google/wiki40b huggingface dataset:
Bujačí vrch

Charakteristika

Bujačí vrch je významný vyhliadkový vrchol Belianskych Tatier. Je súčasťou jediného hrebeňa tejto časti Tatier a jeho najvýchodnejším vrcholom. Na východ pokračuje ďalej smerom k Skalným vrátam, pod ktorými sa nachádza Chata Plesnivec. Na západ pokračuje hrebeň cez Predné Jatky, Veľký Košiar, Zadné Jatky, Hlúpy a končí v Širokom sedle. Odtiaľ pokračuje druhá časť hlavného hrebeňa Belianskych Tatier s najvyšším vrcholom - Havran.
Na juh od Bujačieho vrchu ležia tzv. Komíny, skalné útvary a Rakúsky chrbát. Na sever od vrchu ležia lesy nazvané Jahňacie. Po oboch stranách vrcholu bežia do hlbokých údolí trávnaté svahy. Z Bujačieho vrcholu je vidieť obce ležiace na severe či štíty Vysokých Tatier.
Vrchol je výborne viditeľný z Doliny Kežmarskej Bielej vody a Doliny Zeleného plesa a tiež z obce Ždiar.

Prístup

Bujačí vrch je podobne ako veľká časť Belianskych Tatier pre verejnosť uzavretý, no napriek tomu je často navštevovaný. Je prístupný po kedysi značkovanom chodníku, ktorý vedie od Chaty Plesnivec (zelený chodník), po prejdení niekoľkých desiatok výškových metrov a po lúke doprava odbočuje dobre vyšliapaný chodník (niekedy sa v serpentínach objaví i modrá značka pôvodného značenia). Chodník je udržiavaný, sú na ňom ešte i pôvodné kamenné schody, no pohyb po ňom je zakázaný.
Od Bujačieho vrchu vedie hrebeňovka až po Kopské sedlo, dobre udržiavaná, značená červenou značkou, avšak taktiež zakázaná. V roku 1993 bola pre verejnosť otvorená aspoň časť Belianskych tatier a to Monkova dolina zo Ždiaru do Kopského sedla.
Bílé Poličany

Dejiny

Prvá písoná zmienka o obci pochádza z roku 1270.
Villiers-Charlemagne

Poloha

Obec má rozlohu 27,57 km². Najvyšší bod je položený 113 m n. m. a najnižší bod 32 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 052 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Massonov trichróm

Massonov trichróm je bežné farbenie využívané v histológii. Tento druh farbenia vyvinul Claude L. Pierre Masson.

Zloženie

Massonov trichróm obsahuje nasledujúce zložky: železitý hematoxylín, kyslý fuscín, ponceau a anilínovú modrú.

Farbenie štruktúr

Jadro je hnedočervené, cytoplazma je červená, kolagénne vlákna sú modré a elastické vlákna bledo modré.

Využitie

Tento druh farbenia sa využíva na farbenie svalov pri svalovej dystrofii, pri infarkte myokardu, pri cirhóze pečene a pri glomerulárnej fibróze.
Palackého ulica (Bratislava)

Národné kultúrne pamiatky

Na ulici sa nachádzajú národné kultúrne pamiatky – budovy s číslami 1, 2, 3, 4, 5, 8, 12, 14. 
Základná škola Matky Alexie má sídlo v budove na Palackého 1. V minulosti v nej sídlilo aj gymnázium Matky Alexie, ktoré sa v súčasnosti nachádza na Jesenského 4/A.
Na Palackého 2 stojí Reduta, bola postavená v rokoch 1913 – 1919 v novobarokovom štýle. Je využívaná ako koncertná sieň..
Eklektická budova na Palackého 3 bola postavená začiatkom 20. storočia, je súčasťou objektu základnej školy.
Na Palackého 4 stojí neskorobarokový meštiansky dom postavený v tretej štvrtine 17. storočia. Na Palackého 5 sa nachádza eklektický dom z roku 1870.
Meštianske domy z druhej polovice 18. storočia sa nachádzajú na Palackého 8 a 12. Na Palackého 14 sa nachádza eklektický nájomný dom zo začiatku 20. storočia.
Písník u Sokolovce

Vodstvo

Bagrovisko je z časti naplnené vodou a okolie vodnej plochy je zarastené rašeliníkom a inými machmi. Ide aj o jedinú vodnú plochu v okolí nad vodným tokom rieky Doubravy a tiež je to aj významné napájadlo lesnej zveri.

