavla II., ktorý na vrch viackrát vyšiel ešte ako krakovský arcibiskup.
Foailalo

Geografia

Dedina sa nachádza na juhozápadnom pobreží ostrova Savai’i. Na východ od dediny sa nachádza dedina Satuiatua na západ dedina Sagone, ktorá ale patrí už do okresu Satupa'itea.
Veľká Domaša

Galéria

http://www.youtube.com/watch?v=iItKHgrjQVY
Rimling

Poloha

Obec má rozlohu 13,26 km². Najvyšší bod je položený 392 m n. m. a najnižší bod 281 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 553 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Courcoury

Poloha

Obec má rozlohu 12,66 km². Najvyšší bod je položený 30 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 709 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pavúky (rad)

Anatómia

Telo pavúkov sa skladá iba z dvoch častí – z hlavohrude a bruška, ktoré nemá ani náznak segmentácie (výnimkou sú primitívne tropické pavúky z podradu Liphistiomorpha). Bruško je pripojené k hlavohrudi tenkou stopkou. Na spodnej strane má 1 alebo zriedka 2 páry štrbinovitých otvorov do pľúcnych dutiniek, kúsok pred nimi je pohlavný vývod, ktorý je u väčšiny samíc súčasťou zložito skulptúrovanej platničky (epigyna). Obyčajne na konci bruška sú snovacie bradavky, ktoré sú vlastne premenené bruškové končatiny. Vo vnútri bruška sú často objemné pavučinové žľazy. U niektorých pavúkov je vyvinuté aj doplnkové snovacie ústrojenstvo (cribellum), ktoré vyzerá i pracuje ako miniatúrne sitko. Pavúk cez drobné otvory vypúšťa pavučinu a vyčesáva ju zvláštnym otŕnením zadných tibií (calamistrum), ktoré pripomína hrebienok.
V hlavovej časti hlavohrude sú vačkové oči, najčastejšie 4 páry (väčšina Entelegynae), niekedy 3 páry (Haplogynae), len veľmi vzácne 2 páry (Tetrablemma spp.) alebo dokonca len 1 pár (Nops spp.), tieto výnimky však žijú len v trópoch. Chelicery sú jednovetvové a pracujú na princípe zatváracieho noža. Apikálny článok chelicery pripomína ostrý pazúr alebo jedový zub hada – vnútri má kanálik, ktorým je pri zahryznutí do tela koristi vstreknutý jed, ale i tráviace enzýmy; trávenie pavúkov je teda mimotelové (extrasomatické). Druhým párom hlavových končatín sú pedipalpy. U samíc vyzerajú ako krátke nohy, no u samcov sú premenené na zvláštny párový kopulačný orgán (bulbus), ktorého stavba môže byť veľmi zložitá. Najdôležitejšou časťou bulbu je dutý útvar – embolus, ktorý je vlastne zásobným vačkom na spermie. Okolo neho je zložitý systém líšt a výrastkov (apofýzy), ktoré pri kopulácii zapadajú do chitinóznych rýh a otvorov na epigyne samice, podobne ako kľúč do zámku. Vývod gonád má však aj samec na brušku, preto musí pred kopuláciou naplniť dutú časť bulbu spermiami – uskutoňuje sa to pomocou zvláštnej malej pavučinky. Po kopulácii sa niekedy vyskytuje kanibalizmus – samica usmrtí a vysaje samca. Tento jav však vôbec nie je taký bežný, ako sa traduje medzi ľuďmi. Samice kladú vajíčka do kokónu z husto tkanej pavučiny. Pavúky dýchajú pľúcnymi dutinkami a jednoduchými vzdušnicami. Vylučovacím orgánom sú Malphigiho trubice, koxálne nefrídie fungujú len u mláďat, u dospelých sú rudimentálne.
Ľadoborec

Ľadoborec je loď určená na plavbu zamrznutým oceánom, morom alebo veľkým jazerom (napr. Bajkal) a na prerážanie ciest na zamrznutých vodných plochách pre iné lode.
Ľadoborce sa rozdeľujú na dve skupiny – ľadorezy a klasické ľadoborce. Kým ľadorez je spravidla obyčajná loď s posilnenou provou, ktorá sa prebíja ľadom tlakom z boku (čo je menej účinná metóda), klasický ľadoborec má zošikmenú provu, ktorá je silou strojov vytláčaná nad ľad, ktorý prelamuje svojou váhou (čo je oveľa účinnejšie).
Druhým spôsobom možno bežne prerážať ľad do cca 0,5 – 1,5 metra hrúbky (záleží na veľkosti ľadoborca). Účinnosť možno na zložitejších úsekoch zvýšiť rozbehom a posilnením účinku pomocou prudkého nárazu (tlak zhora už nehrá takú rolu, dôležitá je kinetická energia lode). Týmto spôsobom možno postupne rozbiť aj niekoľkometrové nahromadenie ľadu.
Hémévillers

