google/wiki40b huggingface dataset:
Veľký denný bolid z roku 1972

Veľký denný bolid z roku 1972 (označený US19720810) bol dotyčnicový meteoroid, ktorý preletel 10. augusta 1972 zemskou atmosférou nad časťou Spojených štátov amerických a Kanady a po niekoľkých sekundách vyletel späť do kozmického priestoru. Bolid bol tak jasný, že bol veľmi dobre pozorovateľný aj za denného svetla.
Do atmosféry vstúpil rýchlosťou 15,03 km/s vzhľadom na zemskému povrchu. Viditeľný začal byť vo výške 75,98 km nad Utahom južne od Salt Lake City o 20:29 UT. Najviac sa Zemi priblížil na vzdialenosť asi 57,85 km nad štátom Idaho, kedy sa jeho rýchlosť pohybovala okolo 14,60 km/s, pričom spomalenie dosahovalo 0,015 km/s². Pozorovateľný prestal byť vo výške 101,55 km nad kanadskou provinciou Alberta, južne od Edmontonu. Zemskú atmosféru nakoniec opustil rýchlosťou 14,21 km/s.
Absolútna jasnosť telesa dosiahla v maxime hodnoty −15 až −18, čo by zodpovedalo hmotnosti v perigeu 100 000 až 1 000 000 kg. Pretože veľmi pravdepodobne išlo o bolid typu II (uhlíkatý chondrid), vypočítal český astronóm Zdeněk Ceplecha na základe známej hustoty tohto typu meteoroidov jeho hmotnosť v perigeu na 140 000 kg a priemer asi 5 metrov. Tieto hodnoty by sa však mohli líšiť, ak by išlo o iný typ meteoroidu s iným zložením; do úvahy tak pripadá priemer telesa od 3 do 14 metrov. Jeho pôvodnú hmotnosť pred vstupom do atmosféry potom odhadol na dvojnásobok až trojnásobok hodnoty v perigeu. Podobne hmotnosť telesa po odlete od Zeme odhadol na polovicu až tretinu vypočítanej hmotnosti v perigeu. Priemer meteoroidu po odlete nebol väčší ako 10 metrov. Z dôvodu natavenia a následného stuhnutia svojho povrchu počas preletu atmosférou získalo teleso typickú tmavú kôru podobnú povrchu meteoritov.
Stretnutie so Zemou tiež zmenilo obežnú dráhu meteoroidu. Zdeněk Ceplecha dospel k záveru, že zatiaľ čo pôvodne patril do Amorovej skupiny telies, po odlete od Zeme sa zaradil do skupiny Apollonovej s tým, že po ďalších 14 obletoch (v auguste 1997) by sa mal opäť dostať do blízkosti Zeme. Aj v prípade, že by sa tak skutočne stalo, by však možnosti ho spozorovať boli okrem iného aj z dôvodu tmavej kôry na povrchu len veľmi obmedzené. Americký astronóm Timothy Spahr však roku 2010 vyjadril názor, podľa ktorého nie je isté, že sa meteoroid stále nachádza na dráhe krížiacej dráhu Zeme, ani že sa jej roku 1997 znova priblížil.
Rebecq

Obyvateľstvo

Rebecq má približne 10 481 obyvateľov (2010).
Lexikalizované spojenie

Lexikalizované spojenie je ustálené slovné spojenie, ktoré nadobudlo povahu pomenovania a stalo sa súčasťou slovnej zásoby. V slovenskej literatúre sa rozlišujú priame pomenovania (tzv. združené pomenovania), napr.: vysoká pec, skok o žrdi, kysličník uhličitý atď. a nepriame, resp. metaforické pomenovania (frazeologické jednotky), napr. na nevydržanie, lanské snehy, päsť na oko, vodiť za nos, vziať nohy na plecia, mať maslo na hlave atď. Medzi slovami týchto pomenovaní sa v rozličnej miere zachovávajú syntaktické vzťahy, realizujú sa tu isté syntaktické konštrukcie. Podstatné však je, že význam týchto spojení je celistvý, nie je prostým súhrnom lexikálnych významov jednotlivých komponentov. Hlavný rozdiel medzi prvým a druhým typom je v tom, že prvé nemajú emocionálne zafarbenie, nemajú príznak hodnotenia a nie sú expresívne.
Giorgio Abetti