Geológia

Geologicky sa tu vyskytujú ruly a plytké ľahko kyslé pôdy na mieste odťaženého hrubého piesku.
Hejslovák

Hejslovák (feminínum: hejslovenka) je pejoratívum označujúce osobu, ktorá navonok prílišne zdôrazňuje svoju slovenskosť, obyčajne iba slovami bez činov. Od tohto výrazu bolo odvodené tiež sloveso, ktoré takéto správanie pomenúva – hejslováčenie (resp. hejslováčiť).
Romain-aux-Bois

Poloha

Obec má rozlohu 8,14 km². Najvyšší bod je položený 460 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 45 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vypichovanie (obrábanie)

Vŕtanie na jadro je druh vŕtania, pri ktorom sa neodoberá celá diera ale len prstenec okolo vnútorného jadra. Používa sa korunový vrták.

Použitie

Pri vŕtaní veľkých dier do tvrdého materiálu alebo všeobecne, keď nemáme dostatočný výkon na vŕtanie. Pri vývrtoch sa jadro väčšinou odstráni (vylúpne) špeciálnym vrtákom. Využíva sa často pri vŕtaní geologických vrtov.
Kovačica (mesto)

Dejiny

Prvý písomný doklad o tomto území je z roku 1458 ako Kovašdinc, keď sa Peter Sydo a jeho synovia odvrátili od Jána Huňayho a spolu so Srbmi zápasili proti nemu. Za zradu si kráľ Matej privlastnil toto územie spolu s Kovačicou.
Z historického hľadiska je pre Kovačicu významný rok 1784, kedy bol zaznamenaný príchod prvých Slovákov na dolnú zem. Obec založili obyvatelia, pôvodom Slováci, s povolením od vrchnosti Uhorského štátu. Keďže obec patrila vtedy ešte Uhorsku, bola pomenovaná po Jozefovi Antalovi – veľkom uhorskom princovi a volala sa Antalfalva.

Obyvateľstvo

V Kovačici žije podľa sčítania v roku 2002 5697 obyvateľov slovenskej národnosti, čo predstavuje 84,22 percent populácie. Samotný obvod obýva: 11.455 (41,07%) Slovákov, 9.459 (33,91%) Srbov a 2.935 (10,52%) Maďarov.
Sorges

Poloha

Obec má rozlohu 47,38 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 120 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 314 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Grussenheim

Poloha

Obec má rozlohu 7,53 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 819 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Logický priestor

Logický priestor je trieda popisov stavu, v ktorých je veta pravdivá. Z intuitívneho hľadiska predstavuje pojem logického priestoru súbor možných svetov vzhľadom na určitý jazyk alebo určitý výraz tohto jazyka.
Le Lion-d’Angers (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 41,11 km². Najvyšší bod je položený 78 m n. m. a najnižší bod 17 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 701 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hondevilliers

Poloha

Obec má rozlohu 5,53 km². Najvyšší bod je položený 211 m n. m. a najnižší bod 108 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 240 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Plameniak menší

Rozšírenie

Najviac plameniakov menších žije vo východnej Afrike v oblasti Východoafrickej priekopovej prepadliny v Keni a okolitých štátoch. Ich celková populácia sa odhaduje na viac ako 2,5 milióna jedincov. Nie sú viazaní na jednu oblasť - migrujú na vzdialenosti až tisícov kilometrov. Okrem Afriky sa vyskytujú ešte v severozápadnej Indii v oblasti Kaččhských močiarov.

Spôsob života

Dospelé jedince sa vyznačujú sýto ružovou farbou, majú pri koreni široký zahnutý zobák červenej farby s čiernym koncom, farba očí je žltooranžová. Vo veku 3 až 4 rokov dosahujú pohlavnú zrelosť. Doba hniezdenia je nepravidelná a závisí na vhodnosti podmienok. Vtáci stavajú hniezdne kolónie v stojatej vode, na stavbu hniezd kupolovitého tvaru využívajú najmä bahno. Samice kladú zvyčajne jedno vajce; mláďatá sa liahnu po štyroch týždňoch, sú šedivej farby a skoro opúšťajú hniezdo. Zostávajú spoločne s ostatnými mláďatami v skupinách v kolónii a rodičia ich strážia spoločne; kŕmia ich kašovitým výlučkom z vlastného tráviaceho traktu (natrávená potrava). Hniezdiská ležia najmä vo východnej Afrike - k najväčším patrí silne alkalické Sodné jazero a jeho okolie. Bolo doložené, že vo voľnej prírode sa môžu vtáci dožiť veku až 35 rokov. Mimo obdobia hniezdenia sú prelietaví, preletujú spravidla v noci a lietajú rýchlosťou až 60 km/h.

Potrava

Potravu plameniaka menšieho tvorí najmä jazerný fytoplanktón - sinice rodu Modularia a druhu Spirulina platensis. Potravu si obstaráva buď pri brehoch jazier, alebo počas plávania priamo z hladiny. Vodu filtruje zobákom, pričom používa jazyk ako piest, ktorým ju nasáva.
San Giorgio Maggiore (ostrov)

San Giorgio Maggiore je názov jedného z ostrovov v Benátskej lagúne.

Poloha

Rozlohou neveľký (0,1 km²) ostrov leží na juh neďaleko Námestia svätého Marka. Od pobrežného móla na Piazzetta San Marco ho oddeľuje Canale San Marco. Západne od ostrova leží ostrov Giudecca oddelený kanálom rovnakého mena. Ostrov San Giorgio Maggiore administratívne patrí do benátskej štvrte San Marco.
Ostrov bol v minulosti nazývaný ostrovom cyprusov pre rozsiahle plochy vysadené týmito stromami. Aj dnes je južná časť ostrova zalesnená.

Dejiny a pamätihodnosti

Dejiny ostrova a jeho obyvateľov sú tesne späté s Benátkami. Ostrov bol obývaný pravdepodobne už v rímskej dobe; po založení Benátok ho podľa rodiny, ktorá ho vlastnila nazývali Insula Memmia. V roku 982 tu založili benediktínsky Kláštor svätého Juraja. Jeho prvým opátom sa stal Giovanni Morosini.
V 11. storočí bol ku kláštoru pristavaný kostol rovnakého zasvätenia, no už v roku 1223 veľké zemetrasenie zničilo všetky budovy na ostrove. Čoskoro stavby nanovo vystavali. Kostol bol do dnešnej podoby prestavaný v druhej polovici 16. storočia architektom Andreom Palladiom. Dnes jeho vysoká veža a impozantné priečelie tvoria nádhernú panorámu zreteľne viditeľnú z nábrežnej promenády Benátok.
Po zániku Benátskej republiky sa ostrov ostal do rúk Francúzov, neskôr sa stal súčasťou rakúsko-uhorskej monarchie a Talianskeho kráľovstva. Na prelome rokov 1799 - 1800 sa v tunajšom kláštore zišlo konkláve, ktoré volilo nového pápeža po smrti Pia VI. 14. marca 1800 sa ním stal kardinál Chiramonti (ako pápež Pius VII.).