Poloha

Obec má rozlohu 6,93 km². Najvyšší bod je položený 98 m n. m. a najnižší bod 50 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 418 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Servoz

Poloha

Obec má rozlohu 13,47 km². Najvyšší bod je položený 2 324 m n. m. a najnižší bod 758 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 916 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Remy-en-l’Eau

Poloha

Obec má rozlohu 10,06 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 75 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 415 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Albrecht IV. (Rakúsko)

Pôvod

Albrecht IV. bol synom Albrechta III. z dynastie Habsburgovcov a jeho druhej manželky Beatrix Hohenzollernské. Po otcovej smrti prevzal vládu v Dolnom Rakúsku a Kraňsku, musel však čeliť útokom zo strany svojich habsburských príbuzných z tzv. Leopoldinskej línie, vládnucich v ostatných alpských krajinách. V roku 1398 podnikol púť do Jeruzalema a bol tu na Božom hrobe pasovaný za rytiera.

Kontakty s Čechami

V roku 1394 sa Albrecht IV. spojil ešte za spoluúčasti Albrechta III. s panskou jednotou v Čechách, ktorá začala vytvárať koalíciu namierenú proti kráľovi Václavovi IV. Do jej čela sa postavil moravský markgróf Jošt. V lete nasledujúceho roka vyhlásili Habsburgovci Václavovi IV. vojnu a sľúbili vyslať českým a moravským pánom vojenskú pomoc. Albrecht sa okrem toho zúčastnil pohraničných vojen, ktoré od roku 1394 prebiehali takmer ustavične na česko-rakúskom pomedzí. Jeho súperom bol predovšetkým mladší moravský markgróf Prokop. V auguste roku 1402 uzavrel Albrecht IV. a jeho bratranci Viliam a Ernest zmluvu o politickom spojenectve s uhorským kráľom Žigmundom. Ctižiadostivý Luxemburg sľúbil naozaj veľa. Habsburgovci sa naproti tomu nerozpakovali využiť skutočnosť, že potreboval ich pomoc. V čase, keď Žigmund nechal zajať Václava IV. a stal sa pánom Čiech, sa totiž proti nemu v krajine vytvorila silná opozícia na čele s Joštom a neskôr vzbĺkol aj ozbrojený odpor. Za tejto situácie Žigmund, ktorý bol bezdetným vdovcom, postúpil Albrechtovi IV. svoje dedičné právo na český trón – predtým však zbavil nástupníctva Jošta – sľúbil Habsburgovcom Brandenbursko a garantoval im vplyv na Václava IV. v ríšskych záležitostiach. Isté vyhliadky mal Albrecht aj na uhorskú korunu.
Na jeseň roku 1402 priviezol Žigmund zajatého brata do Viedne, kde zostal po celý rok, aj keď podmienky zajatia neboli príliš tvrdé. Keď potom Václav IV. koncom roka 1403 z Viedne utiekol, Žigmund sa na svojich rakúskych spojencov nahneval a prinútil ich vytiahnuť proti Znojmu. Habsburgovci bezúspešne obliehali mesto. V armáde vypukla epidémia úplavice a na chorobu zomrel aj Albrecht IV. Podľa staršej verzie bol vraj pri obliehaní Znojma otrávený a lekár povolaný z Viedne sa ho snažil zachrániť vtedy obľúbenou metódou – zavesením za nohy hlavou dole, aby jed vyšiel z tela. Jeho snaženie však bolo márne.
Mini Countryman

Bezpečnosť

V novembri 2010 získal Mini Countryman 5 hviezdičiek v testoch Euro NCAP.
Valflaunès

Poloha

Obec má rozlohu 21,04 km². Najvyšší bod je položený 640 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 712 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thersippos

Thersippos (starogr. Θέρσιππος – Thersippos, lat. Thersippus) je v gréckej mytológii syn a následník aténskeho archónta Archippa.
Thersippos sa po smrti svojho otca Archippa stal štvrtým doživotným archóntom v Aténach. Podľa antického autora Hieronyma vládol od roku 993 pred Kr. do roku 952 pred Kr.
Po 41 ročnej vláde Thersippa sa jeho nástupcom stal syn Forbas. Okrem týchto informácii nám antickí autori o Thersippovi nič bližšieho neuvádzajú.
Linguizzetta

Poloha

Obec má rozlohu 64,79 km². Najvyšší bod je položený 1 093 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 051 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Konrád Waldhauser

