Bernard Bolzano

Životopis

Otec Bernarda Bolzana bol obchodník s umením pôvodom z Nesso (Provincia Como, Taliansko) a jeho matka dcéra nemeckého pražského obchodníka. V detstve bol silne ovplyvnený pobožnosťou rodiny. Vedeckou a politickou literatúrou sa zaoberal už v mladosti.
Vyštudoval piaristické gymnázium v Prahe, ktoré ukončil v roku 1796 s výborným prospechom. Následne sa venoval štúdiu matematiky a logiky v trojročnej filozofickej prípravke. V školskom roku 1799 – 1800 súkromne študoval matematiku a filozofiu a súčasne navštevoval prednášky prvého a druhého ročníka na Filozofickej fakulte Karlo–Ferdinandovej univerzity a  prednášky matematiky Františka Josef Gerstnera. Napriek záujmu o matematiku a filozofiu sa po uplynutí školského roka rozhodol pre štúdium teológie. Na jeseň roku 1804 sa zaujímal o miesto profesora matematiky na pražskej univerzite, ktoré sa uvoľnilo po odchode Stanislava Vydry do dôchodku. Miesto bolo pridelené staršiemu uchádzačovi Ladislavovi Janderovi, Bernard Bolzano sa stal kňazom a na univerzitu nastúpil až o rok neskôr v roku 1805, keď prijal miesto univerzitného učiteľa náboženstva. V tom istom roku získal titul doktora filozofie. V roku 1819 mu bolo znemožnené učiť a rok nato bol z učiteľského úradu z rozhodnutia cisára pre svoje reformátorské názory prepustený. 
Od roku 1820 žil Bernard Bolzano v ústraní a venoval sa, za podpory priateľov, vedeckej práci. Obdobie 1830 – 1841 strávil v Těchobuzi na Pacovsku, kde mimo iného napísal svoju autobiografiu venovanú Anne Hoffmannovej, ktorá sa o neho od roku 1823 starala. Ani odchod z univerzity neznamenal koniec jeho stíhania pre názory, ktoré mali odozvu v radoch študentov. Proces, ktorý proti Bolzanovi viedla cirkevná vyšetrovacia komisia, trval do roku 1828. 
V rokoch 1841 – 1848 sa Bernard Bolzano ako sekretár podieľal na prácach pre Kráľovskú českú spoločnosť náuk, kde prispieval svojimi prednáškami. V tomto období vznikol celý rad jeho matematických pojednaní. Bernard Bolzano zomrel 8. decembra 1848. Pochovaný je na Olšanských cintorínoch (oddelenie VII).

Dielo

Jeho matematická prvotina Betrachtungen über einige Gegenstände der Elementargeometrie z roku 1804 sa zaoberala problémom rovnobežiek. V ďalších prácach z rokov 1810 – 1817 ako Beyträge zu einer begründeteren Darstellung der Mathematik, Der binomische Lehrsatz und als Folgerund aus ihm der polynomische und die Reihen, Rein analytischer Beweis a v prácach z rokov 1833 – 1848 Wissenschaftslehre, Grössenlehre sa venoval spresňovaniu základov matematickej analýzy. Väčšina prác ostala v podobe rukopisov, s výnimkou diela Paradoxien des Unendlichen, ktoré vyšlo v roku 1851 v Lipsku a ovplyvnilo tvorcu teórie množín Georga Cantora.
Katolícka cirkev zaradila dve jeho publikácie na Index zakázaných kníh. V roku 1813 vydal výber zo svojich exhort pod názvom „Erbauungsreden für Akademiker";, ktorý bol zaradený na Index dekrétom zo dňa 4. marca 1828. V roku 1834 vyšiel anonymne súbor Bolzanovych prednášok „Lehrbuch der Religionswissenschaft, ein Abdruck der Vorlesungshefte eines ehemaligen Religionslehrers an einer katholischen Universität I–IV";. Aj tento spis cirkev zaradila na Index zakázaných kní, a to dekrétom zo dňa 23. septembra 1839.