Juraj Bosák

Život

Juraj Bosák sa narodil v Bratislave, kde prežil aj svoje detstvo a vyštudoval. Jeho mimoriadne matematické nadanie sa prejavilo už na gymnáziu, keď sa v roku 1952 stáva absolútnym víťazom celoštátneho kola prvého ročníka česko-slovenskej matematickej olympiády. V štúdiu matematiky pokračoval na Prírodovedeckej fakulte vtedajšej Slovenskej univerzity (od roku 1954 znova Univerzita Komenského), kde už od 3. ročníka bol pomocnou vedeckou silou a viedol cvičenia z algebry. Neskôr, už ako asistent na Katedre matematiky Prírodovedeckej fakulty, viedol výberové semináre, kde sa so študentmi často púšťa do riešenia otvorených matematických problémov. V roku 1959 z kádrových dôvodov musel odísť z UK a prešiel na vznikajúci Kabinet matematiky SAV (zárodok dnešného Matematického ústavu). V roku 1965 obhajuje kandidátsku a v roku 1982 doktorskú dizertačnú prácu.
Ako študent začína vedecky pracovať v algebre. Niekoľko rokov pracuje v teórii pologrúp. Asi od roku 1961 sa začína venovať teórii grafov, ktorej ostáva verný až do svojej predčasnej smrti. Mal veľa plánov a iste by bol pre matematiku vykonal ešte mnoho užitočného. Slovenská matematika stratila v Jurajovi Bosákovi vynikajúceho vedca, ktorého meno a vedecké výsledky zostanú však zachované v análoch teórie grafov na celom svete. Zomrel 5. apríla 1987 v Bratislave.

Vedecká práca

V roku 1963 je jedným z organizátorov medzinárodnej konferencie o teórii grafov v Smoleniciach, ktorá bola vlastne prvou väčšou konferenciou o teórii grafov vôbec na svete. Vtedy sa s jeho menom zoznamujú „grafári“ celého sveta, aby sa neskôr vracali k nemu vďaka jeho vynikajúcim výsledkom v tejto oblasti. Postupne sa vytvára na Slovensku silnejšia skupina zaoberajúca sa teóriou grafov a od roku 1969 sa Bosák stáva vedúcim tejto skupiny a pravidelného seminára.
Azda najsilnejšími stránkami jeho vedeckej osobnosti boli precíznosť, húževnatosť a systematickosť. V oblasti teórie grafov bol nevšedne erudovaný. Mal veľmi dobrý prehľad o širokej problematike, o čom nepopierateľne svedčí jeho úspešná kniha Rozklady grafov, ktorá vyšla v nakladateľstve VEDA v roku 1986. Bosák hodlal napísať aj druhý diel knihy, ku ktorému už mal pripravené množstvo materiálu. Ale zákerná choroba mu znemožnila uskutočniť jeho plány.
Vychoval viacerých ašpirantov, ale okrem nich sa aj ostatní účastníci bratislavského seminára z teórie grafov a mnohí iní pokladajú za jeho žiakov, lebo tak mnoho od neho získali. Vždy sa dalo od neho poučiť, či už na seminári, pri osobných konzultáciách alebo z rôznych posudkov, ktoré vypracoval na časopisecké články a dizertácie. Výchova mladej generácie vôbec bola jeho záľubou – dlhé roky viedol záujmové krúžky na gymnáziu, podieľal sa na riadení matematickej olympiády, v rokoch 1966–1970 bol členom ÚV MO a pripravil mnoho študijných materiálov. Medzi jeho záľuby patril aj kompozičný šach a významnou mierou sa podieľal na príprave slovenskej šachovej terminológie.
Mnoho rokov pracoval v Jednote slovenských matematikov a fyzikov: v pobočke Bratislava 1, vo výbore matematickej sekcie i v Ústrednom výbore JSMF; viedol komisiu pre výskum a bol nenahraditeľným členom terminologickej komisie pre matematiku. JSMF mu udelila vyznamenanie Zaslúžilý člen JSMF a bronzovú medailu. Bol tajomníkom Vedeckého kolégia SAV pre matematiku, fyziku a elektroniku. Bol členom komisií pre obhajoby kandidátskych a doktorských dizertačných prác. Ešte v posledných mesiacoch, už silne oslabený chorobou , sa zúčastnil na organizácii semestra z teórie grafov v Banachovom centre. Voľné chvíle na konferenciách často využíval na svoju záľubu –- turistiku. Z ďalších záľub spomeňme hudbu a hru na klavír. Bez zveličovania možno povedať, že z každej činnosti si vedel urobiť záľubu, a preto ju vykonával tak svedomite. Jeho práca bola mnohokrát ocenená rôznymi vyznamenaniami, uznaniami a medailami.