Konrád Waldhauser (* asi 1326 - † 8. december 1369, Praha) bol kazateľ a cirkevný reformátor. Narodil sa niekde v Rakúsku, zomrel v Prahe.
Meno dostal podla mesta Waldhausen (Horné Rakúsko), kde vstúpil do kláštora. V roku 1350 alebo 1355 bol vysvätený za kňaza, toho istého roku absolvoval púť do Ríma. Potom sa stal potulným kazateľom, káže predovšetkým na vidieku v Rakúsku, ale aj vo veľkých mestách (Viedeň). Vystupoval predovšetkým proti simonii (svätokupectvo) pri udeľovaní úradu a rozmarnému životu kňazov.
V Prahe sa prvýkrát objavil v roku 1363, nevie sa prečo prišiel, nezdržal sa tu ani mesiac, napriek tomu na obyvateľov urobil veľmi dobrý dojem. Práve preto mu ešte toho istého roku, Karol IV. ponúkol faru Všetkých svätých v Litoměřiciach, Waldhauser miesto prijal, avšak nebol tu príliš úspešný, preto sa presunul späť do Prahy.
V Prahe začal kázať 29. septembra v kostole sv. Havla. Jeho kázne boli veľmi populárne (navštevovali ich aj židia), kázal proti lakomstvu a pýche Pražanov. Čoskoro začal kázať aj proti simonii, čím proti sebe popudil žobravé rády. Na jeho adventné kázanie sa sťažoval generál dominikánskeho rádu a Waldhauserovi bolo zakázané opustiť Prahu. To viedlo k vyostreniu jeho kázania, ktoré rozdelilo Prahu na dva tábory. Spor sa dostal až k pápežovi a bol vyriešený v prospech Waldhausera. Pravdepodobne tento spor donútil jeho veľkého obdivovateľa a žiaka Jána Milíča rezignovať zo svojej funkcie a stať s a tiež potulným kazateľom.
V roku 1366 bol znova v Prahe a hneď vypukol nový spor s karmelitánmi o visio dei (Božie poznanie), nevie sa v čom tento spor spočíval ani ako dopadol, ale isté je, že mal ohlas až za hranicami. V novembri 1368 sa ako císarský kaplán vydal do Ríma za císarom Karolom IV. Tu sa, zásluhou Karola IV., vyriešil spor s dominikánmi, na jeho vyriešenie však nečakal (v Ríme nchal svojho pomocníka Mikuláša z Jemníc) a vrátil sa v júli 1369 s Karolom IV. do Prahy.
Pochovaný je na cintoríne pri fare, ktorú od r. 1365 spravoval - Matka Božia pred Týnom (Staré Mesto Pražské)
Liettres

Poloha

Obec má rozlohu 3,07 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 291 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Meltdown (zraniteľnosť)

Meltdown je hardvérová zraniteľnosť, postihujúca procesory Intel x86 a niektoré procesory založené na ARM. Umožňuje podvodnému procesu čítať akúkoľvek fyzickú pamäť, kernel pamäť, alebo mapovanú pamäť iného procesu, bez ohľadu na to, či má proces na to oprávnenie, alebo nie.
Meltdown postihuje širokú škálu systémov. V čase zverejnenia to zahŕňalo všetky zariadenia iOS a Mac, ďalej stroje s postihnutým hardvérom, na ktorých sa spúšťa akákoľvek ešte neaktualizovaná verzia systému Microsoft Windows, alebo akákoľvek nedávna verzia systému Linux. V dôsledku toho sú postihnuté taktiež mnohé servery a cloudové služby, ako aj potenciálne väčšina smart a embedded zariadení, ktoré používajú ARM procesory (mobilné zariadenia, smart TV a iné), vrátane širokého spektra sieťových zariadení. Čisto softvérové riešenie zraniteľnosti Meltdown bolo hodnotené ako spomalenie počítačov pri určitých pracovných zaťaženiach v rozsahu 5 až 30 %. Spoločnosti zodpovedné za softvérovú korekciu zraniteľnosti uvádzajú na základe výkonnostných testov len minimálny dopad.
Zraniteľnosti Meltdown bolo v januári 2018 pridelené Common Vulnerabilities and Exposures ID CVE-2017-5754, tiež známe ako Podvodné načítanie z dátovej cache. Zraniteľnosť bola odhalená v súvislosti s inou zraniteľnosťou (Spectre), ktorá má podobné niektoré avšak nie všetky charakteristiky.