Životopis

Narodil sa v Padove ako syn astronóma Antonia Abettiho. Študoval na Univerzite v Padove a v Ríme.
Svoju kariéru začal v rímskom observatóriu Collegio Romano ako asistent. V roku 1921 nastúpil po svojom otcovi na miesto riaditeľa Astrofyzikálneho observatória Arcetri, kde pôsobil až do roku 1957. V rovnakom čase bol aj profesorom na Univerzite vo Florencii.

Je známy ako vedúci expedícií na pozorovanie zatmení Slnka na Sibíri (1936) a v Sudáne (1952). Tiež pôsobil ako dochádzajúci profesor na Univerzite v Káhire v rokoch 1948 – 1949.
V roku 1938 bol viceprezidentom Medzinárodnej astronomickej únie a získal Medaglia d'argento od Talianskej geografickej spoločnosti (1915), Premio reale od Accademia dei Lincei (1925), a Janssenovu medailu (1937).
Kráter Abetti na Mesiaci a planétka 2646 Abetti nesie meno oboch astronómov, jeho a jeho otca.
Henri Lebesgue

Osobný život

Lebesgueov otec zomrel na tuberkulózu ešte v čase, keď bol jeho syn malé dieťa. Lebesgue sám trpel po celý svoj život chatrným zdravím. V roku 1903 sa oženil so sestrou svojho spolužiaka Louisou-Margueritou Vallet a mal s ňou syna Jacqua a dcéru Suzanne. V roku 1916 sa s ňou však rozviedol.

Profesné pôsobenie

Henri Lebesgue získal základné a stredné vzdelanie v Beauvais a potom odišiel študovať do Paríža. Študoval postupne na Lycée Saint-Louis, Lycée Louis-le-Grand a École Normale Supérieure. Na poslednú zmieňovanú školu nastúpil v roku 1894 a dokončil ju o tri roky neskôr. Ďalšie dva roky študoval samostatne najmä Bairove články o nespojitých funkciách, čo malo veľký vplyv na jeho neskoršiu prácu na zovšeobecnení pojmu integrálu práve na nespojité funkcie. Od roku 1899 do 1902 bol profesorom na Lycée Central v Nancy. V roku 1901 formuloval, vychádzajúc z myšlienok Émile Borela a Camilla Jordana, teóriu miery a ešte v tom istom roku vytvoril definíciu Lebesgueovho integrálu zovšeobecňujúceho Riemannov integrál aj na (niektoré) nespojité funkcie. Tento čin znamenal revolúciu v integrálnom počte. V roku 1902 získal Lebesgue doktorát za prácu Intégrale, longueur, aire (Integrál, dĺžka, plocha), ktorá pozostávala práve z výsledkov uverejnených o rok skôr. V roku 1906 získal miesto na univerzite v Poitiers a v nasledujúcom roku sa tam stal profesorom. Od roku 1910 učil na Sorbone, kde sa roku 1918 stal profesorom. V roku 1921 získal miesto profesora na Collège de France a tu pôsobil až do svojej smrti v roku 1941. Počas týchto dvadsiatich rokov však učil aj na iných univerzitách, hlavne na École Supérieure de Physique et de Chimie Industrielles de la Ville de Paris a École Normale Supérieure v Sèvres.
Električková doprava v Magnitogorsku

Električková doprava v ruskom meste Magnitogorsk funguje od roku 1935. Spolu 33 liniek jazdí na sieti dlhej 76 km s rozchodom 1 524 m.
Slovný tvar

Slovný tvar je podoba, v ktorej vystupuje slovo v textoch, resp. v konkrétnom prehovore: chlapi, chlapoch, chlapa.... Slovným tvarom sa vyjadruje gramatický význam.
Ressons-le-Long

Poloha

Ressons-le-Long má rozlohu 10,55 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Ressons-le-Long má 756 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Marble Falls (Texas)

Hospodárstvo

V sedemdesiatych rokoch sa mesto stalo centrom turistického ruchu pre jazerný región Highland Lakes. Počas posledných tridsiatich rokov mesto vyrástlo na retailové a zábavné centrum. Počet turistov a firiem, investujúcich v regióne sa stále zvyšuje.
Vario LF2/2 IN

Konštrukcia

Ide o obojsmerný dvojčlánkový motorový električkový vozeň, ktorý je konštrukčne odvodený z modelu Vario LF2 plus, z ktorého bola prevzatá celá spodná časť vozidla (podvozky, kĺb a kaskádovité usporiadanie interiéru). Ako obojsmerná električka disponuje predsuvnými dverami na oboch stranách vozňovej skrine, na jednej strane každého článku sa nachádzajú vždy jedny jednokrídlové dvere u kabíny vodiča a jedny dvojkrídlové dvere vedúce do nízkopodlažného priestoru. Vozeň je usadený na troch podvozkoch s tromi dvojicami asynchrónnych motorov, elektrickú výzbroj dodala Škoda Electric. Oproti ostatným vozňom rady Vario nemá tento model predné a zadné čelo navrhnuté architektom Pelikánom, ale s menšími úpravami boi použité čelá štúdia PO architekti pre električku EVO2.
Fedor Vico

Štúdium

Študoval na Strednej škole umeleckého priemyslu v  Bratislave.

Tvorba

Už v začiatkoch svojej tvorby začal spolupracovať s humoristickým časopisom Roháč, pre ktorý vytvoril populárnu postavu Jánošíka, vychádzajúcu niekoľko rokov pod názvom Dereš Fedora Vica. Seriál vyšiel knižne v roku 1969. Nakoľko sa v ňom dotkol aj vtedajšej politickej situácie, kniha bola stiahnutá a autor dostal zákaz publikovania. Až v roku 1975 obdržal povolenie, spočiatku len v regionálnej tlači. Vybral si týždenník Nove žitja, kde začal uverejňovať rusínsky seriál Il'ko Sova z Bajusova. Neskôr mu bol umožnený návrat do Roháča. Svojej obľúbenej témy kreslených zbojníkov sa nevzdal, pod pôvodným názvom však začali vychádzať až po roku 1990. Po zániku Roháča jeho Dereš uverejňovali periodiká Aréna, Mosty a Bumerang. Pokračoval i v publikovaní vyššie zmieneného rusínskeho seriálu - v Narodnych novinkach.
Spolupracoval aj s denníkom SME a s českými Lidovými novinami.
Gustave Doré

Tvorba

Doré sa narodil v Štrasburgu a v roku 1847 boli vydané jeho prvé ilustrované príbehy. Najprv pracoval ako literárny ilustrátor v Paríži, kde bol poverený ilustrovať práce od Rabelaisa, Balzaca, Miltona a Alighieriho. Veľký úspech zožala novo ilustrovaná Anglická Biblia z roku 1866, ktorá bola po prvýkrát vystavená v roku 1867 v Londýne. Doré ilustroval najrôznejšie knihy až do svojej smrti v Paríži v roku 1883. Bol pochovaný na cintoríne Cimetière du Père-Lachaise.
Za svoj život ilustroval Doré viac ako 90 kníh či iných materiálov. Medzi jeho najvýznamnejšie patrí Danteova Božská komédia (1861), v roku 1863 Don Quijote od Miguela de Cervantesa alebo v roku 1866 Stratený raj od Johna Miltona.
Archail

Poloha

Archail má rozlohu 12,99 km². Najvyšší bod je položený 1 984 m n. m. a najnižší bod 759 m n. m.

Obyvateľstvo

Archail má 14 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Margaret Atwoodová

Životopis

Narodila sa v Ottawe v provincii Ontario ako druhé z troch detí zoológa Carla Edmunda Atwooda a Margaret Dorothy Killiamovej. Veľa zo svojho detstva strávila v Severnom Ontáriu, neskôr medzi Ottawou, Sault Ste. Marie a Torontom. Nedokončila ani povinnú školskú dochádzku. Stala sa nenásytnou čitateľkou, počnúc zušľachťujúcou literatúrou, cez záhady, rozprávky bratov Grimmovcov, kanadské príbehy o zvieratách až po komixy. Písať začala ako 16-ročná. 
V roku 1957 začala študovať na Victoria University v Toronte. Jej profesormi sa stali Jay Macpherson a Northrop Frye. Školu ukončila v roku 1961, kedy získala titul bakalár umení v odboroch angličtina a filozofia a francúzština. Na jeseň roku 1961, kedy vyhrala E.J. Pratt Medal za svoju súkromne vydanú knihu básní Double Persephone, ukončila štúdium na  Harvardskej Radcliffe College. V roku 1962 získala titul magistra a pokračovala vo vzdelávaní na Harvardskej univerzite. Učila na viacerých univerzitách (University of British Columbia (1965), Sir George Williams University v Montreale (1967 - 1968), University of Alberta (1969 - 1979), York University v Toronte (1971 - 1972) a New York University, kde pôsobila ako učiteľka angličtiny. 
V roku 1968 sa vydala za Jima Polka, s ktorým sa rozviedla v roku 1973. Krátko na to sa vydala za spisovateľa Graema Gibsona a presťahovala sa do Alliston v provincii Ontario, severne od Toronta. V roku 1976 sa im narodila dcéra Eleanor Jess Atwood Gibsonová. (Graeme Gibson mal dvoch synov z predošlého manželstva, Matta and Graea). V roku 1980 sa vrátila do Toronta. Svoj čas rozdelila medzi životom v Toronte a na ostrove Pelee v Ontáriu.

Tvorba

Margaret Atwoodová je plodnou autorkou románov, básní, literárnych kritík, ale tiež feministkou a politickou aktivistkou. Píše romány zo širokého tematického spektra a často sa prejavuje ako feministická spisovateľka. Jej tvorba je zaostrená na kanadskú národnú identitu, kanadskú príbuznosť a vzťahy s USA a Európou, problémy ľudských práv, životného prostredia, kanadskej divočiny, sociálne mýty o feminizme, prezentovanie ženského tela v umení, sociálne a ekonomické vykorisťovanie žien a iné. 
Ako literárna kritička sa preslávila dielom Survival: A Thematic Guide to Canadian Literature (Prežitie)] z roku 1972. Napísala tiež niekoľko televíznych scenárov, ako napr. The Servant Girl (1974) a Days of the Rebels: 1815-1840 (1977).
Atwoodová bola vicepredsedníčkou Writers’ Union of Canada, prezidentkou International PEN (1984 - 1986). Získala doktorát z Victoria College (1987) a v roku 2001 bola uvedená do kanadskej siene slávy Canada's Walk of Fame. Jej literárne diela sú umiestnené v knižnici Thomas Fisher Rare Book Library na University of Toronto's.
Medzi jej najslávnejšie diela patrí román The Handmaid's Tale (Príbeh služobníčky) Príbeh služobníčky dosiahol prvé miesto v rebríčku Amazonu v roku 2017 a v roku 2018 získal 10. miesto. Celkovo sa anglicko-jazyčných kníh predalo viac než 8 miliónov.
V septembri 2019 by malo výjsť pokračovanie tohto románu pod názvom The Testaments.
Hana Ulrychová

Životopis

Od mladosti veľmi rada spievala, účinkovala v detských zboroch. S bratom Petrom účinkovala v brnenskom Divadle bez tradic (DIBETRA). Od roku 1964 pôsobila v rockovej skupine Vulkán, v roku 1967 prešla do skupiny Atlantis, s ktorou vystupovala v pražskom divadle Rokoko, kde spievala okrem pôvodného repertoáru tiež prevzaté piesne. Vystupovala aj s olomouckou skupinou Bluesmeni.
Sólovo začala vystupovať v roku 1968, od roku 1970 sa datuje jej spolupráca s Tanečným orchestrom Československého rozhlasu (TOČR) a s brnenským orchestrom Gustava Broma. Prvé veľké spevácke ocenenie – zlatú Bratislavsku lýru získala v roku 1971.
V roku 1974 vyšiel súrodencom Ulrychovcom album Nikola šuhaj loupežník (omnoho skôr než neskoršia divadelná a filmová adaptácia tohoto námetu, ktoré mali odlišný názov Balada pro banditu). Tento úspešný album posunul súrodeneckú dvojicu smerom k moravskému folklóru a štylizácii moravských ľudových piesní, ktoré sú dodnes hlavným repertoárom ich sprievodnej hudobnej skupiny Javory.
V roku 1975 natočila svoj prvý profilový album Pojďte dál, chci být chvíli s Vámi. S bratom Petrom tiež vystupovala v brnenských muzikáloch Máj, Koločava a Radúz a Mahulena.
Grignan (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 43,43 km². Najvyšší bod je položený 471 m n. m. a najnižší bod 130 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 625 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Castanet (Tarn)

Polohopis

Castanet má rozlohu 7,21 km². Najvyšší bod je položený 302 m n. m. a najnižší bod 188 m n. m.

Obyvateľstvo

Castanet má 186 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Fretigney-et-Velloreille

Poloha

Obec má rozlohu 22,02 km². Najvyšší bod je položený 403 m n. m. a najnižší bod 222 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 675 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Abergement-la-Ronce

Poloha

Obec má rozlohu 7,12 km². Najvyšší bod je položený 195 m n. m. a najnižší bod 186 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 775 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dussac

Poloha

Obec má rozlohu 20,26 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 383 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mimizan (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 114,83 km². Najvyšší bod je položený 80 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 7 084 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bellonne

Poloha

Obec má rozlohu 2,03 km². Najvyšší bod je položený 67 m n. m. a najnižší bod 43 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peyrouse

Poloha

Obec má rozlohu 4,8 km². Najvyšší bod je položený 523 m n. m. a najnižší bod 350 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 284 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bigfork (Montana)

História

Názov Bigfork je odvodený od "Sališského" mena oblasti. Správy o usadlosti a ovocnom sade severne od Bigforku sa datujú do roku 1885. Everit L. Sliter v roku 1892 na východnom brehu jazera zasadil 500 jabloní, čerešní, sliviek a hrušiek. V roku 1902 rozparceloval Bigfork pri ústí rieky Swan.
Útok na školu v Pešávare (2014)

Útok na školu v Pešávare sa stal 16. decembra 2014. Šesť ozbrojencov patriacich k hnutiu Taliban vstúpilo do štátnej školy v pakistanskom meste Pešávar a držalo školských zamestnancov a študentov ako rukojemníkov. Viac ako 132 ľudí, predovšetkým deti vo veku 10 až 18 rokov rokov bolo zabitých, zatiaľ čo 114 ich bolo zranených  a boli prijatí do  nemocníc v meste. Väčšina z 500 študentov bolo evakuovaných armádou. Operácia skončila zabitím všetkých šiestich teroristov v utorok večer. 
Hovorca Talibanu Muhammad Chorásaní uviedol, že útok bol odpoveďou na armádne operácie proti militantom.
Pakistanský premiér Naváz Šaríf označil útok za národnú tragédiu.
Praslovančina

Praslovančina je jazyk, ktorým hovorili predkovia Slovanov, prajazyk slovanských jazykov.
Jazyk sa sformoval pravdepodobne v priebehu prvého tisícročia pred Kr. a neskôr sa z neho postupnou diferenciáciou (niekedy aj integráciou) vyvinuli všetky slovanské jazyky. O praslovanskom jazyku neexistujú žiadne doklady, jazyk je iba rekonštruovaný. Rekonštrukcia vzniká na základe porovnávania slovanských jazykov s ostatnými indoeurópskymi jazykmi, najmä na základe porovnávania s litovčinou, indičtinou, gréčtinou a latinčinou. Tieto jazyky v najväčšej miere zachovali niektoré vlastnosti pôvodného indoeurópskeho jazyku. Praslovanský jazyk patril do satemovej skupiny indoeurópskych jazykov (pozri: satemové jazyky).
Z pôvodného indoeurópskeho prajazyka sa vyčlenila niekoľkými charakteristickými zmenami v hláskovej stavbe. Napr. spoluhlásky k g ch pôvodného prajazyka sa v praslovančine zmenili na č ž š pred samohláskami b, i, e, ě. Z predpokladaných praslovanských slov *kelo, *giv, *legeti tak vznikli slovenské slová čelo, živý, ležať. Takáto zmena sa označuje ako prvá palatalizácia (prvé zmäkčovanie). Je známa aj druhá palatalizácia a tretia palatalizácia.
Ak porovnáme dnešné slovanské jazyky, zistíme, že sú neobyčajne blízke. Z toho možno vyvodiť (napríklad) záver, že praslovančina sa pomerne dlho rozvíjala ako jednotný dialekt indoeurópskeho prajazyka, a to v období, keď Praslovania žili v spoločnej pravlasti. Keď sa však z tejto pravlasti rozišli, začal sa aj ich prajazyk rozpadať na jednotlivé dialekty. Tieto dialekty sa rozlišovali najmä svojou hláskovou stavbou. V historickom vývine sa niektoré z týchto dialektov stali základom spisovného jazyka. Napr. stredoslovenský dialekt sa stal základom spisovnej slovenčiny, orlovský dialekt základom spisovnej ruštiny.
Savolles

Poloha

Obec má rozlohu 3,12 km². Najvyšší bod je položený 253 m n. m. a najnižší bod 204 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 160 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Volksstimme (ČSR)

Volksstimme bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku po prvej svetovej vojne.
Bol to orgán Sociálnodemokratickej, neskôr Komunistickej strany Československa. Pred rokom 1919 vychádzal pod názvom Westungarische Volksstimme. Denník vychádzal v Bratislave, v Liberci a znovu v Bratislave, vždy o 6.00 ráno okrem pondelka. Od 30. júna 1923 vychádzal každú nedeľu. Jeho majiteľom bola Sozialdemokratische Partei, od 1921 Kommunistische Partei.

Redaktori

Hlavným redaktorom bol S. Mayer.
Zodpovední redaktori boli Fr. Heintz, H. Hoffmann, Richard Reiter, Karol Hledik, Jozef Herrmann, Alphons Heinsch, Adalbert Hampel, Rudolf Appelt.
Štefan Anián Jedlík

Život

Štefan Anián Jedlík absolvoval gymnaziálne štúdiá  v Trnave (1810–1813) a v Bratislave (1814–1817) a po vstupe do benediktínskeho rádu (1817) pokračoval v štúdiách na rádovom lýceu v Győri (1817–1820) a v Pannonhalme (1820–1822, 1823–1825), kde študoval teológiu. Medzitým v roku 1822 získal doktorát filozofie na peštianskej univerzite a v školskom roku 1822/23 vyučoval na benediktínskom gymnáziu v Győri. V roku 1825 ho vysvätili za kňaza, celý svoj aktívny život však pôsobil ako profesor fyziky: v rokoch 1825–1831 na rádovom lýceu v Győri, 1831–1840 na kráľovskej akadémii v Bratislave a napokon v rokoch 1840–1878 na peštianskej univerzite. 
Po svojom odchode na dôchodok žil v rádovom dome benediktínov v Győri. V rokoch 1848/49 bol dekanom filozofickej fakulty a roku 1863/64 aj rektorom univerzity. Od roku 1858 bol riadnym, od 1873 čestným členom Maďarskej akadémie vied. 
Štefan Anián Jedlík zomrel 13. decembra 1895 v Győri v Maďarsku.

Dielo

Štefan Anián Jedlík bol vynikajúcim, vedecky aktívnym experimentálnym fyzikom a konštruktérom prístrojov, ktorý svojimi výsledkami sa najmä v oblasti skúmania elektromagnetických javov zaradil medzi najvýznamnejších vedcov 19. storočia. O svojich experimentoch len pramálo publikoval a väčšinu svojich prístrojov skonštruoval len ako demonštračné pomôcky, čím jeho objavy zostali väčšinou nepovšimnuté. 
Dokázateľne už v rokoch 1827–1829, ako prvý na svete skonštruoval model elektromotora, v ktorom pevnú aj otáčajúcu časť tvorili elektromagnety. Jeho „elektromagnetický rotor“ bol priekopnícky aj použitím ortuťového komutátora. V roku 1842 použil podobný motorček na pohon vozíka pohybujúceho sa na koľajniciach. V roku 1861, teda aspoň päť rokov pred Wernerom Siemensom popísal a použil princíp samobudenia na dyname vlastnej konštrukcie. 
Úspešne sa zaoberal aj konštruovaním galvanických článkov a akumulátorov, pri ktorých aplikoval niekoľko pôvodných konštrukčných prvkov, napr. sieťovú elektródu. Jeho batérie leydenských fliaš (neskôr rúrkových kondenzátorov vlastnej konštrukcie) boli prístrojmi na výrobu elektrických iskier extrémne veľkých dĺžok. Použil v nich zapojenie (1863), ktorého princíp multiplikácie sa dodnes využíva v technike vysokých napätí. 
Unikátne parametre mali aj jeho prístroje na rezanie optických mriežok. Š. A. Jedlík skonštruoval ešte celý rad elektrotechnických a iných fyzikálnych prístrojov a demonštračných pomôcok. Medzi jeho skoré vynálezy patrilo aj zariadenie na výrobu sódovej vody, ktoré sa stalo základom prvého takto zameraného podniku v Uhorsku v roku 1841 a bolo tak jediným Jedlíkovým vynálezom, ktorý ešte počas jeho života našiel priemyselné uplatnenie.
Valsonne

Poloha

Obec má rozlohu 18,25 km². Najvyšší bod je položený 866 m n. m. a najnižší bod 413 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 836 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Firestone (pieseň)

Kompozícia

Skladba je zožená v tónine D dur. Je nahraná v bežnom takte pri tempe 114 BPM. Postupnosť akordov je G – A – Bm – D.
LG G Pad II 10.1

LG G Pad II 10.1 je tabletový počítač, ktorý vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v auguste 2015 a uvedený do predaja o mesiac neskôr.
Je vybavený IPS kapacitným LCD displejom s uhlopriečkou 10,1" s rozlíšením 1920x1200 bodov s bodovou hustotou 224 ppi.
Poháňa ho systém na čipe Qualcomm Snapdragon 800 a procesor Quad-core 2.26 GHz Krait 400, použitý grafický procesor je Adreno 330. Obsahuje 16 GB interného ukladacieho priestoru, ktorý je možné rozšíriť microSD kartou. Pamäť RAM má veľkosť 2 GB. Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP, sekundárna 2 MP.
Používa operačný systém Android vo verzii 5.1.1 (Lollipop) a kapacita batérie je 7400 mAh.
General counsel

General counsel (doslova: generálny (po)radca/právny zástupca, generálni (po)radcovia/právni zástupcovia) je v anglosaských krajinách hlavný právnik právneho oddelenia (zvyčajne) spoločnosti alebo vládneho oddelenia. Termín sa najviac používa v Spojených štátoch. Postavenie a význam general counselov vzrástol za posledných 10 rokov, o čom svedčí veľký počet advokátov, ktorí prichádzajú zo súkromnej praxe.

Spojené kráľovstvo

V Spojenom kráľovstve sa zoskupenie general counselov volá GC100. Bolo oficiálne vytvorené dňa 9. marca 2005. Združuje vedúcich právnikov z viac ako osemdesiatich piatich firiem FTSE 100. Skupina GC100 bola vytvorená v reakcii na zvyšujúci sa objem a zložitosť domácich a medzinárodných právnych predpisov a nariadení, ktoré majú vplyv na podniky v Spojenom kráľovstve. Hlavnými cieľmi GC 100 je poskytovať fórum pre podnikateľke projekty z legislatívnej a politickej oblasti v britskej spoločnosti. Umožňuje členom zdieľať osvedčené postupy v súvislosti s právom, s dodržiavaním prepisov v oblasti spoločného záujmu. Členstvo v GC 100 je len na pozvanie.