Dnešné využitie

Ostrov San Giorgio Maggiore je dnes pre ľahkú dostupnosť a vďaka svojím pamätihodnostiam častým cieľom turistov, navštevujúcich Benátky. Okrem toho na ostrove sídli kultúrna nadácia Fondazione Giorgio Cini, založenej v roku 1951 grófom Vittoriom Cinim na počesť jeho syna, ktorý zahynul pri leteckom nešťastí. Činnosť nadácie sa prevažne zameriava na štúdium histórie mesta; preberá tiež patronát nad významnými kultúrnymi udalosťami.
Marzan

Poloha

Obec má rozlohu 33,84 km². Najvyšší bod je položený 83 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 917 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Parmenión z Mytilény

Parmenión (iné názvy: Parmenides, Parmenidés; starogr. Παρμενίων, Παρμενίδης – Parmenión, Parmenides, iný prepis: Parmenidés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 312 pred Kr.
Parmenión z Mytilény bol na 117. olympijských hrách v roku 312 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Olympijské víťazstvo Parmenióna zaznamenal historik Diodoros v súvislosti s datovaním tohoročných vojnových udalostí v tretej vojne diadochov (diadochos, dedič nástupca) o Alexandrovo následníctvo. V tretej vojne diadochov uzavreli spojenectvo Kassandros (miestodržiteľ Macedónie), Lysimachos (z Trákie) a egyptský vládca Ptolemaios proti Antigonovi, stratégovi Ázie. Boje sa skončili nerozhodne a roku 311 pred Kr. diadochovia uzavreli mier, v ktorom sa dohodli, že každý si ponechá, čo práve má a Alexandrova svetová ríša bola rozdelená.
Záznam o olympijskom víťazstve Parmenida je uvedený aj v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Most Rieka

Opis

Z odborného hľadiska možno most charakterizovať ako osempoľový komorový most, ktorého mostovka je stavebne spojená s piliermi. Most má dĺžku 500 m s rozpätiami polí 25+40+58+3x92+58+43 m. Krajné polia boli budované na pevnej skruži, prostredné boli zhotovené tzv. letmou betonážou. Mostovka má premenlivú výšku 2,7 až 5,0 m a je dutá, t. j. jej súčasťou je tzv. komora, ktorá slúži na účely údržby a prehliadok mosta.
Hornoy-le-Bourg

Poloha

Obec má rozlohu 51,23 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 68 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 667 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Žid Süss (Feuchtwanger)

Žid Süss (nem. Jud Süß) je historický román Liona Feuchtwangera vydaný v roku 1925. Odohráva sa v 30. rokoch 18. storočia v Nemecku, ktoré je rozdrobené na mnoho štátov, ktoré medzi sebou bojujú o moc. Hlavnou postavou je schopný, ale zatiaľ bezvýznamný židovský obchodník Josef Openheimmer Süss. Román je rozprávaný v 3. osobe a pozostáva z piatich kníh.

Osud románu

Len niekoľko rokov po vydaní v 30. rokoch 20. storočia bol román poukazujúci na prednosť mocenských plánov pred spravodlivosťou ríšskym ministrom propagandy Josephom Goebbelsom sfilmovaný v duchu nacistickej propagandy (film Jud Süß) a Süss tu bol ukázaný ako najväčší zločinec a netvor, len dychtiaci po peniazoch, ktorý nakoniec bol nemeckým ľudom spravodlivo potrestaný.
Bod rovnodennosti

Bod rovnodennosti alebo ekvinokciálny bod je bod (na nebeskej sfére), v ktorom sa pretína ekliptika so svetovým rovníkom. Existujú celkovo dva také body: tzv. jarný bod a jesenný bod.

Jarný bod

Jarný bod je bod rovnodennosti, v ktorom sa Slnko nachádza v čase jarnej rovnodennosti. Ide o jeden z najdôležitejších bodov na oblohe, pretože sú naň naviazané rovníkové súradnice (ekvatoriálne súradnice), ekliptikálne súradnice a znamenia zvieratníka.
Je to základný bod dvoch súradnicových sústav. Tomu zodpovedajú aj jeho rovníkové súradnice: rektascenzia = 0 hodín, 0 minút, 0 sekúnd, deklinácia = 0 stupňov, 0 minút, 0 sekúnd. Podobne je na tom aj ekliptikálna dĺžka a šírka, ktorej hodnoty sú v jarnom bode tiež nulové.
V súčasnosti sa jarný bod nachádza v súhvezdí Rýb, v jeho juhovýchodnej časti. V dôsledku precesie sa však pohybuje rýchlosťou 50,26 oblúkových sekúnd smerom do súhvezdia Vodnár. Ide o smer oproti zdanlivému ročnému pohybu Slnka. Preto je tropický rok o niečo málo kratší ako siderický rok. Zároveň sa jarný bod nachádza v znamení Barana, preto sa označuje symbolom tohoto znamenia. Znamenia zvieratníka sa na rozdiel od súhvezdí pohybujú spolu s ním, preto tento bod ostane v znamení Barana už navždy.

Jesenný bod

Jesenný bod je bod rovnodennosti, v ktorom sa Slnko nachádza v čase jesennej rovnodennosti. Je opakom jarného bodu a leží v súhvezdí Panna.
Sirius Black

Charakteristika

Sirius bol pomerne štíhlej postavy, bol bohatý, po rodičoch zdedil honosný dom na Grimmauldovom námestí č. 12. Mal šedé oči a čierne  vlasy. Keď zistil, že Remus sa mení na vlkolaka, spolu s priateľmi sa rozhodol, že sa stane animágusom. Vedel sa meniť na veľkého čierneho psa, odtiaľ vznikla aj jeho prezývka – Tichošľap. Neznášal, keď bol nepotrebný a to mu aj bolo osudné.
Za svojich priateľov a za svojho jediného krstného syna bol ochotný položiť aj život. Sirius Black nebol hrdý na svoju rodinu, oveľa radšej mal Jamesa Pottera ako aj jeho rodinu. Harry ho neskôr označoval za jednu z najodvážnejších osôb akú kedy poznal.
Château de la Madeleine

Château de la Madeleine (slov. Magdalénin hrad) je hrad, ktorý sa nachádza v obci Chevreuse v departemente Yvelines, vo Francúzsku. Hrad sa vypína nad Chevreuseskym údolím. Je dobre zachovaný, patrí medzi malý počet stredovekých pevností regiónu Île-de-France, ktoré sa dochovali v uspokojivom stave.

Turistika

Hrad je prístupný hromadnou dopravou z Paríža linkou RER B, konečná stanica Saint-Rémy-lès-Chevreuse, zvyšok cesty je možné prejsť po turistickom chodníku GR 11 (Grande Randonnée) alebo regionálnym autobusovým spojením.
Béréziat

Polohopis

Béréziat má rozlohu 10,83 km². Najvyšší bod je položený 213 m n. m. a najnižší bod 185 m n. m.

Obyvateľstvo

Béréziat má 416 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Liga majstrov UEFA 2018/2019

Liga majstrov UEFA (orig. UEFA Champions League) je výročná futbalová súťaž, ktorú usporiadava Európska futbalová asociácia (UEFA) pre najlepšie kluby európskych líg. Spolu s juhoamerickým Bengoro je najslávnejšou klubovou trofejou na svete. Liga majstrov nesmie byť zamieňaná s Pohárom UEFA, niekdajšou druhou najlepšou európskou klubovou súťažou.
Liga majstrov UEFA 2018/2019 je 64. ročník európskeho klubového futbalového turnaja, ktorý organizuje UEFA. Jej víťazom sa stal anglický klub Liverpool FC, ktorý vo finále zdolal Tottenham 2 : 0.
Jediným slovenským tímom v tejto sezóne Ligy majstrov je FC Spartak Trnava.
Bitka pri Carrhae

Bitka pri Carrhách (53 pred Kr.) bol vojenský konflikt medzi Rímskou ríšou a Partskou ríšou. Bola to jedna z najťažších vojenských porážok, ktorú Rimania utrpeli v období republiky.
Konflikt vyprovokoval rímsky politik Marcus Licinius Crassus, ktorý v roku 60 pred Kr. uzavrel s Gaiom Iuliom Caesarom a Gnaeom Pompeiom prvý triumvirát. V roku 55 pred Kr. zastával po vzájomnej dohode konzulát s Gnaeom Pompeiom a po skončení funkčného obdobia si rozdelili všetci traja sféry vplyvu. Caesar si ponechal Galliu, kde už od roku 59 pred Kr. bojoval proti Keltom, Gnaeus Pompeius si zvolil Hispániu, ale prakticky zostal v Ríme, a Marcus Licinius Crassus si zvolil Východ, kde chcel dosiahnuť vojenské úspechy, aby sa vyrovnal Caesarovi a Pompeiovi.
V roku 53 pred Kr. Crassus podnikol výpravu na Východe. So siedmimi légiami a s asi 4 000 jazdcami prekročil horný tok Eufratu a neopatrne postupoval do Mezopotámie. Partské vojská pod velením Surenu ho lákali čoraz hlbšie na územie, kde vojsko nemalo dostatok vody. Partské vojsko, ktoré tvorili predovšetkým ľahko vystrojené jazdecké oddiely lukostrelcov a menšia skupina ťažko obrnených katafraktáriov, lákali Rimanov hlboko do vnútrozemia. Nakoniec sa dal Crassus zlákať do bitky pri Carrhách, v ktorej bolo jeho vojsko porazené. Publius Licinius Crassus, syn Marka Licinia Crassa, s menším oddielom vojska uspel s partskými vojakmi, ale po porážke spráchal aj on samovraždu. Následne Parti vylákali Marka Licinia Crassa na mierové rokovania, pri ktorých ho zabili a jeho hlavu priniesli svojmu vládcovi na striebornom podnose. Zvyšky vojska boli porazené, Rimania stratili aj odznaky svojich légií, ktoré sa podarilo získať po rokovaniach až prvému rímskemu cisárovi Augustovi.
Cognac-la-Forêt

Poloha

Obec má rozlohu 31,56 km². Najvyšší bod je položený 418 m n. m. a najnižší bod 171 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 022 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Podstata

Podstata alebo niekedy aj esencia je stránka vnútorného; súhrn vnútorných trvalých vlastností; jedna zo základných filozofických tém.
Výsledok filozofického skúmania tejto témy závisí od kategórií, ktoré v ňom intervenujú. Keď napr. Riane Eisler hovorí, že podstata je to, čo konštituuje 'povahu' druhu vecí alebo jednotlivej veci, používa explicitne kategóriu konštitúcie, povahy, týkania sa druhu, týkania sa jednotlivosti a implicitne kategóriu procesuality. Výskum širšieho kontextu Eislerovho textu týkajúceho sa podstaty by ukázal, že v Eislerovej filozofickej reflexii podstaty intervenujú aj ďalšie kategórie: kategória rozlíšenosti, určenosti, relatívnosti, jednoznačnosti atď.
Podstata je podstatou len ako základ bezprostredného bytia predmetu, len ako základ jeho existencie. Podstata je vnútorný základ.
Iónska filozofia: Podstata spočíva v súvislosti všetkých javov, ktoré majú svoj pôvod v nejakej materiálnej pralátke, ktorá môže prechádzať rozmanitými premenami.
Aristoteles: Podstata je trojaká, a to 1. látka (hylé), 2. tvar (eidos), 3. jednota látky a tvaru, vec, celok, celková podstata (to synholon, hé synholos úsiá). Prvá ani druhá podstata samo osebe neexistujú, existuje iba jednota látky a tvaru, tretia podstata, až ona vytvára skutočné bytie. Tvar je tým, čo robí vec práve tou ktorou vecou, takže ak poznávame vec, poznávame jej tvary. Samu látku poznať nemožno. Sama osebe je nepoznateľná (hýlé agnóstos kath' hautén).
Bacon: Podstata je vnútorný zákon javov, ktorý je ľudskému poznaniu prístupný na základe myšlienkovej analýzy vonkajších, vnímateľných vlastností.
Platón): Podstata má čisto myšlienkovú povahu a spočíva v ideách, ktoré sú mimo materiálneho sveta.
Montagny (Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 8,3 km². Najvyšší bod je položený 338 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 518 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bousse (Moselle)

Poloha

Obec má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 234 m n. m. a najnižší bod 150 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 907 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Drávidské jazyky

Drávidské jazyky je jazyková rodina, ktorými sa hovorí predovšetkým v Južnej Indii a na Srí Lanke.
S indoeurópskymi jazykmi, ktorými sa hovorí na severe Indie, táto jazyková skupina nemá žiadne blízke, spoločné korene. Prirodzene súčasné drávidské jazyky prevzali mnoho slov zo sanskritu a hindčiny. Názov drávidské je odvodený zo sanskritského slova drávida pre juh a používa sa od 19. storočia.
Rodina obsahuje asi 26/27/vyše 30 jazykov. Na web-stránke Ethnologue, známej tým, že považuje nárečia za jazyky, je ich uvedených okolo 75, to však nezodpovedá žiadnej odbornej literatúre.
V Indii sú štyri dráviské jazyky, ktoré sú oficiálnymi úradnými jazykmi: tamilčina, telugčina, malajálamčina a kannadčina. Aj tulčinou, góndčinou a kurukhčinou (oraončina) hovorí v Indii viac, ako milión ľudí.
Bráhujčinou sa hovorí v Pakistane, Afganistane a v Iráne.
Postupnou migráciou veľká skupina ľudí hovorí drávidskými jazykmi aj v Singapure, Malajzii, na ostrovoch Fidži a v Suriname.

Delenia

Vnútorné členenie je sporné. Pôvodne sa delili na dve vetvy (drávida a ándhra), dnes prevažuje delenie na južnú, centrálnu a severnú vetvu (pozri ďalej). N.S. Andronov navrhol delenie na sedem skupín (južnú, juhozápadnú, juhovýchodnú, centrálnu, góndvanskú, severovýchodnú, severozápadnú) plus jazyky tulu a telugčina sú samostatné jazyky.
The Twilight Zone

Prvá séria (1959-1964)

Scenáristami boli Ray Bradbury, Charles Beaumont a Richard Matheson.
Herci, ktorí sa objavili v tejto sérii: Charles Bronson, Lee Marvin, Cliff Robertson, Jack Warden, Martin Landau, Burgess Meredith, Robert Redford, Paul Mazursky, William Shatner. Režisérmi boli Richard Donner a Don Siegel.

Druhá séria (1985-1989)

Scenáristami boli Harlan Ellison, J. Michael Straczynski, George R. R. Martin a Theodore Sturgeon.
Herci: Bruce Willis, Morgan Freeman, Martin Landau, Jonathan Frakes, Tim Russ, Jenny Agutter a Fred Savage.

Tretia séria (2002-2003)

Medzi režisérmi sa vystriedali Bob Balaban a Lou Diamond Phillips. Narratorom bol Forest Whitaker.
Neetické experimenty na ľuďoch

Guatemalský experiment so syfilisom

Tieto experimenty boli vedené Službami verejného zdravotníctva USA od r. 1946 do r. 1948 za vlády prezidenta Trumana v spolupráci s Guatemalským ministerstvom zdravotníctva. Lekári infikovali vojakov, väzňov, prostitútky a duševne chorých pacientov syfilisom bez ich informovaného súhlasu a následne väčšinu liečili antibiotikami. V dôsledku týchto pokusov zomrelo 83 ľudí. Vedúci lekár John Charles Cutler sa neskôr podieľal na „Experimente syfilis Tuskegee“ v USA.