Mechanizmus

Meltdown sa spolieha na situáciu súbehu v CPU, ktorý môže vzniknúť medzi vykonávaním inštrukcie a overovaním privilégií, na neoprávnené nedetegovateľné prečítanie dát v pamäti predtým, než sa vykoná kontrola privilégií, ktorá by zabránila prečítaniu týchto údajov.
Tibor Králik

Životopis

Majiteľ firmy na výrobu a predaj lyžiarskych voskov v Banskej Bystrici (30. roky 20. stor.). Lyžiar a tenista, reprezentant Slovenska v zjazde a behu na lyžiach (1928), spoluzakladateľ Tatranského pohára vo Vysokých Tatrách, priekopník akrobatického lyžovania na Slovensku. Pretekár SKI-klubu, neskôr Klubu slovenských turistov a lyžiarov v Banskej Bystrici (1934), člen širšieho kádra čs. reprezentantov, zaradených do príprav na Zimné olympijské hry v Garmisch- Partenkirchene (1936). Účastník Bielej stopy SNP, organizátor a funkcionár tenisových a lyžiarskych klubov v Banskej Bystrici (od 40. rokov).
Vourles

Poloha

Obec má rozlohu 5,6 km². Najvyšší bod je položený 286 m n. m. a najnižší bod 184 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 095 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aiči E13A

Vznik a vývoj

V lete roku 1937 zadal japonský námorný úrad špecifikácie na dvojmiestne plavákové lietadlo (neskôr zmenené na trojmiestne), ktoré malo nahradiť úspešný dvojplošník Kawaniši E7K z roku 1933. Vývoja sa ujali spoločnosti Aiči, Kawaniši a Nakadžima, pričom iba spoločnosť Aiči postavila prototypy s dodatočnou špecifikáciou na trojmiestny typ. Prototyp E13A vychádzal z lietadla E7K2 pričom ho v mnohých výkonoch prekonával. Po porovnávacích skúškach s dvoma prototypmi od firmy Kawanaši bol nakoniec vybraný typ E13A. Firma Aiča začala vyrábať typ E13A1 v roku 1942 (spolu 130 kusov) ešte pred objednávkou od námorníctva kvôli zvýšeniu produktivity strmhlavých bombardérov.

Bojové nasadenie

Stroje sa zúčastnili bojov v Pacifiku, útoku na Pearl Harbor, bitky o Midway a Koralovom mori. Všetky tri verzie boli nasadené v bojových úlohách ako je bombardovanie cieľov na zemi aj na mori, pri samovražedných misiách, ale tiež pri záchrane posádok lodí a ako štábne lietadlá pri transporte námorných dôstojníkov.
Martin Steinegger

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.

Reprezentácia

Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 11.
Raketa

Raketa je dopravné zariadenie, ktoré využíva na pohon reaktívny motor, ktoré si so sebou nesie zásoby raketových pohonných látok (paliva a okysličovadla). Motor, ktorý používa raketa k pohonu sa nazýva raketový motor. Vďaka zásobe okysličovadla nie je raketa závislá od dodávky atmosférického kyslíka a preto môže pracovať aj vo vákuu.

História

Ako prví vynašli raketu starovekí Číňania, ktorí používali na jej pohon raketové motory na tuhé palivo. Vtedy sa po prvýkrát použila raketa na vojenské ciele. Počas storočí sa na tento vynález takmer zabudlo a pušný prach používaný na ich pohon sa začal používať ako pohonná látka do strelných zbraní. Rakety sa stali iba atrakciou pre pobavenie publika na slávnostiach. Znovuoživenie rakiet prišlo až na začiatku 20. storočia. Na ich vývoji a zdokonaľovaní pracovalo veľa významných fyzikov a raketových konštruktérov. Za zmienku stoja hlavne Konstantin Eduardovič Ciolkovskij (dal základy teórie rakiet), Wernher von Braun (konštruktér prvej balistickej rakety na kvapalné pohonné látky – V2) a Sergej Pavlovič Koroľov (konštruktér prvej rakety, ktorá dopravila náklad do vesmíru).

Využitie

Rakety sa používajú predovšetkým pre dopravu nákladov na veľké vzdialenosti alebo do vesmíru. Vo vojsku majú rakety veľký význam, používajú sa ako dopravné prostriedky pre veľké množstvo typov zbraní. Najrozšírenejšie sú hlavne v letectve. Okrem priameho použitia vo vojsku našli rakety uplatnenie aj v kozmickej technike, kde sú jej neoddeliteľnou súčasťou. Rakety sú zatiaľ jediný dopravný prostriedok, ktorý dokáže dopraviť náklad do vesmíru. Vo svete existuje veľké množstvo typov rakiet, ktoré sa používajú na rôzne účely. Na výskumné účely sa využívajú v meteorológii, geofyzike a astronómii.
Saint-Deniscourt

Poloha

Obec má rozlohu 4,68 km². Najvyšší bod je položený 191 m n. m. a najnižší bod 137 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 96 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE